PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 905/2011
ze dne 1. září 2011,
kterým se ukončuje částečný prozatímní přezkum týkající se antidumpingových opatření uložených na dovoz některých polyethylentereftalátů (PET) pocházejících z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 2604/2000 (2) uložila Rada konečné antidumpingové clo z dovozu polyethylentereftalátů (PET) pocházejících mimo jiné z Indie (dále jen „původní šetření“). Na základě přezkumu před pozbytím platnosti uložila Rada nařízením (ES) č. 192/2007 (3) konečné antidumpingové clo na dalších pět let. Antidumpingová opatření byla pozměněna nařízením Rady (ES) č. 1286/2008 (4) po částečném prozatímním přezkumu (dále jen „poslední přezkumné šetření“). Opatření byla nastavena na úrovni odstranění újmy a mají podobu zvláštního antidumpingového cla. Sazba cla se pohybuje mezi 87,5 EUR a 200,9 EUR za tunu pro jednotlivě vyjmenované indické výrobce a zbytková celní sazba uložená na dovoz od ostatních výrobců činí 153,6 EUR za tunu (dále jen „současná cla“).
(2)
Nařízením (ES) č. 2603/2000 (5) uložila Rada konečné vyrovnávací clo z dovozu PET pocházejících mimo jiné z Indie. Na základě přezkumu před pozbytím platnosti uložila Rada nařízením (ES) č. 193/2007 (6) konečné vyrovnávací clo na dalších pět let. Vyrovnávací opatření byla pozměněna nařízením Rady (ES) č. 1286/2008 po posledním přezkumném šetření. Vyrovnávací opatření mají podobu zvláštního cla. Sazba cla se pohybuje mezi 0 EUR a 106,5 EUR za tunu pro jednotlivě vyjmenované indické výrobce a zbytková celní sazba uložená na dovoz od ostatních výrobců činí 69,4 EUR za tunu (dále jen „současná vyrovnávací opatření“).
(3)
Rozhodnutím 2000/745/ES (7) Komise přijala nabídky závazků několika vyvážejících výrobců, přičemž stanovila minimální dovozní cenu (dále jen „závazek“).
1.2 Žádost o přezkum
(4)
Společnost Reliance Industries Limited, indický vyvážející výrobce PET (dále jen „žadatel“), podala žádost o částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení. Žádost byla omezena na dumping a na žadatele. Žadatel zároveň rovněž požádal o přezkum současných vyrovnávacích opatření. Zbytková antidumpingová a vyrovnávací cla jsou použitelná na dovoz výrobků vyrobených žadatelem a prodej žadatele do Unie se řídí závazkem.
(5)
Žadatel poskytl důkazy prima facie o tom, že k vyrovnání dumpingu není nutno nadále zachovávat současnou výši současného cla. Žadatel zejména tvrdil, že se podstatně změnily výrobní náklady společnosti, což vedlo k výrazně nižšímu dumpingovému rozpětí než v době zavedení současných cel. Žadatelem provedené srovnání jeho domácích cen a jeho vývozních cen do Unie naznačovalo, že dumpingové rozpětí bylo výrazně nižší než výše současných cel.
1.3 Zahájení částečného prozatímního přezkumu
(6)
Po konzultaci s poradním výborem Komise dospěla k závěru, že žádost obsahuje dostatečné důkazy prima facie odůvodňující zahájení částečného prozatímního přezkumu (dále jen „tento přezkum“), a zveřejněním oznámení o zahájení (8) v Úředním věstníku Evropské unie dne 10. června 2010 zahájila v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení částečný prozatímní přezkum omezený na zkoumání dumpingu ve vztahu k žadateli.
1.4 Dotčený výrobek a obdobný výrobek
(7)
Přezkoumávaným výrobkem je polyethylentereftalát (PET) s viskozitním číslem nejméně 78 ml/g podle normy ISO 1628-5, v současnosti kódu KN 3907 60 20, pocházející z Indie (dále jen „dotčený výrobek“).
(8)
Šetření odhalilo, že dotčený výrobek vyráběný v Indii a prodávaný do Unie je z hlediska fyzikálních a chemických vlastností a užití shodný s výrobkem, jenž se vyrábí a prodává na domácím trhu v Indii. Byl proto vyvozen závěr, že výrobky prodávané na domácím trhu a na vývozních trzích jsou obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení. Jelikož byl tento přezkum omezen na zjištění dumpingu ve vztahu k žadateli, nebyly učiněny závěry ohledně výrobku vyráběného a prodávaného výrobním odvětvím Unie na trhu Unie.
1.5 Dotčené strany
(9)
O zahájení přezkumu Komise úředně vyrozuměla žadatele, zástupce vyvážející země a sdružení výrobců v Unii. Zúčastněné strany dostaly příležitost, aby písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
(10)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(11)
S cílem získat informace, které pro své šetření považovala za nezbytné, zaslala Komise žadateli dotazník a ve lhůtě stanovené k tomuto účelu obdržela odpověď.
(12)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace považované za nezbytné pro zjištění dumpingu. Komise provedla inspekci v prostorách žadatele v Bombaji v Indii.
1.6 Období přezkumného šetření
(13)
Šetření dumpingu se týkalo období od 1. dubna 2009 do 31. března 2010 (dále jen „období přezkumného šetření“).
2. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
2.1 Trvalá povaha údajné změny okolností během období přezkumného šetření
(14)
V souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení se posuzovalo, zda se okolnosti týkající se dumpingu podstatně změnily a zda tato změna je trvalé povahy.
(15)
Žadatel tvrdil, že změny jeho běžné hodnoty a vývozních cen od původního šetření, kterým se stanovilo jeho dumpingové rozpětí, vyplynuly z podstatné změny výrobních nákladů. Podle žadatele byla změna jeho výrobních nákladů spojená se snížením cel uplatňovaných na dovoz základní suroviny, kterou používá při výrobním procesu, do Indie. Žadatel dále rovněž tvrdil, že snížení cel vedlo k omezení vývozních pobídek, což způsobilo změnu domácích prodejních cen použitých ke stanovení běžné hodnoty.
(16)
Zjistilo se však, že i přes snížení cel a omezení vývozních pobídek byly domácí prodejní ceny společnosti, jež se použily ke stanovení běžné hodnoty během období přezkumného šetření, vyšší než ceny použité při původním šetření, v němž se stanovilo dumpingové rozpětí žadatele. Vyšší domácí prodejní ceny byly způsobeny mimo jiné vyššími náklady na některé suroviny a jiné vstupy.
(17)
Pokud jde o vývozní ceny do Unie během období přezkumného šetření, tyto ceny byly stanoveny podle čl. 2 odst. 8 a 9 základního nařízení. Přesto se muselo zejména analyzovat, zda existence cenového závazku, podle kterého byl žadatel povinen prodávat výrobek na trh Unie za cenu vyšší, než je minimální dovozní cena stanovená pro každý měsíc, měla během období přezkumného šetření vliv na vývozní ceny žadatele. Na základě níže uvedených důvodů byl vyvozen závěr, že vývoz do Unie byl cenovým závazkem skutečně ovlivněn. Vzhledem k tomu, že žadatel musel dodržovat minimální dovozní cenu vyplývající z jeho závazku, rozhodl se nevyvážet do Unie během konkrétních měsíců období přezkumného šetření, kdy jeho vývozní ceny na jiné vývozní trhy byly nižší než minimální dovozní cena.
(18)
Bylo konstatováno, že žadatel prodával výrobek do Unie pouze během šesti měsíců období přezkumného šetření. Na druhé straně v průběhu tohoto období prodával výrobky na jiné vývozní trhy, na nichž nemusel splňovat povinnosti stanovené v cenovém závazku. Ukázalo se, že vývozní ceny do třetích zemí během měsíců, kdy žadatel nevyvážel do Unie, byly podstatně nižší než stanovená minimální dovozní cena. S ohledem na výše uvedené skutečnosti lze proto oprávněně předpokládat, že jediným důvodem, proč žadatel ve zbývajících měsících neprodával výrobky do Unie, byla jeho povinnost splňovat své závazky, a nemohl tedy prodávat za cenu nižší, než je stanovená minimální dovozní cena.
(19)
Žadatel popřel zjištění, podle kterého důvod, proč neprodával výrobky na trh Unie, souvisí s existujícím závazkem. Žadatel namítal, že pokud jde o jeho prodej v období přezkumného šetření na jiné velké vývozní trhy, v některých měsících neuskutečnil žádný prodej, a nepravidelný prodej tedy nepředstavoval vlastnost specifickou pro trh Unie. Dále tvrdil, že z měsíčního srovnání dovozních cen dotčeného výrobku do Unie ze všech ostatních vyvážejících zemí a/nebo dovozních cen dotčeného výrobku pocházejícího z Indie s měsíční minimální dovozní cenou společnosti by vyplynulo, že žadatel by byl býval schopen prodávat výrobky do Unie ve všech měsících období přezkumného šetření, aniž by porušil svoje závazky.
(20)
S tvrzeními žadatele nelze souhlasit, neboť společnost na jedné straně soustředila svoji činnost na vybrané jednotlivé trhy, které mají svá specifika a nenaznačují, proč společnost neprodávala do Unie. Na druhé straně žadatelem provedená srovnání vycházela z celkových statistických údajů, zatímco zjištění tohoto přezkumu se zakládají na údajích týkajících se dané společnosti, které mají větší výpovědní hodnotu a jsou spolehlivějším zdrojem, pokud jde o vyvození závěrů. Tvrzení předložená žadatelem rovněž nebyla zcela nesporná, například v některých měsících byly celkové dovozní ceny do Unie skutečně vyšší než minimální dovozní cena, zatímco v jiných obdobích byly celkové dovozní ceny nižší, takže z nich nebylo možné vyvodit žádné obecné závěry. Je však nesporné, že žadatel prodával do Unie pouze v měsících, kdy celkové dovozní ceny do Unie odpovídaly minimální dovozní ceně nebo ji převyšovaly.
(21)
Žadatelovo tvrzení, že pokud by chtěl, mohl během daného šestiměsíčního období, kdy prodával výrobky na jiné vývozní trhy za cenu nižší než jeho minimální dovozní cena, prodávat výrobky na trh Unie, se zamítá jako spekulativní a neopodstatněné. Žadatel nepředložil žádné jiné tvrzení, pokud jde o důvody, proč během uvedených šesti měsíců neprodával výrobky do Unie, když tytéž výrobky zároveň prodával na jiných vývozních trzích za cenu nižší než jeho minimální dovozní cena. Proto byl učiněn závěr, že žadatel během určitého období neprodával výrobky do Unie z důvodu nutnosti splnit své závazky. V důsledku toho nejsou vývozní ceny účtované na trhu Unie v období přezkumného šetření spolehlivé.
