NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 531/2012
ze dne 13. června 2012
o roamingu ve veřejných mobilních komunikačních sítích v Unii
(přepracované znění)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 717/2007 ze dne 27. června 2007 o roamingu ve veřejných mobilních komunikačních sítích ve Společenství (3) bylo podstatně změněno (4). Vzhledem k tomu, že je třeba přijmout další změny, by uvedené nařízení mělo být z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti přepracováno.
(2)
Cíl snížení rozdílu mezi vnitrostátními a roamingovými tarify, který je obsažen ve srovnávacím rámci Komise na roky 2011-2015, schváleném skupinou na vysoké úrovni i2010 v listopadu roku 2009 a obsaženém ve sdělení Komise nazvaném „Digitální agenda pro Evropu“, by měl zůstat cílem i tohoto nařízení. Zamýšlený oddělený prodej roamingových služeb a vnitrostátních služeb by měl posílit hospodářskou soutěž, a snížit tak ceny pro zákazníky a vytvořit vnitřní trh roamingových služeb v Unii, v jehož rámci nebudou existovat podstatné rozdíly mezi vnitrostátními a roamingovými tarify. Roamingové služby na území Unie mohou stimulovat rozvoj vnitřního trhu telekomunikačních služeb v Unii.
(3)
Nelze hovořit o vnitřním trhu telekomunikačních služeb, jestliže existují výrazné rozdíly mezi vnitrostátními cenami a cenami za roaming. Konečným cílem by proto mělo být odstranění rozdílu mezi vnitrostátními cenami a cenami za roaming, a tím vytvoření vnitřního trhu mobilních komunikačních služeb.
(4)
Vysoká úroveň cen roamingových hlasových, SMS a datových služeb, které platí uživatelé veřejných mobilních komunikačních sítí, jako jsou studenti, osoby na služebních cestách a turisté, je překážkou pro používání jejich mobilních zařízení při cestování v zahraničí v rámci Unie, a pro spotřebitele, vnitrostátní regulační orgány a orgány Unie je tato vysoká úroveň cen znepokojující otázkou představující významnou překážku pro vnitřní trh. Přemrštěně vysoké maloobchodní ceny vznikají v důsledku vysokých velkoobchodních cen účtovaných operátorem hostitelské zahraniční sítě a v mnoha případech rovněž v důsledku vysokých maloobchodních přirážek účtovaných operátorem domovské sítě zákazníka. V důsledku nedostatečné hospodářské soutěže se snižování velkoobchodních cen často nepromítá do cen účtovaných maloobchodnímu zákazníkovi. Ačkoli někteří operátoři nedávno zavedli tarifní programy, které zákazníkům nabízejí příznivější podmínky a o něco málo nižší ceny, stále existují důkazy, že mezi náklady a cenami není zdaleka takový vztah, jaký by převládal na trzích s rozvinutou hospodářskou soutěží.
(5)
Vysoké ceny za roaming představují překážku pro úsilí Unie rozvinout se ve znalostní ekonomiku a pro uskutečnění vnitřního trhu čítajícího 500 milionů spotřebitelů. Mobilní přenos dat je usnadněn přidělením dostatečného rádiového spektra, aby spotřebitelé a podniky mohly využívat hlasových, SMS a datových služeb kdekoli v Unii. Včasným zajištěním přidělení dostatečného a vhodného spektra na podporu cílů politiky Unie a co nejlepšího uspokojení rostoucí poptávky po bezdrátovém přenosu dat položí první víceletý program politiky rádiového spektra, který byl zaveden rozhodnutím č. 243/2012/EU (5), základy pro rozvoj, který Unii umožní zaujmout celosvětově vedoucí postavení, pokud jde o rychlost širokopásmového připojení, mobilitu, pokrytí a kapacitu, a usnadnit tak vznik nových obchodních modelů a technologií a přispět k omezení strukturálních problémů v oblasti roamingu na velkoobchodní úrovni.
(6)
Rozšířené používání mobilních zařízení s internetem znamená, že roaming v oblasti datových služeb má velký hospodářský význam. Je rozhodujícím kritériem jak pro uživatele, tak pro poskytovatele aplikací a obsahu. Aby bylo možné stimulovat rozvoj tohoto odvětví trhu, ceny za přenos dat by neměly bránit růstu.
(7)
Ve svém sdělení s názvem „Průběžná zpráva o stavu vývoje roamingových služeb v Evropské unii“ Komise uvedla, že technologický rozvoj nebo alternativy roamingových služeb, jako např. dostupnost služeb internetového hlasového protokolu (VoIP) nebo WiFi, mohou přispět k větší konkurenceschopnosti vnitřního trhu roamingových služeb Unie. Ačkoli se tyto alternativní služby, zejména služby VoIP, využívají na vnitrostátní úrovni stále více, v jejich užívání při roamingu nebyly zaznamenány žádné významné změny.
(8)
Vzhledem k rychlému rozvoji mobilního přenosu dat a rostoucímu počtu zákazníků využívajících roamingových hlasových, SMS a datových služeb v zahraničí je třeba zvýšit konkurenční tlak na rozvoj nových obchodních modelů a technologií. Regulace cen za roaming by měla být koncipována tak, aby neodrazovala od hospodářské soutěže k ještě nižším cenovým úrovním.
(9)
Vytvořením evropského sociálního, vzdělávacího, kulturního a podnikatelského prostoru na základě mobility jednotlivců a digitálních dat by měla být usnadněna komunikace mezi lidmi, a potažmo vybudována skutečná „Evropa pro občany“.
(10)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (přístupová směrnice) (6), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) (7), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (8), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) (9) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (10) (společně dále jen „předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002“) mají za cíl vytvoření vnitřního trhu pro elektronické komunikace v rámci Unie při zajištění vysoké úrovně ochrany spotřebitele prostřednictvím rozvinuté hospodářské soutěže.
(11)
Nařízení (ES) č. 717/2007 není ojedinělým opatřením, nýbrž, pokud jde o roaming na území Unie, doplňuje a podporuje pravidla stanovená předpisovým rámcem pro elektronické komunikace z roku 2002. Tento předpisový rámec totiž neposkytl vnitrostátním regulačním orgánům dostatek prostředků, aby mohly rozhodně a účinně zakročit v otázce cen roamingových služeb v rámci Unie, a není tedy s to zajistit řádné fungování vnitřního trhu roamingových služeb. Nařízení (ES) č. 717/2007 bylo vhodným prostředkem k nápravě tohoto stavu.
(12)
Předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002 je postaven na zásadě, že regulační povinnosti ex ante by měly být ukládány pouze v případech, kdy neexistuje účinná hospodářská soutěž, a stanoví postup zahrnující pravidelnou analýzu trhů a přezkum povinností vnitrostátními regulačními orgány, což vede k ukládání povinností ex ante operátorům označeným jako podniky s významnou tržní silou. Mezi prvky tohoto postupu patří vymezení relevantních trhů v souladu s doporučením Komise o relevantních trzích produktů a služeb v odvětví elektronických komunikací, které připadají v úvahu pro regulaci ex ante podle směrnice 2002/21/ES (11) (dále jen „doporučení“), analýza vymezených trhů v souladu s pokyny Komise pro analýzu trhu a posuzování významné tržní síly podle předpisového rámce Unie pro sítě a služby elektronických komunikací (12), označení operátorů s významnou tržní silou a uložení povinností ex ante takto označeným operátorům.
(13)
Jako relevantní trh, který připadá v úvahu pro regulaci ex ante, uvedlo doporučení velkoobchodní vnitrostátní trh pro mezinárodní roaming ve veřejných mobilních sítích. Avšak práce vnitrostátních regulačních orgánů, prováděná jak jednotlivě, tak v rámci skupiny evropských regulačních orgánů (ERG) a jejího nástupce Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (BEREC) zřízeného podle nařízení (ES) č. 1211/2009 (13) v oblasti analýzy velkoobchodních vnitrostátních trhů pro mezinárodní roaming dokládá, že kvůli obtížím při určování podniků s významnou tržní silou - vzhledem ke zvláštním vlastnostem mezinárodního roamingu včetně jeho přeshraniční povahy - nemohou dosud vnitrostátní regulační orgány účinně řešit vysokou úroveň velkoobchodních cen za roaming na území Unie. Po vstupu nařízení (ES) č. 717/2007 v platnost byl trh s roamingem z revidovaného doporučení (14) odstraněn.
(14)
Vnitrostátní regulační orgány odpovídající za ochranu a prosazování zájmů uživatelů mobilních telefonů, kteří mají obvyklé bydliště na jejich území, navíc nemohou mít kontrolu nad chováním operátorů navštívené sítě sídlících v jiných členských státech, na kterých jsou tito uživatelé při využívání mezinárodních roamingových služeb závislí. Uvedená překážka by rovněž mohla snižovat účinnost opatření přijatých členskými státy na základě zbytkové pravomoci přijímat předpisy na ochranu spotřebitele.
(15)
Na členské státy je tedy vyvíjen tlak, aby přijaly opatření upravující výši cen za mezinárodní roaming, ale mechanismus pro regulační zásah ex ante ze strany vnitrostátních regulačních orgánů, stanovený v předpisovém rámci pro elektronické komunikace z roku 2002, se neukázal být dostatečný, aby vnitrostátním regulačním orgánům umožnil v této konkrétní oblasti rozhodným způsobem jednat v zájmu spotřebitelů.
(16)
Kromě toho ve svém usnesení o regulaci a elektronických komunikačních trzích v Evropě (15) vyzval Evropský parlament Komisi k vyvinutí nových iniciativ směřujících ke snížení vysokých nákladů na přeshraniční provoz mobilních telefonů a Evropská rada na zasedání ve dnech 23. a 24. března 2006 dospěla k závěru, že cílené, účinné a integrované politiky v oblasti informačních a komunikačních technologií na unijní i vnitrostátní úrovni jsou nezbytné pro dosažení cílů hospodářského růstu a produktivity, a v této souvislosti uvedla, že snížení cen za roaming je důležité pro konkurenceschopnost.
(17)
Na základě tehdejších úvah bylo cílem předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002 odstranit všechny překážky obchodu mezi členskými státy v oblasti, kterou tento předpisový rámec harmonizoval, mimo jiné v oblasti opatření, jež mají vliv na ceny za roaming. Tato skutečnost by však neměla bránit přizpůsobení harmonizovaných pravidel jiným úvahám s cílem nalézt nejúčinnější prostředky pro posílení hospodářské soutěže na vnitřním trhu roamingových služeb a dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitele.
(18)
Toto nařízení by proto mělo umožnit odchýlení se od jinak použitelných pravidel předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002, a především rámcové směrnice, zejména od pravidla, že cena za nabízené služby by měla být v nepřítomnosti významné tržní síly stanovena obchodní dohodou, a umožnit tak zavedení doplňkových regulačních povinností, které by odrážely zvláštní vlastnosti roamingových služeb na území Unie.
(19)
Maloobchodní a velkoobchodní trh s roamingem vykazují jedinečné vlastnosti, které odůvodňují výjimečná opatření, jež jdou nad rámec mechanismů, které jsou jinak dostupné podle předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002.
(20)
Měl by se zavést společný harmonizovaný přístup, který zajistí, že uživatelé veřejných pozemních mobilních komunikačních sítí nebudou při cestování v rámci Unie za roamingové služby na území Unie platit přemrštěné ceny, čímž se posílí hospodářská soutěž v oblasti roamingových služeb mezi poskytovateli roamingu, dosáhne se vysoké úrovně ochrany spotřebitele a současně se zachovají podněty k inovační činnosti a možnost volby pro spotřebitele. S ohledem na přeshraniční povahu dotčených služeb je tento společný přístup potřebný k tomu, aby poskytovatelé roamingu mohli působit v rámci jediného soudržného předpisového rámce založeného na objektivně stanovených kritériích.
(21)
Platnost nařízení (ES) č. 717/2007 má skončit ke dni 30. června 2012. Komise před skončením jeho platnosti provedla přezkum v souladu s jeho článkem 11, podle kterého je třeba posoudit, zda bylo dosaženo cílů uvedeného nařízení, a přezkoumat vývoj velkoobchodních a maloobchodních cen za poskytování hlasových, SMS a datových komunikačních služeb roamingovým zákazníkům. Ve své zprávě Evropskému parlamentu a Radě ze dne 6. července 2011 o výsledcích přezkumu fungování nařízení (ES) č. 717/2007 dospěla Komise k závěru, že by bylo vhodné, aby použitelnost nařízení (ES) č. 717/2007 byla prodloužena i na období po 30. červnu 2012.
(22)
Údaje o vývoji cen za roamingové hlasové, SMS a datové služby na území Unie od vstupu nařízení (ES) č. 717/2007 v platnost, včetně zejména údajů, které byly čtvrtletně sbírány vnitrostátními regulačními orgány a hlášeny prostřednictvím sdružení BEREC, neposkytují důkaz, že hospodářská soutěž na maloobchodní nebo velkoobchodní úrovni se přiměřeně rozvinula a bude pravděpodobně udržitelná i po červnu 2012 při neexistenci regulačních opatření. Tyto údaje naznačují, že maloobchodní a velkoobchodní ceny za roaming jsou stále mnohem vyšší než vnitrostátní ceny a nadále se drží na limitech stanovených nařízením (ES) č. 717/2007 nebo v jejich blízkosti s tím, že pod úrovní těchto limitů existuje pouze omezená hospodářská soutěž.
(23)
Pokud by regulační ochranná opatření týkající se roamingových služeb na velkoobchodní a maloobchodní úrovni na území Unie na základě nařízení (ES) č. 717/2007 pozbyla platnosti dnem 30. června 2012, znamenalo by to vážné nebezpečí, že by související nedostatek konkurenčních tlaků na vnitřním trhu roamingových služeb a snaha poskytovatelů roamingu maximalizovat své příjmy z roamingu způsobily návrat k maloobchodním a velkoobchodním cenám za roaming na území Unie, které přiměřeně neodrážejí náklady na poskytování této služby, čímž by byly ohroženy cíle uvedeného nařízení. Regulační zásah na trhu mobilních roamingových služeb by proto měl zůstat v platnosti i po 30. červnu 2012, aby se zajistilo řádné fungování vnitřního trhu tím, že se umožní rozvoj hospodářské soutěže a zároveň bude ve prospěch spotřebitelů nadále zaručeno, že jim nebude účtována přemrštěná cena ve srovnání s konkurenčními vnitrostátními cenami.
(24)
Cíl politiky stanovený v článku 8 rámcové směrnice, který se týká možnosti přístupu koncových uživatelů k informacím nebo jejich šíření stejně jako používání aplikací a služeb dle vlastní volby, by měl být prosazován vnitrostátními regulačními orgány.
(25)
Aby byl umožněn rozvoj efektivnějšího, jednotnějšího a konkurenceschopnějšího trhu roamingových služeb, neměla by existovat omezení, která podnikům brání účinně vyjednávat o velkoobchodním přístupu za účelem poskytování roamingových služeb. Měly by být odstraněny překážky v přístupu k těmto velkoobchodním roamingovým službám, způsobené rozdíly ve vyjednávacích pozicích a v rozsahu infrastruktury vlastněné jednotlivými podniky. Operátoři virtuálních mobilních sítí a druhotní prodejci mobilních komunikačních služeb, kteří nedisponují vlastní síťovou infrastrukturou, zpravidla poskytují roamingové služby na základě velkoobchodních dohod o roamingu uzavřených s provozovateli jejich hostitelské mobilní sítě v témže členském státě. Obchodní jednání ovšem operátorům virtuálních mobilních sítí a druhotným prodejcům nemusí ponechávat dostatečné ziskové rozpětí, jež by stimulovalo hospodářskou soutěž na základě nízkých cen. Odstraněním těchto překážek a vyrovnáním vyjednávací pozice mezi operátory virtuálních mobilních sítí či druhotnými prodejci a operátory mobilních sítí prostřednictvím povinnosti poskytnout přístup a velkoobchodních stropů by měl být usnadněn rozvoj alternativních a inovativních roamingových služeb a nabídek uživatelům na území Unie. Pravidla předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002, zejména rámcové směrnice a přístupové směrnice, neumožňují řešit tento problém uložením povinností operátorům s významnou tržní silou.
(26)
Měla by proto být zavedena pravidla, která stanoví povinnost vyhovět přiměřeným žádostem o velkoobchodní přístup k veřejným mobilním komunikačním sítím za účelem poskytování roamingových služeb. Tento přístup by měl být v souladu s potřebami subjektů žádajících o přístup. Přístup by měl být zamítán pouze na základě objektivních kritérií, jako je technická proveditelnost a potřeba zachovat integritu sítě. V případě zamítnutí přístupu by měla mít dotčená strana možnost předložit případ v rámci postupu pro řešení sporů stanoveného v tomto nařízení. K zajištění rovných podmínek by velkoobchodní přístup za účelem poskytování roamingových služeb měl být udělen v souladu s regulačními povinnostmi stanovenými v tomto nařízení platnými na velkoobchodní úrovni a měl by zohlednit různé složky nákladů nezbytné pro poskytování tohoto přístupu. Jednotné regulační pojetí velkoobchodního přístupu za účelem poskytování roamingových služeb by mělo přispět k zamezení vzniku nesrovnalostí mezi členskými státy. Sdružení BEREC by v součinnosti s Komisí a ve spolupráci s příslušnými zúčastněnými stranami mělo vydat pokyny pro velkoobchodní přístup za účelem poskytování roamingových služeb.
(27)
Povinnost poskytnout velkoobchodní roamingový přístup by měla zahrnovat poskytování přímých velkoobchodních roamingových služeb, jakož i poskytování roamingových služeb na velkoobchodním základě za účelem jejich dalšího prodeje třetími osobami. Povinnost poskytnout velkoobchodní roamingový přístup by rovněž měla zahrnovat povinnost operátora mobilní sítě umožnit operátorům virtuálních mobilních sítí a druhotným prodejcům nákup regulovaných velkoobchodních roamingových služeb od agregátních velkoobchodních operátorů, kteří poskytují jediné přístupové místo a standardizovanou platformu pro roamingové dohody na území celé Unie. K zajištění toho, že operátoři budou poskytovatelům roamingu poskytovat přístup ke všem zařízením, která jsou nezbytná pro přímý velkoobchodní roamingový přístup a velkoobchodní roamingový přístup za účelem dalšího prodeje v přiměřené lhůtě, měla by být zveřejněna referenční nabídka obsahující standardní podmínky pro přímý velkoobchodní roamingový přístup a velkoobchodní roamingový přístup za účelem dalšího prodeje. Zveřejnění referenční nabídky by nemělo bránit obchodním jednáním mezi žadatelem o přístup a poskytovatelem přístupu týkajícím se úrovně ceny konečné velkoobchodní dohody či dodatečných služeb velkoobchodního přístupu, které jdou nad rámec služeb nezbytných pro přímý velkoobchodní roamingový přístup a velkoobchodní roamingový přístup za účelem dalšího prodeje.
(28)
Povinnost poskytnout velkoobchodní roamingový přístup by měla zahrnovat přístup ke všem součástem nezbytným pro poskytování roamingových služeb, jako jsou: síťové prvky a přiřazená zařízení; příslušné softwarové systémy včetně systémů podpory provozu; informační systémy nebo databáze pro předběžné objednávání, zajišťování, objednávání, žádosti o údržbu a opravy a fakturaci; převod čísel nebo systémy nabízející funkci na stejné úrovni; mobilní sítě a služby virtuálních sítí.
(29)
V případě, že žadatelé o velkoobchodní roamingový přístup za účelem dalšího prodeje žádají o přístup k zařízením či službám nad rámec toho, co je nezbytné pro poskytování maloobchodních roamingových služeb, operátoři mobilních sítí jim za tato zařízení či služby mohou účtovat spravedlivé a přiměřené ceny. Těmito dodatečnými zařízeními či službami by mohly být mimo jiné služby s přidanou hodnotou, dodatečné softwarové a informační systémy nebo ujednání týkající se fakturace.
(30)
Mobilní komunikační služby jsou prodávány v balíčcích zahrnujících vnitrostátní i roamingové služby, čímž se pro zákazníky výběr roamingových služeb omezuje. Tyto balíčky snižují transparentnost roamingových služeb, protože je obtížné jednotlivé položky v balíčcích porovnat. V důsledku toho není hospodářská soutěž mezi operátory na základě roamingového prvku v balíčku mobilních služeb dosud zjevná. Usnadnění dostupnosti roamingu jako samostatné služby by řešilo strukturální problémy, jelikož by zvýšilo povědomí spotřebitelů o cenách roamingu a umožnilo by jim jasný výběr roamingových služeb, a tím by zvýšilo konkurenční tlak na straně poptávky. Přispěje to tedy k hladkému fungování vnitřního trhu roamingových služeb.
(31)
Poptávka po mobilních datových službách ze strany spotřebitelů i podniků se v posledních letech výrazně zvýšila. Z důvodu vysokých cen za roamingové datové služby je však využívání těchto služeb spotřebiteli a podniky působícími přeshraničně v rámci Unie výrazně omezeno. Vzhledem k nezralosti trhu a k rychle rostoucí poptávce spotřebitelů po roamingových datových službách by regulované maloobchodní ceny mohly pouze udržovat ceny v blízkosti navrhovaných maximálních cen, místo aby je dále stlačovaly, k čemuž došlo v případě nařízení (ES) č. 717/2007, což ještě více potvrzuje potřebu dalších strukturálních opatření.
(32)
Zákazníci by měli mít možnost snadno, v co nejkratší lhůtě, kterou umožňuje technické řešení, bez postihu a bezplatně přejít k jinému poskytovateli roamingových služeb nebo různé alternativní poskytovatele měnit. O této možnosti by zákazníci měli být informováni jasnou, srozumitelnou a snadno dostupnou formou.
(33)
Spotřebitelé by měli mít právo zvolit si způsobem, který zohledňuje jejich potřeby, prodej roamingových služeb oddělený od vnitrostátního balíčku mobilních služeb. V současnosti existuje několik různých způsobů, jak lze technicky realizovat oddělený prodej roamingových služeb, mimo jiné prostřednictvím duálního kódu mezinárodní identifikace mobilního účastníka (IMSI) (dvou oddělených kódů IMSI na téže SIM kartě), jednoho kódu IMSI (sdílení jednoho kódu IMSI mezi domovským poskytovatelem a poskytovatelem roamingu) a kombinací duálního či jednoho kódu IMSI s technickým řešením, jež zákazníkovi nebrání v přístupu k regulovaným roamingovým datovým službám přímo v navštívené síti, prostřednictvím ujednání mezi operátorem domovské sítě a operátorem navštívené sítě.
(34)
Vysoké ceny za datový roaming odrazují zákazníky od využívání mobilních datových služeb při cestování na území Unie. Vzhledem k rostoucí poptávce po roamingových datových službách a významu těchto služeb by neměly existovat žádné překážky bránící dočasnému či trvalému využívání alternativních datových roamingových služeb poskytovaných přímo v navštívené síti, a to bez ohledu na stávající smlouvy či ujednání o roamingu s domovskými poskytovateli a aniž by tito poskytovatelé účtovali jakékoli další poplatky. Domovští poskytovatelé a poskytovatelé roamingových datových služeb by při žádosti o nabídku roamingových datových služeb poskytovaných přímo v navštívené síti měli spolupracovat, aby zákazníkům nebránili v přístupu k těmto službám a v jejich využívání a aby zajistili nepřetržité poskytování ostatních roamingových služeb.
(35)
Vzhledem k tomu, že toto nařízení by nemělo stanovit žádná zvláštní technická řešení pro oddělený prodej roamingových služeb, nýbrž pouze vytvořit podmínky pro řešení, které bude nejúčelnější a nejúčinnější, včetně kombinovaného řešení, na jehož vývoji bude pracovat Komise na základě podnětů od sdružení BEREC, měla by být kritéria stanovena s ohledem na technické vlastnosti, které by mělo splňovat technické řešení pro oddělený prodej roamingových služeb. Tato kritéria by mimo jiné měla zahrnovat zavedení tohoto řešení koordinovaným a harmonizovaným způsobem v celé Unii a měla by zajišťovat, že si spotřebitelé mohou rychle a snadno zvolit jiného poskytovatele roamingových služeb beze změny telefonního čísla. Kromě toho by neměly být kladeny překážky využívání roamingu mimo území Unie ani zákazníky ze třetích zemí uvnitř Unie.
(36)
Za účelem technického zajištění koordinovaného a řádného technického vývoje poskytování oddělených roamingových služeb, aniž by přitom bylo bráněno v přístupu k datovým roamingovým službám poskytovaným přímo v navštívené síti, by měla být zavedena intenzivnější spolupráce a koordinace mezi operátory mobilních sítí. Proto by měly být vypracovány příslušné základní zásady a metody umožňující rychle se přizpůsobovat změněným okolnostem a technologickému pokroku. Sdružení BEREC by v součinnosti s příslušnými zúčastněnými stranami mělo napomáhat Komisi při vývoji technických prvků, aby byl umožněn oddělený prodej roamingových služeb a nebránilo se v přístupu ke službám datového roamingu poskytovaným přímo v navštívené síti. Komise by měla v případě nutnosti udělit zmocnění evropskému normalizačnímu orgánu, aby přizpůsobil příslušné normy, jež jsou pro harmonizované zavedení odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb nezbytné.
(37)
Za účelem zajištění jednotných podmínek provádění tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o podrobná pravidla týkající se povinnosti domovských poskytovatelů poskytovat informace a o technické řešení odděleného prodeje roamingových služeb. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (16).
(38)
Sdružení BEREC by mělo mít možnost, s ohledem na toto nařízení a prováděcí akty přijaté na jeho základě, poskytovat ze svého vlastního podnětu zvláštní technické pokyny týkající se odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb nebo dalších otázek, které upravuje toto nařízení.
(39)
Obecně převažuje názor, že k tomu, aby byl oddělený prodej regulovaných maloobchodních roamingových služeb plně efektivní, je třeba jej doplnit povinností poskytnout velkoobchodní přístup pro poskytování roamingových služeb, čímž by se usnadnil vstup na trh novým nebo stávajícím poskytovatelům, včetně přeshraničních poskytovatelů roamingových služeb. Toto řešení by zabránilo nesrovnalostem mezi členskými státy tím, že by zajistilo jednotný regulační přístup a přispělo tak k rozvoji vnitřního trhu. Zavedení odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb si však vyžádá, aby byla operátorům udělena přiměřená lhůta na přizpůsobení se z technického hlediska, a z toho důvodu tato strukturální opatření povedou k dosažení opravdového vnitřního trhu s dostatečnou hospodářskou soutěží až po určité době. Z toho důvodu by maximální velkoobchodní ceny za roamingové hlasové, SMS a datové služby, jakož i ochranné stropy pro tyto služby na maloobchodní úrovni měly být dočasně zachovány na přiměřené úrovni, aby byly spotřebitelům během přechodného období zavádění těchto strukturálních opatření zajištěny stávající výhody.
(40)
Vzhledem k pokračující dočasné regulaci cen by regulační povinnosti, jejichž cílem je chránit zájmy roamingových zákazníků, měly být uloženy na maloobchodní i velkoobchodní úrovni, neboť zkušenosti ukazují, že snížení velkoobchodních cen roamingových služeb na území Unie se nemusí promítnout do nižších maloobchodních cen za roaming, jelikož k tomu chybí pobídky. Na druhé straně by opatření ke snížení úrovně maloobchodních cen, která by neupravovala úroveň velkoobchodních nákladů spojených s poskytováním těchto služeb, mohla vést k riziku narušení řádného fungování vnitřního trhu roamingových služeb na území Unie a neumožnila by vyšší stupeň hospodářské soutěže.
(41)
Dokud strukturální opatření nezajistí na vnitřním trhu roamingových služeb dostatečnou hospodářskou soutěž, jež by vedla ke snižování velkoobchodních nákladů, jež by bylo dále přeneseno na spotřebitele, je nejúčinnější a nejpřiměřenější metodou regulace úrovně cen za uskutečňování a příjem roamingových volání v rámci Unie stanovení maximálních průměrných cen za minutu volání na velkoobchodní úrovni pro celou Unii a omezení cen na maloobchodní úrovni prostřednictvím eurotarifu zavedeného nařízením (ES) č. 717/2007, jenž byl rozšířen o euro-SMS tarif stanovený v nařízení (ES) č. 544/2009 (17) a měl by být rozšířen o datový eurotarif stanovený tímto nařízením. Průměrná velkoobchodní cena by měla platit pro jakoukoli dvojici mobilních operátorů v rámci Unie v průběhu stanoveného období.
(42)
Přechodný hlasový, SMS a datový eurotarif by měly být stanoveny na ochranné úrovni, jež zajistí, že spotřebitelské výhody budou během přechodného období zavádění těchto strukturálních opatření nejen zachovány, ale dokonce zvýšeny, a zaručí poskytovatelům roamingu dostatečnou marži a podnítí konkurenční roamingové nabídky za nižší ceny. Během dotčeného období by poskytovatelé roamingu o eurotarifech měli aktivně zákazníky informovat a všem svým roamingovým zákazníkům by je měli nabízet bezplatně a jasnou a transparentní formou.
(43)
Přechodný hlasový, SMS a datový eurotarif, který má být nabízen roamingovým zákazníkům, by měl odrážet přiměřenou marži účtovanou k velkoobchodním nákladům na poskytování roamingových služeb, ale přitom by měl poskytovatelům roamingu ponechat volnost soutěžit mezi sebou diferenciací svých nabídek a přizpůsobením svých cenových struktur tržním podmínkám a preferencím spotřebitelů. Ochranné stropy by měly být stanoveny na úrovních, které nenarušují konkurenční výhody strukturálních opatření, a mohly by být odstraněny, jakmile bude možné pomocí strukturálních opatření poskytnout zákazníkům konkrétní přínosy. Tento regulační přístup by se neměl vztahovat na tu část tarifu, která je účtována za poskytování služeb s přidanou hodnotou, ale pouze na tarify za připojení k těmto službám.
(44)
Tento regulační přístup by měl být snadno proveditelný a sledovatelný, aby se minimalizovala administrativní zátěž operátorů a poskytovatelů roamingu, na něž se její požadavky vztahují, jakož i vnitrostátních regulačních orgánů, které jsou pověřeny dohledem a jejich prosazováním. Měl by být rovněž transparentní a bezprostředně srozumitelný všem uživatelům mobilních telefonů v Unii. Operátorům, kteří poskytují velkoobchodní a maloobchodní roamingové služby, by měl dále přinášet jistotu a předvídatelnost. Proto je vhodné, aby byla maximální výše cen za minutu na velkoobchodní i maloobchodní úrovni stanovena v tomto nařízení, a to v konkrétních částkách.
(45)
Při stanovení této maximální výše průměrných cen za minutu na velkoobchodní úrovni je třeba vzít v úvahu různé prvky, které tvoří roamingové volání na území Unie, zejména náklady na zahájení a ukončení volání v mobilní síti včetně režijních nákladů, signalizace a tranzitu. Nejvhodnějším měřítkem pro zahájení a ukončení volání je průměrná sazba za ukončení volání pro operátory mobilních sítí v Unii, stanovená na základě informací, jež poskytly vnitrostátní regulační orgány a které zveřejnila Komise. Při stanovení maximálních průměrných cen za minutu podle tohoto nařízení by proto mělo být přihlédnuto k průměrným sazbám za ukončení volání v mobilní síti, které mohou být použity jako měřítko pro stanovení souvisejících nákladů. Maximální průměrné ceny za minutu na velkoobchodní úrovni by měly být každoročně snižovány s ohledem na snižování sazeb za ukončení volání v mobilní síti, které občas předepisují vnitrostátní regulační orgány.
