ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 26. dubna 2012
o hlavních zásadách politik zaměstnanosti členských států
(2012/238/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 148 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
po konzultaci s Výborem regionů,
s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 145 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) stanoví, že členské státy a Unie pracují na rozvoji koordinované strategie zaměstnanosti, a zejména na podpoře kvalifikace, vzdělání a přizpůsobivosti pracovníků a schopnosti trhů práce reagovat na hospodářské změny, aby dosáhly cílů vymezených v článku 3 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“).
(2)
Strategie Evropa 2020, navržená Komisí, umožňuje Unii nasměrovat své hospodářství k inteligentnímu a udržitelnému růstu podporujícímu začlenění a doprovázenému vysokou úrovní zaměstnanosti, produktivity a sociální soudržnosti. Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (3). Dále dne 21. října 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/707/EU o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (4) (dále jen „hlavní směry politik zaměstnanosti“). Tyto soubory hlavních směrů tvoří integrované hlavní směry pro provádění strategie Evropa 2020. Pět hlavních cílů, které jsou uvedeny v příslušných hlavních směrech, představuje společné cíle, jimiž se řídí opatření členských států, a zohledňuje příslušné výchozí situace a podmínky v jednotlivých členských státech, jakož i situaci a podmínky v Unii. Vedoucí úlohu při plnění cílů strategie Evropa 2020 týkajících se zaměstnanosti a trhu práce má Evropská strategie zaměstnanosti. V roce 2011 byly hlavní směry politik zaměstnanosti dodrženy.
(3)
Integrované hlavní směry jsou v souladu se závěry Evropské rady ze dne 17. června 2010. Členským státům poskytují jasná vodítka, pokud jde o definování národních programů reforem a provádění reforem, s ohledem na jejich vzájemnou provázanost a soulad s Paktem o stabilitě a růstu. Hlavní směry politik zaměstnanosti by měly být základem pro veškerá doporučení, která může Rada podat konkrétním členským státům na základě čl. 148 odst. 4 Smlouvy o fungování EU, společně s doporučeními podávanými konkrétním členským státům na základě čl. 121 odst. 2 Smlouvy o fungování EU. Hlavní směry politik zaměstnanosti by měly být rovněž podkladem pro přípravu společné zprávy o zaměstnanosti, kterou Rada a Komise zasílají každoročně Evropské radě.
(4)
Posouzení návrhů národních programů reforem členských států, které je součástí společné zprávy o zaměstnanosti přijaté Radou dne 17. února 2012, ukazuje, že členské státy by měly nadále vyvíjet co největší úsilí při řešení těchto priorit: zvyšování účasti na trhu práce a snižování strukturální nezaměstnanosti, rozvoj kvalifikovaných pracovních sil, které budou reagovat na potřeby trhu práce, podpora kvality pracovních míst a celoživotního učení, zvyšování účinnosti systémů vzdělávání a odborné přípravy na všech úrovních a zvyšování účasti na terciárním vzdělávání, podpora sociálního začleňování a boj proti chudobě.
(5)
Hlavní směry politik zaměstnanosti přijaté v roce 2010 by měly zůstat až do roku 2014 stabilní, aby bylo možné se zaměřit na jejich provádění. Až do konce roku 2014 by možnosti jejich aktualizace měly být nadále přísně omezeny.
(6)
Členské státy by se při provádění hlavních směrů politik zaměstnanosti měly soustředit na využití Evropského sociálního fondu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Hlavní směry politik zaměstnanosti členských států, které jsou stanoveny v příloze rozhodnutí 2010/707/EU, jsou platné i pro rok 2012 a členské státy je ve svých politikách zaměstnanosti zohlední.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Lucemburku dne 26. dubna 2012.
NÕUKOGU OTSUS,
26. aprill 2012,
liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta
(2012/238/EL)
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 148 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust (1),
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (2),
olles konsulteerinud Regioonide Komiteega,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artiklis 145 on sätestatud, et liikmesriigid ja liit püüavad välja arendada kooskõlastatud tööhõivestrateegia, eelkõige edendada kvalifitseeritud, koolitatud ja kohanemisvõimelist tööjõudu ning majanduslikele muudatustele reageerivaid tööturge, pidades silmas Euroopa Liidu lepingu (ELi leping) artiklis 3 määratletud eesmärkide saavutamist.
(2)
Komisjoni esitatud strateegia „Euroopa 2020” võimaldab liidul suunata oma majandus aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu teele, millega kaasneb kõrge tööhõive tase, suur tootlikkus ja sotsiaalne ühtekuuluvus. Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta (3). Lisaks võttis nõukogu 21. oktoobril 2010 vastu otsuse 2010/707/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (4) (edaspidi „tööhõivesuunised”). Need suunised koos moodustavad koondsuunised strateegia „Euroopa 2020” rakendamiseks. Asjaomaste koondsuuniste all loetletud viis peamist eesmärki on ühised eesmärgid, millest liikmesriigid oma tegevuses juhinduvad ning milles on arvesse võetud liikmesriikide suhtelist lähtepositsiooni ja eripära ning liidu seisukohti ja olukorda. Euroopa tööhõivestrateegial on strateegia „Euroopa 2020” tööhõive- ja tööturueesmärkide rakendamisel otsustav roll. Tööhõivesuunised jäeti kehtima ka 2011. aastal.
(3)
Koondsuunised on kooskõlas Euroopa Ülemkogu 17. juuni 2010. aasta järeldustega. Koondsuunistes antakse liikmesriikidele täpsed juhised riiklike reformikavade määratlemiseks ja reformide rakendamiseks, võttes arvesse vastastikust sõltuvust ning kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga. Tööhõivesuunised peaksid olema aluseks kõikidele riigipõhistele soovitustele, mida nõukogu võib ELi toimimise lepingu artikli 148 lõike 4 alusel paralleelselt kõnealuse lepingu artikli 121 lõike 2 alusel liikmesriikidele antavate riigipõhiste soovitustega liikmesriikidele anda. Samuti peaksid tööhõivesuunised olema aluseks ühisele tööhõivearuandele, mille nõukogu ja komisjon igal aastal Euroopa Ülemkogule esitavad.
(4)
Nõukogu poolt 17. veebruaril 2012 vastu võetud ühises tööhõivearuandes esitatud liikmesriikide reformikavade eelnõude analüüsi tulemuste kohaselt tuleb liikmesriikidel jätkata jõupingutusi järgmiste prioriteetide osas: tööturul osalemise määra suurendamine ning struktuurse tööpuuduse vähendamine, tööturu vajadustele vastava kvalifitseeritud tööjõu arendamine ning töökohtade kvaliteedi ja elukestva õppe edendamine, kõigi tasandite haridus- ja koolitussüsteemide kvaliteedi parandamine ja kolmanda taseme hariduse omandajate arvu suurendamine, sotsiaalse kaasatuse edendamine ning vaesuse vastu võitlemine.
(5)
2010. aastal vastu võetud tööhõivesuunised peaksid jääma muutusteta kehtima kuni 2014. aastani, et tagada keskendumine meetmete rakendamisele. Enne 2014. aasta lõppu peaks nende ajakohastamine olema rangelt piiratud.
(6)
Liikmesriigid peaksid uurima Euroopa Sotsiaalfondi vahendite kasutamise võimalusi tööhõivesuuniste rakendamisel,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Otsuse 2010/707/EL lisas esitatud liikmesriikide tööhõivepoliitika suunised jäävad kehtima ka 2012. aastaks ning liikmesriigid võtavad neid arvesse oma tööhõivepoliitikas.
Artikkel 2
Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 3
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Luxembourg, 26. aprill 2012