(22)
Rovněž byly srovnány prodejní ceny žadatele na trhu Unie a ceny praktikované na jiných vývozních trzích, pro něž neexistoval žádný cenový závazek. Bylo konstatováno, že vývozní ceny na tyto trhy bez závazků ohledně cen byly soustavně nižší po celé období přezkumného šetření.
(23)
Žadatel zpochybnil závěry vyvozené na základě srovnání cen v Unii a na jiných vývozních trzích, přičemž tvrdil, že při analýze podle jednotlivých zemí lze zjistit, že existuje několik dalších vývozních trhů, na nichž jsou účtované ceny, jež převyšují ceny účtované na trhu Unie. V této souvislosti je však podstatnější srovnání průměrných cen než individuální rozdíly při porovnání jednotlivých zemí, které závisí na velikosti trhu, jakož i na zvláštních faktorech spjatých s hospodářskou soutěží, jež na jednotlivých trzích působí.
(24)
V důsledku toho vývozní ceny na třetí trhy lépe odrážejí běžné počínání společnosti při tvorbě cen. Z rozdílu mezi vývozními cenami do Unie a vývozními cenami do zbytku světa vyplývá, že existují silné hospodářské důvody, jež by mohly vést žadatele k tomu, aby prodával do Unie za nižší ceny, pokud by nebyla zavedena minimální dovozní cena. Za těchto okolností se má za to, že jakékoli nově vypočtené dumpingové rozpětí vycházející z vývozních cen do Unie během období přezkumného šetření by takto bylo stanoveno na základě cen, jež se podstatně a trvale nezměnily. Tentýž závěr se týká i žadatelova tvrzení uvedeného v 5. bodě odůvodnění, že ze srovnání jeho domácích cen a jeho vývozních cen do Unie by vyplynulo dumpingové rozpětí nižší než výše současných cel.
(25)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem není splněna podmínka stanovená v čl. 11 odst. 3 základního nařízení, podle které by se okolnosti ohledně dumpingu měly podstatně změnit. K vyrovnání dumpingu je tudíž nutné nadále zachovávat současnou výši opatření.
(26)
Žadatel po poskytnutí informací trval na tom, že ceny, které účtuje na trhu Unie, jsou zcela spolehlivé. Vzhledem k tomu, že se tyto vývozní ceny mezi obdobím původního šetření a obdobím přezkumného šetření podstatně zvýšily, mělo by se mít údajně za to, že i vývozní chování společnosti se během tohoto období podstatně a trvale změnilo. Proto se údajně podstatně a trvale snížilo i dumpingové rozpětí společnosti.
(27)
Dále tvrdil, že trvalá povaha změny okolností není nezbytně rozhodujícím prvkem posouzení, které se má provést po zahájení přezkumu, ale že podstatnější je skutečnost, zda je k vyrovnání dumpingu nutno nadále ukládat clo. Poukázal na základní zásadu stanovenou v čl. 11 odst. 1 základního nařízení a v čl. 11 odst. 1 Antidumpingové dohody WTO, že antidumpingové clo zůstává v platnosti pouze po takovou dobu a v takovém rozsahu, které jsou nezbytné k vyrovnání účinku dumpingu, jenž působí újmu. S ohledem na tuto skutečnost žadatel tvrdil, že při analýze této potřeby by se mělo posoudit do budoucna přinejmenším to, zda je pravděpodobné nebo zda se předpokládá, že dojde k opakovanému výskytu dumpingu na dříve stanovené úrovni.
(28)
V čl. 11 odst. 1 základního nařízení se stanoví, že „antidumpingové clo zůstává v platnosti pouze po takovou dobu a v takovém rozsahu, které jsou nezbytné k vyrovnání účinku dumpingu, jenž působí újmu“. Tato zásada platí i v souvislosti s prozatímními přezkumy, což je i případ stávajícího přezkumu, v souvislosti s nimiž čl. 11 odst. 3 základního nařízení stanoví mimo jiné, že „[…] Prozatímní přezkum se zahájí, jestliže žádost obsahuje dostatečné důkazy o tom, že zachování opatření na vyrovnání dumpingu už není nutné nebo že újma v případě zrušení nebo změny opatření pravděpodobně nebude přetrvávat ani se neobnoví […]“. Ve výše uvedeném ustanovení se stanoví kritérium, které musí být splněno, pokud zúčastněná strana považuje výši opatření za příliš nízkou nebo příliš vysokou a na základě toho požaduje přezkum daných opatření. V souvislosti s postupem po zahájení přezkumu čl. 11 odst. 3 základního nařízení dále výslovně stanoví, že „v rámci šetření podle tohoto odstavce může Komise mimo jiné zkoumat, zda se okolnosti ohledně dumpingu […] podstatně změnily […]. V tomto smyslu se při konečném zjišťování přihlédne ke všem podstatným a náležitě doloženým důkazům“. V čl. 11 odst. 3 se proto stanoví další kritérium k posouzení (tj. podstatná změna okolností) v případě prozatímních přezkumů, které by se mělo během šetření posoudit společně s požadavkem pro zahájení (tj. přezkoumání, zda jsou opatření v současné výši nadále nezbytná), jak tvrdil žadatel.