(46)
Stanovením přechodného hlasového eurotarifu na maloobchodní úrovni by mělo být roamingovým zákazníkům zaručeno, že jim nebude účtována přemrštěná cena za uskutečnění nebo příjem regulovaného roamingového volání, ale přitom se poskytovatelům roamingu ponechá dostatečná marže pro diferenciaci produktů nabízených zákazníkům.
(47)
Během přechodného období ochranných stropů by všichni zákazníci měli mít možnost zvolit si bez dodatečných plateb a podmínek jednoduchý roamingový tarif, který nepřesáhne maximální ceny, a měli by být o této možnosti informováni. Přiměřené rozpětí mezi velkoobchodními a maloobchodními cenami by mělo zajistit, že poskytovatelé roamingu budou moci pokrýt všechny své specifické roamingové náklady na maloobchodní úrovni, včetně odpovídajícího podílu na marketingových nákladech a nákladech na dotované telefonní sady, a zbude jim odpovídající zůstatek, který jim poskytne přiměřený zisk. Přechodný hlasový, SMS a datový eurotarif jsou vhodným prostředkem pro to, aby poskytly ochranu spotřebitelům a současně pružnost poskytovatelům roamingu. V souladu se snižováním cen na velkoobchodní úrovni by se každoročně měla snižovat i maximální výše hlasového, SMS a datového eurotarifu.
(48)
Noví roamingoví zákazníci by během přechodného období ochranných stropů měli být úplným, jasným a srozumitelným způsobem informováni o rozsahu roamingových tarifů v Unii, a to včetně tarifů, které odpovídají přechodnému hlasovému, SMS a datovému eurotarifu. Stávající roamingoví zákazníci by měli mít během určitého období možnost si zvolit nový tarif, který je v souladu s přechodným hlasovým, SMS a datovým eurotarifem, nebo jiné roamingové tarify. U stávajících roamingových zákazníků, kteří se v tomto období nerozhodli, je vhodné rozlišovat mezi zákazníky, kteří si zvolili konkrétní roamingový tarif nebo balíček již před vstupem tohoto nařízení v platnost, a těmi, kteří tak neučinili. Zákazníkům spadajícím do druhé kategorie by měl být automaticky přidělen tarif, který je v souladu s tímto nařízením. Roamingoví zákazníci využívající specifické roamingové tarify nebo balíčky, jež vyhovují jejich osobním požadavkům a jež si zvolili na základě těchto požadavků, by měli dříve zvolené tarify nebo balíčky nadále využívat, pokud poté, co byli upozorněni na jejich současné tarifní podmínky a platné eurotarify, oznámí svému poskytovateli roamingu, že si přejí svůj tarif zachovat. Tyto specifické roamingové tarify nebo balíčky by mohly zahrnovat například roamingové paušální tarify, neveřejné tarify, tarify s dodatečnými pevnými platbami za roaming, tarify s cenami za minutu, které jsou nižší než nejvyšší hlasový, SMS a datový eurotarif, nebo tarify s cenami za sestavení spojení.
(49)
Jelikož by toto nařízení mělo představovat zvláštní opatření ve smyslu čl. 1 odst. 5 rámcové směrnice a jelikož se po poskytovatelích roamingových služeb na území Unie může tímto nařízením požadovat, aby změnili své maloobchodní roamingové tarify v souladu s požadavky tohoto nařízení, nemělo by těmito změnami vznikat uživatelům mobilních telefonů právo odstoupit od smluv na základě vnitrostátních právních předpisů provádějících předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002.
(50)
Tímto nařízením by neměly být dotčeny inovativní nabídky pro zákazníky, které jsou výhodnější než přechodný hlasový, SMS a datový eurotarif ve smyslu tohoto nařízení, ale naopak by jím měly být podněcovány inovativní nabídky roamingovým zákazníkům v nižších cenových hladinách, zejména v reakci na dodatečný konkurenční tlak vytvořený strukturálními opatřeními tohoto nařízení. Toto nařízení nevyžaduje opětovné zavedení plateb za roaming tam, kde už byly jednou zcela zrušeny, ani zvýšení stávajících cen za roaming na úroveň přechodných ochranných limitů stanovených tímto nařízením.
(51)
Nejsou-li maximální ceny vyjádřeny v eurech, měly by být použitelné počáteční limity a upravené hodnoty těchto limitů stanoveny v příslušné měně za použití referenčního směnného kurzu zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie v den stanovený tímto nařízením. Jestliže není ke stanovenému dni zveřejněn žádný kurz, měl by být použitelným referenčním směnným kurzem kurz zveřejněný v prvním Úředním věstníku Evropské unie po tomto dni, který takový referenční směnný kurz obsahuje. K ochraně spotřebitelů před zvyšováním maloobchodních cen za regulované roamingové služby (regulované hlasové, SMS nebo datové roamingové služby) v důsledku fluktuací referenčního směnného kurzu měn jiných než euro by členský stát, jehož měnou není euro, měl používat při stanovování maximálních maloobchodních cen ve své měně průměrnou hodnotu několika referenčních směnných kurzů za určité období.
(52)
Obvyklý postup některých operátorů mobilních sítí účtovat ceny za zprostředkování velkoobchodních roamingových volání na základě minimálních účtovacích jednotek v délce až 60 sekund na rozdíl od účtování po sekundách běžného pro většinu velkoobchodních propojovacích cen způsobuje narušení hospodářské soutěže mezi těmito operátory a operátory s jinou metodou účtování a narušuje jednotné uplatňování maximálních velkoobchodních cen zavedených tímto nařízením. Navíc to představuje příplatek, který má v důsledku zvýšení velkoobchodních nákladů negativní dopad na cenu za roamingové hlasové služby na maloobchodní úrovni. Od operátorů mobilních sítí by se proto mělo požadovat, aby účtovali poplatky za velkoobchodní zprostředkování regulovaných roamingových volání po sekundách.
(53)
Skupina ERG, předchůdce sdružení BEREC, odhadla, že obvyklý postup mobilních operátorů účtovat v intervalech delších než jedna sekunda za roamingové služby na maloobchodní úrovni představuje zvýšení typického účtu hlasového eurotarifu o 24 % za uskutečněné hovory a o 19 % za přijaté hovory. Skupina také uvedla, že toto zvýšení představuje formu skrytého příplatku, protože pro většinu zákazníků není transparentní. Z tohoto důvodu skupina ERG doporučila neprodleně přijmout opatření k řešení odlišných postupů účtování hlasového eurotarifu na maloobchodní úrovni.
(54)
Nařízení (ES) č. 717/2007 sice stanovením eurotarifu v rámci Unie zavedlo společný přístup k zajištění, aby roamingovým zákazníkům nebyly účtovány přemrštěné ceny za regulovaná roamingová volání, rozdílné stanovování fakturačních jednotek užívané mobilními operátory však závažně narušuje jeho jednotné uplatňování. To rovněž znamená, že navzdory přeshraniční povaze roamingových služeb v rámci Unie existují odlišné přístupy k účtování regulovaných roamingových volání, což vede k narušení podmínek hospodářské soutěže na vnitřním trhu.
(55)
Proto je potřeba zavést společný soubor pravidel týkajících se stanovování fakturačních jednotek hlasového eurotarifu na maloobchodní úrovni s cílem dále posílit vnitřní trh a zajistit stejně vysokou úroveň ochrany uživatelů roamingových služeb na území Unie.
(56)
Poskytovatelé regulovaných roamingových volání na maloobchodní úrovni by proto měli mít povinnost svým zákazníkům účtovat volání v rámci hlasového eurotarifu po sekundách, kromě možnosti uplatnění minimální počáteční účtované doby v délce nejvýše 30 sekund u uskutečněných volání. Tím poskytovatelé roamingu získají možnost pokrýt přiměřené náklady za sestavení spojení a pružně konkurovat nabídkou kratších minimálních účtovaných dob. U příchozích volání v rámci hlasového eurotarifu není odůvodněná žádná minimální počáteční účtovaná doba, protože vzniklé velkoobchodní náklady jsou účtovány po sekundách a případné specifické náklady za sestavení spojení jsou již pokryty sazbami za ukončení volání v mobilní síti.
(57)
Zákazníci by neměli být nuceni platit za příjem hlasových zpráv v navštívené síti, neboť nemohou ovlivnit délku těchto zpráv. Tím by neměly být dotčeny ostatní platné ceny za hlasové zprávy, například ceny za poslech těchto zpráv.
(58)
Zákazníci, kteří žijí v příhraničních regionech, by neměli dostávat neodůvodněně vysoké účty v důsledku nevyžádaného roamingu. Poskytovatelé roamingu by proto měli přijmout přiměřená opatření, aby ochránili zákazníky před tím, aby byli postiženi poplatky za roaming v době, kdy se nacházejí na území svého členského státu. To by mělo zahrnovat přiměřená informační opatření, jež by zákazníkům umožnila aktivně se vyvarovat těchto případů nevyžádaného roamingu. Vnitrostátní regulační orgány by měly pozorně sledovat situace, v nichž se zákazníci potýkají s problémy placení poplatků za roaming v době, kdy se stále ještě nacházejí na území svého členského státu, a měly by přijmout vhodná opatření k omezení tohoto problému.
(59)
Pokud jde o roamingové SMS služby, jako v případě roamingových hlasových volání, existuje i zde značné riziko, že samotné uložení povinností v oblasti velkoobchodních cen by nemuselo automaticky znamenat nižší sazby pro maloobchodní zákazníky. Na druhé straně by opatření pro snížení úrovně maloobchodních cen, která by neupravovala úroveň velkoobchodních nákladů spojených s poskytováním těchto služeb, mohla zvýšením rizika stlačení cen poškodit postavení některých poskytovatelů roamingu, zejména těch menších.
(60)
Navíc kvůli zvláštní struktuře trhu roamingových služeb a jeho přeshraniční povaze neposkytl předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002 vnitrostátním regulačním orgánům vhodné nástroje pro účinné vyřešení problémů konkurence, které jsou příčinou vysoké úrovně velkoobchodních a maloobchodních cen za regulované roamingové SMS služby. V důsledku toho není zajištěno řádné fungování vnitřního trhu, což by mělo být napraveno.
(61)
Regulační povinnosti týkající se regulovaných roamingových SMS služeb by měly být uloženy na velkoobchodní úrovni, aby vznikl přiměřenější vztah mezi velkoobchodními cenami a vzniklými náklady na poskytování služby, a na maloobchodní úrovni po přechodné období na ochranu zájmů roamingových zákazníků, dokud strukturální opatření nenabudou účinku.
(62)
Dokud strukturální opatření nepřinesou na trhu roamingových služeb dostatečnou hospodářskou soutěž, nejúčinnější a nejpřiměřenější metodou regulace úrovně cen za regulované roamingové SMS služby na velkoobchodní úrovni je stanovení maximální průměrné ceny, platné na úrovni Unie, za SMS zprávu odeslanou z navštívené sítě. Průměrná velkoobchodní cena by měla platit pro jakoukoli dvojici operátorů v rámci Unie v průběhu stanoveného období.
(63)
Maximální velkoobchodní ceny za regulované roamingové SMS služby by měly zahrnovat všechny náklady vzniklé poskytovateli této velkoobchodní služby, včetně mimo jiné nákladů na původ, na tranzit a nepokrytých nákladů na ukončení roamingových SMS zpráv v navštívené síti. Velkoobchodním poskytovatelům regulovaných roamingových SMS služeb by proto mělo být zakázáno účtovat si zvláštní poplatek za ukončení roamingových SMS zpráv v jejich síti, aby bylo zajištěno jednotné uplatňování pravidel stanovených tímto nařízením.
(64)
Aby bylo zajištěno, že maximální ceny za velkoobchodní roamingové SMS služby lépe odpovídají úrovním, které odrážejí vzniklé náklady na poskytování služby, a že se na maloobchodní úrovni může rozvíjet hospodářská soutěž, měly by maximální velkoobchodní ceny za regulované SMS služby být postupně snižovány.
(65)
V nařízení (ES) č. 544/2009 se při neexistenci strukturálních prvků zavádějících na trh roamingových služeb hospodářskou soutěž za nejúčinnější a nejpřiměřenější metodu regulace úrovně cen za roamingové SMS zprávy na území Unie na maloobchodní úrovni považovalo zavedení povinnosti mobilních operátorů nabízet svým roamingovým zákazníkům SMS eurotarif, který nepřekračuje stanovenou maximální cenu.
(66)
Dokud strukturální opatření nenabudou účinku, přechodný SMS eurotarif by měl být ponechán na ochranné úrovni, která zajistí, že budou zachovány stávající spotřebitelské výhody, poskytovatelům roamingu zaručuje dostatečnou marži a současně přiměřeněji odráží vzniklé náklady na poskytování služby.
(67)
Přechodný SMS eurotarif, který může být nabízen roamingovým zákazníkům, by proto měl odrážet přiměřenou marži účtovanou k nákladům na poskytování regulovaných roamingových SMS služeb, ale přitom by měl poskytovatelům roamingu ponechat volnost soutěžit mezi sebou diferenciací svých nabídek a přizpůsobením cenových struktur tržním podmínkám a preferencím spotřebitelů. Ochranné stropy by měly být stanoveny na úrovních, které nenarušují konkurenční výhody strukturálních opatření, a mohly by být odstraněny, jakmile strukturální opatření nabudou účinku. Tento regulační přístup by se neměl vztahovat na SMS služby s přidanou hodnotou.
(68)
Roamingoví zákazníci by neměli být nuceni platit žádné příplatky za příjem regulovaných roamingových SMS zpráv nebo hlasových zpráv při roamingu v navštívené síti, protože náklady na ukončení jsou již kompenzovány v maloobchodní ceně účtované za odeslání roamingové SMS zprávy nebo hlasové zprávy.
(69)
SMS eurotarif by měl automaticky platit pro každého nového či stávajícího roamingového zákazníka, který si dobrovolně nevybral nebo dobrovolně nevybere zvláštní roamingový tarif pro SMS služby nebo balíček roamingových služeb zahrnující regulované roamingové SMS služby.
(70)
SMS zpráva je služba krátkých textových zpráv, která je jednoznačně rozeznatelná od jiných zpráv, jako jsou MMS zprávy nebo e-maily. Aby si toto nařízení zachovalo svou účinnost a jeho cíle byly zcela splněny, je třeba zakázat veškeré změny technických parametrů roamingových SMS zpráv, které by je odlišovaly od vnitrostátních SMS zpráv.
(71)
Údaje shromážděné vnitrostátními regulačními orgány ukazují, že vysoké průměrné velkoobchodní ceny za roamingové datové služby, které operátoři navštívené sítě účtují poskytovatelům roamingu roamingových zákazníků, přetrvávají. I když se zdá, že tyto velkoobchodní ceny mají klesající tendenci, přesto jsou ve vztahu k příslušným nákladům nadále velmi vysoké.
(72)
Přetrvávání vysokých velkoobchodních cen za roamingové datové služby lze přičítat především vysokým velkoobchodním cenám, které si účtují operátoři neupřednostňovaných sítí. Příčinou těchto cen jsou omezení řízení provozu v sítích, která operátory nemotivují k jednostrannému snižování standardních velkoobchodních cen, neboť provoz se uskuteční bez ohledu na účtovanou cenu. Důsledkem je mimořádná rozdílnost velkoobchodních nákladů. V některých případech jsou velkoobchodní ceny za datový roaming v neupřednostňovaných sítích šestkrát vyšší než ceny v sítích upřednostňovaných. Přemrštěné velkoobchodní ceny za roamingové datové služby vedou ke značným narušením podmínek hospodářské soutěže mezi mobilními operátory v Unii, což narušuje řádné fungování vnitřního trhu. Znesnadňují rovněž poskytovatelům roamingu předvídat velkoobchodní náklady, v důsledku čehož nejsou schopni poskytnout zákazníkům transparentní a konkurenceschopné maloobchodní cenové balíčky. Vzhledem k omezeným možnostem vnitrostátních regulačních orgánů vyřešit tyto problémy účinně na vnitrostátní úrovni by měla být uplatňována maximální velkoobchodní cena za roamingové datové služby. Regulační povinnosti týkající se regulovaných roamingových datových služeb by měly být uloženy na velkoobchodní úrovni, aby vznikl přiměřenější vztah mezi velkoobchodními cenami a vzniklými náklady na poskytování služby, a na maloobchodní úrovni na ochranu zájmů roamingových zákazníků.
(73)
Poskytovatelé roamingu by neměli roamingovým zákazníkům účtovat žádný poplatek za jakoukoli regulovanou roamingovou datovou službu, pokud a dokud roamingový zákazník poskytování této služby nepřijme.
(74)
Působnost tohoto nařízení by měla zahrnovat poskytování maloobchodních roamingových datových služeb na území Unie. Zvláštní charakteristické rysy trhů roamingových služeb, které odůvodňovaly přijetí nařízení (ES) č. 717/2007 a uložení povinností mobilním operátorům, pokud jde o poskytování hlasových roamingových volání a SMS zpráv na území Unie, platí stejnou měrou i pro poskytování maloobchodních roamingových datových služeb na území Unie. Obdobně jako roamingové hlasové a SMS služby se roamingové datové služby na vnitrostátní úrovni nenakupují samostatně, nýbrž představují pouze součást většího maloobchodního balíčku, který si zákazníci kupují od svého poskytovatele roamingu, čímž jsou omezeny konkurenční síly. Obdobně kvůli přeshraniční povaze dotyčných služeb nemohou vnitrostátní regulační orgány odpovídající za ochranu a prosazování zájmů uživatelů mobilních telefonů, kteří mají bydliště na jejich území, vykonávat kontrolu nad chováním operátorů navštívené sítě, kteří sídlí v jiných členských státech.
(75)
Dokud strukturální opatření nezajistí dostatečnou hospodářskou soutěž, obdobně jako u platných regulačních opatření pro hlasové a SMS služby, je nejúčinnější a nejpřiměřenější metodou regulace úrovně cen za maloobchodní roamingové datové služby na území Unie po přechodnou dobu zavedení povinnosti poskytovatelů roamingu nabízet svým roamingovým zákazníkům přechodný datový eurotarif, který nepřekračuje stanovenou maximální cenu. Datový eurotarif by měl být nastaven na ochrannou úroveň, která zajistí ochranu spotřebitelů, dokud strukturální opatření nenabudou účinku, a poskytovatelům roamingu zaručuje dostatečnou marži a současně přiměřeněji odráží vzniklé náklady na poskytování služby.
(76)
Přechodný datový eurotarif, který může být nabízen roamingovým zákazníkům, by proto měl odrážet přiměřenou marži účtovanou k nákladům na poskytování regulovaných roamingových datových služeb, ale přitom by měl poskytovatelům roamingu ponechat volnost soutěžit mezi sebou diferenciací svých nabídek a přizpůsobením cenových struktur tržním podmínkám a preferencím spotřebitelů. Ochranné stropy by měly být stanoveny na úrovni, která nenarušuje konkurenční výhody strukturálních opatření, a mohly by být odstraněny, jakmile bude pomocí strukturálních opatření možné přinést zákazníkům konkrétní a trvalé přínosy. Obdobně jako v případě roamingových hlasových a SMS služeb by se vzhledem k předpokládanému snížení vzniklých nákladů na poskytování maloobchodních roamingových datových služeb měly nejvyšší regulované ceny za přechodný datový eurotarif postupně snižovat.
(77)
Přechodný datový eurotarif by měl automaticky platit pro každého nového či stávajícího roamingového zákazníka, který si dobrovolně nevybral nebo dobrovolně nevybere zvláštní roamingový datový tarif nebo balíček roamingových služeb zahrnující regulované roamingové datové služby.
(78)
Aby bylo zajištěno, že spotřebitelé platí za datové služby, které skutečně využili, a aby nedošlo k problémům, jaké se po zavedení nařízení (ES) č. 717/2007 vyskytly u hlasových služeb, totiž že v důsledku mechanismů stanovování poplatků využívaných operátory jsou ceny spotřebitelům skryty, by měl být přechodný datový eurotarif účtován po jednom kilobytu. Tento způsob účtování je v souladu s mechanismem stanovování poplatků platným na velkoobchodní úrovni.
(79)
Poskytovatelé roamingu mohou nabízet přiměřený souhrnný paušální měsíční tarif, na který se nevztahují žádné maximální ceny a který by mohl zahrnovat všechny roamingové služby na území Unie.
(80)
V zájmu zajištění toho, aby z tohoto nařízení měli prospěch všichni uživatelé mobilní hlasové telefonie, by se přechodné maloobchodní cenové požadavky měly použít bez ohledu na to, zda má roamingový zákazník se svým poskytovatelem roamingu uzavřenu smlouvu o využívání předplacených služeb či zda je jeho tarifním zákazníkem, a nezávisle na tom, zda poskytovatel roamingu provozuje svou vlastní síť, je operátorem virtuální mobilní sítě či druhotným prodejcem služeb mobilní hlasové telefonie.
(81)
Pokud poskytovatelé mobilních telefonních služeb z Unie dospějí k závěru, že ukončením platnosti nebo hrozbou ukončení platnosti jejich roamingových ujednání s operátory mobilních sítí v jiných členských státech budou ohroženy výhody interoperability a spojení od koncového bodu ke koncovému bodu, kterých požívají jejich zákazníci, nebo pokud nemohou svým zákazníkům poskytnout službu v jiném členském státě, protože neuzavřeli dohodu s jedním nebo více operátory sítí na velkoobchodní úrovni, měly by vnitrostátní regulační orgány v případě nutnosti využít pravomocí, které jim jsou svěřeny článkem 5 přístupové směrnice, a zajistit přiměřený přístup a propojení, aby bylo zaručeno takové spojení od koncového bodu ke koncovému bodu a interoperabilita služeb s ohledem na cíle uvedené v článku 8 rámcové směrnice, zejména s ohledem na cíl vytvoření plně funkčního vnitřního trhu elektronických komunikačních služeb.
(82)
Poskytovatelé mobilních komunikačních služeb by za účelem zlepšení transparentnosti maloobchodních cen za roamingové služby a pomoci uživatelům roamingu při rozhodování o použití jejich mobilního zařízení při pobytu v zahraničí měli svým roamingovým zákazníkům bezplatně poskytovat informace o cenách za roaming, které jsou v jejich případě použitelné při využívání roamingových služeb v navštíveném členském státě. Jelikož určité skupiny zákazníků mohou být o cenách za roaming již dobře informovány, poskytovatelé roamingu by jim měli dát možnost jednoduše tuto službu zasílání automatických zpráv zrušit. Poskytovatelé by měli kromě toho svým zákazníkům, za předpokladu, že se nacházejí na území Unie, na požádání aktivně a bezplatně poskytovat další informace o cenách za minutu, za SMS zprávu nebo za megabyte dat (včetně DPH), za uskutečnění nebo přijetí volání a rovněž za odeslání nebo přijetí SMS, MMS a jiných datových komunikačních služeb v navštíveném členském státě.
(83)
Z důvodu transparentnosti je rovněž nutné, aby poskytovatelé informovali o cenách za roaming, zejména o hlasovém, SMS a datovém eurotarifu a o souhrnném paušálním tarifu, pokud jej nabízejí, při uzavírání účastnických smluv a rovněž pokaždé, když dojde ke změně cen za roaming. Informace o cenách za roaming by měli poskytovatelé roamingu poskytovat přiměřenou formou, například na fakturách, na internetu, prostřednictvím televizní reklamy nebo hromadnými dopisy zákazníkům. Veškeré informace a nabídky by měly být jednoznačné, srozumitelné, porovnatelné a transparentní s ohledem na ceny a vlastnosti služeb. Zveřejňování roamingových nabídek prostřednictvím reklamy a jejich uvádění na trh ke spotřebiteli by mělo být plně v souladu s právními předpisy v oblasti ochrany spotřebitele, zejména se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (18). Poskytovatelé roamingu by měli zajistit, aby všichni jejich roamingoví zákazníci byli informováni o tom, že v dotčeném období mají k dispozici regulované tarify, a měli by zákazníky srozumitelnou a jednoznačnou formou písemně informovat o podmínkách hlasového, SMS a datového eurotarifu a o jejich právu přejít na tento tarif nebo z něho přejít na jiný.
(84)
Nadto by měla být zavedena opatření ke zlepšení transparentnosti maloobchodních cen za veškeré roamingové datové služby, která by zabránila především „šokům z vyúčtování“ jakožto jevu, který brání řádnému fungování vnitřního trhu, a poskytla roamingovým zákazníkům nástroje potřebné ke sledování a kontrole jejich výdajů za roamingové datové služby. Rovněž by se neměly klást žádné překážky zavádění aplikací nebo technologií, které mohou být náhradou či alternativou roamingových služeb, např. WiFi.
(85)
Zejména by poskytovatelé roamingu měli svým roamingovým zákazníkům bezplatně poskytovat personalizované tarifní informace o cenách platných pro roamingové datové služby, a to pokaždé, když použijí roamingovou datovou službu po vstupu do jiné země. Tyto informace by měly být doručeny na jejich mobilní zařízení způsobem, který nejlépe zajistí snadné přijetí a porozumění, a takovým způsobem, aby měli možnost pozdějšího snadného opětovného přístupu k nim.
(86)
Poskytovatelé roamingu by měli zajistit, aby jejich zákazníci byli před uzavřením i po uzavření smlouvy náležitě informováni o cenách za regulované roamingové datové služby, aby zákazníkům usnadnili pochopení finančních důsledků používání roamingových datových služeb a umožnili jim sledovat a kontrolovat své výdaje za ně. Tyto informace by mohly zahrnovat příklady přibližného objemu dat využitého například pro odeslání e-mailu, odeslání obrázku, prohlížení internetu a využívání mobilních aplikací.
(87)
Aby nedocházelo k „šokům z vyúčtování“, poskytovatelé roamingu by měli stanovit jeden či více maximálních finančních nebo objemových limitů pro splatné datové roamingové služby (uváděných v měně, ve které jsou roamingovému zákazníkovi služby účtovány), které by měli bezplatně nabízet všem svým roamingovým zákazníkům a jejichž součástí by bylo příslušné upozornění, když se tomuto limitu přiblíží, a to formou sdělení, které je možné později znovu zobrazit. Po dosažení tohoto maximálního limitu by zákazníci již neměli tyto služby přijímat, ani by jim neměly být účtovány, pokud si výslovně nevyžádají, aby jim byly tyto služby i nadále poskytovány za podmínek uvedených v upozornění. V takovém případě by měli bezplatně obdržet potvrzení, a to formou sdělení, které je možné později znovu zobrazit. Roamingoví zákazníci by měli dostat příležitost vybrat si v přiměřené lhůtě jakýkoli z těchto maximálních finančních nebo objemových limitů nebo možnost nezvolit si žádný limit. Pokud se zákazníci nerozhodnou jinak, měl by jim být přidělen výchozí limit.
(88)
Tato opatření ke zvýšení transparentnosti je třeba chápat jako minimální ochranu roamingových zákazníků a neměla by znemožňovat poskytovatelům roamingu nabízet svým zákazníkům řadu jiných prostředků, které jim pomohou předvídat a kontrolovat výdaje za roamingové datové služby. Mnoho poskytovatelů roamingu například vytváří nové maloobchodní paušální roamingové nabídky, které povolují datový roaming za určitou cenu na určitou dobu až do vyčerpání stanoveného objemového limitu („fair use policy“). Obdobně poskytovatelé roamingu vyvíjejí systémy, které jejich roamingovým zákazníkům umožní přijímat v reálném čase aktualizované informace o celkových splatných roamingových datových službách. Tento vývoj na vnitrostátních trzích by měl být zohledněn v harmonizovaných pravidlech, aby bylo zajištěno řádné fungování vnitřního trhu.
(89)
„Šoky z vyúčtování“ za používání roamingových datových služeb se rovněž mohou dotknout zákazníků s předplacenými tarify. Z toho důvodu by se ustanovení o mezním limitu mělo vztahovat i na tyto zákazníky.
(90)
Mezi regulovanými roamingovými tarify, které platí v rámci Unie, a roamingovými tarify účtovanými zákazníkům, kteří cestují mimo území Unie, jsou značné rozdíly a ve srovnání s cenami v Unii jsou tyto tarify velmi vysoké. V důsledku toho, že se k otázce transparentnosti a ochranných opatření v oblasti roamingu využívaného mimo území Unie neuplatňuje žádný jednotný přístup, spotřebitelé si nejsou jisti svými právy, což je často odrazuje od využívání mobilních služeb při pobytu v zahraničí. Transparentní poskytování informací zákazníkům by jim proto nepomáhalo jen při rozhodování o tom, jak používat svá mobilní zařízení při cestování v zahraničí (a to jak v rámci Unie, tak mimo ni), ale mohlo by jim pomáhat i při volbě poskytovatele roamingu. Proto je nezbytné, aby problém nedostatečné transparentnosti a ochrany spotřebitele byl řešen prostřednictvím uplatnění některých opatření v oblasti transparentnosti a ochranných opatření rovněž na roamingové služby poskytované mimo území Unie. Tato opatření by usnadnila hospodářskou soutěž a zlepšila fungování vnitřního trhu.
(91)
Pokud operátor navštívené sítě mimo území Unie neumožní poskytovateli roamingu sledovat v reálném čase její využívání zákazníkem, poskytovatel roamingu by neměl mít povinnost poskytovat maximální finanční nebo objemové limity na ochranu zákazníků.
(92)
Vnitrostátní regulační orgány, které odpovídají za provádění úkolů podle předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002, by na svém území měly mít pravomoci potřebné k dohledu nad povinnostmi stanovenými tímto nařízením a k jejich prosazování. Rovněž by měly sledovat vývoj cen hlasových a datových služeb poskytovaných roamingovým zákazníkům v rámci Unie, případně včetně zvláštních nákladů souvisejících s roamingovými voláními uskutečněnými a přijatými v nejvzdálenějších regionech Unie, a nutnost zajistit, aby tyto náklady měly na velkoobchodním trhu přiměřenou návratnost a aby řízení provozu v sítích nebylo využíváno k omezování možností volby v neprospěch zákazníka. Měly by zajistit, aby dotčené strany měly přístup k aktuálním informacím o používání tohoto nařízení, a každých šest měsíců zveřejňovat výsledky tohoto sledování. Informace o firemních zákaznících, o tarifních zákaznících a o zákaznících využívajících předplacených služeb by se měly poskytovat odděleně.
(93)
Roaming v rámci jedné země v nejvzdálenějších regionech Unie, v nichž jsou uděleny jiné licence na provozování mobilních telefonních sítí než na ostatním území státu, by mohl být zvýhodněn sníženými sazbami srovnatelnými se sníženými sazbami na vnitřním trhu roamingových služeb. V důsledku provádění tohoto nařízení by neměli být zákazníci využívající roamingové služby v rámci jedné země cenově znevýhodněni vůči zákazníkům využívajícím roamingové služby na území Unie. Vnitrostátní orgány mohou za tímto účelem přijmout další opatření slučitelná s právem Unie.
