NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 291/2011
ze dne 24. března 2011
o základním použití jiných regulovaných látek než hydrochlorfluoruhlovodíků pro laboratorní a analytické účely v Unii podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1005/2009 o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1005/2009 ze dne 16. září 2009 o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu (1), a zejména na čl. 10 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie již ukončila výrobu a spotřebu regulovaných látek pro většinu použití. Komise musí pro jiné regulované látky než hydrochlorfluoruhlovodíky stanovit základní laboratorní a analytická použití.
(2)
Rozhodnutí XXI/6 smluvních stran Montrealského protokolu konsoliduje stávající rozhodnutí a prodlužuje obecnou výjimku ze základního laboratorního a analytického použití po dni 31. prosince 2010 do dne 31. prosince 2014 pro všechny regulované látky vyjma hydrochlorfluoruhlovodíků. Povoluje tedy výrobu a spotřebu nutnou k uspokojení základních laboratorních a analytických použití regulovaných látek při dodržení podmínek stanovených Montrealským protokolem.
(3)
Rozhodnutí VI/25 smluvních stran Montrealského protokolu upřesňuje, že použití lze považovat za základní, pouze pokud nejsou dostupné žádné technicky a ekonomicky schůdné alternativy nebo náhrady, které jsou přijatelné z hlediska životního prostředí a zdraví. Skupina pro technická a hospodářská hodnocení ve své průběžné zprávě za rok 2010 určila značné množství postupů, v jejichž případě jsou již k použití regulovaných látek dostupné alternativy. Na základě uvedených informací a rozhodnutí XXI/6 by měl být stanoven seznam těch použití, pro něž jsou dostupné technicky a ekonomicky schůdné alternativy, které jsou přijatelné z hlediska ochrany životního prostředí a zdraví.
(4)
Podle dohody smluvních stran v rozhodnutí XVIII/15 by měl být rovněž stanoven taxativní seznam povolených základních použití methylbromidu, jakož i použití, u nichž skupina pro technická a hospodářská hodnocení určila, že pro ně neexistují alternativy.
(5)
Navíc by mělo být ujasněno, že použití regulovaných látek pro účely primárního a sekundárního vzdělávání nemůže být považováno za základní a mělo by být omezeno na vysokoškolské či odborné vzdělávání. Kromě toho použití regulovaných látek v testovacích chemických soupravách, jež jsou dostupné široké veřejnosti, by nemělo být považováno za základní.
(6)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 25 odst. 1 nařízení (ES) č. 1005/2009,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Výroba, dovoz a použití jiných regulovaných látek než hydrochlorfluoruhlovodíků mohou být povoleny pro kterékoli základní laboratorní a analytické použití uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. března 2011.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 291/2011,
24. märts 2011,
milles käsitletakse muude kontrollitavate ainete kui osaliselt halogeenitud klorofluorosüsivesinike olulist laboratoorset ja analüütilist kasutamist Euroopa Liidus vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1005/2009 osoonikihti kahandavate ainete kohta
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. septembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1005/2009 osoonikihti kahandavate ainete kohta, (1) eriti selle artikli 10 lõiget 2,
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Liit on enamiku kasutusalade puhul juba lõpetanud kontrollitavate ainete tootmise ja tarbimise. Komisjon peab kindlaks määrama muude kontrollitavate ainete kui osaliselt halogeenitud klorofluorosüsivesinike olulise laboratoorse ja analüütilise kasutuse.
(2)
Montreali protokolli osaliste otsusega XXI/6 konsolideeriti olemasolevad otsused ja pikendati ülemaailmseid laboratoorseks ja analüütiliseks kasutuseks tehtavaid erandeid alates 31. detsembrist 2010 kuni 31. detsembrini 2014 kõikide muude kontrollitavate ainete kui osaliselt halogeenitud klorofluorosüsivesinike suhtes, lubades seega kontrollitavate ainete tootmist ja tarbimist olulise laboratoorse ja analüütilise kasutuse korral vastavalt Montreali protokollis kehtestatud tingimustele.
(3)
Montreali protokolli otsusega VI/25 on kindlaks määratud, et kasutust võib oluliseks lugeda vaid siis, kui puuduvad tehniliselt ja majanduslikult teostatavad alternatiivid või kui alternatiiv on keskkonna ja tervise seisukohast vähem vastuvõetav. Tehnoloogia ja majanduse hindamise komisjon (TEAP) on oma 2010. aasta eduaruandes kindlaks määranud hulgaliselt menetlusi, mille puhul kontrollitavate ainete kasutus on võimalik asendada alternatiivsete meetoditega. Lähtudes kõnealusest teabest ja otsusest XXI/6, tuleks koostada loetelu kasutusaladest, mille puhul tuleks rakendada alternatiive, mis oleksid tehnoloogiliselt ja majanduslikult teostatavad ning keskkonna ja tervise seisukohalt vastuvõetavad.
(4)
Tuleks kehtestada bromometaani lubatud oluliste kasutusalade heakskiidetud loetelu, mis lepiti kokku protokolliosaliste otsusega XVIII/15, samuti nende kasutusalade heakskiidetud loetelu, mille puhul TEAP hinnangul alternatiivid puuduvad.
(5)
Lisaks tuleks selgitada, et kontrollitavate ainete kasutamist põhi- ja keskkoolis ei saa käsitada olulise kasutusena ning seega peaks kontrollitavate ainete kasutamine olema lubatud ainult kõrgkoolides või kutseõppeasutustes. Olulise kasutusena ei tuleks käsitada ka kontrollitavate ainete kasutamist avalikkusele kättesaadavates keemiakatsete komplektides.
(6)
Käesolevas määruses sätestatud meetmed on kooskõlas määruse (EÜ) nr 1005/2009 artikli 25 lõike 1 kohaselt asutatud komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Muude kontrollitavate ainete kui osaliselt halogeenitud klorofluorosüsivesinike tootmist, importimist ja kasutamist võib lubada oluliseks laboratoorseks ja analüütiliseks kasutuseks, mis on kindlaks määratud käesoleva määruse lisas.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 24. märts 2011