(29)
Je třeba rovněž poznamenat, že při prozatímních přezkumných šetřeních je běžnou praxí přezkoumat trvalou povahu změněných okolností zjištěných během šetření. V této souvislosti judikatura Tribunálu Evropské unie (9) potvrzuje, že „orgány mají v rámci přezkumu nutnosti zachovat stávající opatření široký prostor pro uvážení, včetně možnosti provést budoucí hodnocení cenové politiky dotyčných vývozců“. Z dostupných důkazů vyplývá, že vývozní ceny účtované žadatelem na trhu Unie neodrážejí skutečnou cenovou politiku žadatele, a proto, jak je uvedeno ve 21. bodě odůvodnění, vývozní ceny účtované na trhu Unie v období přezkumného šetření nejsou spolehlivé, takže každé nově vypočítané dumpingové rozpětí vycházející z těchto cen by tudíž bylo stanovené na základě cen, jež se podstatně a trvale nezměnily, jak je uvedeno ve 24. bodě odůvodnění.
(30)
I přes závěr, že se vývozní ceny do Unie podstatně a trvale nezměnily, byla zvážena žadatelova tvrzení a skutečnost, zda jsou k vyrovnání dumpingu i nadále nezbytná opatření v jejich současné výši. V této souvislosti žadatel tvrdil, že jelikož je jeho dumpingové rozpětí podstatně nižší než to, které bylo zjištěno při původním šetření, a jeho vývozní chování na jiných trzích potvrzuje, že změna dumpingového rozpětí odráží vývoj, který je možné odůvodněně očekávat v budoucnosti, je současná výše opatření jednoznačně příliš vysoká. Zjistilo se však, že tato tvrzení nejsou podložená. Za prvé, pokud jde o vývozní chování žadatele na jiných trzích, vyšlo najevo, že v rozporu s tvrzením žadatele uvedeným v jeho žádosti byly ceny při vývozu na tyto trhy v průměru téměř o 10 % nižší než ceny při vývozu do Unie. Mezi tyto vývozní trhy ve třetích zemích patří několik zemí s různou velikostí trhu, přičemž některé z nich pravděpodobně nemají domácí výrobu PET. Tyto trhy tudíž mají své individuální charakteristiky hospodářské soutěže, jež vedou k cenám a vývoji odlišným od cen a vývoje na trhu Unie. Za druhé, i kdyby se zjistilo, že současná výše opatření by se měla změnit, jelikož už není k vyrovnání dumpingu nutná, vzhledem k uvedeným zjištěním nelze s přiměřenou přesností stanovit, jaká by byla vhodná výše, jestliže neexistují spolehlivé vývozní ceny vyplývající z běžných podmínek na trhu Unie a tyto podmínky odrážející.
(31)
Žadatel se na závěr domníval, že by se mohla provést úprava v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení, a zejména s jeho čl. 2 odst. 10 písm. k) pro „rozdíly v jiných činitelích […], pokud se prokáže, že ovlivňují srovnatelnost cen ve smyslu tohoto odstavce“.
(32)
Vzhledem k výše uvedenému závěru, že vývozní ceny se podstatně a trvale nezměnily, nelze stanovit dumpingové rozpětí. Z tohoto důvodu je žádost o úpravu irelevantní, a tudíž se zamítá.
3. UKONČENÍ ŠETŘENÍ
(33)
Vzhledem ke zjištěním, že okolnosti ohledně dumpingu se podstatně a trvale nezměnily, se má za to, že tento přezkum by měl být ukončen beze změny výše cla pro žadatele. Antidumpingová opatření uložená nařízením (ES) č. 1286/2008 na dovoz PET vyráběných žadatelem by proto měla zůstat nezměněna.
4. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
(34)
Žadatel a ostatní dotčené strany byli informováni o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo zamýšleno navrhnout tento přezkum ukončit. Nebyly předloženy žádné připomínky, které by změnily výše uvedený závěr.
5. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(35)
Tento přezkum by proto měl být ukončen beze změny nařízení (ES) č. 192/2007,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz polyethylentereftalátů v současnosti kódu KN 3907 60 20 a pocházejících mimo jiné z Indie se ukončuje beze změny platných opatření.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 1. září 2011.
NÕUKOGU RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 905/2011,
1. september 2011,
Indiast pärit teatava polüetüleentereftalaadi (PET) impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastaste meetmete osalise vahepealse läbivaatamise lõpetamise kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (edaspidi „algmäärus”), (1) eriti selle artikli 11 lõiget 3,
võttes arvesse ettepanekut, mille Euroopa Komisjon esitas pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,
ning arvestades järgmist:
1. MENETLUS
1.1. Kehtivad meetmed
(1)
Nõukogu kehtestas määrusega (EÜ) nr 2604/2000 (2) lõpliku dumpinguvastase tollimaksu muu hulgas Indiast pärit polüetüleentereftalaadi („PET”) impordi suhtes („esialgne uurimine”). Pärast aegumise läbivaatamist pikendas nõukogu määrusega (EÜ) nr 192/2007 (3) lõpliku dumpinguvastase tollimaksu kehtivust veel viieks aastaks. Dumpinguvastaseid meetmeid muudeti nõukogu määrusega (EÜ) nr 1286/2008 (4) pärast osalist vahepealset läbivaatamist („viimatine läbivaatamisega seotud uurimine”) Meetmed kehtestati kahju kõrvaldamist võimaldaval tasemel individuaalsete dumpinguvastaste tollimaksudena. Individuaalselt nimetatud India tootjate puhul kohaldatava tollimaksu määraks kehtestati 87,5-200,9 eurot tonni kohta ning teiste tootjate impordi suhtes kehtestati jääktollimaksumäär 153,6 eurot tonni kohta („kehtivad tollimaksud”).