(94)
Při stanovování pravidel týkajících se sankcí za porušení tohoto nařízení by členské státy měly mimo jiné zohlednit možnost, zda poskytovatelé roamingu mohou odškodnit zákazníky za opoždění nebo bránění v přechodu k alternativnímu poskytovateli roamingu v souladu s jejich vnitrostátními právními předpisy.
(95)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž zavedení společného přístupu pro zajištění toho, aby uživatelé veřejných mobilních komunikačních sítí na cestách v rámci Unie neplatili přemrštěné ceny za roamingové služby na území Unie, čímž se dosáhne vysoké úrovně ochrany spotřebitele posílením hospodářské soutěže mezi poskytovateli roamingu, nemůže být uspokojivě a bezpečně, včas a harmonizovaným způsobem dosaženo na úrovni členských států, a lze jich proto lépe dosáhnout na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů.
(96)
Regulační povinnosti ohledně velkoobchodních cen za roamingové hlasové, SMS a datové služby by měly být zachovány, dokud strukturální opatření nenabudou účinku a na velkoobchodních trzích se dostatečně nerozvine hospodářská soutěž. Kromě toho tendence na trhu v současnosti ukazují, že datové služby se postupně stanou nejdůležitějším typem mobilních služeb, přičemž velkoobchodní roamingové datové služby v současnosti vykazují nejdynamičtější úroveň rozvoje a ceny jsou přiměřeně nižší než současné regulované ceny.
(97)
Maloobchodní ochranné stropy by měly být stanoveny na dostatečně vysokých úrovních, které nenarušují možné konkurenční výhody strukturálních opatření, a mohly by být zcela odstraněny, jakmile strukturální řešení nabudou účinku a umožní rozvoj skutečného vnitřního trhu. Maloobchodní ochranné stropy by se tedy měly postupně snižovat a následně zcela pozbýt platnosti.
(98)
Komise by měla přezkoumat účinnost tohoto nařízení s ohledem na jeho cíle a jeho příspěvek k provádění předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002 a k řádnému fungování vnitřního trhu. V této souvislosti by měla Komise zvážit dopad na konkurenční postavení poskytovatelů mobilních komunikačních služeb různých velikostí a z různých částí Unie, vývoj, trendy a transparentnost maloobchodních i velkoobchodních cen, jejich vztah ke skutečným nákladům, míru potvrzení předpokladů posouzení dopadů, jež doprovázelo toto nařízení, náklady na dodržování povinností a dopad na investice. Komise by s ohledem na technologický vývoj měla rovněž zvážit dostupnost a kvalitu služeb, které představují alternativu roamingu (např. přístup prostřednictvím WiFi).
(99)
Regulační povinnosti týkající se velkoobchodních a maloobchodních cen za hlasové, SMS a datové roamingové služby by z důvodu ochrany spotřebitele měly být zachovány tak dlouho, dokud nedojde k plnému rozvoji hospodářské soutěže na maloobchodní nebo velkoobchodní úrovni. Za tímto účelem by Komise do 30. června 2016 měla posoudit, zda bylo dosaženo cílů tohoto nařízení včetně toho, zda byla plně provedena strukturální opatření a zda se na vnitřním trhu roamingových služeb dostatečně rozvinula hospodářská soutěž. Dojde-li Komise k závěru, že se hospodářská soutěž dostatečně nerozvinula, měla by následně Evropskému parlamentu a Radě předložit vhodné návrhy k zajištění toho, aby byli spotřebitelé od roku 2017 dostatečně chráněni.
(100)
Po provedení výše uvedeného přezkumu by měla Komise v zájmu zajištění průběžného sledování roamingových služeb v Unii připravit každé dva roky zprávu pro Evropský parlament a Radu, která bude obsahovat obecné shrnutí informací o nejnovějších trendech v oblasti roamingových služeb, průběžné posouzení pokroku dosaženého při plnění cílů tohoto nařízení a průběžné posouzení možných alternativních způsobů plnění těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení zavádí společný přístup pro zajištění toho, aby uživatelé veřejných mobilních komunikačních sítí na cestách v rámci Unie neplatili ve srovnání s konkurenčními vnitrostátními cenami přemrštěné ceny za roamingové služby na území Unie při uskutečňování volání nebo příjmu volání, odesílání a příjmu SMS zpráv a používání paketově komutovaných datových komunikačních služeb, čímž se přispěje k řádnému fungování vnitřního trhu za současného dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitele, podpoří se hospodářská soutěž a transparentnost na trhu, podnítí se inovační činnost a rozšíří se možnost volby pro spotřebitele.
Stanoví pravidla, která umožní prodej regulovaných roamingových služeb oddělený od prodeje vnitrostátních mobilních komunikačních služeb a stanoví podmínky pro velkoobchodní přístup k veřejným mobilním komunikačním sítím za účelem poskytování regulovaných roamingových služeb. Stanoví také přechodná pravidla pro ceny, které si mohou poskytovatelé roamingu účtovat za poskytování regulovaných roamingových služeb za hlasová volání a SMS zprávy zahájené a ukončené v Unii a za paketově komutované datové komunikační služby používané roamingovými zákazníky při roamingu v mobilní komunikační síti v rámci Unie. To platí jak pro ceny účtované operátory sítí na velkoobchodní úrovni, tak pro ceny účtované poskytovateli roamingu na maloobchodní úrovni.
2. Oddělený prodej regulovaných roamingových služeb a vnitrostátních mobilních komunikačních služeb je nezbytným dílčím krokem na cestě k posílení hospodářské soutěže s cílem snížit roamingové tarify pro zákazníky v zájmu dosažení vnitřního trhu mobilních komunikačních služeb a v konečném důsledku bez rozlišování mezi vnitrostátními a roamingovými tarify.
3. Toto nařízení rovněž stanoví pravidla, jejichž cílem je zvýšit transparentnost cen a zlepšit poskytování informací o cenách uživatelům roamingových služeb.
4. Toto nařízení představuje zvláštní opatření ve smyslu čl. 1 odst. 5 rámcové směrnice.
5. Maximální ceny stanovené tímto nařízením jsou uvedeny v eurech.
6. Pokud jsou maximální ceny podle článků 7, 9 a 12 vyjádřeny v jiných měnách než v euru, stanoví se počáteční limity ve smyslu uvedených článků v těchto měnách za použití referenčních směnných kurzů zveřejněných dne 1. května 2012 Evropskou centrální bankou v Úředním věstníku Evropské unie.
Pro účely následných limitů podle čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 1 a čl. 12 odst. 1 se upravené ceny určují za použití referenčního směnného kurzu zveřejněného dne 1. května daného kalendářního roku. Pro maximální ceny podle čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 1 a čl. 12 odst. 1 se limity vyjádřené v jiných měnách než v euru po roce 2015 každoročně upravují. Každoročně upravené limity v těchto měnách se uplatňují od 1. července za použití referenčního směnného kurzu zveřejněného dne 1. května daného roku.
7. Pokud jsou maximální ceny podle článků 8, 10 a 13 vyjádřeny v jiných měnách než v euru, stanoví se počáteční limity ve smyslu uvedených článků v těchto měnách za použití průměru referenčních směnných kurzů zveřejněných dne 1. března, 1. dubna a 1. května 2012 Evropskou centrální bankou v Úředním věstníku Evropské unie.
Pro účely následných limitů podle čl. 8 odst. 2, čl. 10 odst. 2 a čl. 13 odst. 2 se upravené ceny určují za použití průměru referenčních směnných kurzů zveřejněných dne 1. března, 1. dubna a 1. května daného kalendářního roku. Pro maximální ceny podle čl. 8 odst. 2, čl. 10 odst. 2 a čl. 13 odst. 2 se limity vyjádřené v jiných měnách než v euru po roce 2015 každoročně upravují. Každoročně upravené limity v těchto měnách se uplatňují od 1. července za použití průměru referenčních směnných kurzů zveřejněných dne 1. března, 1. dubna a 1. května daného roku.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice stanovené v článku 2 přístupové směrnice, v článku 2 rámcové směrnice a v článku 2 směrnice o univerzální službě.
2. Kromě definic uvedených v odstavci 1 se použijí tyto definice:
a)
„poskytovatelem roamingu“ se rozumí podnik, který poskytuje roamingovému zákazníkovi regulované maloobchodní roamingové služby;
b)
„domovským poskytovatelem“ se rozumí podnik, který poskytuje roamingovému zákazníkovi vnitrostátní mobilní komunikační služby;
c)
„alternativním poskytovatelem roamingu“ se rozumí poskytovatel roamingu odlišný od domovského poskytovatele;
d)
„domovskou sítí“ se rozumí veřejná komunikační síť nacházející se na území členského státu a využívaná poskytovatelem roamingu k poskytování regulovaných maloobchodních roamingových služeb roamingovým zákazníkům;
e)
„navštívenou sítí“ se rozumí veřejná pozemní mobilní komunikační síť nacházející se na území jiného členského státu, než je členský stát, v němž se nachází domovský poskytovatel roamingového zákazníka, která umožňuje roamingovým zákazníkům uskutečňovat nebo přijímat volání, odesílat nebo přijímat SMS zprávy nebo využívat paketově komutované datové komunikace na základě ujednání s operátorem domovské sítě;
f)
„roamingem na území Unie“ se rozumí využívání mobilního zařízení roamingovým zákazníkem k uskutečňování nebo příjmu volání v rámci Unie, k odesílání či příjmu SMS zpráv v rámci Unie nebo k využívání paketově komutovaných datových komunikací na území jiného členského státu, než je členský stát, v němž se nachází síť domovského poskytovatele, a to na základě ujednání mezi operátorem domovské sítě a operátorem navštívené sítě;
g)
„roamingovým zákazníkem“ se rozumí zákazník poskytovatele regulovaných roamingových služeb prostřednictvím veřejné pozemní mobilní komunikační sítě nacházející se na území Unie, jehož smlouva nebo ujednání s tímto poskytovatelem roamingu umožňuje roaming na území Unie;
h)
„regulovaným roamingovým voláním“ se rozumí mobilní hlasové telefonní volání uskutečněné roamingovým zákazníkem, které má původ v navštívené síti a končí ve veřejné komunikační síti v rámci Unie, nebo mobilní hlasové telefonní volání přijaté roamingovým zákazníkem, které má původ ve veřejné komunikační síti v rámci Unie a končí v navštívené síti;
i)
„hlasovým eurotarifem“ se rozumí jakýkoli tarif, který nepřesahuje maximální cenu uvedenou v článku 8, který může poskytovatel roamingu v souladu s uvedeným článkem účtovat za poskytování regulovaných roamingových volání;
j)
„SMS zprávou“ se rozumí textová zpráva služby krátkých textových zpráv, která je složena především z abecedních nebo numerických znaků a kterou lze odesílat mezi mobilními nebo pevnými čísly přidělenými podle národních číslovacích plánů;
k)
„regulovanou roamingovou SMS zprávou“ se rozumí SMS zpráva odeslaná roamingovým zákazníkem, která má původ v navštívené síti a končí ve veřejné komunikační síti v rámci Unie, nebo SMS zpráva přijatá roamingovým zákazníkem, která má původ ve veřejné komunikační síti v rámci Unie a končí v navštívené síti;
l)
„SMS eurotarifem“ se rozumí jakýkoli tarif, který nepřesahuje maximální ceny uvedené v článku 10, který může poskytovatel roamingu v souladu s uvedeným článkem účtovat za poskytování regulovaných roamingových SMS zpráv;
m)
„regulovanou roamingovou datovou službou“ se rozumí roamingová služba umožňující využívání paketově komutovaných datových komunikací roamingovým zákazníkem pomocí jeho mobilního zařízení tehdy, když je připojen k navštívené síti. Regulovaná roamingová datová služba nezahrnuje přenos nebo příjem regulovaných roamingových volání nebo SMS zpráv, ale zahrnuje přenos a příjem MMS zpráv;
n)
„datovým eurotarifem“ se rozumí jakýkoli tarif, který nepřesahuje maximální ceny uvedené v článku 13, které může poskytovatel roamingu v souladu s uvedeným článkem účtovat za poskytování regulovaných roamingových datových služeb;
o)
„velkoobchodním roamingovým přístupem“ se rozumí přímý velkoobchodní roamingový přístup nebo velkoobchodní roamingového přístup za účelem dalšího prodeje;
p)
„přímým velkoobchodním roamingovým přístupem“ se rozumí zpřístupnění zařízení nebo služeb operátorem mobilní sítě jinému podniku za stanovených podmínek tak, aby tento jiný podnik poskytoval regulované roamingové služby roamingovým zákazníkům;
q)
„velkoobchodním roamingovým přístupem za účelem dalšího prodeje“ se rozumí poskytování roamingových služeb na velkoobchodním základě operátorem mobilní sítě jiným, než je operátor navštívené sítě, jinému podniku tak, aby tento jiný podnik poskytoval regulované roamingové služby roamingovým zákazníkům.
Článek 3
Velkoobchodní roamingový přístup
1. Operátoři mobilních sítí vyhoví všem oprávněným žádostem o velkoobchodní roamingový přístup.
2. Operátoři mobilních sítí mohou zamítnout žádosti o velkoobchodní roamingový přístup pouze na základě objektivních kritérií.
3. Velkoobchodní roamingový přístup zahrnuje přístup ke všem síťovým prvkům a přiřazeným zařízením, příslušným službám a softwarovým a informačním systémům nezbytným pro poskytování regulovaných roamingových služeb zákazníkům.
4. Pravidla pro regulované velkoobchodní roamingové ceny stanovená v článcích 7, 9 a 12 se použijí na poskytování přístupu ke všem součástem velkoobchodního roamingového přístupu uvedeným v odstavci 3.
Aniž je dotčen první pododstavec, mohou operátoři mobilních sítí v případě velkoobchodního roamingového přístupu za účelem dalšího prodeje účtovat spravedlivé a přiměřené ceny za součásti, které v odstavci 3 uvedeny nejsou.
5. Operátoři mobilních sítí zveřejní referenční nabídku s přihlédnutím k pokynům sdružení BEREC uvedeným v odstavci 8 a zpřístupní ji podniku požadujícímu velkoobchodní roamingový přístup. Operátoři mobilních sítí poskytnou podniku požadujícímu přístup návrh smlouvy, který splňuje podmínky tohoto článku, pro takovýto přístup, a to nejpozději do jednoho měsíce od původního obdržení žádosti operátorem mobilní sítě. Velkoobchodní roamingový přístup je udělen v přiměřené časové lhůtě, která nepřesáhne tři měsíce od uzavření smlouvy. Operátoři mobilních sítí, kteří obdrželi žádost o velkoobchodní roamingový přístup a podniky požadující přístup jednají v dobré víře.
6. Referenční nabídka uvedená v odstavci 5 je dostatečně podrobná a zahrnuje všechny nezbytné součásti velkoobchodního roamingového přístupu uvedené v odstavci 3, a zároveň poskytuje popis nabídek týkajících se přímého velkoobchodního roamingového přístupu a velkoobchodního roamingového přístupu za účelem dalšího prodeje a souvisejících podmínek. Vnitrostátní regulační orgány nařídí v případě potřeby změny referenčních nabídek, aby byly splněny povinnosti stanovené v tomto článku.
7. Pokud si podnik požadující přístup přeje zahájit obchodní jednání s cílem zahrnout rovněž součásti, které nejsou zahrnuty v referenční nabídce, operátoři mobilních sítí na takovou žádost odpoví v přiměřené lhůtě, která nepřesáhne dva měsíce od jejího původního obdržení. Pro účely tohoto odstavce se odstavce 2 a 5 nepoužijí.
8. Do 30. září 2012 a s cílem přispět k důslednému používání tohoto článku stanoví sdružení BEREC po konzultaci zúčastněných stran a v úzké spolupráci s Komisí pokyny pro velkoobchodní roamingový přístup.
9. Odstavce 5 až 7 se použijí ode dne 1. ledna 2013.
Článek 4
Oddělený prodej regulovaných maloobchodních roamingových služeb
1. Domovští poskytovatelé umožní svým zákazníkům přístup k regulovaným roamingovým hlasovým, SMS a datovým službám poskytovaným (jako balíček) kterýmkoli alternativním poskytovatelem roamingu.
Domovský poskytovatel ani poskytovatel roamingu nebrání zákazníkům v přístupu k regulovaným roamingovým datovým službám poskytovaným alternativním poskytovatelem roamingu přímo v navštívené síti.
2. Roamingoví zákazníci mají mít právo kdykoli změnit poskytovatele roamingu. Pokud se roamingový zákazník rozhodne přejít k jinému poskytovateli roamingu, převedení se provede bez zbytečného odkladu a v každém případě v nejkratší možné lhůtě v závislosti na zvoleném technickém řešení pro zavádění odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb, ale v každém případě nejdéle do tří pracovních dnů od uzavření dohody s novým poskytovatelem roamingu.
3. Převedení na alternativního poskytovatele roamingu nebo mezi poskytovateli roamingu je zákazníkům poskytováno bezplatně a lze jej provést v rámci každého tarifního plánu. Nevyžaduje uzavření související účastnické smlouvy ani nevyžaduje dodatečné pevné nebo pravidelné platby týkající se jiných prvků účastnické smlouvy než roamingu v porovnání s podmínkami platnými před převedením.
4. Domovští poskytovatelé informují všechny své roamingové zákazníky jasným, srozumitelným a snadno dostupným způsobem o možnosti zvolit si služby uvedené v prvním pododstavci odstavce 1.
Zejména při uzavírání nebo obnovování smlouvy o mobilních komunikačních službách poskytnou domovští poskytovatelé všem svým zákazníkům jednotlivě úplné informace o možnosti zvolit si alternativního poskytovatele roamingu a nebrání jim v uzavření smlouvy s alternativním poskytovatelem roamingu. Zákazníci uzavírající s domovským poskytovatelem smlouvu o regulovaných roamingových službách výslovně potvrdí, že byli o této možnosti informováni. Domovský poskytovatel nebrání maloobchodníkům, kteří slouží jako místa prodeje domovského poskytovatele, v nabízení smluv pro oddělené roamingové služby s alternativními poskytovateli roamingu, ani je od toho neodrazuje nebo nedemotivuje.
5. Technické vlastnosti regulovaných roamingových služeb nesmí být změněny způsobem, který by je odlišoval od technických vlastností regulovaných roamingových služeb, včetně parametrů kvality, poskytovaných zákazníkovi před převedením. Pokud se převedení netýká všech regulovaných roamingových služeb, ty regulované roamingové služby, které nejsou předmětem převedení, se i nadále poskytují za stejnou cenu, v co nejúplnějším rozsahu a se stejnými technickými vlastnostmi, včetně parametrů kvality.
6. Tento článek se použije ode dne 1. července 2014.
Článek 5
Provádění odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb
1. Domovští poskytovatelé zavedou oddělený prodej regulovaných maloobchodních roamingových služeb podle článku 4, aby zákazníci mohli využívat vnitrostátní mobilní komunikační služby a oddělené regulované roamingové služby. Domovští poskytovatelé splní všechny oprávněné žádosti o přístup k zařízením a souvisejícím podpůrným službám významným pro oddělený prodej regulovaných maloobchodních roamingových služeb. Přístup k těmto zařízením a podpůrným službám, které jsou nezbytné k tomu, aby byl umožněn oddělený prodej regulovaných roamingových služeb, včetně služeb ověření uživatele, je poskytován bezplatně a zákazníkům za něj nejsou účtovány žádné přímé poplatky.
2. Aby se zajistilo důsledné a souběžné provádění odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb v celé Unii, Komise prostřednictvím prováděcích aktů a po konzultaci sdružení BEREC přijme do 31. prosince 2012 podrobná pravidla týkající se povinnosti poskytovat informace stanovené v čl. 4 odst. 4 a o technickém řešení pro zavedení odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 6 odst. 2 a použijí se ode dne 1. července 2014.
3. Technické řešení pro zavedení odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb splňuje tato kritéria:
a)
vstřícnost vůči spotřebitelům, zejména v tom smyslu, že spotřebitelům umožňuje snadno a rychle přecházet k alternativnímu poskytovateli roamingu při zachování dosavadního mobilního telefonního čísla a používání stejného mobilního zařízení;
b)
schopnost splnit všechny kategorie požadavků zákazníků konkurenceschopným způsobem, včetně intenzivního využívání datových služeb;
c)
schopnost účinně podporovat hospodářskou soutěž rovněž při zohlednění možnosti operátorů využívat infrastrukturu v jejich vlastnictví nebo svá obchodní ujednání;
d)
nákladová efektivnost při zohlednění rozdělení nákladů mezi domovskými poskytovateli a alternativními poskytovateli roamingu;
e)
schopnost efektivně plnit povinnosti uvedené v čl. 4 odst. 1;
f)
umožňuje maximální stupeň interoperability;
g)
vstřícnost vůči zákazníkům, zejména pokud jde o technickou manipulaci s mobilním zařízením prováděnou zákazníky při změně sítí;
h)
zajišťuje, že není bráněno využívání roamingových služeb zákazníky Unie ve třetích zemích nebo zákazníky třetích zemí v Unii;
i)
zajištění dodržování pravidel na ochranu soukromí, osobních údajů, bezpečnosti a integrity sítí a transparentnosti požadovaných rámcovou směrnicí a zvláštními směrnicemi;
j)
zohlednění skutečnosti, že vnitrostátní regulační orgány prosazují možnost koncových uživatelů mít přístup k informacím a šířit je nebo využívat aplikace a služby, které si zvolí, v souladu s čl. 8 odst. 4 písm. g) rámcové směrnice;
k)
zajištění toho, že poskytovatelé uplatňují rovnocenné podmínky za rovnocenných okolností.
4. Za účelem splnění kritérií uvedených v odstavci 3 může technické řešení kombinovat jednu nebo více technických možností.
5. Komise v případě nutnosti udělí zmocnění evropskému normalizačnímu orgánu, aby přizpůsobil příslušné normy, jež jsou pro harmonizované zavedení odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb nezbytné.
6. Odstavce 1, 3, 4 a 5 tohoto článku se použijí ode dne 1. července 2014.
Článek 6
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Komunikační výbor, zřízený článkem 22 rámcové směrnice. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 7
Velkoobchodní ceny za regulovaná roamingová volání
1. Průměrná velkoobchodní cena, kterou smí operátor navštívené sítě účtovat zákazníkovu poskytovateli roamingu za poskytnutí regulovaného roamingového volání, které má původ v této navštívené síti, včetně nákladů na původ, tranzit a ukončení volání, nesmí od 1. července 2012 překročit 0,14 EUR za minutu.
2. Tato průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 platí pro jakoukoli dvojici operátorů a vypočítává se za dvanáctiměsíční období, popřípadě za kratší období, které zbývá do pozbytí platnosti maximální průměrné velkoobchodní ceny stanovené v tomto odstavci nebo do 30. června 2022. Maximální průměrná velkoobchodní cena se dne 1. července 2013 sníží na 0,10 EUR a dne 1. července 2014 na 0,05 EUR a aniž je dotčen článek 19, zůstane až do 30. června 2022 ve výši 0,05 EUR.
3. Průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 se vypočítá vydělením celkových obdržených velkoobchodních příjmů z roamingu celkovým počtem minut velkoobchodního roamingu skutečně využitých k poskytnutí velkoobchodních roamingových volání v rámci Unie dotyčným operátorem za dané období, sčítaných po sekundách takovým způsobem, aby operátor navštívené sítě mohl uplatnit počáteční minimální účtovanou dobu, která nepřesahuje 30 sekund.
Článek 8
Maloobchodní ceny za regulovaná roamingová volání
1. Poskytovatelé roamingu zpřístupní a jasnou a transparentní formou aktivně nabízejí hlasový eurotarif uvedený v odstavci 2 všem svým roamingovým zákazníkům. Tento tarif nevyžaduje uzavření související účastnické smlouvy ani nezahrnuje další pevné nebo pravidelné platby a může být kombinován s jakýmkoli jiným maloobchodním tarifem.
Při nabízení hlasového eurotarifu poskytovatelé roamingu upozorní své roamingové zákazníky, kteří si zvolili zvláštní roamingový tarif nebo balíček, na podmínky tohoto tarifu nebo balíčku.
2. S účinkem ode dne 1. července 2012 se maloobchodní cena hlasového eurotarifu (bez DPH), kterou smí poskytovatel roamingu účtovat svému roamingovému zákazníkovi za zprostředkování regulovaného roamingového volání, může u roamingových volání lišit, avšak nesmí překročit 0,29 EUR za minutu za uskutečněná volání a 0,08 EUR za minutu za přijatá volání. Maximální maloobchodní cena za uskutečněná volání se ode dne 1. července 2013 sníží na 0,24 EUR a ode dne 1. července 2014 na 0,19 EUR a maximální maloobchodní cena za přijatá volání se ode dne 1. července 2013 sníží na 0,07 EUR a dne 1. července 2014 na 0,05 EUR. Aniž je dotčen článek 19, zůstanou tyto maximální maloobchodní ceny v rámci hlasového eurotarifu v platnosti až do 30. června 2017.
Poskytovatelé roamingu neúčtují svým roamingovým zákazníkům příjem roamingové hlasové zprávy. Tím nejsou dotčeny ostatní platné ceny, např. ceny za poslech těchto zpráv.
Každý poskytovatel roamingu účtuje svým roamingovým zákazníkům za poskytování regulovaného roamingového volání, pro které platí hlasový eurotarif, ať už uskutečněného nebo přijatého, v tarifikaci po sekundách.
Poskytovatel roamingu může na uskutečněná volání podléhající hlasovému eurotarifu použít minimální počáteční účtovací dobu nepřesahující 30 sekund.
3. Poskytovatelé roamingu použijí hlasový eurotarif pro všechny stávající roamingové zákazníky automaticky, s výjimkou roamingových zákazníků, kteří si již záměrně zvolili zvláštní roamingový tarif nebo balíček, díky němuž využívají pro regulovaná roamingová volání výhody jiného tarifu, než který by jim byl přidělen v případě, že by tento výběr neuskutečnili.
4. Poskytovatelé roamingu použijí hlasový eurotarif pro všechny nové roamingové zákazníky, kteří si dobrovolně nevybrali jiný roamingový tarif nebo tarifní balíček roamingových služeb obsahující jiný tarif pro regulovaná roamingová volání.
5. Každý roamingový zákazník může kdykoli požádat o převedení na hlasový eurotarif nebo z hlasového eurotarifu na jiný tarif. Toto převedení proběhne do jednoho pracovního dne od přijetí žádosti, je bezplatné a nesmí zahrnovat žádné podmínky ani omezení týkající se jiných prvků účastnické smlouvy, s výjimkou případů, kdy si roamingový zákazník, který si objednal zvláštní roamingový balíček zahrnující více než jednu regulovanou roamingovou službu, přeje převedení na hlasový eurotarif a kdy poskytovatel roamingu může požadovat, aby se tento zákazník vzdal výhod ostatních prvků tohoto balíčku. Poskytovatel roamingu může lhůtu pro převedení prodloužit až do okamžiku, kdy skončí minimální stanovené období, po něž musí být využíván předchozí roamingový tarif a které nesmí přesáhnout dva měsíce. Hlasový eurotarif lze vždy kombinovat s SMS eurotarifem a datovým eurotarifem.
Článek 9
Velkoobchodní ceny za regulované roamingové SMS zprávy
1. S účinkem ode dne 1. července 2012 nesmí průměrná velkoobchodní cena, kterou smí operátor navštívené sítě účtovat za zprostředkování regulované roamingové SMS zprávy, která má původ v této navštívené síti, překročit 0,03 EUR za SMS zprávu. Maximální průměrná velkoobchodní cena se ode dne 1. července 2013 sníží na 0,02 EUR a aniž je dotčen článek 19, zůstane až do 30. června 2022 ve výši 0,02 EUR.
2. Průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 platí pro jakoukoli dvojici operátorů a vypočítává se za dvanáctiměsíční období, popřípadě za kratší období, které zbývá do 30. června 2022.
3. Průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 se vypočítá vydělením celkových velkoobchodních příjmů obdržených operátorem navštívené sítě nebo operátorem domovské sítě za originaci a přenos regulovaných roamingových SMS zpráv v Unii za dané období celkovým počtem regulovaných roamingových SMS zpráv originovaných a přenesených jménem příslušného poskytovatele roamingu nebo operátora domovské sítě za toto období.
4. Operátor navštívené sítě neúčtuje poskytovateli roamingu nebo operátorovi domovské sítě roamingového zákazníka žádnou cenu za ukončení regulované roamingové SMS zprávy odeslané roamingovému zákazníkovi při roamingu v jím navštívené síti, s výjimkou ceny uvedené v odstavci 1.
Článek 10
Maloobchodní ceny za regulované roamingové SMS zprávy
1. Poskytovatelé roamingu jasnou a transparentní formou zpřístupní a aktivně nabízejí SMS eurotarif uvedený v odstavci 2 všem svým roamingovým zákazníkům. SMS eurotarif nevyžaduje uzavření žádné související účastnické smlouvy ani nezahrnuje další pevné nebo pravidelné platby a může být kombinován s jakýmkoli jiným maloobchodním tarifem, s výhradou dalších ustanovení tohoto článku.
2. S účinkem ode dne 1. července 2012 se může maloobchodní cena (bez DPH) SMS eurotarifu, kterou smí poskytovatel roamingu účtovat svému roamingovému zákazníkovi za regulovanou roamingovou SMS zprávu odeslanou tímto roamingovým zákazníkem, u regulovaných roamingových SMS zpráv lišit, avšak nesmí překročit 0,09 EUR. Tato maximální cena se sníží ode dne 1. července 2013 na 0,08 EUR a ode dne 1. července 2014 na 0,06 EUR a aniž je dotčen článek 19, zůstane až do 30. června 2017 ve výši 0,06 EUR.
3. Poskytovatelé roamingu neúčtují svým roamingovým zákazníkům příjem regulované roamingové SMS zprávy.
4. Poskytovatelé roamingu automaticky použijí SMS eurotarif pro všechny stávající roamingové zákazníky, kromě roamingových zákazníků, kteří si již dobrovolně zvolili zvláštní roamingový tarif nebo balíček, díky němuž využívají výhody jiného tarifu pro regulované roamingové SMS zprávy, než který by jim byl přidělen, pokud by tento výběr neuskutečnili.
5. Poskytovatelé roamingu použijí SMS eurotarif pro všechny nové roamingové zákazníky, kteří si dobrovolně nevybrali jiný roamingový SMS tarif nebo tarifní balíček roamingových služeb obsahující jiný tarif pro regulované roamingové SMS zprávy.
6. Každý roamingový zákazník může kdykoli požádat o převedení na SMS eurotarif nebo z SMS eurotarifu na jiný tarif. Toto převedení proběhne do jednoho pracovního dne od obdržení žádosti, je bezplatné a nesmí zahrnovat žádné podmínky ani omezení týkající se jiných než roamingových prvků účastnické smlouvy. Poskytovatel roamingu může lhůtu pro převedení prodloužit až do okamžiku, kdy skončí minimální stanovené období, po něž musí být využíván předchozí roamingový tarif a které nesmí přesáhnout dva měsíce. SMS eurotarif lze vždy kombinovat s hlasovým eurotarifem a datovým eurotarifem.