(2)
Määrusega (EÜ) nr 2603/2000 (5) kehtestas nõukogu lõpliku tasakaalustava tollimaksu muu hulgas Indiast pärit PETi impordi suhtes. Pärast aegumise läbivaatamist pikendas nõukogu määrusega (EÜ) nr 193/2007 (6) lõpliku tasakaalustava tollimaksu kehtivust veel viieks aastaks. Pärast viimatist läbivaatamisega seotud uurimist muudeti tasakaalustavaid meetmeid nõukogu määrusega (EÜ) nr 1286/2008. Tasakaalustavad meetmed seisnevad koguselises tollimaksus. Individuaalselt nimetatud India tootjate puhul kohaldatava tollimaksu määraks kehtestati 0-106,5 eurot tonni kohta ning teiste tootjate impordi suhtes kehtestati jääktollimaksumäär 69,4 eurot tonni kohta („kehtivad tasakaalustavad meetmed”).
(3)
Otsusega 2000/745/EÜ (7) nõustus komisjon mitme eksportiva tootja pakutud hinnakohustusega, millega kinnitati minimaalne impordihind („hinnakohustus”).
1.2. Läbivaatamistaotlus
(4)
India äriühing Reliance Industries Limited, PETi eksportiv tootja („taotluse esitaja”) esitas taotluse algmääruse artikli 11 lõike 3 kohaseks osaliseks vahepealseks läbivaatamiseks. Taotluses piirduti taotluse esitajaga seotud dumpinguga. Taotluse esitaja taotles ühtlasi ka kehtivate tasakaalustavate meetmete läbivaatamist. Taotluse esitaja toodetud toodete impordi suhtes kohaldatakse dumpinguvastast jääktollimaksu ja tasakaalustavat tollimaksu ning taotluse esitaja toodangu müügi puhul liitu kehtib hinnakohustus.
(5)
Taotluse esitaja esitas esmapilgul usutavaid tõendeid selle kohta, et kehtiva tollimaksu jätkuv kohaldamine praegusel tasemel ei ole dumpingu korvamiseks enam vajalik. Eelkõige väitis taotluse esitaja, et äriühingu tootmiskulud on oluliselt muutunud ning sellega on kaasnenud dumpingumarginaali märkimisväärne vähenemine võrreldes ajaga, mil kehtestati praegu kehtivad tollimaksud. Taotluse esitaja koostatud võrdluses omamaiste hindade ja liitu suunatud ekspordi hindade kohta leiti, et dumpingumarginaal on märkimisväärselt madalam kehtivate tollimaksude tasemest.
1.3. Osalise vahepealse läbivaatamise algatamine
(6)
Pärast nõuandekomiteega konsulteerimist tegi komisjon kindlaks, et taotlus sisaldas esmapilgul usutavaid tõendeid, mis õigustavad osalise vahepealse läbivaatamise („käesolev läbivaatamine”) algatamist, ja teatas 10. juunil 2010. aastal Euroopa Liidu Teatajas avaldatud algatamisteates (8) taotluse esitajaga seotud dumpingu osalise vahepealse läbivaatamise algatamisest vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 3.
1.4. Vaatlusalune toode ja samasugune toode
(7)
Vaatlusalune toode on Indiast pärit polüetüleentereftalaat (PET), mille viskoossus on ISO standardi 1628-5 järgi 78 ml/g või rohkem, ja mis kuulub praegu CN-koodi 3907 60 20 alla (edaspidi „vaatlusalune toode”).
(8)
Uurimisel selgus, et Indias toodetud ja liitu müüdud vaatlusalusel tootel ning Indias toodetud ja omamaisel turul müüdud tootel on ühesugused füüsikalised ja keemilised omadused ning kasutusotstarve. Seetõttu jõuti järeldusele, et omamaisel turul ja eksporditurgudel müüdavad tooted on samasugune toode algmääruse artikli 1 lõike 4 tähenduses. Kuna käesolevas läbivaatamises piirduti taotluse esitajaga seotud dumpingu väljaselgitamisega, ei tehtud järeldusi liidu tootmisharu toodetud ja liidu turul müüdava toote kohta.
1.5. Huvitatud isikud
(9)
Komisjon teavitas läbivaatamise algatamisest ametlikult taotluse esitajat, eksportiva riigi esindajaid ning liidu tootjate ühendust. Huvitatud isikutele anti võimalus esitada kirjalikult oma seisukohad ja taotleda ärakuulamist algatamisteates sätestatud tähtaja jooksul.
(10)
Kõikidele huvitatud isikutele, kes seda taotlesid ja teatasid konkreetsed põhjused, miks neid tuleks ära kuulata, anti selline võimalus.
(11)
Uurimisel vajaliku teabe kogumiseks saatis komisjon taotluse esitajale küsimustiku ning sai vastuse selleks ette nähtud tähtaja jooksul.
(12)
Komisjon kogus ja kontrollis kogu olemasolevat teavet, mida ta pidas vajalikuks dumpingu kindlakstegemiseks. Komisjon tegi ka kontrollkäigu taotluse esitaja valdustesse Mumbais (India).
1.6. Läbivaatamisega seotud uurimisperiood
(13)
Dumpingu uurimine hõlmas ajavahemikku 1. aprillist 2009 kuni 31. märtsini 2010 (edaspidi „läbivaatamisega seotud uurimisperiood”).
2. UURIMISE TULEMUSED
2.1. Läbivaatamisega seotud uurimisperioodi jooksul väidetavalt muutunud asjaolude püsivus
(14)
Vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 3 kontrolliti, kas dumpinguga seotud asjaolud on märkimisväärselt muutunud ja kas selline muutus on püsiv.
(15)
Taotluse esitaja väitis, et normaalväärtuse ja ekspordihinna muutumine pärast esialgset uurimist, mille tulemusena kehtestati tema dumpingumarginaal, on tingitud tootmiskulude märkimisväärsest muutumisest. Tootmiskulude muutumine oli väitetavalt seotud Indias kehtestatud tollimaksu vähendamisega tootmisprotsessis kasutatava põhitooraine impordi suhtes. Lisaks väitis taotluse esitaja, et tollimaksu vähenemisega kaasnes ka ekspordisoodustuste vähenemine, mille tulemusena muutus normaalväärtuse kindlaksmääramisel kasutatud müügihind omamaisel turul.
(16)
Leiti, et vaatamata tollimaksu ja impordisoodustuse vähendamisele olid omamaised müügihinnad, millest äriühing lähtus normaalväärtuse arvutamisel läbivaatamisega seotud uurimisperioodil, kõrgemad, kui esialgses uurimises kasutatud hinnad, millest lähtuvalt määrati kindlaks taotluse esitaja dumpingumarginaal. Kõrgem hind omamaisel turul oli muu hulgas seotud ka teatavate toorainete ja muude sisendite hinna tõusuga.
(17)
Liitu suunatud ekspordi hind läbivaatamisega seotud uurimisperioodil määrati kindlaks vastavalt algmääruse artikli 2 lõigetele 8 ja 9. Selleks tuli eelkõige analüüsida, kas hinnakohustus, mille kohaselt peab taotluse esitaja müüma oma toodangut liidu turul igakuiselt kindlaksmääratud minimaalsest impordihinnast kõrgema hinnaga, on läbivaatamisega seotud uurimisperioodil mõjutanud taotluse esitaja ekspordihindu. Allpool esitatud põhjustel jõuti järeldusele, et hinnakohustus mõjutas tõepoolest liitu suunatud ekspordi hinda. Võttes arvesse, et taotluse esitaja pidi järgima minimaalse impordihinna kohustust, otsustas ta läbivaatamisega seotud uurimisperioodi teatavatel kuudel, kui ekspordihind muudel eksporditurgudel oli minimaalsest impordihinnast madalam, liitu mitte eksportida.
(18)
Täheldati, et taotluse esitaja müüs läbivaatamisega seotud uurimisperioodil oma tooteid liitu vaid kuue kuu jooksul. Samas müüs ta oma tooteid muudel eksporditurgudel, kus ta ei olnud kohustatud kinni pidama hinnakohustusest, kogu uurimisperioodi vältel. Tuleb märkida, et nende kuude jooksul, mil taotluse esitaja ei eksportinud liitu, oli ekspordihind kolmandatesse riikidesse märkimisväärselt madalam kui kehtestatud minimaalne impordihind. Lähtudes eespool esitatud asjaoludest võib seega põhjendatult väita, et ainus põhjus, miks taotluse esitaja ei müünud ülejäänud kuudel oma tooteid liidu turul, oli asjaolu, et ta pidi järgima hinnakohustust ega saanud müüa minimaalsest impordihinnast madalama hinnaga.
(19)
Taotluse esitaja vaidlustas järelduse, et liidu turul oli toodete müügi peatamise põhjuseks kehtiv hinnakohustus. Taotluse esitaja väitis, et läbivaatamisega seotud uurimisperioodil oli ka muude suurte eksporditurgude puhul kuid, mil müüki ei toimunud ja seega ei olnud ebakorrapärane müük liidu turu eripära. Lisaks väitis ta, et kui võrrelda kõikidest muudest ekspordiriikidest pärit vaatlusaluse toote liitu suunatud impordi hindu kuude lõikes ja/või Indiast pärit vaatlusaluse toote impordihindu kuude lõikes äriühingu minimaalse impordihinnaga, siis nähtub sellest, et taotluse esitaja oleks suutnud müüa oma tooteid liitu läbivaatamisega seotud uurimisperioodi kõikide kuude vältel ilma hinnakohustust rikkumata.