Článek 11
Technické vlastnosti regulovaných roamingových SMS zpráv
Žádný poskytovatel roamingu, domovský poskytovatel, operátor domovské sítě nebo operátor navštívené sítě nesmí měnit technické vlastnosti regulovaných roamingových SMS zpráv způsobem, který by je odlišoval od technických vlastností SMS zpráv poskytovaných na vnitrostátním trhu.
Článek 12
Velkoobchodní ceny za regulované roamingové datové služby
1. S účinkem ode dne 1. července 2012 nesmí průměrná velkoobchodní cena, kterou smí operátor navštívené sítě účtovat domovskému poskytovateli roamingového zákazníka za poskytování regulovaných roamingových datových služeb prostřednictvím této navštívené sítě, překročit ochranný limit 0,25 EUR za megabyte přenesených dat. Ochranný limit se ode dne 1. července 2013 sníží na 0,15 EUR za megabyte přenesených dat a ode dne 1. července 2014 na 0,05 EUR za megabyte přenesených dat a aniž je dotčen článek 19, zůstane až do 30. června 2022 ve výši 0,05 EUR za megabyte přenesených dat.
2. Průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 platí pro jakoukoli dvojici operátorů a vypočítává se za dvanáctiměsíční období, popřípadě za kratší období, které zbývá do 30. června 2022.
3. Průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 se vypočítá vydělením celkových velkoobchodních příjmů obdržených operátorem navštívené sítě nebo operátorem domovské sítě za poskytování regulovaných roamingových datových služeb za stanovené období celkovým počtem megabytů dat skutečně spotřebovaných při poskytování těchto služeb za toto období, sčítaných na základě tarifikace po kilobytech jménem příslušného poskytovatele roamingu nebo operátora domovské sítě v uvedeném období.
Článek 13
Maloobchodní ceny za regulované roamingové datové služby
1. Poskytovatelé roamingu jasnou a transparentní formou zpřístupní a aktivně nabízejí datový eurotarif uvedený v odstavci 2 všem svým roamingovým zákazníkům. Tento datový eurotarif nevyžaduje uzavření žádné související účastnické smlouvy ani nezahrnuje další pevné nebo pravidelné platby a může být kombinován s jakýmkoli jiným maloobchodním tarifem.
Při nabízení eurotarifu poskytovatelé roamingu upozorní roamingové zákazníky, kteří si již zvolili zvláštní roamingový tarif nebo balíček, na podmínky takového tarifu nebo balíčku.
2. S účinkem ode dne 1. července 2012 nesmí maloobchodní cena v rámci datového eurotarifu (bez DPH), kterou smí poskytovatel roamingu účtovat svému roamingovému zákazníkovi za poskytování regulované datové roamingové služby, překročit 0,70 EUR za využitý megabyte. Maximální maloobchodní cena za využitá data se ode dne 1. července 2013 sníží na 0,45 EUR za využitý megabyte a od 1. července 2014 na 0,20 EUR za využitý megabyte a aniž je dotčen článek 19, zůstane až do 30. června 2017 ve výši 0,20 EUR za využitý megabyte.
Každý poskytovatel roamingu účtuje svým roamingovým zákazníkům za poskytování regulovaných roamingových datových služeb, pro které platí datový eurotarif, v tarifikaci po kilobytech, s výjimkou multimediálních zpráv (MMS), za které může být účtována cena za jednotku. V takovém případě maloobchodní cena, kterou smí poskytovatel roamingu účtovat svému roamingovému zákazníkovi za přenos či obdržení roamingové MMS zprávy, nepřekročí maximální maloobchodní cenu stanovenou v prvním pododstavci.
3. Od 1. července 2012 poskytovatelé roamingu automaticky použijí datový eurotarif pro všechny stávající roamingové zákazníky, kromě roamingových zákazníků, kteří si již zvolili zvláštní roamingový tarif nebo kteří již využívají tarifu, který je zjevně levnější než datový eurotarif, nebo kteří si již zvolili balíček, díky němuž využívají výhody jiného tarifu pro regulované roamingové datové služby, než který by jim byl přidělen, pokud by tento výběr neuskutečnili.
4. Od 1. července 2012 poskytovatelé roamingu použijí datový eurotarif pro všechny nové roamingové zákazníky, kteří si dobrovolně nezvolili jiný roamingový datový tarif nebo tarifní balíček roamingových služeb obsahující jiný tarif pro regulované roamingové datové služby.
5. Každý roamingový zákazník může při dodržení smluvních podmínek kdykoli požádat o převedení na datový eurotarif nebo z datového eurotarifu na jiný tarif. Toto převedení proběhne do jednoho pracovního dne od obdržení žádosti, je bezplatné a nesmí zahrnovat žádné podmínky ani omezení týkající se jiných prvků účastnické smlouvy, než je roaming na území Unie. Poskytovatel roamingu může lhůtu pro převedení prodloužit až do okamžiku, kdy skončí minimální stanovené období, po něž musí být využíván předchozí roamingový tarif a které nesmí přesáhnout dva měsíce. Datový eurotarif lze vždy kombinovat s SMS eurotarifem a hlasovým eurotarifem.
6. Poskytovatelé roamingu do 30. června 2012 jasným a srozumitelným způsobem a na trvalém nosiči jednotlivě informují všechny své roamingové zákazníky o datovém eurotarifu, o skutečnosti, že tento tarif bude platit nejpozději od 1. července 2012 pro všechny roamingové zákazníky, kteří si dobrovolně nezvolili zvláštní tarif nebo balíček vztahující se na regulované roamingové datové služby, a o jejich právu na převedení na datový eurotarif a z datového eurotarifu na jiný tarif podle odstavce 5.
Článek 14
Transparentnost maloobchodních cen za roamingová volání a SMS zprávy
1. Každý poskytovatel roamingu poskytne roamingovému zákazníkovi po jeho vstupu na území jiného členského státu, než je členský stát jeho domovského poskytovatele, bezplatně, bez zbytečného prodlení a automaticky prostřednictvím zprávy zaslané na mobilní telefon základní personalizované informace o cenách za roaming (včetně DPH), které platí pro uskutečňování a příjem volání a odesílání SMS zpráv dotyčným zákazníkem v navštíveném členském státě, aby roamingové zákazníky upozornil na skutečnost, že jim budou při uskutečňování nebo příjmu volání a při odesílání SMS zpráv účtovány ceny za roaming, ledaže zákazník poskytovateli roamingu oznámí, že takové upozornění nepožaduje.
Tyto základní personalizované informace o cenách zahrnují nejvyšší ceny (v měně, ve které je vystavováno domovské vyúčtování domovským poskytovatelem zákazníka), které mohou být zákazníkovi účtovány v rámci jeho tarifního programu za:
a)
uskutečňování regulovaných roamingových volání v rámci navštíveného členského státu a z navštíveného členského státu zpět do členského státu jeho domovského poskytovatele, jakož i za příjem regulovaných roamingových volání, a
b)
odesílání regulovaných roamingových SMS zpráv na území navštíveného členského státu.
Rovněž obsahují číslo bezplatné telefonní linky uvedené v odstavci 2, na níž lze získat podrobnější informace a informace o možnosti přístupu ke službám tísňového volání bezplatným vytočením evropského čísla tísňového volání 112.
Při každé zprávě má zákazník příležitost uvědomit bezplatně a jednoduše poskytovatele roamingu o tom, že toto automatické zasílání zpráv nepožaduje. Zákazník, který oznámil, že nepožaduje automatické zasílání zpráv, má právo kdykoli bezplatně požádat poskytovatele roamingu, aby mu tuto službu opět začal poskytovat.
Nevidomým osobám a osobám se zbytky zraku poskytují poskytovatelé roamingu na základě žádosti základní personalizované informace o cenách podle prvního pododstavce automaticky hlasovým voláním a bezplatně.
První, druhý, čtvrtý a pátý pododstavec se rovněž použije na hlasové a SMS roamingové služby využívané roamingovými zákazníky cestujícími mimo území Unie a poskytované poskytovatelem roamingu.
2. Kromě možností uvedených v odstavci 1 mají zákazníci kdekoli v Unii právo požadovat a bezplatně obdržet podrobnější personalizované informace o cenách za roaming platných v navštívené síti pro hlasová volání a SMS, jakož i informace o opatřeních v oblasti transparentnosti platných na základě tohoto nařízení, a to formou hlasového volání do mobilní sítě nebo prostřednictvím SMS. Tato žádost je podávána prostřednictvím bezplatné telefonní linky určené k tomuto účelu poskytovatelem roamingu. Povinnosti stanovené v odstavci 1 se nevztahují na zařízení, která nepodporují funkci SMS.
3. Při uzavření účastnické smlouvy poskytují poskytovatelé roamingu všem uživatelům úplné informace o platných cenách za roaming, zejména o hlasovém eurotarifu a SMS eurotarifu. Bez zbytečného prodlení rovněž poskytují svým roamingovým zákazníkům aktuální informace o platných cenách za roaming pokaždé, kdy dojde ke změně těchto cen.
Poskytovatelé roamingu přijmou přiměřená opatření k zajištění informovanosti všech svých roamingových zákazníků o možnosti zvolit si hlasový eurotarif a SMS eurotarif. Zejména informují všechny roamingové zákazníky o podmínkách hlasového eurotarifu a o podmínkách SMS eurotarifu, a to jasnou a nestrannou formou. Všem zákazníkům, kteří si zvolili jiný tarif, poté v přiměřených intervalech tuto skutečnost připomínají.
Poskytnuté informace jsou dostatečně podrobné, aby zákazníci mohli posoudit, zda je pro ně přechod na eurotarif přínosem či nikoli.
4. Poskytovatelé roamingu zpřístupní svým zákazníkům informace o tom, jak se vyhnout nevyžádanému roamingu v příhraničních regionech. Poskytovatelé roamingu přijmou přiměřená opatření na ochranu svých zákazníků před placením roamingových cen za nevyžádané roamingové služby, když se nacházejí ve svém domovském členském státě.
Článek 15
Transparentnost a ochranný mechanismus pro maloobchodní roamingové datové služby
1. Poskytovatelé roamingu v souladu s odstavci 2 a 3 zajistí, aby roamingoví zákazníci byli před uzavřením i po uzavření smlouvy náležitě informováni o cenách platných pro používání regulovaných roamingových datových služeb, a to způsobem, který zákazníkům usnadní porozumět finančním důsledkům používání těchto služeb a umožní jim sledovat a kontrolovat své výdaje za ně.
Před uzavřením smlouvy a pravidelně po uzavření smlouvy informují poskytovatelé roamingu případně své zákazníky o riziku automatického a nekontrolovaného připojení a stahování dat prostřednictvím datového roamingu. Poskytovatelé roamingu dále své zákazníky bezplatně a jasným a dobře srozumitelným způsobem informují o tom, jak mohou toto automatické připojení prostřednictvím datového roamingu vypnout, a tím zabránit nekontrolované spotřebě roamingových datových služeb.
2. Poskytovatel roamingu pomocí automatické zprávy informuje roamingového zákazníka o tom, že používá roamingovou službu, a poskytne mu základní personalizované tarifní informace o cenách (v měně domovského vyúčtování poskytovaného domovským poskytovatelem zákazníka), vyjádřené v ceně za megabyte, za poskytování regulovaných roamingových datových služeb platných pro tohoto roamingového zákazníka v dotyčném členském státě, ledaže zákazník poskytovateli roamingu oznámí, že tyto informace nepožaduje.
Tyto základní personalizované tarifní informace jsou doručeny na mobilní zařízení roamingového zákazníka, např. prostřednictvím SMS zprávy, e-mailu či vyskakovacího okna na mobilním zařízení, pokaždé když roamingový zákazník vstoupí do jiného členského státu, než je stát jeho domovského poskytovatele, a poprvé v tomto členském státě spustí roamingovou datovou službu. Tyto informace jsou poskytovány bezplatně v okamžiku, kdy roamingový zákazník spustí roamingovou datovou službu, a to vhodnými prostředky přizpůsobenými ke snadnému příjmu a porozumění.
Zákazník, který svému poskytovateli roamingu oznámil, že nepožaduje automatické zasílání tarifních informací, má právo kdykoli bezplatně požádat poskytovatele roamingu, aby mu tuto službu opět začal poskytovat.
3. Každý poskytovatel roamingu poskytne všem svým roamingovým zákazníkům možnost zvolit si dobrovolně a bez poplatku funkci, která poskytuje informace o celkové spotřebě vyjádřené v objemu nebo v měně, ve které jsou roamingovému zákazníkovi účtovány regulované roamingové datové služby, a která zaručuje, že celkové výdaje za regulované roamingové datové služby nepřekročí bez výslovného souhlasu zákazníka ve stanoveném období, s výjimkou MMS účtovaných za jednotku, určený finanční limit.
Je-li zákazník předem informován o odpovídajících objemech, poskytovatel roamingu za tímto účelem nabídne jeden či více maximálních finančních limitů pro stanovenou dobu užívání. Jeden z těchto limitů (výchozí finanční limit) se musí blížit částce 50 EUR za splatné služby za měsíční zúčtovací období (bez DPH), ale nesmí ji překročit.
Pokud je zákazník předem informován o odpovídajících finančních částkách, poskytovatel roamingu může zavést jako alternativu objemové limity. Jeden z těchto limitů (výchozí objemový limit) musí odpovídat částce vyjádřené v penězích, která nesmí překročit částku 50 EUR za splatné služby za měsíční zúčtovací období (bez DPH).
Poskytovatel roamingu může kromě toho svým roamingovým zákazníkům nabídnout další limity s odlišnými, tj. vyššími nebo nižšími, maximálními měsíčními finančními limity.
Výchozí limity uvedené ve druhém a třetím pododstavci jsou uplatňovány na všechny zákazníky, kteří si nezvolili jiný limit.
Každý poskytovatel roamingu dále zajistí, aby v případě, že roamingové datové služby dosáhnou 80 % dohodnutého finančního nebo objemového limitu, bylo na mobilní zařízení roamingového zákazníka odesláno příslušné upozornění, a to např. prostřednictvím SMS zprávy, e-mailu či vyskakovacího okna na počítači. Každý zákazník má právo požádat svého poskytovatele roamingu, aby odesílání těchto upozornění ukončil, a má právo kdykoliv a bezplatně požádat poskytovatele, aby mu tuto službu opět začal poskytovat.
Pokud by byl jinak tento finanční nebo objemový limit překročen, musí být na mobilní zařízení roamingového zákazníka zasláno upozornění. Toto upozornění uvádí postup, kterým se má roamingový zákazník řídit, přeje-li si, aby mu byly tyto služby dále poskytovány, a náklady spojené se spotřebováním každé další jednotky. Pokud roamingový zákazník nereaguje způsobem uvedeným v obdrženém upozornění, poskytovatel roamingu okamžitě přeruší poskytování a účtování regulovaných roamingových datových služeb roamingovému zákazníkovi, pokud a dokud roamingový zákazník nepožádá o pokračování nebo obnovení poskytování těchto služeb.
Kdykoli roamingový zákazník požádá o zavedení nebo zrušení funkce finančního nebo objemového limitu, proběhne tato změna do jednoho pracovního dne od doručení žádosti, bezplatně a nesmí zahrnovat žádné podmínky ani omezení týkající se jiných prvků účastnické smlouvy.
4. Odstavce 2 a 3 se nevztahují na zařízení pro komunikaci mezi stroji, která využívají mobilní datové komunikace.
5. Poskytovatelé roamingu přijmou přiměřená opatření na ochranu svých zákazníků před placením roamingových cen za nevyžádané roamingové služby v době, kdy se nacházejí ve svém domovském členském státě. To zahrnuje informování zákazníků o tom, jak se vyhnout nevyžádanému roamingu v příhraničních regionech.
6. Tento článek se s výjimkou odstavce 5 a s výhradou druhého a třetího pododstavce tohoto odstavce použije rovněž na roamingové datové služby využívané roamingovými zákazníky cestujícími mimo území Unie a poskytované poskytovatelem roamingu.
Pokud si zákazník zvolí funkci uvedenou v prvním pododstavci odstavce 3, neuplatní se požadavky stanovené v odstavci 3, pokud operátor navštívené sítě mimo Unii neumožní poskytovateli roamingu sledovat v reálném čase její využívání zákazníkem.
V takovém případě je zákazník při vstupu do dané země bez zbytečného odkladu a bezplatně informován prostřednictvím SMS zprávy, že informace o celkové spotřebě a záruka nepřekročení určeného finančního limitu nejsou dostupné.
Článek 16
Dohled a prosazování
1. Vnitrostátní regulační orgány na svém území vykonávají sledování a dohled, pokud jde o dodržování tohoto nařízení.
2. Vnitrostátní regulační orgány zveřejňují aktuální informace o uplatňování tohoto nařízení, zejména článků 7, 8, 9, 10, 12 a 13, a to způsobem, který dotčeným stranám umožňuje k těmto informacím snadný přístup.
3. V rámci přípravy přezkumu podle článku 19 vnitrostátní regulační orgány sledují vývoj velkoobchodních a maloobchodních cen za poskytování hlasových a datových komunikačních služeb včetně SMS a MMS roamingovým zákazníkům, a to včetně nejvzdálenějších regionů uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie. Vnitrostátní regulační orgány rovněž pozorně sledují případy nevyžádaného roamingu v příhraničních regionech sousedících členských států a sledují, zda není řízení provozu v sítích využíváno v neprospěch zákazníků.
Vnitrostátní regulační orgány sledují a sbírají informace o nevyžádaném roamingu a přijímají vhodná opatření.
4. Vnitrostátní regulační orgány mají pravomoc požadovat od podniků, na něž se vztahují povinnosti podle tohoto nařízení, aby jim poskytly veškeré informace významné pro provádění a prosazování tohoto nařízení. Uvedené podniky poskytují tyto informace neprodleně na žádost vnitrostátního regulačního orgánu a v časových lhůtách a s úrovní podrobnosti údajů, jaké tento orgán požaduje.
5. Vnitrostátní regulační orgány mohou z vlastního podnětu zasáhnout s cílem zajistit dodržování tohoto nařízení. V případě nutnosti využívají zejména pravomocí podle článku 5 přístupové směrnice s cílem zajistit přiměřený přístup a vzájemné propojení, aby bylo zabezpečeno spojení od koncového bodu ke koncovému bodu sítě a zaručena interoperabilita roamingových služeb, například v případech, kdy si zákazníci nemohou vyměňovat regulované roamingové SMS zprávy se zákazníky veřejné pozemní mobilní komunikační sítě v jiném členském státě z důvodu neuzavření dohody umožňující doručování těchto zpráv.
6. Pokud vnitrostátní regulační orgán shledá, že došlo k porušení povinností stanovených tímto nařízením, má pravomoc požadovat okamžité ukončení takového porušování.
Článek 17
Řešení sporů
1. V případě sporů týkajících se povinností stanovených tímto nařízením mezi podniky, které zajišťují sítě nebo poskytují služby elektronických komunikací v členském státě, se použijí postupy pro řešení sporů stanovené v článcích 20 a 21 rámcové směrnice.
2. V případě nevyřešených sporů, jejichž účastníky jsou spotřebitelé nebo koncoví uživatelé a které se týkají určité otázky v oblasti působnosti tohoto nařízení, zajistí členské státy dostupnost postupů pro mimosoudní řešení sporů stanovených v článku 34 směrnice o univerzální službě.
Článek 18
Sankce
Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná pro zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí uvedená ustanovení Komisi do 30. června 2013 a neprodleně Komisi oznámí veškeré následné změny, které se uvedených ustanovení týkají.
Článek 19
Přezkum
1. Komise přezkoumá fungování tohoto nařízení a po veřejné konzultaci podá do 30. června 2016 zprávu Evropskému parlamentu a Radě. Komise zejména posoudí, zda bylo dosaženo cílů nařízení. Komise přitom přezkoumá mimo jiné:
a)
zda se dostatečně rozvinula hospodářská soutěž, čímž by bylo odůvodněno ukončení maximálních maloobchodních cen;
b)
zda bude existovat dostatečná hospodářská soutěž pro odstranění maximálních velkoobchodních cen;
c)
vývoj a předpokládané budoucí trendy velkoobchodních a maloobchodních cen za poskytování hlasových, SMS a datových komunikačních služeb roamingovým zákazníkům ve srovnání s cenami za mobilní komunikační služby na vnitrostátní úrovni v jednotlivých členských státech, a to zvlášť v případě zákazníků využívajících předplacené služby a zvlášť v případě tarifních zákazníků, jakož i vývoj a předpokládané budoucí trendy ohledně kvality a rychlosti těchto služeb;
d)
dostupnost a kvalitu služeb včetně služeb, které představují alternativu hlasových, SMS a datových roamingových služeb, zejména s ohledem na technologický vývoj;
e)
do jaké míry měli spotřebitelé prospěch z reálného snížení cen roamingových služeb, rozmanitosti tarifů a produktů dostupných pro spotřebitele s různými zvyklostmi při využívání hovorů a z rozdílu mezi roamingovými a vnitrostátními tarify, včetně dostupnosti nabídek poskytujících jednotný tarif pro vnitrostátní a roamingové služby;
f)
míru hospodářské soutěže na maloobchodním i velkoobchodním trhu, zejména pak konkurenční postavení malých, nezávislých nebo začínajících operátorů, včetně konkurenčních účinků obchodních dohod a míry vzájemného propojení operátorů;
g)
rozsah, v jakém provedení strukturálních opatření uvedených v článcích 3 a 4 přineslo výsledky v rozvoji hospodářské soutěže na vnitřním trhu roamingových služeb, pokud jde o míru, v jaké se rozdíl mezi roamingovým a vnitrostátním tarifem přiblížil nule;
h)
do jaké míry úroveň velkoobchodních a maloobchodních maximálních cen poskytuje odpovídající ochranu před přemrštěnými cenami pro spotřebitele a současně umožňuje rozvoj hospodářské soutěže na vnitřním trhu roamingových služeb.
2. Pokud ze zprávy vyplyne, že strukturální opatření stanovená tímto nařízením nejsou dostatečná k podpoře hospodářské soutěže na vnitřním trhu roamingových služeb ve prospěch všech evropských spotřebitelů nebo že se rozdíly mezi roamingovými tarify a vnitrostátními tarify neblíží nule, Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě vhodné návrhy k řešení této situace, a tím k dosažení vnitřního trhu mobilních komunikačních služeb, kde v konečném důsledku nebude rozdíl mezi vnitrostátními a roamingovými tarify. Komise zejména přezkoumá, zda je nutné:
a)
stanovit dodatečná technická a strukturální opatření;
b)
pozměnit strukturální opatření;
c)
prodloužit platnost a případně přezkoumat úroveň maximálních maloobchodních cen stanovených v článcích 8, 10 a 13;
d)
změnit dobu platnosti nebo přezkoumat úroveň maximálních velkoobchodních cen stanovených v článcích 7, 9 a 12;
e)
zavést jakékoli jiné nezbytné požadavky, včetně nerozlišování roamingových a vnitrostátních tarifů.
3. Komise dále předkládá Evropskému parlamentu a Radě zprávu, a to každé dva roky od podání zprávy uvedené v odstavci 1. Každá zpráva obsahuje shrnutí výsledků sledování poskytování roamingových služeb v Unii a posouzení pokroku dosaženého při plnění cílů tohoto nařízení, a to i s ohledem na záležitosti uvedené v odstavcích 1 a 2.
4. Aby bylo možné posoudit vývoj hospodářské soutěže na trzích s roamingovými službami v celé Unii, sdružení BEREC pravidelně shromažďuje údaje od vnitrostátních regulačních orgánů o vývoji maloobchodních a velkoobchodních cen za roamingové hlasové, SMS a datové služby. Tyto údaje jsou nejméně dvakrát ročně předávány Komisi. Komise je zveřejní.
Sdružení BEREC rovněž každoročně sbírá informace od vnitrostátních regulačních orgánů týkající se transparentnosti a srovnatelnosti různých tarifů nabízených operátory jejich zákazníkům. Komise tyto údaje a tato zjištění zveřejní.
Článek 20
Oznamovací povinnost
Členské státy oznámí Komisi vnitrostátní regulační orgány, které odpovídají za plnění úkolů podle tohoto nařízení.
Článek 21
Zrušení
Nařízení (ES) č. 717/2007 se zrušuje v souladu s přílohou I s účinkem ode dne 1. července 2012.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
Článek 22
Vstup v platnost a pozbytí platnosti
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie a jeho ustanovení se použijí od uvedeného dne, ledaže je v konkrétních článcích stanoveno jinak.
Pozbývá platnosti dnem 30. června 2022.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 13. června 2012.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 531/2012,
13. juuni 2012,
mis käsitleb rändlust üldkasutatavates mobiilsidevõrkudes liidu piires
(uuesti sõnastatud)
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artiklit 114,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
olles konsulteerinud Regioonide Komiteega,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2007. aasta määrust (EÜ) nr 717/2007 (milles käsitletakse rändlust üldkasutatavates mobiilsidevõrkudes ühenduse piires) (3) on oluliselt muudetud (4). Kuna sellesse tuleb teha täiendavaid muudatusi, tuleks määrus selguse huvides uuesti sõnastada.
(2)
Ka käesoleva määruse eesmärgiks peaks jääma riigisiseste ja rändlustariifide erinevuse vähendamine, mis seati eesmärgiks komisjoni võrdlusuuringute raamistikus 2011-2015, mille i2010 kõrgetasemeline töörühm kiitis heaks 2009. aasta novembris, ning mis esitati komisjoni teatises „Euroopa digitaalne tegevuskava”. Kavandatav rändlusteenuste ja riigisiseste teenuste eraldi osutamine peaks suurendama konkurentsi ja seetõttu langetama klientide jaoks hindu ning looma liidus rändlusteenuste siseturu, kus puuduvad märkimisväärsed erinevused riigisiseste ja rändlustariifide vahel. Kogu liitu hõlmavad rändlusteenused võivad ergutada telekommunikatsiooni siseturu väljakujunemist liidus.
(3)
Seni, kuni riigisisesed tasud erinevad märkimisväärselt rändlustasudest, ei ole võimalik väita, et telekommunikatsiooni siseturg on olemas. Seetõttu peaks lõppeesmärgiks olema riigisiseste tasude ja rändlustasude vahelise erinevuse kõrvaldamine, misläbi luuakse mobiilsideteenuste siseturg.
(4)
Üldkasutatavate mobiilsidevõrkude kasutajate (näiteks üliõpilased, ärireisijad ja turistid) poolt kõne-, SMS- ja andmeside-rändlusteenuste eest makstavate hindade kõrge tase on märkimisväärne takistus mobiilseadme kasutamisele välisriigis kõikjal liidus, ning on tarbijate, riikide reguleerivate asutuste ja liidu institutsioonide jaoks mureküsimus, kuna kujutab endast märkimisväärset tõket siseturu sujuvale toimimisele. Ülemäära kõrged jaehinnad tulenevad välismaise vastuvõtva võrguoperaatori nõutavatest kõrgetest hulgihindadest ja paljudel juhtudel ka kliendi võrguoperaatori nõutavatest kõrgetest jaemüügi lisatasudest. Konkurentsi puudumise tõttu ei tunneta jaekliendid sageli hulgihindade langetamise mõju. Kuigi mõned operaatorid on viimasel ajal kehtestanud tariifiskeeme, mis pakuvad klientidele soodsamaid tingimusi ja mõnevõrra madalamaid hindu, on endiselt ilmne, et kulude ja hindade vaheline suhe ei ole kaugeltki selline, mis valitseks konkurentsile rajatud turul.
(5)
Kõrged rändlustasud takistavad liidu jõupingutusi areneda teadmuspõhiseks majanduseks ja muuta tegelikkuseks 500 miljoni tarbijaga siseturg. Mobiilset andmesideliiklust lihtsustatakse piisava raadiospektri eraldamisega, et tarbijad ja ettevõtjad saaksid kasutada kõne-, SMS- ja andmesideteenuseid kõikjal liidus. Mitmeaastase raadiospektripoliitika programmiga, mis võeti vastu otsusega nr 243/2012/EL, (5) nähakse ette piisava ja asjakohase spektri õigeaegne eraldamine, et toetada liidu poliitika eesmärke ja kõige paremini rahuldada kasvavat nõudlust traadita andmeside järele, ning sillutatakse teed arengule, mis võimaldab liidul saavutada juhtrolli lairibaühenduste kiiruses, liikuvuses, katvuses ja läbilaskevõimes, soodustades uute ärimudelite ja tehnoloogiate teket ning seeläbi vähendades rändluse struktuurseid probleeme hulgimüügitasandil.
(6)
Internetiühendusega mobiilseadmete laialdase kasutuse tõttu omandab andmerändlus väga suure majandusliku tähtsuse. See on otsustav kriteerium nii kasutajate kui ka rakenduste ja sisu pakkujate jaoks. Kõnealuse turu arengu soodustamiseks ei tohiks andmeedastuse hinnad majanduskasvu takistada.
(7)
Komisjon märkis teatises Euroopa Liidu rändlusteenuste arengu olukorda käsitleva vahearuande kohta, et tehnoloogia areng ja/või rändlusteenuste alternatiivteenused (näiteks IP-kõne või WiFi) võivad suurendada konkurentsi liidu rändlusteenuste siseturul. Kuigi neid alternatiivteenuseid, eelkõige IP-kõne teenuseid kasutatakse siseturul üha enam, ei ole nende puhul rändlusteenuse kasutamine oluliselt kasvanud.
(8)
Mobiilse andmesideliikluse kiiret arengut ning välisriigis kõne-, SMS- ja andmeside-rändlusteenuseid kasutavate klientide arvu suurenemist arvesse võttes on vaja suurendada konkurentsisurvet ning töötada välja uued ärimudelid ja tehnoloogiad. Rändlustasude reguleerimist tuleks kavandada viisil, mis ei takistaks konkurentsi veelgi madalamate hinnatasemete kehtestamiseks.
(9)
Isikute liikuvusel ja digitaalandmete vahetamisel põhineva Euroopa sotsiaal-, haridus-, kultuuri- ja ettevõtluspiirkonna loomine peaks lihtsustama inimestevahelist suhtlemist, et ehitada üles tõeline kodanike Euroopa.
(10)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiiv 2002/19/EÜ elektroonilistele sidevõrkudele ja nendega seotud vahenditele juurdepääsu ja vastastikuse sidumise kohta (juurdepääsu käsitlev direktiiv), (6) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiiv 2002/20/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenustega seotud lubade andmise kohta (loadirektiiv), (7) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiiv 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (raamdirektiiv), (8) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiiv 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul (universaalteenuse direktiiv) (9) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 2002. aasta direktiiv 2002/58/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv), (10) (edaspidi koos „elektroonilise side 2002. aasta reguleeriv raamistik”) on vastu võetud eesmärgil luua liidus elektroonilise side siseturg, mis suurema konkurentsi kaudu tagab tarbijakaitse kõrge taseme.
(11)
Määrus (EÜ) nr 717/2007 ei ole eraldiseisev meede, vaid täiendab ja toetab - kogu liitu hõlmava rändlusega seoses - elektroonilise side 2002. aasta reguleerivas raamistikus sätestatud eeskirju. Nimetatud raamistikuga ei ole antud riikide reguleerivatele asutustele piisavalt vahendeid, et võtta tulemuslikke ja otsustavaid meetmeid rändlusteenuste hinnakujunduse suhtes liidu piires, ning seega ei ole see taganud rändlusteenuste siseturu sujuvat toimimist. Määrus (EÜ) nr 717/2007 oli sobiv vahend selle olukorra parandamiseks.
(12)
Elektroonilise side 2002. aasta reguleeriv raamistik tugineb põhimõttele, et reguleerivaid eelkohustusi tuleks kehtestada vaid juhul, kui puudub tulemuslik konkurents, ning sellega nähakse ette protsess, mis hõlmab riikide reguleerivate asutuste kohustust korrapäraseks turuanalüüsiks ja kohustuste läbivaatamiseks, mis viib eelkohustuste kehtestamiseni olulise turujõuga ettevõtjatele. Selle protsessi koostisosad on oluliste turgude kindlaksmääramine kooskõlas komisjoni soovitusega oluliste toote- ja teenuseturgude kohta elektroonilise side sektoris, mis vajavad eelnevat reguleerimist kooskõlas direktiiviga 2002/21/EÜ (11) (edaspidi „soovitus”), kindlaksmääratud turgude analüüsimine kooskõlas komisjoni suunistega turuanalüüsi ja märkimisväärse turujõu hindamise kohta vastavalt liidu elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste reguleerivale raamistikule, (12) märkimisväärse turujõuga ettevõtjate nimetamine ja eelkohustuste kehtestamine nendele ettevõtjatele.
(13)
Soovituses määrati kindlaks eelnevalt reguleerimist vajava olulise turuna üldkasutatavate mobiilsidevõrkude rahvusvahelise rändluse riigisisene hulgiturg. Rahvusvahelise rändluse riigisiseste hulgiturgude analüüsimisel tehtud töö, mida riikide reguleerivad asutused on teinud nii iseseisvalt kui ka Euroopa reguleerivate organite töörühmas (ERG) ja selle õigusjärglane elektroonilise side Euroopa reguleerivate asutuste ühendatud ametis (BEREC), mis asutati määrusega (EÜ) nr 1211/2009, (13) on näidanud, et riigi reguleerival asutusel üksi ei ole võimalik nimetatud korra alusel tõhusalt tegelda kogu liitu hõlmava rändluse kõrgete hulgihindadega, kuna rahvusvahelise rändluse eritingimuste, sealhulgas selle piiriülese olemuse tõttu on raske välja selgitada märkimisväärse turujõuga ettevõtjaid. Pärast määruse (EÜ) nr 717/2007 jõustumist jäeti rändlusturg muudetud soovituse reguleerimisalast välja (14).
(14)
Lisaks sellele asuvad mobiilsideteenuse klientide huvide kaitsmise ja edendamise eest vastutavad riikide reguleerivad asutused tavaliselt asjaomase riigi territooriumil ega saa kontrollida teises liikmesriigis asuva külastatava võrgu operaatoreid, kelle käitumisest kliendid rahvusvaheliste rändlusteenuste kasutamisel sõltuvad. See takistus võiks vähendada ka nende meetmete tõhusust, mida liikmesriigid on võtnud neile jäänud pädevuse piires tarbijakaitse eeskirjade kehtestamiseks.
(15)
Sellises olukorras tunnetavad liikmesriigid survet võtta meetmeid rahvusvahelise rändluse tasude taseme reguleerimiseks, kuid elektroonilise side 2002. aasta reguleerivas raamistikus riikide reguleerivate asutuste kehtestatav reguleerivate eelkohustuste mehhanism ei ole osutunud piisavalt tõhusaks, et võimaldada neil asutustel tegutseda asjaomasel turul otsustavalt tarbijate huvides.
(16)
Euroopa Parlamendi resolutsioonis Euroopa elektroonilise side reguleerimise ja turgude kohta (15) kutsuti komisjoni üles välja töötama uusi algatusi piiriülese mobiilsideteenuse kõneliikluse suurte kulude vähendamiseks, samas kui Euroopa Ülemkogu otsustas 23.-24. märtsi 2006. aasta kohtumisel, et keskendatud, tõhus ja integreeritud info- ja kommunikatsioonitehnoloogia poliitika nii liidu kui ka riikide tasandil on majanduskasvu ja tootlikkust käsitlevate eesmärkide saavutamiseks hädavajalik, ning märkis sellega seoses rändlustasude vähendamise tähtsust konkurentsivõimele.
(17)
Elektroonilise side 2002. aasta reguleeriva raamistiku eesmärk oli tol ajal ilmnenud kaalutluste põhjal kõigi tõkete kõrvaldamine liikmesriikidevaheliselt kaubanduselt ühtlustatavas valdkonnas, muu hulgas seoses meetmetega, mis mõjutavad rändlustasusid. Siiski ei tohiks see takistada ühtlustatud eeskirjade vastuvõtmist kooskõlas muude kaalutlustega, et leida kõige tõhusamad vahendid rändlusteenuste siseturul konkurentsi tugevdamiseks ja tarbijakaitse kõrge taseme saavutamiseks.
(18)
Käesolev määrus peaks seetõttu võimaldama kõrvale kalduda elektroonilise side 2002. aasta reguleeriva raamistiku, eelkõige raamdirektiivi kohaselt kohaldatavatest eeskirjadest, mille kohaselt tuleks pakutavate teenuste hinnad määrata märkimisväärse turujõu puudumisel kindlaks kaubanduskokkuleppega, ning seeläbi võimaldama täiendavate reguleerivate kohustuste kehtestamist, mis vastavad kogu liitu hõlmavate rändlusteenuste eripärale.
(19)
Rändluse jae- ja hulgiturgude ainulaadsete omadustega on põhjendatavad erakorralised meetmed, mis väljuvad elektroonilise side 2002. aasta reguleerivas raamistikus tavaliselt kasutatavate meetmete piiridest.
(20)
Ühist ja ühtlustatud lähenemisviisi tuleks rakendada selle tagamiseks, et maapealsete üldkasutatavate mobiilsidevõrkude kasutajad ei maksaks liidus reisides kogu liitu hõlmavate rändlusteenuste eest ülemäära kõrget hinda, tugevdades seeläbi rändlusteenuse osutajate vahelist rändlusteenustealast konkurentsi, saavutades tarbijakaitse kõrge taseme ja säilitades nii stiimulid uuendusteks kui ka tarbijatele valikuvõimaluse. Pidades silmas asjaomaste teenuste piiriülest iseloomu, on vaja nimetatud ühist lähenemisviisi, et rändlusteenuse osutajad võiksid tegutseda ühtses sidusas reguleerivas raamistikus, mis põhineb objektiivselt kehtestatud kriteeriumidel.
(21)
Määrus (EÜ) nr 717/2007 kaotab kehtivuse 30. juunil 2012. Enne selle kehtivusaja lõppemist on komisjon teinud vahekokkuvõtte vastavalt kõnealuse määruse artiklile 11, mille kohaselt tuleb hinnata, kas kõnealuse määruse eesmärgid on saavutatud, ning käsitleda rändlusklientidele pakutavate kõne-, SMS- ja andmesideteenuste hulgi- ja jaehindade muutusi. Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatud 6. juuli 2011. aasta aruandes määruse (EÜ) nr 717/2007 toimimise läbivaatamise tulemuste kohta jõudis komisjon järeldusele, et pärast 30. juunit 2012 on asjakohane pikendada määruse (EÜ) nr 717/2007 kohaldamisaega.
(22)
Andmed, mis käsitlevad kogu liitu hõlmavate kõne-, SMS- ja andmeside-rändlusteenuste hinna muutusi pärast määruse (EÜ) nr 717/2007 jõustumist, sealhulgas eelkõige riikide reguleerivate asutuste kogutud ja igas kvartalis BERECi kaudu esitatud andmed, ei võimalda järeldada, et hulgi- ja jaemüügitasandi konkurents oleks mõistlikult väljakujunenud ja jätkuks reguleerivate meetmete puudumise korral tõenäoliselt ka pärast 2012. aasta juunit. Andmed osutavad sellele, et rändluse hulgi- ja jaehinnad on senini palju kõrgemad kui riigisisesed hinnad ja jäävad endiselt määrusega (EÜ) nr 717/2007 kehtestatud piirhindade raamesse või on nendele lähedased ning allpool kõnealuseid piirhindu on konkurents piiratud.
(23)
Määruse (EÜ) nr 717/2007 alusel hulgi- ja jaemüügitasandil kogu liitu hõlmavate rändlusteenuste suhtes kohaldatavate regulatiivsete kaitsemeetmete kehtivusaja lõppemine 2012. aasta 30. juunil kätkeks seega märkimisväärset ohtu, et rändlusteenuste siseturul puuduv konkurentsisurve ja rändlusteenuse osutajate motivatsioon rändlustulu suurendada toovad kaasa sellised kogu liitu hõlmavate rändlusteenuste hulgi- ja jaehinnad, mis tegelikult ei kajasta mõistlikult teenuse osutamise kulusid, see aga seaks ohtu kõnealuse määruse eesmärgid. Reguleerivat sekkumist mobiilside rändlusteenuste turul tuleks seega pärast 30. juunit 2012 veel pikendada, et tagada siseturu sujuv toimimine, võimaldades konkurentsil välja kujuneda ja tagades samas klientidele, et neilt ei võeta konkureerivate riigisiseste hindadega võrreldes ülemäära kõrget tasu.
(24)
Riikide reguleerivad asutused peaksid edendama raamdirektiivi artiklis 8 sätestatud poliitikaeesmärki, mis käsitleb lõpptarbija võimalusi pääseda juurde teabele või seda levitada ning kasutada tema valitud rakendusi ja teenuseid.
(25)
Selleks et tõhusam, integreeritum ja konkurentsipõhisem rändlusteenuste turg saaks välja areneda, ei tohiks olla piiranguid, mis takistavad ettevõtjatel pidada tõhusaid läbirääkimisi rändlusteenuste hulgiturule juurdepääsu üle. Kõrvaldada tuleks tõkked, mis takistavad juurdepääsu selliste rändlusteenuste hulgiturule, ning mis tulenevad ettevõtjate erineva tugevusega läbirääkimispositsioonidest ja erinevustest infrastruktuuri omamises. Virtuaalsed mobiilsideoperaatorid ja oma võrgu infrastruktuurita mobiilsideteenuste edasimüüjad osutavad rändlusteenuseid tavaliselt rändlusteenuste hulgituru kaubanduskokkulepete alusel, mille nad sõlmivad oma asukohajärgse liikmesriigi vastuvõtva mobiilsideoperaatoriga. Kaubandusläbirääkimised ei pruugi aga jätta virtuaalsetele mobiilsideoperaatoritele ja edasimüüjatele piisavalt ruumi konkurentsi edendamiseks madalamate hindade kaudu. Kõnealuste tõkete kõrvaldamine ning virtuaalsete mobiilsideoperaatorite/edasimüüjate ja mobiilsideoperaatorite läbirääkimispositsioonide tasakaalustamine, mis saavutatakse juurdepääsu tagamise kohustuse ja hulgihinna ülempiiride abil, peaks võimaldama klientide jaoks välja töötada alternatiivsed, innovatiivsed ja kogu liitu hõlmavad rändlusteenused ja pakkumised. Elektroonilise side 2002. aasta reguleeriva raamistiku, eelkõige raamdirektiivi ja juurdepääsudirektiivi eeskirjad ei võimalda tegeleda kõnealuse probleemiga märkimisväärse turujõuga operaatoritele kohustuste kehtestamise teel.
(26)
Seepärast tuleks kehtestada eeskirjad, millega nähakse ette kohustus võtta arvesse põhjendatud taotlusi üldkasutatavatele mobiilsidevõrkudele juurdepääsu andmiseks rändlusteenuste hulgiturule. Selline juurdepääs peaks olema kooskõlas juurdepääsu taotlejate vajadustega. Juurdepääsutaotlused tuleks tagasi lükata ainult objektiivsete kriteeriumide alusel, nagu tehniline teostatavus või võrgu terviklikkuse säilitamise vajadus. Kui juurdepääsutaotlus lükatakse tagasi, peaks kannataja poolel olema võimalus esitada asi lahendamiseks kooskõlas käesolevas määruses sätestatud vaidluste lahendamise menetlusega. Võrdsete võimaluste tagamiseks tuleks juurdepääs rändlusteenuste hulgiturule anda kooskõlas käesolevas määruses sätestatud reguleerivate kohustustega, mida rakendatakse hulgimüügitasandil, samuti tuleks arvesse võtta nimetatud juurdepääsu andmiseks vajalikke eri kuluelemente. Järjepidev reguleeriv lähenemisviis rändlusteenuste hulgiturule juurdepääsu tagamisele peaks toetama liikmesriikidevaheliste konkurentsimoonutuste ärahoidmist. BEREC peaks komisjoni kaasabil ja koostöös asjaomaste sidusrühmadega andma suunised, mis käsitlevad juurdepääsu rändlusteenuste hulgiturule.
(27)
Kohustus tagada juurdepääs rändlusteenuste hulgiturule peaks hõlmama rändlusteenuste vahetut hulgimüüki ning rändlusteenuste edasimüüki hulgimüügitasandil kolmandate isikute poolt. Kohustus tagada juurdepääs rändlusteenuste hulgiturule peaks samuti hõlmama mobiilsideoperaatorite kohustust võimaldada virtuaalsetel mobiilsideoperaatoritel ja edasimüüjatel osta hulgituru reguleeritud rändlusteenuseid hulgituru vahendajatelt, kes pakuvad üht juurdepääsupunkti ja standardplatvormi rändlusteenuste kokkulepete sõlmimiseks kogu liidus. Tagamaks, et operaatorid annavad rändlusteenuse osutajatele juurdepääsu vahenditele, mis on vajalikud rändlusteenuste vahetuks hulgimüügiks ja rändlusteenuste edasimüügiks hulgitasandil, ning teevad seda mõistliku aja jooksul, tuleks avaldada standardpakkumine, mis sisaldab standardtingimusi otseseks juurdepääsuks rändlusteenuste hulgiturule ja rändlusteenuste edasimüügile hulgitasandil. Standardpakkumise avaldamine ei tohiks takistada juurdepääsu taotleja ja juurdepääsu võimaldaja vahelisi kaubandusläbirääkimisi, mida peetakse hulgimüügi osas sõlmitud lõpliku kokkuleppe hinnataseme üle või täiendavate hulgiturule juurdepääsu teenuste üle, mis on ulatuslikumad teenustest, mis on vajalikud rändlusteenuste vahetuks hulgimüügiks ja rändlusteenuste edasimüügiks hulgimüügitasandil.
(28)
Kohustus tagada juurdepääs rändlusteenuste hulgiturule peaks hõlmama juurdepääsu kõikidele rändlusteenuste osutamiseks vajalikele komponentidele, näiteks võrguelemendid ja nendega seotud vahendid; vajalikud tarkvarasüsteemid, sealhulgas kasutuse tugisüsteemid; ettetellimise, teenuste osutamise, tellimise, tehnilise hoolduse ja remondi taotluste ning arvelduse teabesüsteemid või andmebaasid; numbrite transleerimine või samaväärset funktsiooni pakkuvad süsteemid; mobiilsidevõrgud ja virtuaalvõrguteenused.
(29)
Kui taotlejad, kes soovivad juurdepääsu rändlusteenuste edasimüügile hulgitasandil, taotlevad juurdepääsu lisaks jaemüügi rändlusteenuste osutamiseks vajalikele vahenditele või teenustele ka täiendavatele vahenditele või teenustele, võivad mobiilsideoperaatorid küsida kõnealuste vahendite või teenuste eest õiglast ja mõistlikku tasu. Kõnealused täiendavad vahendid või teenused võiksid muu hulgas olla lisaväärtust omavad teenused, täiendav tarkvara ja teabesüsteemid või arvete koostamise kord.
(30)
Mobiilsideteenuseid osutatakse nii riigisiseseid kui ka rändlusteenuseid sisaldavate pakettidena ning see piirab klientide valikuvõimalusi rändlusteenuste valdkonnas. Nimetatud paketid vähendavad rändlusteenuste läbipaistvust, kuna keeruline on võrrelda pakettides sisalduvaid üksikuid elemente. Seetõttu ei ole mobiilsidepaketis sisalduval rändlusteenusel põhinev operaatoritevaheline konkurents veel ilmne. Rändlusteenuse osutamine eraldiseisva teenusena aitaks lahendada struktuuriprobleeme, suurendada tarbijate teadlikkust rändlusteenuste hindadest, võimaldada tarbijatel iseseisvalt rändlusteenuseid valida ja tugevdada seega nõudlusega seonduvat konkurentsisurvet. Seega aitab see kaasa rändlusteenuste siseturu sujuvale toimimisele.
(31)
Tarbijate ja ettevõtjate nõudlus mobiilsete andmesideteenuste järele on viimastel aastatel märkimisväärselt kasvanud. Andmeside-rändlusteenuste kõrgete hindade tõttu on kõnealuste teenuste kasutamine liidus piiriüleselt tegutsevate tarbijate ja ettevõtjate jaoks siiski tõsiselt piiratud. Võttes arvesse turu ebaküpsust ja tarbijate kiiresti kasvavat nõudlust andmeside-rändlusteenuste järele, võivad reguleeritud jaehinnad üksnes hoida hindu kavandatud maksimaalse hinna lähedal, nagu näitavad kogemused määrusega (EÜ) nr 717/2007, selle asemel et neid veelgi enam alandada, mis seega kinnitab vajadust võtta täiendavaid struktuurimeetmeid.
(32)
Kliendid peaksid saama kergesti, võimalikult kiiresti (sõltuvalt tehnilisest lahendusest), trahvi maksmata ja tasuta valida alternatiivse rändlusteenuse osutaja või alternatiivseid rändlusteenuse osutajaid vahetada. Kliente tuleks sellisest võimalusest teavitada selgel, arusaadaval ja hõlpsasti kättesaadaval viisil.
(33)
Tarbijatel peaks olema tarbijasõbralikul viisil õigus osta rändlusteenuseid oma riigisisesest mobiilsidepaketist eraldi. Praegu on mitmeid võimalusi selleks, kuidas reguleeritud rändlusteenuste jaemüügitasandil eraldi osutamise viisi võiks tehniliselt rakendada, sealhulgas kaks rahvusvahelist mobiilside tunnust (IMSI) (kaks eraldi IMSI samal SIM-kaardil), üks IMSI (ühe IMSI jagamine riigisiseste teenuste osutajate ja rändlusteenuse osutajate vahel) ning kahe ja ühe IMSI kombinatsioonid koos tehnilise lahendusega, millega ei takistata kliendil juurdepääsu reguleeritud andmeside-rändlusteenustele, mida osutatakse otse külastatavas võrgus, tuginedes koduvõrgu operaatori ja külastatava võrgu operaatori vahel sõlmitud kokkulepetele.
(34)
Kõrged andmeside-rändlusteenuste hinnad takistavad tarbijaid kasutamast mobiilseid andmesideteenuseid liidus reisides. Võttes arvesse suurenevat nõudlust andmeside-rändlusteenuste järele ning nende suurenevat tähtsust, ei tohiks takistada alternatiivsete andmeside-rändlusteenuste kasutamist, mida kas ajutiselt või alaliselt osutatakse otse külastatavas võrgus, ning seda olenemata kehtivatest rändlusteenuste osutamise lepingutest või kokkulepetest riigisiseste teenuse osutajatega ja ilma nendepoolse lisatasu nõudeta. Kui riigisiseste teenuste osutajad ja andmeside-rändlusteenuse osutajad peavad pakkuma otse külastatavas võrgus osutatavaid andmeside-rändlusteenuseid, peaksid nad tegema koostööd, et mitte takistada klientide juurdepääsu kõnealustele teenustele ja nende kasutamist ning et tagada muude rändlusteenuste järjepidevus.
(35)
Kuigi käesolevas määruses ei peaks sätestama konkreetseid tehnilisi lahendusi rändlusteenuste eraldi osutamiseks, vaid tuleks sillutada teed kõige tulemuslikuma ja tõhusama lahenduse jaoks, sealhulgas kombineeritud lahendused, mille töötab välja komisjon (tuginedes BERECi antavatele sisenditele), tuleks sätestada tehniliste omaduste kriteeriumid, millele tehniline lahendus peaks vastama, et osutada iga rändlusteenust eraldi. Kõnealused kriteeriumid peaksid muu hulgas hõlmama lahenduse kooskõlastatud ja ühtlustatud kehtestamist kogu liidus ning tagama, et tarbijad saaksid kiirelt ja lihtsalt valida rändlusteenuste jaoks erineva teenuseosutaja, muutmata seejuures oma numbrit. Lisaks ei tohiks takistada rändlusteenuste osutamist väljaspool liidu piire ning rändlusteenuste kasutamist kolmandate riikide klientide poolt liidu piires.
(36)
Mobiilsideoperaatorite vahelist koostööd ja koordineeritust tuleks tõhustada, et võimaldada rändlusteenuste eraldi osutamise koordineeritud ja head tehnilist arengut, takistamata juurdepääsu andmeside-rändlusteenustele, mida osutatakse otse külastatavas võrgus. Seepärast tuleks välja töötada asjakohased üldpõhimõtted ja -meetodid, et oleks võimalik kiiresti kohanduda muutunud olude ja tehnika arenguga. BEREC peaks koostöös asjaomaste sidusrühmadega aitama komisjoni, et viimane saaks välja töötada sellise vahendi tehnilised elemendid, millega võimaldatakse rändlusteenuseid eraldi osutada, takistamata samas juurdepääsu andmeside-rändlusteenustele, mida osutatakse otse külastatavas võrgus. Komisjon peaks vajaduse korral andma Euroopa standardiorganile volituse muuta asjaomaseid standardeid, mis on vajalikud reguleeritud rändlusteenuste jaemüügitasandil eraldi osutamise ühtlustatud rakendamiseks.
(37)
Selleks et tagada käesoleva määruse sätete rakendamiseks ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendusvolitused üksikasjalike eeskirjade kehtestamiseks riigisiseste teenuste osutajate teavitamiskohustuste ja rändlusteenuse eraldi osutamise tehnilise lahenduse kohta. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (16).
(38)
Võttes arvesse käesolevat määrust ja selle alusel vastu võetud rakendusakte, peaks BERECil olema õigus anda omal algatusel konkreetseid tehnilisi juhiseid reguleeritud rändlusteenuste jaemüügitasandil eraldi osutamiseks või muudes käesoleva määrusega hõlmatud küsimustes.
(39)
Selleks et reguleeritud rändlusteenuste jaemüügitasandil eraldi osutamine oleks täielikult tõhus, tuleks see ühendada kohustusega tagada juurdepääs rändlusteenuste hulgiturule, et lihtsustada uute või olemasolevate turuosaliste, sealhulgas piiriüleseid rändlusteenuseid osutavate ettevõtjate turuletulekut. Selline lahendus hoiaks ära liikmesriikidevahelised konkurentsimoonutused, tagades järjepideva reguleeriva lähenemisviisi ja aidates seega kaasa siseturu väljakujundamisele. Siiski vajavad operaatorid reguleeritud rändlusteenuste jaemüügitasandil eraldi osutamise rakendamiseks mõistlikku aega, et teha vajalikke tehnilisi kohandusi, ning seetõttu saavutatakse piisava konkurentsiga tõeline siseturg struktuurilise lahenduse abil alles mõne aja pärast. Seepärast tuleks ajutiselt säilitada nii kõne-, SMS- ja andmeside-rändlusteenuste maksimaalsed hulgihinnad kui ka kõnealuste teenuste kaitsvad hinnalaed jaemüügitasandil, et tagada olemasoleva tarbijakasu säilimine nimetatud struktuurimeetmete rakendamisega seotud üleminekuperioodil.
(40)
Selleks et jätkata hindade ajutist reguleerimist, tuleks reguleerivad kohustused rändlusklientide huvide kaitsmiseks kehtestada nii jae- kui ka hulgimüügitasandil, kuna kogemused on näidanud, et kogu liitu hõlmavate rändlusteenuste hulgihindade alandamisega ei pruugi kaasneda madalamad rändluse jaehinnad, sest puuduvad stiimulid nende alandamiseks. Samas võiksid jaehindade vähendamise meetmed, ilma et kohandataks selliste teenuste osutamisega seotud hulgimüügikulude taset, ohustada rändlusteenuste siseturu korralikku toimimist ega võimaldaks suuremat konkurentsi.
(41)
Kuni struktuurimeetmed ei ole veel kaasa toonud piisavat konkurentsi rändlusteenuste siseturul, mis viiks hulgimüügikulude vähenemiseni, mis omakorda jõuaks tarbijateni, on kõige tõhusam ja proportsionaalsem lähenemisviis liidusiseste rändluskõnede tegemise ja vastuvõtmise hinna reguleerimisele kehtestada kogu liidus hulgimüügi puhul keskmise minutitasu ülempiir ning piirata jaehindu eurotariifi abil, mis kehtestati määrusega (EÜ) nr 717/2007, SMSi eurotariifi abil, mis kehtestati määrusega (EÜ) nr 544/2009 (17) ning andmeside eurotariifi abil, mis tuleks kehtestada käesoleva määrusega. Keskmine hulgihind peaks kehtima mis tahes kahe operaatori vahel liidu piires kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul.
(42)
Ajutised kõneteenuste eurotariifid, SMSi eurotariifid ja andmeside eurotariifid tuleks kehtestada ohutul tasemel, mis tagab rändlusteenuse osutajatele piisava marginaali ja soodustab konkureerivaid rändluspakkumisi madalamate hindade juures, kindlustades samas tarbijakasu säilimise ning isegi suurenemise struktuurimeetmete rakendamisega seotud üleminekuperioodil. Nimetatud perioodil peaksid rändlusteenuse osutajad aktiivselt juhtima klientide tähelepanu eurotariife puudutavale teabele ja pakkuma eurotariife kõigile oma rändlusklientidele, ning tegema seda tasuta, selgelt ja läbipaistvalt.
(43)
Rändlusklientidele pakutavad ajutised kõneteenuste eurotariifid, SMSi eurotariifid ja andmeside eurotariifid peaks peegeldama mõistlikku marginaali rändlusteenuse pakkumise hulgimüügikulude suhtes, võimaldades samas rändlusteenuse osutajatel konkureerida, diferentseerides oma pakkumisi ja kohandades hinnakujundust vastavalt turuolukorrale ja tarbijaeelistustele. Sellised kaitsvad hinnalaed tuleks kehtestada tasemel, mis ei moonuta struktuurimeetmete abil saavutatavast konkurentsist tulenevat kasu, ja need võib kaotada, kui kliendid on struktuurimeetmete kaudu konkreetset kasu saanud. Nimetatud reguleerivat lähenemisviisi ei tuleks kohaldada tariifi selle osa suhtes, mida nõutakse lisaväärtust omavate teenuste osutamise eest, vaid üksnes tariifide suhtes, mida nõutakse kõnealuste teenustega ühenduse saamise eest.
(44)
Nimetatud reguleerivat lähenemisviisi peaks olema lihtne rakendada ja kontrollida, et viia halduskoormus miinimumini nii operaatorite ja rändlusteenuse osutajate jaoks, keda selle nõuded puudutavad, kui ka riikide reguleerivate asutuste jaoks, kelle ülesanne on järelevalve ja rakendamine. Samuti peaks see olema läbipaistev ja vahetult mõistetav kõigile mobiilsideklientidele liidu piires. Lisaks peaks see pakkuma kindlust ja ennustatavust rändluse hulgi- ja jaeteenuseid osutavatele operaatoritele. Käesolevas määruses tuleks seetõttu kindlaks määrata minutitasude ülempiir rahalises väärtuses nii hulgi- kui jaemüügi tasandil.
(45)
Selliselt kindlaks määratud suurim keskmine minutitasu hulgimüügitasandil peaks võtma arvesse kogu liitu hõlmava rändluskõne tegemisega seotud eri elemente, eelkõige kõnede alustamise ja lõpetamise maksumust mobiilsidevõrkudes, sealhulgas üldkulusid, ning signaalimise ja transiidi kulusid. Kõige kohasem võrdlusalus kõne alustamise ja kõne lõpetamise jaoks on mobiilsideoperaatorite keskmine mobiiltelefonikõne lõpetamise tasu liidus, mis põhineb riikide reguleerivate asutuste antaval teabel ja mille komisjon avaldab. Käesoleva määrusega kehtestatavad suurimad keskmised minutitasud tuleks seetõttu määrata kindlaks, võttes arvesse keskmist mobiiltelefonikõne lõpetamise tasu, mis on sellega seotud kulude võrdlusaluseks. Suurimat keskmist minutitasu hulgimüügitasandil tuleks igal aastal alandada, et võtta arvesse mobiiltelefonikõne lõpetamise tasude alandamisi, mida riikide reguleerivad asutused aeg-ajalt kehtestavad.
(46)
Jaemüügitasandil kohaldatav ajutine kõneteenuste eurotariif peaks rändlusklientidele tagama, et neilt ei võeta ülemäärast tasu reguleeritud rändluskõne tegemise või vastuvõtmise eest, kuid jätma samal ajal rändlusteenuse osutajale piisava marginaali klientidele pakutavate toodete eristamiseks.
(47)
Kaitsvate hinnalagedega seotud üleminekuperioodil tuleks kõiki tarbijaid teavitada ja kõigil tarbijatel peaks olema võimalus valida ilma lisatasude või eeltingimusteta lihtne rändlustariif, mis ei ületa maksimaalset hinda. Mõistlik hinnalisa hulgimüügi kulude ja jaehindade vahel peaks tagama rändlusteenuse osutajatele kõigi rändluse erikulude - sealhulgas küllaldase osa turustamiskuludest ja telefoniaparaatide subsideerimise kuludest - katmise jaemüügi tasandil ning jätma neile piisava järelejääva osa mõistliku tulu teenimiseks. Ajutised kõneteenuste eurotariifid, SMSi eurotariifid ja andmeside eurotariifid on sobivad vahendid nii tarbijatele kaitse kui ka rändlusteenuse osutajatele paindlikkuse pakkumiseks. Hulgimüügitasandile vastavalt peaksid kõneteenuste eurotariifi, SMSi eurotariifi ja andmeside eurotariifi ülempiirid igal aastal langema.