(20)
Taotluse esitaja väiteid ei saa arvesse võtta, sest esiteks on äriühing keskendunud oma tegevuses valitud turgudele, millel on omad iseärasused ning mis ei võimalda selgitada äriühingu müügipausi liidu turul. Teiseks toetus taotluse esitaja oma võrdlustes üldistele statistilistele andmetele, samas kui käesoleva läbivaatamise järeldused põhinevad ettevõtjaspetsiifilistel andmetel, mis on järelduste tegemiseks asjakohasemad ja usaldusväärsemad. Ka ei olnud taotluse esitaja esitatud väited täielikult paikapidavad, nt teatavatel kuudel oli liitu suunatud impordi üldine hind tõepoolest kõrgem kui minimaalne impordihind, samas kui muul ajal oli üldine ekspordihind minimaalsest impordihinnast madalam, seetõttu ei saa neist andmetest lähtudes üldiseid järeldusi teha. Samas on selge, et taotluse esitaja müüs liitu ainult nendel kuudel, mil liitu suunatud impordi üldine hind oli minimaalsest impordihinnast kõrgem või sellega samal tasemel.
(21)
Taotluse esitaja väide, et soovi korral oleks ta suutnud müüa toodet liidu turul ka nende kuue kuu jooksul, kui ta müüs kaupa muudel eksporditurgudel minimaalsest impordihinnast madalama hinnaga, lükatakse tagasi kui spekulatiivne ja põhjendamata. Taotluse esitaja ei esitanud ühtegi muud selgitust põhjendamaks, miks ta ei müünud nende kuue kuu jooksul toodet liidu turul, samas kui ta müüs sama toodet muudel eksporditurgudel minimaalsest impordihinnast madalama hinnaga. Seepärast jõuti järeldusele, et taotluse esitaja ei müünud toodet liidu turul teatava perioodi jooksul seetõttu, et ta pidi järgima võetud hinnakohustust. Seega ei ole läbivaatamisega seotud uurimisperioodil liidu turul küsitud ekspordihind usaldusväärne.
(22)
Võrreldi ka taotluse esitaja müügihindu liidu turul ja muudel eksporditurgudel, kus puudus hinnakohustuse nõue. Selgus, et ekspordihinnad nendel turgudel, kus hinnakohustus ei kehtinud, olid kogu läbivaatamisega seotud uurimisperioodi jooksul märkimisväärselt madalamad.
(23)
Taotluse esitaja vaidlustas liitu suunatud impordi ja muude eksporditurgude hinnavõrdlusest lähtuvad järeldused, väites, et analüüsides andmeid riikide lõikes, on mitu muud eksporditurgu, kus küsitud hind oli liidu hinnast kõrgem. Siinkohal on keskmiste hindade võrdlus asjakohasem kui individuaalseid iseärasusi kajastav võrdlus riikide lõikes, mis sõltub turu suurusest ja nendele turgudele iseloomulikest konkurentsitingimustest.
(24)
Seega peegeldab kolmandatesse riikidesse suunatud ekspordi hind paremini äriühingu tavalist hinnakäitumist. Liitu ja muude riikide turule suunatud ekspordi hinnavahe osutab sellele, et taotluse esitajal on tugev majanduslik surve müüa toodangut liitu madalama hinnaga, kui ta ei peaks järgima minimaalset impordihinda. Olukorda arvestades jõutakse järeldusele, et iga uuesti arvutatud dumpingumarginaal, mille aluseks on liitu suunatud ekspordi hind läbivaatamisega seotud uurimisperioodil, toimuks hindade põhjal, mille muutus ei ole märkimisväärne ega püsiv. Sama järeldus kehtib ka põhjenduses 5 esitatud taotluse esitaja väite puhul, mille kohaselt näitavat omamaise hinna ja liitu suunatud ekspordi hinna võrdlus madalamat dumpingumarginaali, kui praeguste tollimaksude tase.
(25)
Seega ei ole täidetud algmääruse artikli 11 lõikes 3 sätestatud tingimus, mille kohaselt peavad dumpingu asjaolud olema oluliselt muutunud. Seetõttu on dumpingu korvamiseks vaja jätkata meetmete kohaldamist praegusel tasemel.
(26)
Pärast teatavakstegemist kinnitas taotluse esitaja, et tema poolt liidu turul küsitud hind on igati usaldusväärne. Kuna esialgse uurimisperioodi ja läbivaatamisega seotud uurimisperioodi vahel tõusid kõnealused ekspordihinnad märkimisväärselt, tuleks järeldada, et ka äriühingu ekspordikäitumise muutus on märkimisväärne ja püsiv. Seega vähenes äriühingu dumpingumarginaal väidetavalt olulisel määral ning see vähenemine on püsiv.
(27)
Lisaks sellele väitis taotluse esitaja, et asjaolude muutumise püsiv iseloom ei ole pärast läbivaatamise algatamist koostatava hindamise puhul ilmtingimata määrav element, vaid tähtsam on hinnata, kas dumpingu korvamiseks on vaja jätkata meetmete kohaldamist. Taotluse esitaja viitas algmääruse artikli 11 lõikes 1 ja WTO dumpinguvastase lepingu artiklis 11.1 sätestatud põhimõttele, et dumpinguvastased meetmed peavad jääma jõusse üksnes nii kauaks ja üksnes selles ulatuses, mis on vajalik, et avaldada vastutoimet kahju põhjustavale dumpingule. Seoses sellega väitis taotluse esitaja, et meetmete vajalikkuse analüüsimisel peaks arvesse võtma vähemalt seda, kas dumpingu kordumine varem kindlaksmääratud tasemel on tulevikus tõenäoline.