(48)
Kaitsvate hinnalagedega seotud üleminekuperioodil tuleks uusi rändluskliente täielikult ja aktiivselt ning selgel ja läbipaistval viisil teavitada liidu piires rändluse suhtes kehtivatest tariifidest, kaasa arvatud tariifidest, mis on vastavuses ajutiste kõneteenuste eurotariifide, SMSi eurotariifide ja andmeside eurotariifidega. Olemasolevatele rändlusklientidele tuleks anda teatava ajavahemiku jooksul võimalus valida uus tariif, mis on vastavuses ajutiste kõneteenuste eurotariifide, SMSi eurotariifide ja andmeside eurotariifidega või mis tahes muude rändlustariifidega. Olemasolevate rändlusklientide puhul, kes ei ole nimetatud ajavahemiku jooksul oma valikut teinud, on kohane teha vahet nende vahel, kes olid juba valinud rändluse eritariifi või -paketi enne käesoleva määruse jõustumist, ja nende vahel, kes ei olnud seda teinud. Viimastele tuleks automaatselt kohaldada tariifi, mis on vastavuses käesoleva määrusega. Rändluskliendid, kes juba kasutavad rändluse eritariifi või -pakette, mis vastavad nende individuaalsetele nõudmistele ja mille nad on valinud nende alusel, peaksid jääma eelnevalt valitud tariifi või paketi juurde, kui nad - pärast meeldetuletust nende kehtivate tariifitingimuste ja kohaldatavate eurotariifide kohta - teatavad oma rändlusteenuse osutajale otsusest jääda kõnealuste tariifide juurde. Sellised rändluse eritariifid või -paketid võivad sisaldada näiteks rändluse kindlasummalisi hindu, mitteavalikke tariife, kindlate täiendavate rändlustasudega tariife, suurimast kõneteenuste eurotariifist, SMSi eurotariifist ja andmeside eurotariifist madalamate minutitasudega tariife või kõnealustustasude tariife.
(49)
Kuna käesolev määrus peaks olema erimeede raamdirektiivi artikli 1 lõike 5 tähenduses ja kuna kogu liitu hõlmava rändlusteenuse osutajaid võidakse käesoleva määrusega kohustada muutma oma rändluse jaemüügitariife, et järgida käesoleva määruse nõudeid, ei tohiks sellised muutused anda mobiilsideklientidele elektroonilise side 2002. aasta reguleerivat raamistikku üle võtvate siseriiklike õigusaktide alusel mingit õigust oma lepingute ülesütlemiseks.
(50)
Käesoleva määrusega ei tohiks piirata tarbijatele tehtavaid uuenduslikke pakkumisi, mis on soodsamad kui käesolevas määruses kindlaksmääratud ajutine kõneteenuste eurotariif, SMSi eurotariif ja andmeside eurotariif, vaid peaks tegelikult soodustama uuenduslikke, madalamate hindadega pakkumisi rändlusklientidele, seda eelkõige käesoleva määruse struktuurilistest sätetest tuleneva täiendava konkurentsisurve tõttu. Käesoleva määrusega ei nõuta rändlustasude uuesti kasutuselevõtmist juhul, kui need on täielikult kaotatud, samuti ei kohustata sellega tõstma kehtivaid rändlustasusid käesolevas määruses sätestatud ajutiste turvalimiitideni.
(51)
Kui maksimaalsed hinnad ei ole antud eurodes, tuleks kohaldatavad tasude piirmäärad ning piirmäärade korrigeeritud määrad anda asjaomases vääringus, kasutades käesolevas määruses kehtestatud kuupäeval Euroopa Liidu Teatajas avaldatud viitekursse. Kui kehtestatud kuupäeval Euroopa Liidu Teataja ei ilmu, tuleks kasutada viitekursse, mis avaldatakse esimeses pärast seda kuupäeva ilmuvas Euroopa Liidu Teatajas, mis sisaldab selliseid viitekursse. Selleks, et kaitsta tarbijaid reguleeritud rändlusteenuste (reguleeritud kõne-, SMS- või andmeside-rändlusteenused) jaehindade suurenemise eest, mille põhjustab muu vääringu kui euro viitekursi kõikumine, peaks liikmesriik, mille vääring ei ole euro, kasutama oma vääringus maksimaalse jaehinna kindlaksmääramisel asjakohase perioodi jooksul mitme viitekursi keskmist taset.
(52)
Mõne mobiilsideoperaatori tava arvutada hulgimüügitasandil rändluskõnede tasu tavapäraselt muude hulgimüügitasandi sidumistasude suhtes kohaldatava sekundilise täpsuse asemel minimaalselt 60 sekundi alusel moonutab konkurentsi kõnealuste operaatorite ja teistsuguseid arveldusmeetodeid rakendavate operaatorite vahel ning kahjustab käesoleva määrusega kehtestatud maksimaalsete hulgihindade järjepidevat kohaldamist. Lisaks kujutab see endast lisatasu, mis hulgimüügi kulusid suurendades avaldab negatiivset mõju kõneteenuste rändluse hindadele jaemüügi tasandil. Seetõttu tuleks nõuda, et mobiilsideoperaatorid arvutaksid reguleeritud rändluskõne hulgihinnad sekundilise täpsusega.
(53)
Euroopa reguleerivate asutuste töörühma (BERECi eelkäija) hinnangul suurendab mobiilsideoperaatorite tava arvutada jaemüügitasandil rändlusteenuste tasu ühest sekundist suurema ühiku alusel tavalise kõneteenuste eurotariifi arve puhul väljuvate kõnede maksumust 24 % ja sissetulevate kõnede maksumust 19 %. Töörühm märkis ka, et sellised lisandused kujutavad endast varjatud tasu, sest need ei ole enamiku tarbijate jaoks läbipaistvad. Sellel põhjusel soovitab Euroopa reguleerivate asutuste töörühm võtta kiiresti meetmeid, et kaotada jaemüügitasandil kõneteenuste eurotariifi rakendavate arvete koostamise erinevad tavad.
(54)
Kuigi määrusega (EÜ) nr 717/2007 kehtestati liidus eurotariifi abil ühine lähenemisviis selle tagamiseks, et rändluskliendid ei maksaks reguleeritud rändluskõnede eest ülemäära kõrget hinda, ohustab selle järjepidevat kohaldamist tõsiselt asjaolu, et mobiilsideoperaatorid esitavad arveid erinevate ühikute kohta. See tähendab ka seda, et kogu liitu hõlmavate rändlusteenuste piiriülesest iseloomust hoolimata leidub kõrvalekalduvaid lähenemisviise reguleeritud rändluskõne arvete koostamisel, mis moonutab siseturu konkurentsitingimusi.
(55)
Seega on vaja kehtestada ühised eeskirjad kõneteenuste eurotariifi arvetel kasutatavate ühikute kohta jaemüügitasandil, et veelgi tugevdada siseturgu ja tagada kogu liitu hõlmavate rändlusteenuste tarbijatele kõikjal liidus ühesugune kõrgetasemeline kaitse.
(56)
Seetõttu tuleks nõuda, et jaemüügitasandi reguleeritud rändluskõneteenuste osutajad esitaksid klientidele kõikide selliste kõnede eest, mille suhtes kohaldatakse kõneteenuste eurotariifi, arved kõnesekundite alusel, võimaldades üksnes väljuva kõne puhul kohaldada esimese 30 sekundi ulatuses kõne miinimummaksumust. See võimaldab rändlusteenuse osutajatel katta kõik kõne ühendamisega seotud mõistlikud kulud ja konkureerida paindlikult väiksemate kõne miinimummaksumustega. Kõneteenuste eurotariifiga kõnede vastuvõtmise puhul ei ole kõne miinimummaksumuse kohaldamine aga põhjendatud, sest teenuse osutamise hulgimüügikulude eest võetakse tasu sekundilise täpsusega ja kõne ühendamisega seotud erikulud on juba kaetud mobiilikõne lõpetamise tasudega.
(57)
Kliendid ei peaks maksma külastatavas võrgus kõneposti sõnumite vastuvõtmise eest, sest nad ei saa kontrollida selliste sõnumite kestust. See ei peaks piirama muude kohaldatavate kõnepostitasude rakendamist, näiteks tasu selliste sõnumite kuulamise eest.
(58)
Piirialadel elavate klientide arved ei tohiks olla tarbetult suured tahtmatu rändlusteenuse kasutamise tõttu. Rändlusteenuse osutajad peaksid seetõttu rakendama mõistlikke meetmeid, et kaitsta kliente rändlustasude tekkimise eest oma elukohajärgses liikmesriigis viibimise ajal. Need peaksid sisaldama piisavaid teavitusmeetmeid, et anda klientidele võimalus tahtmatu rändlusteenuse kasutamise aktiivseks vältimiseks. Riikide reguleerivad asutused peaksid olema teadlikud olukordadest, kus klientidel on probleeme rändlustasude maksmisega oma elukohajärgses liikmesriigis viibimise ajal, ning peaksid võtma asjakohaseid meetmeid probleemi lahendamiseks.
(59)
Nagu rändluskõnede puhul, esineb ka rändlussõnumiteenuse puhul märkimisväärne oht, et üksnes hinnakohustuste kehtestamisest hulgimüügitasandil iseenesest ei piisa, et tasud väheneksid jaeklientide jaoks. Teisalt võiksid jaehindade vähendamise meetmed, ilma et kohandataks nende teenuste osutamisega seotud hulgimüügikulude taset, kahjustada mõnede, eelkõige väiksemate rändlusteenuse osutajate positsiooni, suurendades hindade kokkusurumise ohtu.
(60)
Lisaks ei ole elektroonilise side 2002. aasta reguleeriv raamistik rändlusteenuste turu erilise struktuuri ja piiriülese olemuse tõttu pakkunud riikide reguleerivatele asutustele sobilikke vahendeid, et tulla tõhusalt toime konkurentsiprobleemidega, millega kaasnevad reguleeritud rändlussõnumite kõrged hulgi- ja jaehinnad. See probleem ei võimalda tagada siseturu sujuvat toimimist ning nõuab lahendust.
(61)
Reguleeritud rändlussõnumite suhtes tuleks seega reguleerivad kohustused kehtestada hulgimüügitasandil, et hulgihindadel oleks mõistlikum seos teenuse osutamise kuludega, ning selleks, et kaitsta rändlusklientide huvisid jaemüügitasandil üleminekuperioodil seni, kuni struktuurimeede jõustub.
(62)
Enne kui struktuurimeetmega kaasneb piisav konkurents rändlusteenuste turul, on kõige tõhusam ja proportsionaalsem lähenemisviis reguleeritud rändlussõnumite hulgihindade reguleerimisele liidu tasandil keskmise tasu ülempiiri kehtestamine külastatavast võrgust saadetavate SMSide suhtes. Keskmine hulgihind peaks kehtima mis tahes kahe operaatori vahel liidu piires kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul.
(63)
Reguleeritud rändlussõnumi maksimaalne hulgihind peaks sisaldama kõiki hulgiteenuse osutaja kantud kulusid, muu hulgas rändlussõnumi alustamise ja edastamisega seotud kulusid ning külastatavas võrgus rändlussõnumiteenuse kasutamise lõpetamisega seotud katmata kulusid. Käesoleva määrusega kehtestatud eeskirjade järjepideva kohaldamise tagamiseks ei tohiks reguleeritud rändlussõnumiteenuse hulgimüüjatel seega lubada kehtestada eraldi tasu nende võrgus rändlussõnumiteenuse kasutamise lõpetamise eest.
(64)
Selleks, et rändlussõnumiteenuse hulgimüügitasandi maksimaalsed hinnad peegeldaksid täpsemini teenuse osutamise põhikulusid ning et jaemüügitasandil saaks areneda konkurents, tuleks SMSide maksimaalseid hulgihindu kohandada vastavalt hilisemale alandamisele.
(65)
Määruses (EÜ) nr 544/2009 osutati, et rändlusteenuste turul konkurentsi tekitavate struktuurielementide puudumisel on kõige tõhusam ja proportsionaalsem lähenemisviis kogu liitu hõlmavate rändlussõnumite hinnataseme reguleerimiseks jaemüügitasandil kehtestada mobiilsideoperaatoritele nõue pakkuda oma rändlusklientidele SMSide eurotariifi, mis ei ületa kindlaksmääratavat maksimaalset hinda.
(66)
Kuni struktuurimeetmete jõustumiseni tuleks SMSi eurotariif hoida kaitstud tasemel, mis tagab rändlusteenuse osutajatele piisava marginaali ja kajastab ka mõistlikumalt teenuse osutamise kulusid, tagades samas olemasoleva tarbijakasu säilimise.
(67)
Ajutine SMSi eurotariif, mida võib rändlusklientidele pakkuda, peaks seetõttu peegeldama mõistlikku marginaali võrreldes reguleeritud rändlussõnumiteenuse osutamise kuludega, võimaldades samas rändlusteenuse osutajatel konkureerida oma pakkumisi eristades ning hinnakujundust vastavalt turuolukorrale ja tarbijaeelistustele kohandades. Sellised kaitsvad hinnalaed tuleks kehtestada tasemel, mis ei moonuta struktuurimeetmetest konkurentsile tulenevat kasu ja mille võib kaotada, kui struktuurimeetmed on jõustunud. Nimetatud reguleerivat lähenemisviisi ei tuleks kohaldada SMSide lisaväärtusteenuste suhtes.
(68)
Rändlusklientidelt ei tohiks nõuda külastatavas võrgus rändlusteenust kasutades lisatasu reguleeritud rändlussõnumi või häälsõnumi vastuvõtmise eest, sest sellised teenuse lõpetamise kulud on kaetud juba rändlussõnumi või häälsõnumi saatmise eest küsitava jaetasuga.
(69)
SMSi eurotariifi tuleks automaatselt kohaldada kõigi uute või olemasolevate rändlusklientide suhtes, kes ei ole rändlussõnumi eritariifi või reguleeritud SMSide rändlusteenust hõlmavat rändlusteenuste paketti sihilikult valinud või ei vali seda sihilikult.
(70)
SMS on tekstsõnum (lühisõnumiteenus) ja eristub selgelt teistest sõnumitest, nagu MMS-sõnumid või e-kirjad. Selleks, et mitte kaotada käesoleva määruse tõhusust ning täita selle eesmärgid täielikult, tuleks keelustada SMS-rändlussõnumi tehniliste parameetrite sellised muudatused, mis eristaksid seda riigisisesest SMSist.
(71)
Riikide reguleerivate asutuste kogutud andmed osutavad sellele, et andmeside-rändlusteenuse keskmised hulgihinnad, mida külastatava võrgu operaatorid rändluskliendi rändlusteenuse osutajatelt küsivad, on püsivalt kõrged. Kõnealuste hulgihindade langustendentsile vaatamata on need võrreldes teenuse osutamise kuludega endiselt väga kõrged.
(72)
Andmeside-rändlusteenuste jätkuvalt kõrged hulgimüügitasud on tingitud peamiselt kõrgetest hulgihindadest, mida küsivad mitte-eelistatud võrkude operaatorid. Sellised tasud tulenevad võrgukasutamise juhtimise raskustest, mis ei motiveeri operaatoreid standardseid hulgihindu ühepoolselt vähendama, sest võrguliiklus toimub olenemata hinnast. See toob kaasa hulgimüügikulude suured kõikumised. Mõningatel juhtudel on mitte-eelistatud võrkude suhtes kohaldatavad andmeside-rändlusteenuste hulgihinnad kuus korda kõrgemad eelistatud võrkude suhtes kohaldatavatest. Sellised andmeside-rändlusteenuste ülemäära kõrged hulgihinnad toovad kaasa liidu mobiilsideoperaatorite vaheliste konkurentsitingimuste tuntava moonutamise, mis kahjustab siseturu sujuvat toimimist. Samuti piiravad need rändlusteenuse osutajate võimet hulgimüügikulusid ette näha ning seega võimalust pakkuda klientidele läbipaistvaid ja konkurentsivõimelisi jaepakette. Kuna riikide reguleerivad asutused ei suuda kõnealuseid probleeme riigi tasandil tõhusalt lahendada, tuleks andmeside-rändlusteenuste suhtes kohaldada maksimaalseid hulgihindu. Seega tuleks kehtestada reguleerivad kohustused reguleeritud andmeside-rändlusteenuste suhtes hulgimüügitasandil, et hulgimüügitasudel oleks mõistlikum seos teenuse osutamise kuludega, ning selleks, et kaitsta rändlusklientide huve jaemüügitasandil.
(73)
Rändlusteenuse osutajad ei tohiks rändluskliendilt mis tahes reguleeritud andmeside-rändlusteenuse osutamise eest tasu võtta, juhul kui ja seni kuni klient ei ole teenuse osutamisega nõustunud.
(74)
Käesoleva määruse reguleerimisala peaks katma kogu liitu hõlmavat andmeside-rändlusteenuste jaemüügitasandil osutamist. Sama eripära, mis iseloomustab rändlusteenuste turge ning millega põhjendati määruse (EÜ) nr 717/2007 vastuvõtmist ja mobiilsideoperaatoritele kogu liitu hõlmavate rändluskõnede ja SMS-rändlussõnumitega seonduvate kohustuste kehtestamist, kehtib ka kogu liitu hõlmavate andmeside-rändlusteenuste jaemüügitasandil osutamise suhtes. Sarnaselt kõne- ja SMS- rändlusteenustega ei osteta ka andmeside-rändlusteenuseid riigi tasandil eraldi, vaid need moodustavad ainult ühe osa laiemast jaemüügipaketist, mille klient ostab rändlusteenuse osutajalt, mistõttu asjaomaste turujõudude vahel on konkurents piiratud. Asjaomaste teenuste piiriülese iseloomu tõttu ei saa riikide reguleerivad asutused, kes vastutavad asjaomase riigi territooriumil elavate mobiilsideklientide huvide kaitsmise ja edendamise eest, ka kontrollida teises liikmesriigis asuva külastatava võrgu operaatorite käitumist.
(75)
Nagu juba olemasolevate kõne- ja SMS-teenuseid reguleerivate meetmete puhul, on enne struktuurimeetmetega kaasneva piisava konkurentsi tekkimist kõige tõhusam ja proportsionaalsem lähenemisviis kogu liitu hõlmava andmeside-rändlusteenuste jaemüügitasandi hinnataseme reguleerimisele kehtestada üleminekuperioodi ajal rändlusteenuse osutajatele nõue pakkuda oma rändlusklientidele ajutist andmeside eurotariifi, mis ei ületa maksimaalset hinda. Andmeside eurotariif tuleks kehtestada kaitsval tasemel, mis tagab kuni struktuurimeetme jõustumiseni tarbijakaitse, kindlustab rändlusteenuse osutajatele piisava marginaali ja samas kajastab ka mõistlikumalt teenuse osutamisega seotud kulusid.
(76)
Ajutine andmeside eurotariif, mida võib rändlusklientidele pakkuda, peaks seetõttu peegeldama mõistlikku marginaali võrreldes reguleeritud andmeside-rändlusteenuste osutamise kuludega, võimaldades samas rändlusteenuse osutajatel konkureerida oma pakkumisi eristades ning hinnakujundust vastavalt turuolukorrale ja tarbijaeelistustele kohandades. Sellised kaitsvad hinnalaed tuleks kehtestada tasemel, mis ei moonuta struktuurimeetmetest konkurentsile tekkivat kasu, ja need võib kaotada, kui kliendid on struktuurimeetmete kaudu konkreetset ja püsivat kasu saanud. Sarnaselt kõne- ja SMS-rändlusteenuseid hõlmava lähenemisviisiga tuleks ka andmeside ajutiste eurotariifide reguleeritud ülempiiri puhul järgida langustendentsi, võttes arvesse andmeside-rändlusteenuste osutamise kulude kavandatud vähendamisi jaemüügitasandil.
(77)
Ajutist andmeside eurotariifi tuleks automaatselt kohaldada kõigi uute või olemasolevate rändlusklientide suhtes, kes ei ole andmeside-rändlusteenuste eritariifi või reguleeritud andmeside-rändlusteenust hõlmavat rändlusteenuste paketti sihilikult valinud või ei vali seda sihilikult.
(78)
Selle tagamiseks, et tarbijad maksaksid tegelikult tarbitud andmesideteenuste eest, ning et vältida probleeme, mida täheldati kõneteenuste puhul pärast määruse (EÜ) nr 717/2007 vastuvõtmist ja mis hõlmasid operaatorite rakendatavat maksustamismehhanismi, millega kaasnesid tarbija jaoks varjatud kulud, tuleks ajutist andmeside eurotariifi arvestada kilobaidipõhiselt. Selline arvestamine on kooskõlas maksustamismehhanismiga, mida juba rakendatakse hulgimüügitasandil.
(79)
Rändlusteenuse osutajad võivad pakkuda õiglastel tingimustel kindlasummalist kuu koondhinda, mille suhtes ei kohaldata maksimaalset hinda ja mis võiks katta kogu liitu hõlmavaid rändlusteenuseid.
(80)
Selleks et tagada kõigile mobiiltelefoni kasutajatele kasu käesoleva määruse sätetest, tuleks ajutisi hinnakujundusnõudeid jaemüügitasandil kohaldada hoolimata sellest, kas rändlusklientidel on rändlusteenuse osutajaga ette- või järelmaksuleping, ja sõltumata sellest, kas rändlusteenuse osutajal on mobiiltelefoni häälkõneteenuse osutamiseks oma võrk või on ta virtuaalne mobiilsideoperaator või mobiiltelefoni häälkõneteenuste edasimüüja.
(81)
Kui liidu mobiilsideteenuste osutajad leiavad, et nende teiste liikmesriikide mobiilsideoperaatoritega sõlmitud rändluskokkulepete lõpetamise või lõpetamise ohu tõttu on ohustatud koostalitlusvõime ja läbivühendatavus klientidele teenuse osutamiseks või kui nad ei ole võimelised osutama oma klientidele teenust teises liikmesriigis, kuna puudub kokkulepe vähemalt ühe võrguteenuste hulgimüüjaga, peaksid riikide reguleerivad asutused kasutama vajaduse korral juurdepääsu käsitleva direktiivi artikli 5 kohaseid volitusi küllaldase juurdepääsu ja omavahelise sidumise tagamiseks, et garanteerida selline läbivühendatavus ja teenuste koostalitlusvõime, võttes arvesse raamdirektiivi artiklis 8 nimetatud eesmärke, eelkõige täielikult toimiva elektrooniliste sideteenuste siseturu loomist.
(82)
Rändlusteenuste jaehinna suurema läbipaistvuse saavutamiseks ja selleks, et aidata rändlusklientidel otsustada, kuidas oma mobiilseadmeid välisriigis viibides kasutada, peaksid mobiilsideteenuste osutajad edastama oma rändlusklientidele tasuta teavet külastatavas liikmesriigis rändlusteenuste kasutamisel kohaldatavate rändlustasude kohta. Kuna teatavatel kliendirühmadel võib olla rändlustasude kohta piisavalt teavet, peaksid rändlusteenuse osutajad pakkuma võimalust nimetatud automaatsest sõnumiteenusest kergesti loobuda. Peale selle peaksid teenuse osutajad aktiivselt andma oma klientidele, kui viimased asuvad liidu territooriumil, nende soovi korral ja tasuta lisateavet telefonikõnede tegemise või vastuvõtmise ning samuti SMSide, MMSide ja muude andmesideteenuste saatmise ja vastuvõtmise minuti-, sõnumi- või megabaiditasude (koos käibemaksuga) kohta külastatavas liikmesriigis.
(83)
Läbipaistvuse tagamiseks on samuti nõutav, et teenuse osutajad esitaksid teabe rändlustasude, eelkõige kõneteenuste eurotariifide, SMSi eurotariifide ja andmeside eurotariifide ning kindlasummalise koondhinna kohta - kui nad sellist pakuvad - teenusega liitumisel ja iga kord, kui rändlustasud muutuvad. Rändlusteenuse osutajad peaksid pakkuma teavet rändlustasude kohta sobivate vahendite, näiteks arvete, interneti, telereklaamide või otsepostituse kaudu. Kogu hindade ja teenuse omadustega seotud teave ja pakkumised tuleks esitada selgelt, arusaadavalt, võrdlust võimaldavalt ja läbipaistvalt. Rändlusteenuste pakkumiste reklaamimine ja tarbijatele turustamine peaks olema täielikult vastavuses tarbijakaitsealaste õigusaktidega, eriti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiiviga 2005/29/EÜ, mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul (ebaausate kaubandustavade direktiiv) (18). Rändlusteenuse osutajad peaksid tagama, et kõik nende rändluskliendid on teadlikud reguleeritud tariifide olemasolust asjaomasel perioodil, ning nad peaksid saatma nimetatud klientidele kirjalikult selge ja erapooletu teatise, kus kirjeldatakse kõneteenuste eurotariifide, SMSi eurotariifide ja andmeside eurotariifide tingimusi ning nendele ülemineku ja nendest loobumise õigust.
(84)
Lisaks tuleks võtta meetmeid kõigi andmeside-rändlusteenuste jaehindade suurema läbipaistvuse saavutamiseks ja eelkõige selleks, et teha lõpp arvešoki probleemile, mis kujutab endast tõket siseturu sujuvale toimimisele, ning anda rändlusklientide käsutusse sellised vahendid, mis on vajalikud andmeside-rändlusteenuse kulude jälgimiseks ja kontrollimiseks. Samuti ei tohiks takistada rändlusteenuste asendamiseks või nende alternatiivina kasutamiseks sobivate rakenduste või tehnoloogiate, nagu traadita internet, kasutuselevõttu.
(85)
Eelkõige peaksid rändlusteenuse osutajad esitama tasuta oma rändlusklientidele personaliseeritud hinnateabe andmeside-rändlusteenuste nimetatud klientide suhtes kehtivate tariifide kohta iga kord, kui rändlusklient hakkab teise riiki sisenedes andmeside-rändlusteenuseid kasutama. Kõnealune teave tuleks edastada kliendi mobiilseadmesse viisil, mis võimaldab seda lihtsalt vastu võtta ja mõista, ja selliselt, et kliendil oleks kergesti võimalik seda hiljem uuesti vaadata.
(86)
Selleks, et aidata klientidel paremini mõista andmeside-rändlusteenuste kasutamise rahalisi tagajärgi ning võimaldada neil jälgida ja kontrollida oma kulusid, peaksid rändlusteenuse osutajad nii enne kui ka pärast lepingu sõlmimist piisavalt teavitama oma kliente reguleeritud andmeside-rändlusteenustega seotud tasudest. Selline teavitamine võiks sisaldada näiteid ligikaudse kasutatava andmemahu kohta näiteks e-kirja või pildi saatmise, veebilehitsemise ja mobiilirakenduste kasutamise korral.
(87)
Arvešoki vältimiseks peaksid rändlusteenuse osutajad andmeside-rändlusteenuse puhul määrama kindlaks tarbitud teenuste rahalise ja/või mahulise ülempiiri või mitu sellist ülempiiri (väljendatuna selles vääringus, milles rändluskliendile arve esitatakse) ning peaksid pakkuma seda tasuta kõigile rändlusklientidele koos asjakohase teatega sellises meediavormingus, mida saab hiljem uuesti vaadata, kui kulud jõuavad kõnealuse ülempiiri lähedale. Ülempiiri saavutamise korral ei peaks kliendid enam teenust saama või neilt ei tuleks enam selle eest tasu nõuda, välja arvatud juhul, kui klient on sõnaselgelt soovinud, et talle osutataks jätkuvalt asjaomast teenust vastavalt teates esitatud tingimustele. Niisugusel juhul peaksid nad saama tasuta kinnituse sellises meediavormingus, mida saab hiljem uuesti vaadata. Rändlusklientidele tuleks anda võimalus valida mõistliku aja jooksul ükskõik milline nendest rahalistest või mahulistest ülempiiridest või otsustada ülempiiri mitte kasutada. Kui kliendid ei avalda oma soovi, tuleks nende suhtes rakendada vaikimisi ülempiiri süsteemi.
(88)
Kõnealuseid läbipaistvusmeetmeid tuleks käsitada rändlusklientidele pakutava miinimumtagatisena ning see ei tohiks rändlusteenuse osutajaid takistada pakkumast oma klientidele muid laialdasi vahendeid, mis aitaksid neil andmeside-rändlusteenuste kulusid prognoosida ja kontrollida. Näiteks töötavad paljud rändlusteenuse osutajad jaemüügitasandil välja uusi kindlasummalisi rändlusteenusepakkumisi, mis võimaldavad kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul kindlaksmääratud hinnaga andmesiderändlust mõistliku mahu piires. Rändlusteenuse osutajad töötavad samuti välja süsteeme, mis võimaldaksid rändluskliente teavitada reaalajas andmesiderändlusega seoses kogunenud maksmisele kuuluvatest summadest. Siseturu sujuva toimimise tagamiseks peaksid kõnealused siseturgude arengutendentsid kajastuma ühtlustatud eeskirjades.
(89)
Ka ettemaksukliente võib andmeside-rändlusteenust kasutades tabada arvešokk. Seepärast tuleks ülempiiriga seonduvaid sätteid kohaldada ka kõnealuste klientide suhtes.
(90)
Liidu reguleeritud rändlustariifide ja klientide poolt väljaspool liitu reisides makstavate rändlustariifide vahel on suured erinevused, kuna viimati nimetatud tariifid on liidus kehtivatest hindadest oluliselt kõrgemad. Kuna puudub järjekindel lähenemisviis väljaspool liitu toimuva rändluse läbipaistvus- ja kaitsemeetmete suhtes, ei ole tarbijad kindlad oma õigustes ning hoiduvad välisriigis viibides seetõttu sageli mobiilsideteenuste kasutamisest. Tarbijatele edastatav läbipaistev teave aitaks neil otsustada, kuidas kasutada oma mobiilseadmeid välisriigis (nii liidus kui ka väljaspool liitu) reisides, ning samuti võiks sellisest teabest olla kasu rändlusteenuse osutaja valimisel. Läbipaistvuse ja tarbijakaitse puudumise probleemi on seetõttu vaja käsitleda nii, et teatavaid läbipaistvus- ja kaitsemeetmeid kohaldatakse ka väljaspool liitu osutatavate rändlusteenuste suhtes. Kõnealused meetmed soodustaksid konkurentsi ja parandaksid siseturu toimimist.
(91)
Kui väljaspool liitu asuva külastatava riigi külastatava võrgu operaator ei luba rändlusteenuse osutajal jälgida oma klientide teenusekasutamist reaalajas, ei peaks rändlusteenuse osutajal olema kohustust pakkuda rahalist või mahulist ülempiiri klientide kaitsmiseks.
(92)
Riikide reguleerivatel asutustel, kes vastutavad elektrooniliste sidevõrkude 2002. aasta reguleeriva raamistiku kohaste ülesannete täitmise eest, peaks olema pädevus kehtestada oma territooriumil käesolevast määrusest tulenevad kohustused ning teostada järelevalvet nende täitmise üle. Samuti peaksid nad teostama järelevalvet rändlusklientidele pakutavate kõne- ja andmesideteenuste hindade muutumise üle liidus rändlemise korral, sealhulgas vajaduse korral rändluskõnede tegemise ja vastuvõtmisega seotud erikulude üle liidu äärealadel, ning vajaduse üle tagada, et hulgiturg kataks tehtud kulud küllaldases mahus, ning samuti selle üle, et võrgukasutamise juhtimise meetodeid ei kasutataks valiku piiramiseks klientide kahjuks. Nad peaksid tagama, et käesoleva määruse kohaldamist käsitlev ajakohastatud teave tehakse huvitatud pooltele kättesaadavaks, ning avaldama järelevalve tulemused iga kuue kuu järel. Eraldi tuleks esitada teave äri-, järelmaksu- ja ettemaksuklientide kohta.
(93)
Riigisisene rändlus liidu kõige äärepoolsemates piirkondades, kus mobiiltelefoniteenuse osutamiseks antavad litsentsid erinevad neist, mis on väljastatud riigi ülejäänud territooriumi suhtes, võiks saada kasu rändlusteenuste siseturul toimuvaga võrdväärsest tasude alandamisest. Käesoleva määruse rakendamine ei tohiks riigisiseseid rändlusteenuseid kasutavatele klientidele tuua kaasa vähem soodsat hinnakohtlemist võrreldes kogu liitu hõlmavaid rändlusteenuseid kasutavate klientidega. Selleks võivad liikmesriikide asutused võtta täiendavaid meetmeid, mis on kooskõlas liidu õigusega.
(94)
Käesoleva määruse rikkumise korral kohaldatavaid karistusi käsitlevate eeskirjade sätestamisel peaksid liikmesriigid muu hulgas võtma arvesse võimalust, et rändlusteenuse osutajad kompenseerivad vastavalt siseriiklikule õigusele klientidele iga viivituse või takistuse seoses alternatiivse rändlusteenuse osutaja valimisega.
(95)
Kuna käesoleva määruse eesmärke, nimelt ühise lähenemisviisi rajamist selle tagamiseks, et üldkasutatavate mobiilsidevõrkude kasutajad ei peaks maksma kogu liitu hõlmavate rändlusteenuste eest liidus reisimisel ülemäära kõrget hinda, tänu millele saavutatakse tarbijakaitse kõrge tase, tugevdades rändlusteenuse osutajate vahelist konkurentsi, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada turvalisel, ühtlustatud ja õigeaegsel viisil ning seetõttu on seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(96)
Kõne-, SMS- ja andmeside-rändlusteenuste hulgihindu käsitlevad reguleerivad kohustused peaksid kehtima seni, kuni struktuurimeetmed on jõustunud ja konkurents on hulgiturul piisavalt välja kujunenud. Lisaks nähtub praegustest turusuundumustest, et andmesideteenused muutuvad järk-järgult kõige tähtsamaks mobiilsideteenuste segmendiks ning et hulgimüügitasandi andmeside-rändlusteenused arenevad praegu kõige dünaamilisemalt, kusjuures nende hinnad on praegustest reguleeritud hindadest märgatavalt madalamad.
(97)
Tuleks kehtestada piisavalt kõrged jaemüügi kaitsvad hinnalaed, mis ei moonuta struktuurimeetmete võimalikku konkurentsist saadavat kasu ning mille võiks täielikult kaotada, kui kõnealused meetmed jõustuvad ja võimaldavad luua tõelise siseturu. Seepärast peaksid jaemüügi kaitsvad hinnalaed järgima langustendentsi ja seejärel oma kehtivuse kaotama.
(98)
Komisjon peaks hindama käesoleva määruse tõhusust, pidades silmas selle eesmärke ja panust elektroonilise side 2002. aasta reguleeriva raamistiku rakendamisse ning siseturu sujuva toimimise tagamisse. Sellega seoses peaks komisjon vaagima mõju, mida see avaldab eri suurusega ning liidu eri osades paiknevate mobiilsideteenuste osutajate konkurentsipositsioonile, jae- ja hulgihindade muutumisele, hindade arengusuundadele ja läbipaistvusele, hindade ja tegeliku maksumuse suhtele, samuti seda, kui suures ulatuses on leidnud kinnitust oletused, mis esitati käesolevale määrusele lisatud mõjuhinnangus, samuti kulusid, mis tulenevad määruse järgimisest, ja mõju, mida see avaldab investeeringutele. Komisjon peaks tehnika arengut arvestades hindama ka selliste teenuste kättesaadavust ja kvaliteeti, mis on alternatiiviks rändlusteenustele (näiteks juurdepääs traadita interneti kaudu).
(99)
Kõne-, SMS- ja andmeside-rändlusteenuste hulgi- ja jaehindu käsitlevad reguleerivad kohustused tuleks tarbijate kaitseks säilitada seni, kuni jae- ja hulgimüügitasandi konkurents on täielikult välja kujunenud. Selleks peaks komisjon 2016. aasta 30. juuniks hindama, kas käesoleva määruse eesmärgid on saavutatud, ning sealhulgas seda, kas struktuurimeetmed on täielikult rakendatud ja kas rändlusteenuste siseturul on välja kujunenud piisav konkurents. Kui komisjon leiab, et piisavat konkurentsi ei ole välja kujunenud, peaks ta esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule asjakohased ettepanekud, et tagada tarbijate piisav kaitse alates 2017. aastast.
(100)
Pärast eespool nimetatud hindamist ja selleks, et tagada liidus pidev järelevalve rändlusteenuste üle, peaks komisjon iga kahe aasta järel koostama Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, mis annaks üldülevaate rändlusteenuste uusimatest suundumustest, ning vahehinnangu selle kohta, kuidas on edenenud käesoleva määrusega seatud eesmärkide täitmine ja kas nende eesmärkide saavutamiseks oleks alternatiivseid võimalusi,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Sisu ja reguleerimisala
1. Käesoleva määrusega kehtestatakse ühine lähenemisviis selle tagamiseks, et üldkasutatavate mobiilsidevõrkude kasutajad ei maksaks kogu liitu hõlmavate rändlusteenuste eest liidus reisides helistamisel ja kõne vastuvõtmisel, SMSe saates ja vastu võttes ning pakettkommuteeritud andmesideteenuseid kasutades konkureerivate riigisiseste hindadega võrreldes ülemäära kõrget hinda, aidates sellega kaasa siseturu sujuvale toimimisele ning samal ajal saavutades tarbijakaitse kõrge taseme, edendades konkurentsi ning läbipaistvust turul ja pakkudes stiimuleid nii uuendusteks kui ka tarbija valikute suurendamiseks.
Määruses sätestatakse eeskirjad, et võimaldada reguleeritud rändlusteenuste osutamist riigisisestest mobiilsideteenustest eraldi, ja tingimused üldkasutatavatele mobiilsidevõrkudele reguleeritud rändlusteenuste hulgiturule juurdepääsu andmiseks. Samuti kehtestatakse sellega üleminekueeskirjad tasude kohta, mida rändlusteenuse osutajad võivad nõuda reguleeritud rändlusteenuste (kõnede ja SMSide) osutamise eest juhul, kui nende kasutamine algab ja lõpeb liidus, ning pakettkommuteeritud andmesideteenuste eest, mida rändluskliendid kasutavad liidus mobiilsidevõrgus rändlemisel. Määrust kohaldatakse nii võrguoperaatorite poolt võetavate tasude suhtes hulgimüügitasandil kui ka rändlusteenuse osutajate poolt võetavate tasude suhtes jaemüügitasandil.
2. Reguleeritud rändlusteenuste osutamine riigisisestest mobiilsideteenustest eraldi on vajalik vahesamm konkurentsi suurendamiseks, eesmärgiga langetada klientide jaoks rändlustariife, et saavutada mobiilsideteenuste siseturg ja et lõpuks ei tehtaks vahet riiklikel tariifidel ja rändlustariifidel.
3. Samuti sätestatakse käesolevas määruses eeskirjad, mille eesmärk on suurendada hindade läbipaistvust ja parandada hinnateabe pakkumist rändlusteenuste kasutajatele.
4. Käesolev määrus on erimeede raamdirektiivi artikli 1 lõike 5 tähenduses.
5. Käesolevas määruses sätestatud maksimaalsed hinnad on väljendatud eurodes.
6. Kui artiklite 7, 9 ja 12 kohased maksimaalsed hinnad on väljendatud muudes vääringutes kui euro, määratakse kõnealuste artiklite kohased algsed piirmäärad kindlaks nendes vääringutes, kohaldades 1. mail 2012 Euroopa Keskpanga poolt Euroopa Liidu Teatajas avaldatud viitekursse.
Artikli 7 lõikes 2, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 12 lõikes 1 sätestatud järgnevate piirmäärade kindlaksmääramisel kohaldatakse asjaomase kalendriaasta 1. mail avaldatud viitekursse. Artikli 7 lõike 2, artikli 9 lõike 1 ja artikli 12 lõike 1 kohaste maksimaalsete hindade puhul vaadatakse muus vääringus kui euro väljendatud piirmäärad iga-aastaselt läbi pärast 2015. aastat. Nendes vääringutes iga-aastaselt läbivaadatud piirmäärasid kohaldatakse alates 1. juulist, kasutades sama aasta 1. mail avaldatud viitekursse.
7. Kui artiklite 8, 10 ja 13 kohased maksimaalsed hinnad on väljendatud muudes vääringutes kui euro, määratakse kõnealuste artiklite kohased algsed piirmäärad kindlaks nendes vääringutes, kohaldades 1. märtsil, 1. aprillil ja 1. mail 2012 Euroopa Keskpanga poolt Euroopa Liidu Teatajas avaldatud viitekursside keskmist.
Artikli 8 lõikes 2, artikli 10 lõikes 2 ja artikli 13 lõikes 2 sätestatud järgnevate piirmäärade kindlaksmääramisel kohaldatakse asjaomase kalendriaasta 1. märtsil, 1. aprillil ja 1. mail avaldatud viitekursside keskmist. Artikli 8 lõikes 2, artikli 10 lõikes 2 ja artikli 13 lõikes 2 reguleeritud maksimaalsete hindade puhul vaadatakse muus vääringus kui euro väljendatud piirmäärad iga-aastaselt läbi pärast 2015. aastat. Nendes vääringutes iga-aastaselt läbivaadatud piirmäärasid kohaldatakse alates 1. juulist, kasutades sama aasta 1. märtsil, 1. aprillil ja 1. mail avaldatud viitekursside keskmist.
Artikkel 2
Mõisted
1. Käesolevas määruses kasutatakse juurdepääsu käsitleva direktiivi artiklis 2, raamdirektiivi artiklis 2 ja universaalteenuse direktiivi artiklis 2 sätestatud mõisteid.
2. Lisaks lõikes 1 osutatud mõistetele kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „rändlusteenuse osutaja”- ettevõtja, kes osutab rändluskliendile reguleeritud rändlusteenuseid jaemüügitasandil;
b) „riigisiseste teenuste osutaja”- ettevõtja, kes osutab rändluskliendile riigisiseseid mobiilsideteenuseid;
c) „alternatiivne rändlusteenuse osutaja”- rändlusteenuse osutaja, kes erineb riigisiseste teenuste osutajast;
d) „koduvõrk”- üldkasutatav sidevõrk, mis asub liikmesriigis ning mida rändlusteenuse osutaja kasutab reguleeritud rändlusteenuste jaemüügitasandil osutamiseks rändluskliendile;
e) „külastatav võrk”- maapealne üldkasutatav mobiilsidevõrk, mis asub liikmesriigis, mis ei ole rändluskliendi riigisiseste teenuste osutaja asukohajärgne liikmesriik ning mille vahendusel saab rändlusklient teha ja vastu võtta kõnesid, saata või vastu võtta SMSe või kasutada pakettkommuteeritud andmesideteenuseid oma koduvõrgu operaatoriga sõlmitud kokkulepete alusel;
f) „kogu liitu hõlmav rändlus”- rändluskliendi poolt mobiilseadme kasutamine liidusiseste kõnede tegemiseks või vastuvõtmiseks, liidusiseste SMSide saatmiseks või vastuvõtmiseks või pakettkommuteeritud andmesideteenuste kasutamiseks, kui ta viibib muus liikmesriigis kui selles, kus asub riigisiseste teenuste osutaja võrk, koduvõrgu operaatori ja külastatava võrgu operaatori vahel sõlmitud kokkulepete alusel;
g) „rändlusklient”- liidus asuva maapealse üldkasutatava mobiilsidevõrgu vahendusel osutatavate reguleeritud rändlusteenuste osutaja klient, kellega sõlmitud leping või kokkulepe võimaldab kasutada kogu liitu hõlmavat rändlust;
h) „reguleeritud rändluskõne”- mobiiltelefonikõne, mida rändlusklient alustab külastatavas võrgus ja mis lõpetatakse üldkasutatavas sidevõrgus liidu piires, või rändluskliendi poolt vastu võetud kõne, mida alustati üldkasutatavas sidevõrgus liidus ja mis lõpetatakse külastatavas võrgus;
i) „kõneteenuste eurotariif”- artiklis 8 sätestatud maksimaalset hinda mitteületav tariif, mida rändlusteenuse osutaja võib kooskõlas kõnealuse artikliga nõuda reguleeritud rändluskõnede eest;
j) „SMS”- tekstsõnum (lühisõnumiteenus), mis koosneb peamiselt tähtedest ja/või numbritest, mida saab saata riikide numeratsiooniplaanide kohaselt määratud mobiili- ja/või paiksete numbrite vahel;
k) „reguleeritud rändlussõnum”- SMS, mille rändlusklient saadab külastatavast võrgust liidu üldkasutatavasse sidevõrku või mille rändlusklient võtab vastu saadetuna liidu üldkasutatavast sidevõrgust külastatavasse võrku;
l) „SMSi eurotariif”- artiklis 10 sätestatud maksimaalset hinda mitteületav tariif, mida rändlusteenuse osutaja võib kooskõlas kõnealuse artikliga nõuda reguleeritud rändlussõnumite saatmise eest;
m) „reguleeritud andmeside-rändlusteenus”- rändlusteenus, mis võimaldab rändluskliendile sissetulevat ja väljuvat pakettkommuteeritud andmesidet mobiilseadme abil ajal, mil seade on ühendatud külastatavasse võrku. Reguleeritud andmeside-rändlusteenus ei hõlma reguleeritud rändluskõnede ja rändlussõnumite edastamist ega vastuvõtmist, kuid hõlmab MMSide (multimeedium-sõnumiteenus) edastamist ja vastuvõtmist;
n) „andmeside eurotariif”- artiklis 13 sätestatud maksimaalset hinda mitteületav tariif, mida rändlusteenuse osutaja võib kooskõlas kõnealuse artikliga nõuda reguleeritud andmeside-rändlusteenuse osutamise eest;
o) „juurdepääs rändlusteenuste hulgiturule”- otsene juurdepääs rändlusteenuste hulgiturule või rändluse hulgiteenuste edasimüümisele;
p) „otsene juurdepääs rändlusteenuste hulgiturule”- vahendite ja/või teenuste mobiilsideoperaatori poolt teisele ettevõtjale kättesaadavaks tegemine kindlaksmääratud tingimustel selleks, et kõnealune teine ettevõtja osutaks reguleeritud rändlusteenuseid rändlusklientidele;
q) „juurdepääs rändluse hulgiteenuste edasimüümisele”- rändlusteenuste hulgimüügitasandil osutamine külastatava võrgu operaatorist erineva mobiilsideoperaatori poolt teisele ettevõtjale selleks, et kõnealune teine ettevõtja osutaks reguleeritud rändlusteenuseid rändlusklientidele.
Artikkel 3
Juurdepääs rändlusteenuste hulgiturule
1. Mobiilsideoperaatorid rahuldavad kõik põhjendatud taotlused, mis käsitlevad juurdepääsu rändlusteenuste hulgiturule.
2. Mobiilsideoperaatorid võivad taotlused, mis käsitlevad juurdepääsu rändlusteenuste hulgiturule, tagasi lükata üksnes objektiivsete kriteeriumide põhjal.
3. Juurdepääs rändlusteenuste hulgiturule hõlmab kõiki võrguelemente ja nendega seotud vahendeid, asjaomaseid teenuseid, tarkvara ja teabesüsteeme, mis on vajalikud klientidele reguleeritud rändlusteenuste osutamiseks.
4. Lõikes 3 osutatud rändlusteenuste hulgituru kõigile komponentidele juurdepääsu andmise suhtes kohaldatakse artiklites 7, 9 ja 12 sätestatud eeskirju reguleeritud rändlusteenuste hulgihindade kohta.
Ilma et see piiraks esimese lõigu kohaldamist ning seoses juurdepääsuga rändluse hulgiteenuste edasimüümisele, võivad mobiilsideoperaatorid küsida õiglast ja mõistlikku tasu lõikega 3 hõlmamata komponentide eest.
5. Mobiilsideoperaatorid avaldavad standardpakkumise, võttes arvesse lõikes 8 osutatud BERECi suuniseid, ning teevad selle rändlusteenuste hulgiturule juurdepääsu taotlevale ettevõtjale kättesaadavaks. Mobiilsideoperaatorid esitavad juurdepääsu taotlevale ettevõtjale käesoleva artikliga kooskõlas oleva ja kõnealust juurdepääsu reguleeriva lepingu kavandi, tehes seda hiljemalt ühe kuu jooksul pärast taotluse esmakordset kättesaamist. Juurdepääs rändlusteenuste hulgiturule antakse mõistliku aja jooksul, kuid mitte hiljem kui kolme kuu jooksul lepingu sõlmimisest. Mobiilsideoperaatorid, kes saavad rändlusteenuste hulgiturule juurdepääsu taotluse, ning juurdepääsu taotlevad ettevõtjad peavad läbirääkimisi heas usus.
6. Lõikes 5 osutatud standardpakkumine peab olema piisavalt üksikasjalik ja hõlmama kõiki lõikes 3 osutatud rändlusteenuste hulgiturule juurdepääsuks vajalikke komponente, samuti peab see sisaldama rändlusteenuste hulgiturule ja rändluse hulgiteenuste edasimüümisele otsese juurdepääsu suhtes asjakohaste pakkumiste kirjeldusi, ning nendega seonduvaid tingimusi. Riikide reguleerivad asutused annavad vajadusel korralduse standardpakkumiste muutmiseks, et tagada käesolevas artiklis sätestatud kohustuste täitmine.
7. Kui juurdepääsu taotlev ettevõtja soovib alustada äriläbirääkimisi, et hõlmata ka standardpakkumises hõlmamata komponente, vastavad mobiilsideoperaatorid sellisele taotlusele mõistliku aja jooksul, kuid mitte hiljem kui kahe kuu jooksul taotluse esmakordsest kättesaamisest. Käesolevas lõikes reguleeritud olukorra suhtes ei kohaldata lõikeid 2 ja 5.
8. Et toetada käesoleva artikli ühetaolist kohaldamist, kehtestab BEREC pärast sidusrühmadega konsulteerimist ja tihedas koostöös komisjoniga hiljemalt 30. septembriks 2012 suunised juurdepääsu kohta rändlusteenuste hulgiturule.
9. Lõikeid 5-7 kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2013.
Artikkel 4
Reguleeritud rändlusteenuste eraldi osutamine jaemüügitasandil
1. Riigisiseste teenuste osutajad võimaldavad oma klientidele juurdepääsu teise rändlusteenuse osutaja poolt pakettidena osutatavatele reguleeritud kõne-, SMS- ja andmeside-rändlusteenustele.
Riigisiseste teenuste ega rändlusteenuse osutajad ei takista klientide juurdepääsu reguleeritud andmeside-rändlusteenustele, mida teine rändlusteenuse osutaja osutab otse külastatavas võrgus.
2. Rändlusklientidel on õigus igal ajal rändlusteenuse osutajat vahetada. Kui rändlusklient otsustab rändlusteenuse osutajat vahetada, toimub vahetus põhjendamatu viivituseta ning igal juhul võimalikult lühikese ajavahemiku jooksul, sõltuvalt reguleeritud rändlusteenuse jaemüügitasandil eraldi osutamiseks valitud tehnilisest lahendusest, kuid hiljemalt kolmandal tööpäeval pärast uue rändlusteenuse osutajaga lepingu sõlmimist.
3. Üleminek teisele rändlusteenuse osutajale või rändlusteenuse osutaja vahetamine on klientidele tasuta ning võimalik mis tahes tariifikava alusel. Sellega ei või kaasneda liitumistasu ega täiendavaid kindlaksmääratud või jooksvaid tasusid, mis on seotud liitumislepingu muude kui rändlust käsitlevate osadega ning mida ei olnud enne vahetamist kehtinud tingimustega ette nähtud.
4. Riigisiseste teenuste osutajad teavitavad kõiki oma rändluskliente selges, arusaadavas ja hõlpsasti kättesaadavas vormis võimalusest valida lõike 1 esimeses lõigus osutatud teenused.
Eelkõige mobiilsideteenuste lepingu sõlmimisel või pikendamisel annavad riigisiseste teenuste osutajad kõikidele oma klientidele personaalselt täieliku teabe võimaluse kohta valida teine rändlusteenuse osutaja ega takista kõnealuse teenuseosutajaga lepingu sõlmimist. Kliendid, kes sõlmivad reguleeritud rändlusteenuste tellimiseks lepingu riigisiseste teenuste osutajaga, kinnitavad selgesõnaliselt, et neid on kõnealusest võimalusest teavitatud. Riigisiseste teenuste osutajad ei või takistada oma edasimüüjatena tegutsevatel jaemüüjatel pakkuda teiste rändlusteenuse osutajatega eraldi rändlusteenuste lepinguid ega neid kõnealuses küsimuses ümber veenda või tõkestada.
5. Reguleeritud rändlusteenuste tehnilisi omadusi ei tohi muuta selliselt, et need erineksid reguleeritud rändlusteenuste tehnilistest omadustest, sealhulgas kvaliteedinäitajatest, mida osutati kliendile enne vahetamist. Kui vahetamine ei hõlma kõiki reguleeritud rändlusteenuseid, jätkatakse vahetamata jäänud teenuste osutamist sama hinnaga ja võimalikult suures ulatuses samade tehniliste omaduste, sealhulgas kvaliteedinäitajatega.
6. Käesolevat artiklit kohaldatakse alates 1. juulist 2014.
Artikkel 5
Reguleeritud rändlusteenuste jaemüügitasandil eraldi osutamise rakendamine
1. Riigisiseste teenuste osutajad rakendavad artiklis 4 ettenähtud reguleeritud rändlusteenuste jaemüügitasandil eraldi osutamist nii, et kliendid saavad kasutada riigisiseseid mobiilsideteenuseid ja eraldiseisvaid reguleeritud rändlusteenuseid. Riigisiseste teenuste osutajad rahuldavad kõik põhjendatud juurdepääsutaotlused vahenditele ja seonduvatele tugiteenustele, mis on reguleeritud rändlusteenuste jaemüügitasandil eraldi osutamise osas asjakohased. Juurdepääs kõnealustele vahenditele ja tugiteenustele, mis on reguleeritud rändlusteenuste jaemüügitasandil eraldi osutamiseks vajalikud, sealhulgas kasutaja autentimise teenustele, on tasuta ja klientidelt ei tohi nende eest mingisugust otsest tasu nõuda.
2. Et tagada reguleeritud rändlusteenuste jaemüügitasandil eraldi osutamise järjepidev ja üheaegne rakendamine kogu liidus, kehtestab komisjon pärast BERECiga konsulteerimist 31. detsembriks 2012 rakendusaktidega üksikasjalikud eeskirjad artikli 4 lõikes 4 sätestatud teavitamiskohustuse ja reguleeritud rändlusteenuste jaemüügitasandil eraldi osutamise rakendamise tehniliste lahenduste kohta. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli 6 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt ning neid kohaldatakse alates 1. juulist 2014.
3. Tehnilised lahendused reguleeritud rändlusteenuste jaemüügitasandil eraldi osutamise rakendamiseks peavad vastama järgmistele kriteeriumitele:
a)
tarbijasõbralikkus, eelkõige tarbijate võimalus valida kergesti ja kiirelt teine rändlusteenuse osutaja oma mobiiltelefoninumbrit muutmata ja sama mobiilseadet kasutades;
b)
suutlikkus rahuldada konkurentsivõimelistel tingimustel tarbijanõudluse kõiki liike, sealhulgas andmesideteenuste sagedase kasutamise nõuet;
c)
suutlikkus edendada tõhusalt konkurentsi, võttes arvesse ka operaatorite võimalusi kasutada oma infrastruktuurivahendeid või ärikokkuleppeid;
d)
kulutasuvus, võttes arvesse riigisiseste teenuste osutajate ja teiste rändlusteenuse osutajate vahelist kulude jaotust;
e)
suutlikkus täita tõhusalt artikli 4 lõikes 1 osutatud kohustust;
f)
maksimaalse koostalitlusvõime võimaldamine;
g)
kasutajasõbralikkus, eelkõige seoses kliendipoolse mobiilseadme tehnilise käsitlemisega võrkude vahetamisel;
h)
tagatakse, et liidu klientide rändlust kolmandates riikides ja kolmandate riikide klientide rändlust liidus ei takistata;
i)
tagatakse kinnipidamine raamdirektiivi ja eridirektiividega nõutavatest eeskirjadest eraelu puutumatuse, isikuandmete, võrkude turvalisuse ja terviklikkuse kaitse ning läbipaistvuse kohta;
j)
võetakse arvesse, et riikide reguleerivad asutused edendavad vastavalt raamdirektiivi artikli 8 lõike 4 punktile g lõpptarbijate võimalusi saada juurdepääs teabele ja seda levitada ning vabal valikul käivitada rakendusi ja teenuseid;
k)
tagatakse, et teenuse osutajad kohaldavad samaväärseid tingimusi samasuguste asjaolude korral.
4. Lõikes 3 sätestatud kriteeriumite täitmise eesmärgil võib tehniline lahendus hõlmata üht või mitut tehnilist üksikasja.
5. Komisjon annab vajaduse korral asjakohasele Euroopa standardiorganile volituse kohandada asjaomaseid standardeid, mis on vajalikud reguleeritud rändlusteenuste jaemüügitasandil eraldi osutamise ühtlustatud rakendamiseks.
6. Käesoleva artikli lõikeid 1, 3, 4 ja 5 kohaldatakse alates 1. juulist 2014.
Artikkel 6
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab raamdirektiivi artikli 22 alusel loodud sidekomitee. Kõnealune komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Artikkel 7
Reguleeritud rändluskõnede hulgihinnad
1. Keskmine hulgihind, mida külastatava võrgu operaator võib nõuda kliendi rändlusteenuse osutajalt kõnealusest külastatavast võrgust alustatud reguleeritud rändluskõne pakkumise eest (sealhulgas kõne alustamise, transiidi ja lõpetamise kulude eest), ei tohi alates 1. juulist 2012 ületada 0,14 eurot minutis.
2. Lõikes 1 osutatud keskmine hulgihind kehtib mis tahes kahe operaatori vahel ja see arvutatakse 12-kuulise ajavahemiku kohta või lühema ajavahemiku kohta, kui käesolevas lõikes sätestatud keskmise hulgihinna ülempiiri kohaldamisaja lõpuni või 30. juunini 2022 jääb vähem kui 12 kuud. Keskmise hulgihinna ülempiir langeb 1. juulil 2013 0,10 eurole ja 1. juulil 2014 0,05 eurole ning ilma et see piiraks artikli 19 kohaldamist, on hulgihind kuni 30. juunini 2022 0,05 eurot.
3. Lõikes 1 osutatud keskmise hulgihinna arvutamiseks jagatakse rändluskõnede hulgimüügist saadud kogutulu asjaomase operaatori poolt asjaomase ajavahemiku jooksul liidu piires rändluse hulgikõnede osutamiseks hulgitasandil tegelikult kasutatud rändlusminutite koguarvuga, mis on saadud sekundilise täpsusega liitmisel, kusjuures selle kohandamisel võetakse arvesse külastatava võrgu operaatori õigust rakendada tasu arvutamisel kõne miinimumkestust, mis ei tohi ületada 30 sekundit.
Artikkel 8
Reguleeritud rändluskõnede jaehinnad
1. Rändlusteenuse osutajad teevad kõikidele rändlusklientidele selgelt ja läbipaistvalt kättesaadavaks ja pakuvad aktiivselt lõikes 2 sätestatud kõneteenuste eurotariifi. Kõnealune kõneteenuste eurotariif ei sisalda liitumistasu ega muid kindlaksmääratud või jooksvaid tasusid ning seda võib kombineerida kõikide jaetariifidega.
Kõikidele oma rändlusklientidele, kes on valinud rändluse eritariifi või -paketi, tuletavad rändlusteenuse osutajad pakkumist tehes meelde kõnealuse tariifi või paketi tingimusi.
2. Alates 1. juulist 2012 võib kõneteenuste eurotariifi jaehind (ilma käibemaksuta), mida rändlusteenuse osutaja võib oma rändluskliendilt reguleeritud rändluskõne eest nõuda, iga rändluskõne puhul erineda, kuid ei või ületada 0,29 eurot minuti eest tehtud kõne puhul ja 0,08 eurot minuti eest vastuvõetud kõne puhul. 1. juulil 2013 langeb tehtud kõne maksimaalne jaehind 0,24 eurole ja 1. juulil 2014 0,19 eurole ning vastuvõetud kõne maksimaalne jaehind langeb 1. juulil 2013 0,07 eurole ja 1. juulil 2014 0,05 eurole. Ilma et see piiraks artikli 19 kohaldamist, kehtivad kõnealused maksimaalsed jaehinnad kõneteenuste eurotariifi puhul 30. juunini 2017.
Rändlusteenuse osutajad ei tohi oma rändlusklientidelt nõuda tasu rändlushäälsõnumi vastuvõtmise eest. See ei mõjuta muid kohaldatavaid tasusid, näiteks tasu nende sõnumite kuulamise eest.
Rändlusteenuse osutajad esitavad oma rändlusklientidele selliste tehtud või vastuvõetud reguleeritud rändluskõnede eest, mille suhtes kohaldatakse kõneteenuste eurotariifi, arve sekundite alusel.
Rändlusteenuse osutaja võib kohaldada tehtud kõne puhul, mille suhtes kohaldatakse kõneteenuste eurotariifi, kõne miinimumkestust, mis ei tohi ületada 30 sekundit.
3. Rändlusteenuse osutajad kohaldavad kõneteenuste eurotariifi automaatselt kõigi olemasolevate rändlusklientide suhtes; erandiks on rändluskliendid, kes on juba teadlikult valinud teatava rändlustariifi või -paketi, misläbi nad kasutavad teistsuguseid reguleeritud rändluskõne suhtes kohaldatavaid tariife kui neid, mis oleks neile määratud valiku tegemata jätmise korral.
4. Rändlusteenuse osutajad kohaldavad kõneteenuste eurotariifi kõigi uute rändlusklientide suhtes, kes teadlikult ei vali teistsugust rändlustariifi või rändlusteenuste tariifipaketti, mis hõlmab teistsugust reguleeritud rändluskõnede tariifi.
5. Iga rändlusklient võib nõuda üleminekut kõneteenuste eurotariifile või sellest loobumist. Üleminek toimub tasuta ühe tööpäeva jooksul alates taotluse saamisest ning sellega ei kaasne tingimusi või piiranguid, mis on seotud lepingu muude osadega; üksnes sellisel juhul, kui kõneteenuste eurotariifile soovib üle minna rändlusklient, kes on liitunud rändluse eripaketiga, mis sisaldab rohkem kui ühte reguleeritud rändlusteenust, võib rändlusteenuse osutaja nõuda üleminevalt kliendilt loobumist kõnealuse paketi muude osade soodustustest. Rändlusteenuse osutaja võib üleminekut edasi lükata seni, kuni varasem rändlustariif on kehtinud kindlaksmääratud miinimumperioodi, mis ei ületa kahte kuud. Kõneteenuste eurotariifi võib alati kombineerida SMSi eurotariifi ja andmeside eurotariifiga.
Artikkel 9
Reguleeritud rändlussõnumite hulgihinnad
1. Alates 1. juulist 2012 ei tohi keskmine hulgihind, mida külastatava võrgu operaator võib asjaomasest külastatavast võrgust saadetava reguleeritud rändlussõnumi eest nõuda, ületada 0,03 eurot SMSi kohta. 1. juulil 2013 langeb maksimaalne keskmine hulgihind 0,02 eurole SMSi kohta ning ilma et see piiraks artikli 19 kohaldamist, on see kuni 30. juunini 2022 0,02 eurot.
2. Lõikes 1 osutatud keskmine hulgihind kehtib mis tahes kahe operaatori vahel ja see arvutatakse 12-kuulise ajavahemiku kohta või lühema ajavahemiku kohta, kui 30. juunini 2022 jääb vähem kui 12 kuud.
3. Lõikes 1 osutatud keskmise hulgihinna arvutamiseks jagatakse hulgimüügi kogutulu, mille külastatava võrgu operaator või koduvõrgu operaator on saanud asjaomase ajavahemiku jooksul liidu piires reguleeritud rändlussõnumite saatmise ja edastamise eest, kõnealuse ajavahemiku jooksul asjaomase rändlusteenuse osutaja või koduvõrgu operaatori kaudu saadetud ja edastatud rändlussõnumite koguarvuga.
4. Külastatava võrgu operaator ei tohi rändluskliendi rändlusteenuse osutajalt või koduvõrgu operaatorilt nõuda lõikes 1 osutatud tasust eraldiseisvat tasu külastatavas võrgus rändlusteenust kasutanud rändluskliendile saadetud reguleeritud rändlussõnumi lõpetamise eest.
Artikkel 10
Reguleeritud rändlussõnumite jaehinnad
1. Rändlusteenuse osutajad teevad kõikidele rändlusklientidele selgelt ja läbipaistvalt kättesaadavaks ja pakuvad aktiivselt lõikes 2 sätestatud SMSi eurotariifi. SMSi eurotariifiga ei või kaasneda liitumistasu ega muid kindlaksmääratud või jooksvaid tasusid ning seda võib kombineerida kõikide jaetariifidega kooskõlas käesoleva artikli teiste sätetega.
2. Alates 1. juulist 2012 võib SMSi eurotariifi jaehind (ilma käibemaksuta), mida rändlusteenuse osutaja võib oma rändluskliendilt viimase poolt saadetava reguleeritud rändlussõnumi eest nõuda, iga reguleeritud rändlussõnumi puhul erineda, kuid see ei tohi ületada 0,09 eurot. Nimetatud maksimaalne hind langeb 1. juulil 2013 0,08 eurole ja 1. juulil 2014 0,06 eurole ning ilma et see piiraks artikli 19 kohaldamist, on maksimaalne hind kuni 30. juunini 2017 0,06 eurot.
3. Rändlusteenuse osutajad ei või oma rändlusklientidelt nõuda tasu reguleeritud rändlussõnumi vastuvõtmise eest.
4. Rändlusteenuse osutajad kohaldavad SMSi eurotariifi automaatselt kõigi olemasolevate rändlusklientide suhtes; erandiks on rändluskliendid, kes on juba teadlikult valinud teatava rändlustariifi või -paketi, misläbi nad kasutavad teistsuguseid reguleeritud rändlussõnumi suhtes kohaldatavaid tariife kui neid, mis oleks neile määratud valiku tegemata jätmise korral.
5. Rändlusteenuse osutajad kohaldavad SMSi eurotariifi kõigi uute rändlusklientide suhtes, kes teadlikult ei vali teistsugust rändlussõnumi tariifi või rändlusteenuste tariifipaketti, mis hõlmab teistsugust reguleeritud rändlussõnumite tariifi.
6. Iga rändlusklient võib igal ajal nõuda üleminekut SMSi eurotariifile või sellest loobumist. Üleminek toimub tasuta ühe tööpäeva jooksul alates vastava taotluse saamisest ning sellega ei kaasne tingimusi või piiranguid, mis on seotud lepingu muude osadega kui rändlus. Rändlusteenuse osutaja võib üleminekut edasi lükata seni, kuni varasem rändlustariif on kehtinud kindlaksmääratud miinimumperioodi, mis ei ületa kahte kuud. SMSi eurotariifi võib alati kombineerida kõneteenuste eurotariifi ja andmeside eurotariifiga.
Artikkel 11
Reguleeritud rändlussõnumite tehnilised omadused
Rändlusteenuse osutaja, riigisiseste teenuste osutaja, koduvõrgu operaator või külastatava võrgu operaator ei või muuta reguleeritud rändlussõnumite tehnilisi omadusi selliselt, et need erineksid riigisisesel turul edastatavate SMSide tehnilistest omadustest.
Artikkel 12
Reguleeritud andmeside-rändlusteenuste hulgihinnad
1. Alates 1. juulist 2012 ei tohi keskmine hulgihind, mida külastatava võrgu operaator võib rändluskliendi koduvõrgu operaatorilt kõnealuse külastatava võrgu vahendusel reguleeritud andmeside-rändlusteenuste osutamise eest nõuda, ületada ühe megabaidi edastatud andmete eest turvalimiiti 0,25 eurot. Turvalimiit langeb 1. juulil 2013 0,15 eurole ühe megabaidi edastatud andmete eest ja 1. juulil 2014 0,05 eurole ühe megabaidi edastatud andmete eest ning ilma et see piiraks artikli 19 kohaldamist, on turvalimiit kuni 30. juunini 2022 0,05 eurot.
2. Lõikes 1 osutatud keskmine hulgihind kehtib mis tahes kahe operaatori vahel ja see arvutatakse 12-kuulise ajavahemiku kohta või lühema ajavahemiku kohta, kui 30. juunini 2022 jääb vähem kui 12 kuud.
3. Lõikes 1 osutatud keskmise hulgihinna arvutamiseks jagatakse hulgimüügi kogutulu, mille külastatava võrgu operaator või koduvõrgu operaator on saanud asjaomase ajavahemiku jooksul reguleeritud andmeside-rändlusteenuste osutamise eest, kõnealuse ajavahemiku jooksul asjaomase rändlusteenuse osutaja või koduvõrgu operaatori poolt kõnealuste teenuste osutamisel tegelikult edastatud andmete kogumahuga megabaitides, arvestatuna kilobaidipõhiselt.
Artikkel 13
Reguleeritud andmeside-rändlusteenuste jaehinnad
1. Rändlusteenuse osutajad teevad kõikidele rändlusklientidele selgelt ja läbipaistvalt kättesaadavaks ja pakuvad aktiivselt lõikes 2 sätestatud andmeside eurotariifi. Andmeside eurotariifiga ei kaasne liitumistasu ega muid kindlaksmääratud või jooksvaid tasusid ning seda võib kombineerida kõikide jaetariifidega.
Rändlusklientidele, kes on juba valinud rändluse eritariifi või -paketi, tuletavad rändlusteenuse osutajad pakkumist tehes meelde tariifi või paketi suhtes kehtivaid tingimusi.
2. Alates 1. juulist 2012 ei või andmeside eurotariifi jaehind (ilma käibemaksuta), mida rändlusteenuse osutaja võib oma rändluskliendilt reguleeritud andmeside-rändlusteenuse osutamise eest nõuda, ületada 0,70 eurot kasutatud megabaidi eest. Kasutatud andmemahu maksimaalne jaehind langeb 1. juulil 2013 0,45 eurole ja 1. juulil 2014 0,20 eurole kasutatud megabaidi eest, ning ilma et see piiraks artikli 19 kohaldamist, on jaehind kasutatud megabaidi eest kuni 30. juunini 2017 0,20 eurot.
Iga rändlusteenuse osutaja nõuab rändlusklientidelt selliste reguleeritud andmeside-rändlusteenuste osutamise eest, mille suhtes kohaldatakse andmeside eurotariifi, tasu kilobaidipõhiselt, välja arvatud multimeediateenuse (MMS) sõnumid, mille eest võib tasu nõuda ühikupõhiselt. Sellisel juhul ei tohi jaemüügitasu, mida rändlusteenuse osutaja võib oma rändluskliendilt MMS-rändlussõnumite edastamise või vastuvõtmise eest nõuda, ületada esimeses lõigus sätestatud maksimaalset jaehinda.
3. Alates 1. juulist 2012 kohaldavad rändlusteenuse osutajad andmeside eurotariifi automaatselt kõigi olemasolevate rändlusklientide suhtes; erandiks on rändluskliendid, kes on juba valinud teatava rändlustariifi või kes juba kasutavad tariifi, mis on andmeside eurotariifist ilmselgelt madalam, või kes on juba valinud paketi, misläbi nad kasutavad teistsuguseid reguleeritud andmeside-rändlusteenuste suhtes kohaldatavaid tariife kui neid, mis oleks neile määratud valiku tegemata jätmise korral.
4. Alates 1. juulist 2012 kohaldavad rändlusteenuse osutajad andmeside eurotariifi kõigi uute rändlusklientide suhtes, kes teadlikult ei ole valinud teistsugust andmeside-rändlusteenuse tariifi või rändlusteenuste tariifipaketti, mis hõlmab teistsugust reguleeritud andmeside-rändlusteenuste tariifi.
5. Iga rändlusklient võib lepingutingimusi järgides igal ajal nõuda üleminekut andmeside eurotariifile või sellest loobumist. Üleminek toimub tasuta ühe tööpäeva jooksul alates vastava taotluse saamisest ning sellega ei kaasne tingimusi või piiranguid, mis on seotud lepingu muude osadega kui kogu liitu hõlmav rändlus. Rändlusteenuse osutaja võib üleminekut edasi lükata seni, kuni varasem rändlustariif on kehtinud kindlaksmääratud miinimumperioodi, mis ei ületa kahte kuud. Andmeside eurotariifi võib alati kombineerida SMSi eurotariifi ja kõneteenuste eurotariifiga.
6. Rändlusteenuse osutajad teatavad 30. juuniks 2012 oma rändlusklientidele personaalselt selgel ja arusaadaval viisil ning püsival andmekandjal andmeside eurotariifi ning asjaolu, et seda kohaldatakse hiljemalt 1. juulist 2012 kõigi nende rändlusklientide suhtes, kes teadlikult ei ole valinud reguleeritud andmeside-rändlusteenuste suhtes kohaldatavat eritariifi või -paketti, samuti teavitavad nad oma rändluskliente sellele tariifile ülemineku ja sellest loobumise õigusest vastavalt lõikele 5.
Artikkel 14
Rändluskõnede ja rändlussõnumite jaehindade läbipaistvus
1. Selleks et juhtida rändlusklientide tähelepanu asjaolule, et neile kehtivad kõne tegemisel või vastuvõtmisel või SMSi saatmisel rändlustasud, annab iga rändlusteenuse osutaja kliendile teise liikmesriiki, mis ei ole tema riigisiseste teenuste osutaja asukohariik, sisenemisel sõnumiteenuse abil automaatselt, ilma põhjendamatu viivituseta ja tasuta personaalset baashinnateavet rändlustasude kohta (koos käibemaksuga), mida kohaldatakse selle kliendi suhtes kõnede tegemisel ja vastuvõtmisel ning SMSide saatmisel külastatavas liikmesriigis, välja arvatud juhul, kui klient on teavitanud rändlusteenuse osutajat, et ei soovi nimetatud teenust.
Kõnealune personaalne baashinnateave sisaldab maksimumhindu (selles vääringus, milles väljendatuna kliendi riigisiseste teenuste osutaja esitab oma arve), mida kliendi suhtes võidakse kohaldada tema suhtes kehtiva tariifiskeemi alusel:
a)
reguleeritud rändluskõnede tegemisel külastatava liikmesriigi piires ja riigisiseste teenuste osutaja liikmesriiki ning reguleeritud rändluskõnede vastuvõtmisel ning
b)
külastatavas liikmesriigis reguleeritud rändlussõnumeid saates.
Teave sisaldab ka lõikes 2 osutatud tasuta numbrit üksikasjalikuma teabe saamiseks ja teavet hädaabiteenuste kasutamise võimaluse kohta Euroopa tasuta hädaabinumbri 112 valimisel.
Iga sõnumi puhul on kliendil võimalus teatada tasuta ja lihtsal viisil rändlusteenuse osutajale, et ta ei soovi automaatset sõnumiteenust. Kliendil, kes on teatanud, et ta ei soovi automaatset sõnumiteenust, on õigus nõuda rändlusteenuse osutajalt igal ajal ja tasuta nimetatud teenust uuesti.
Rändlusteenuse osutajad pakuvad pimedatele või nägemispuudega klientidele esimeses lõigus osutatud personaalset baashinnateavet nende soovi korral automaatselt tasuta häälkõne abil.
Esimest, teist, neljandat ja viiendat lõiku kohaldatakse ka rändlusteenuse osutajate poolt osutatavate kõne- ja SMS-rändlusteenuste suhtes, mida rändluskliendid kasutavad väljaspool liitu reisides.
2. Lisaks lõikele 1 on kliendil õigus sõltumata oma asukohast liidus taotleda ja saada mobiilitelefonikõne või SMSi kaudu tasuta üksikasjalikumat personaalset hinnateavet külastatavas võrgus kõnede ja SMSide suhtes kohaldatavate rändlustasude kohta, samuti teavet käesoleva määruse alusel kohaldatavate läbipaistvusmeetmete kohta. Taotlus esitatakse rändlusteenuse osutaja poolt selleks otstarbeks määratud tasuta numbrile. Lõikes 1 sätestatud kohustusi ei kohaldata seadmete suhtes, millel ei ole SMS-funktsiooni.
3. Rändlusteenuse osutajad annavad liitumisel kõikidele kasutajatele täielikku teavet kohaldatavate rändlustasude, eelkõige kõneteenuste eurotariifi ja SMSi eurotariifi kohta. Nad annavad oma rändlusklientidele kohaldatavate rändlustasude kohta teavet põhjendamatu viivituseta iga kord, kui tasud muutuvad.
Rändlusteenuse osutajad astuvad vajalikke samme tagamaks, et kõik nende rändluskliendid on teadlikud kõneteenuste eurotariifi ja SMSi eurotariifi kättesaadavusest. Eelkõige teavitavad nad kõiki oma rändluskliente selgelt ja erapooletult kõneteenuste eurotariifiga ja SMSi eurotariifiga seotud tingimustest. Seejärel saadavad nad kõikidele muu tariifi valinud klientidele mõistlike ajavahemike järel meeldetuletuse.
Esitatav teave on piisavalt üksikasjalik ning võimaldab klientidel otsustada, kas neile on kasulik eurotariifile üle minna või mitte.
4. Rändlusteenuse osutajad teavitavad oma kliente sellest, kuidas vältida tahtmatu rändlusolukorra juhtumeid piirialadel. Rändlusteenuse osutajad võtavad asjakohaseid meetmeid, et kaitsta oma kliente rändlustasude maksmisest tahtmatu rändlusteenuse eest olukorras, kui kliendid viibivad oma elukohajärgses liikmesriigis.
Artikkel 15
Jaemüügi tasandi andmeside-rändlusteenuste läbipaistvus ja kaitsemehhanismid
1. Rändlusteenuse osutajad tagavad, et nende rändluskliendid saavad reguleeritud andmeside-rändlusteenuste kasutamise tasu kohta nii enne kui ka pärast lepingu sõlmimist piisavat teavet viisil, mis aitab klientidel mõista kõnealuste teenuste kasutuse rahalisi tagajärgi ning võimaldab neil jälgida ja kontrollida reguleeritud andmeside-rändlusteenustega seotud kulusid kooskõlas lõigetega 2 ja 3.
Kui see on asjakohane, teavitavad rändlusteenuse osutajad oma kliente enne lepingu sõlmimist ja korrapäraselt pärast seda ohust, mis on seotud automaatse ja kontrollimatu andmerändlusühenduse ja andmete allalaadimisega. Lisaks teatavad rändlusteenuse osutajad oma klientidele tasuta ning selgelt ja mõistetavalt, kuidas automaatseid andmerändlusühendusi välja lülitada, et vältida andmeside-rändlusteenuste kontrollimatut tarbimist.
2. Rändlusteenuse osutaja teavitab rändlusklienti automaatsõnumiga rändlemisest ja esitab talle baashinnateabe asjaomases liikmesriigis tema suhtes reguleeritud andmeside-rändlusteenuste osutamise puhul kehtiva tasu kohta, mis on esitatud megabaidi kohta (vääringus, milles väljendatuna kliendi riigisiseste teenuste osutaja esitab oma arve), välja arvatud juhul, kui klient on teavitanud rändlusteenuse osutajat, et ei soovi nimetatud teavet.
Kõnealune personaalne baashinnateave saadetakse rändluskliendi mobiilseadmesse näiteks SMSiga, elektronpostiga või mobiilseadme hüpikakna kaudu iga kord, kui rändlusklient siseneb liikmesriiki, mis ei ole tema riigisiseste teenuste osutaja asukohariik, ja algatab andmeside-rändlusteenuse esimest korda pärast kõnealusesse liikmesriiki sisenemist. Teave esitatakse siis, kui rändlusklient algatab reguleeritud andmeside-rändlusteenuse, ja seda tehakse tasuta ning sobiva vahendi abil, mis võimaldab seda lihtsalt vastu võtta ja mõista.
Kliendil, kes on rändlusteenuse osutajale teatanud, et ta ei soovi automaatset hinnateavet, on õigus nõuda rändlusteenuse osutajalt igal ajal ja tasuta nimetatud teenust uuesti.
3. Kõik rändlusteenuse osutajad peavad pakkuma kõigile oma rändlusklientidele võimalust valida teadlikult ja tasuta selline moodus, mis annaks teavet senise tarbimise kohta kas mahu arvestuses või selles vääringus, milles rändluskliendile esitatakse arve reguleeritud andmeside-rändlusteenuste kasutamise eest, ning mille abil oleks tagatud, et reguleeritud andmeside-rändlusteenuste kasutamise kogukulud (välja arvatud ühikupõhiselt tasutavate MMSide eest) ei ületaks teatavas kindlas ajavahemikus kindlaksmääratud rahalist ülempiiri ilma kliendi selgesõnalise nõusolekuta.
Selleks peab rändlusteenuse osutaja pakkuma kindlaksmääratud kasutusperioodi kohta ühte või mitut rahalist ülempiiri, eeldusel, et klienti on eelnevalt teavitatud ülempiiridele vastavatest mahtudest. Üks nendest ülempiiridest (vaikimisi kokkulepitud rahaline ülempiir) igakuise arveldusperioodi eest nõutavate tasude puhul peab olema ligikaudu 50 eurot (ilma käibemaksuta), kuid mitte üle selle.
Alternatiivina võib rändlusteenuse osutaja seada ülempiiri andmemahule, eeldusel et klienti on ette teavitatud andmemahtude maksumusest. Üks nendest ülempiiridest (vaikimisi kokkulepitud andmemahu ülempiir) peab vastama rahasse ümberarvutatuna igakuise arveldusperioodi eest nõutavatele tasudele, mis ei ületa 50 eurot (ilma käibemaksuta).
Lisaks võivad rändlusteenuse osutajad pakkuda oma rändlusklientidele muid limiite, millel on erinevad, st kõrgemad või madalamad igakuised rahalised ülempiirid.
Kõikide klientide suhtes, kes ei ole otsustanud muu ülempiiri kasuks, kohaldatakse teises ja kolmandas lõigus nimetatud vaikimisi kokkulepitud ülempiire.
Iga rändlusteenuse osutaja tagab ka, et rändluskliendi mobiilseadmesse saadetakse asjakohane teade, näiteks SMSiga, elektronpostiga või arvuti hüpikakna kaudu, kui andmeside-rändlusteenuste kasutamine on jõudnud 80 protsendini kokkulepitud rahalisest või andmemahu ülempiirist. Igal kliendil on õigus nõuda rändlusteenuse osutajalt kõnealuste teadete saatmise lõpetamist ning igal ajal ja tasuta nõuda teenuseosutajalt teenust uuesti.
Juhul kui rahaline või andmemahu ülempiir ületatakse muul moel, saadetakse teade rändluskliendi mobiilseadmesse. Teates kirjeldatakse korda, mida klient peab järgima, kui ta soovib, et andmeside-rändlusteenuste osutamist jätkataks, ning kulu, mis on seotud iga uue kasutatava ühikuga. Kui rändlusklient ei vasta selliselt, nagu teates viidatud, lõpetab rändlusteenuse osutaja kohe rändluskliendile reguleeritud andmeside-rändlusteenuste osutamise ja selle eest tasu võtmise seniks, kuni rändlusklient ei ole taotlenud kõnealuste teenuste osutamise jätkamist või taasalustamist.
Kui rändlusklient nõuab rahalise või andmemahu ülempiiri rakendamist või sellest loobumist, tehakse muudatus tasuta ühe tööpäeva jooksul alates taotluse saamisest ning sellega ei kaasne tingimusi või piiranguid, mis on seotud lepingu muude osadega.
4. Lõikeid 2 ja 3 ei kohaldata mobiilandmesidet kasutavate masinatevaheliste seadmete suhtes.
5. Rändlusteenuse osutajad võtavad asjakohaseid meetmeid, et kaitsta oma kliente rändlustasude maksmisest tahtmatult tarbitud rändlusteenuse eest olukorras, kui kliendid viibivad oma elukohajärgses liikmesriigis. See hõlmab klientide teavitamist sellest, kuidas vältida tahtmatut rändlust piirialadel.
6. Käesolevat artiklit, välja arvatud lõiget 5, kohaldatakse teises ja kolmandas lõigus sätestatut arvestades ka rändlusteenuse osutajate poolt osutatavate andmeside-rändlusteenuste suhtes, mida rändluskliendid kasutavad väljaspool liitu reisides.
Kui klient valib lõike 3 esimeses lõigus osutatud mooduse, ei kohaldata lõikes 3 sätestatud nõudeid juhul, kui liiduvälise külastatava riigi külastatava võrgu operaator ei luba rändlusteenuse osutajal jälgida oma klientide teenuse kasutamist reaalajas.
Sellisel juhul teavitatakse klienti kõnealusesse riiki sisenemisel ilma põhjendamatu viivituseta ja tasuta SMSiga sellest, et teave tarbimise mahu kohta ja kindlaksmääratud rahalise ülempiiri mitteületamise tagatis ei ole kättesaadavad.
Artikkel 16
Järelevalve ja määruse täitmise tagamine
1. Riikide reguleerivad asutused kontrollivad käesoleva määruse täitmist oma territooriumil ja teostavad selle üle järelevalvet.
2. Riikide reguleerivad asutused teevad käesoleva määruse, eelkõige selle artiklite 7, 8, 9, 10, 12 ja 13 kohaldamist käsitleva ajakohastatud teabe üldsusele kättesaadavaks kujul, mis tagab kõigile huvitatud isikutele hõlpsa juurdepääsu kõnealusele teabele.
3. Artiklis 19 sätestatud läbivaatamiseks valmistudes kontrollivad riikide reguleerivad asutused rändlusklientidele kõne- ja andmesideteenuste, sealhulgas SMSi ja MMSi jae- ja hulgihindade muutumist, kaasa arvatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 349 osutatud äärepoolseimates piirkondades. Riikide reguleerivad asutused jälgivad ka tahtmatu rändlusolukorra juhtumeid naaberliikmesriigi piirialadel ja kontrollivad, kas võrgukasutuse juhtimise meetodeid kasutatakse klientide kahjuks.
Riikide reguleerivad asutused jälgivad ja koguvad teavet tahtmatu rändlusolukorra juhtumite kohta ning võtavad asjakohaseid meetmeid.
4. Riikide reguleerivatel asutustel on õigus nõuda ettevõtjatelt, kellele pannakse käesoleva määrusega kohustusi, et nad esitaksid kogu käesoleva määruse rakendamise ja täitmise tagamise seisukohast vajaliku teabe. Need ettevõtjad esitavad sellise teabe taotluse korral viivitamata ning riigi reguleeriva asutuse nõutava ajakava ja täpsusastme kohaselt.
5. Riikide reguleerivad asutused võivad omal algatusel sekkuda, et tagada käesoleva määruse täitmine. Eelkõige kasutavad nad vajaduse korral juurdepääsudirektiivi artikli 5 kohaseid volitusi küllaldase juurdepääsu ja omavahelise sidumise tagamiseks, et garanteerida läbivühendatavus ja rändlusteenuste koostalitlusvõime, näiteks juhul, kui klientidel ei ole võimalik vahetada rändlussõnumeid teise liikmesriigi maapealse üldkasutatava mobiilsidevõrgu klientidega seetõttu, et puudub selliste sõnumite edastamist võimaldav leping.
6. Kui riigi reguleeriv asutus leiab, et käesolevas määruses sätestatud kohustusi on rikutud, on tal õigus nõuda rikkumise viivitamatut lõpetamist.
Artikkel 17
Vaidluste lahendamine
1. Liikmesriigis elektroonilise side võrke ja teenuseid pakkuvate ettevõtjate vaheliste vaidluste korral käesolevas määruses sätestatud kohustuste üle kohaldatakse raamdirektiivi artiklite 20 ja 21 kohast vaidluste lahendamise korda.
2. Kui vaidluses käesoleva määruse reguleerimisalasse jääva küsimuse üle osaleb tarbija või lõpptarbija, tagavad liikmesriigid võimaluse kasutada vaidluste kohtuvälise lahendamise korda, mis on sätestatud universaalteenuse direktiivi artiklis 34.
Artikkel 18
Karistused
Liikmesriigid kehtestavad eeskirjad karistuste kohta, mida kohaldatakse käesoleva määruse rikkumise korral, ning võtavad kõik vajalikud meetmed nende rakendamise tagamiseks. Nimetatud karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Liikmesriigid teatavad neist sätetest komisjonile 30. juuniks 2013 ning annavad viivitamata teada edaspidistest muudatustest.
Artikkel 19
Läbivaatamine
1. Komisjon vaatab läbi käesoleva määruse toimimise ja annab sellest pärast avalikku konsulteerimist Euroopa Parlamendile ja nõukogule aru hiljemalt 30. juunil 2016. Komisjon hindab eelkõige, kas käesoleva määruse eesmärgid on saavutatud. Sealjuures käsitleb komisjon muu hulgas:
a)
kas konkurents on piisavalt edenenud, et õigustada maksimaalsete jaehindade kehtivuse lõppemist;
b)
kas konkurents on maksimaalsete hulgihindade kaotamiseks piisav;
c)
rändlusklientidele pakutavate kõne-, SMS- ja andmesideteenuste hulgi- ja jaehindade muutumist ja oodatavaid tulevikusuundumusi võrreldes mobiilsideteenuste tasudega liikmesriikide turu tasandil (kusjuures eraldi käsitletakse ettemaksu- ja järelmaksukliente) ning nende teenuste kvaliteedi ja kiiruse muutumist;
d)
teenuste, sealhulgas kõne-, SMS- ja andmeside-rändlusteenustele alternatiivsete teenuste kättesaadavust ja kvaliteeti, eeskätt pidades silmas tehnika arengut;
e)
seda, mil määral on kliendid kasu saanud rändlusteenuste hinna tegelikust alanemisest, mitmesugustest tariifidest ja toodetest, mida saavad kasutada erinevate helistamistavadega kliendid, ning rändlus- ja riigisiseste tariifide vahelist erinevust, sealhulgas selliste pakkumiste olemasolu, millega nähakse ette ühtne tariif nii riigisisestele kui ka rändlusteenustele;
f)
konkurentsi taset nii jae- kui ka hulgiturul, eriti väiksemate, iseseisvate või äsja tegevust alustanud operaatorite konkurentsiolukorda, sealhulgas kaubanduslepingute mõju konkurentsile ning operaatorite omavahelise seotuse taset;
g)
mil määral on artiklites 3 ja 4 sätestatud struktuurimeetmete rakendamine aidanud kaasa konkurentsi arendamisele rändlusteenuste siseturul, ning seda, kas rändlus- ja riigisiseste tariifide vaheline erinevus on vähenenud nullilähedaseks;
h)
mil määral on hulgi- ja jaehindade maksimaalsed hinnad osutanud piisavat kaitset tarbijatele ülemäära kõrgete hindade eest, võimaldades samas konkurentsi arengut rändlusteenuste siseturul.
2. Kui aruandest nähtub, et käesoleva määrusega ettenähtud struktuurimeetmetest ei ole piisanud kõigi Euroopa tarbijate hüvangu eesmärgil rändlusteenuste siseturul konkurentsi edendamiseks või et rändlus- ja riigisiseste tariifide vaheline erinevus ei ole vähenenud nullilähedaseks, võib komisjon esitada Euroopa Parlamendile ja nõukogule asjakohased ettepanekud kõnealuse olukorra parandamiseks, et saavutada mobiilsideteenuste siseturg, kus ei tehta lõpuks vahet riiklikel tariifidel ja rändlustariifidel. Eelkõige hindab komisjon, kas on vajalik:
a)
sätestada täiendavaid tehnilisi- ja struktuurimeetmeid;
b)
muuta struktuurimeetmeid;
c)
pikendada jaehindade ülempiiri kehtivusaega ja võib-olla ka muuta artiklites 8, 10 ja 13 sätestatud jaehindade ülempiiri;
d)
muuta hulgihindade ülempiiri kehtivusaega või muuta artiklites 7, 9 ja 12 sätestatud hulgihindade ülempiiri;
e)
kehtestada muid vajalikke nõudeid, sealhulgas riiklike tariifide ja rändlustariifide mitteeristamise nõue.
3. Lisaks esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule iga kahe aasta järel pärast lõikes 1 osutatud aruande esitamist aruande. Kõik aruanded sisaldavad kokkuvõtet liidus osutatavate rändlusteenuste jälgimise tulemuste kohta ning hinnangut sellele, kuidas on edenenud käesoleva määrusega seatud eesmärkide saavutamine, sealhulgas lõigetes 1 ja 2 osutatud aspekte arvestades.
4. Selleks et hinnata konkurentsi edenemist kogu liitu hõlmavatel rändlusturgudel, kogub BEREC korrapäraselt riikide reguleerivatelt asutustelt andmeid kõne-, SMS- ja andmeside-rändlusteenuste jae- ja hulgihindade kujunemise kohta. Nimetatud andmed esitatakse komisjonile vähemalt kaks korda aastas. Komisjon avalikustab need andmed.
Samuti kogub BEREC igal aastal riikide reguleerivatelt asutustelt teavet operaatorite poolt klientidele pakutavate erinevate tariifide läbipaistvuse ja võrreldavuse kohta. Komisjon avalikustab need andmed.
Artikkel 20
Teavitamisnõuded
Liikmesriigid teavitavad komisjoni kõikidest käesoleva määruse kohaste ülesannete täitmise eest vastutavatest riikide reguleerivatest asutustest.
Artikkel 21
Kehtetuks tunnistamine
Määrus (EÜ) nr 717/2007 tunnistatakse kehtetuks vastavalt I lisale alates 1. juulist 2012.
Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele ja loetakse vastavalt II lisa vastavustabelile.
Artikkel 22
Jõustumine ja kehtivuse kaotamine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas ja selle sätteid kohaldatakse alates kõnealusest kuupäevast, kui konkreetsetes artiklites ei ole sätestatud teisiti.
Määrus kaotab kehtivuse 30. juunil 2022.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 13. juuni 2012