(28)
Algmääruse artikli 11 lõikes 1 on sätestatud: „Dumpinguvastane meede peab jääma jõusse üksnes nii kaua ja üksnes selles ulatuses, mis on vajalik, et avaldada vastutoimet kahju tekitavale dumpingule.” Seda põhimõtet järgitakse vahepealsete läbivaatamiste puhul, nt käesoleval juhul, mille kohta algmääruse artikli 11 lõikes 3 on muu hulgas sätestatud, et „[…] Vahepealne läbivaatamine algatatakse, kui taotlus sisaldab piisavalt tõendeid selle kohta, et meetme jätkuv rakendamine ei ole enam vajalik, et korvata dumpingut, ja/või selle kohta, et meetme kõrvaldamisel või muutmisel kahju tõenäoliselt ei jätku või ei kordu […].” Eespool nimetatud sättes seatakse tingimused, mis peavad olema täidetud, kui huvitatud isik otsustab, et meetmete tase on liiga madal või liiga kõrge ning taotleb seetõttu kõnealuste meetmete läbivaatamist. Juhuks kui selline läbivaatamine on algatatud, on algmääruse artikli 11 lõikes 3 selgesõnaliselt sätestatud, et „käesoleva lõike alusel uurimist läbi viies võib komisjon muu hulgas kaaluda, kas dumpingu ja kahju asjaolud on oluliselt muutunud […]. Selles suhtes võetakse lõpliku otsuse tegemisel arvesse kõiki asjakohaseid ja nõuetekohaselt dokumenteeritud tõendeid.” Seega on artikli 11 lõikes 3 sätestatud vahepealse läbivaatamise puhuks täiendav hindamiskriteerium (st asjaolude märkimisväärne muutumine), mida tuleb uurimise käigus lisaks algatamiskriteeriumile silmas pidada (st hinnata, kas meetmete kohaldamine kehtival tasemel on veel vajalik), millele viitas taotluse esitaja.
(29)
Tuleb märkida, et vahepealse läbivaatamisega seotud uurimise puhul on tavaline, et hinnatakse uurimise käigus tuvastatud muutunud asjaolude püsivust. Selles küsimuses kinnitab Euroopa Liidu üldkohtu praktika, (9) et „institutsioonidel on lai kaalutlusõigus, mis hõlmab võimalust olemasolevate meetmete jätkuva rakendamise vajaduse üle otsustades arvestada võimalust hinnata asjaomaste eksportijate hinnapoliitika arengut tulevikus.” Olemasolevad tõendid näitavad, et taotluse esitaja küsitud ekspordihind liidu turul ei kajasta taotluse esitaja tegelikku hinnapoliitikat ning seepärast, nagu põhjenduses 21 järeldatud, ei ole läbivaatamisega seotud uurimisperioodil liidu turul küsitud ekspordihind usaldusväärne ja iga uus dumpingumarginaal tuleks arvutada hindade põhjal, mis ei ole märkimisväärselt muutunud ega ka püsivad, nagu on märgitud põhjenduses 24.
(30)
Vaatamata järeldusele, et liitu suunatud ekspordi hind ei ole märkimisväärselt ega püsivalt muutunud, võeti arvesse taotluse esitaja väidet ja arutati, kas meetmete kohaldamine praegusel tasemel on dumpingu korvamiseks ikka veel vajalik. Taotluse esitaja väitis, et meetmete praegune tase on ilmselgelt liiga kõrge, sest dumpingumarginaal on märkimisväärselt madalam, kui esialgse uurimise käigus leitud, ja tema ekspordikäitumine muudel turgudel tunnistab, et dumpingumarginaali muutumine peegeldab suundumust, mida on mõistlik eeldada ka tulevikus. Siiski leiti, et neid väiteid ei toeta faktid. Esiteks leiti seoses taotluse esitaja ekspordikäitumisega muudel turgudel, et vastupidiselt taotluses esitatud väitele, olid hinnad neil turgudel keskmiselt 10 % madalamad kui liidu turul. Kolmandate riikide kõnealused eksporditurud hõlmasid mitut riiki, mille turu suurus oli erinev ning millest mõnes tõenäoliselt puudus omamaine PETi tootmine. Seega iseloomustavad neid turgusid spetsiifilised konkurentsitingimused, mille tõttu on sealsed hinnad ja suundumused liidu turu omadest erinevad. Teiseks selgub järeldustest, et isegi kui oleks leitud, et meetmete praegust taset tuleks muuta, sest see ei ole enam vajalik dumpingu korvamiseks, ei oleks võimalik asjakohast taset mõistliku täpsusega kindlaks määrata, sest puudub usaldusväärne ekspordihind, mis tuleneks liidu turu tavatingimustest ja peegeldaks neid.
(31)
Lõpus väljendas taotluse esitaja seisukohta, et kohandamisel võiks lähtuda algmääruse artikli 2 lõikest 10 ning eelkõige selle punktist k võttes arvesse „[…] nimetamata tegurite erinevusi, kui on ilmnenud, et need mõjutavad käesoleva lõikega nõutavat hinna võrreldavust […].”
(32)
Võttes arvesse eespool tehtud järeldust, et ekspordihinna muutus ei olnud märkimisväärne ega püsiv, ei ole võimalik dumpingumarginaali kindlaks määrata. Sel põhjusel ei ole kohandamise taotlus asjakohane ning lükatakse tagasi.
3. UURIMISE LÕPETAMINE
(33)
Võttes arvesse järeldusi, et dumpinguga seotud asjaolud ei ole muutunud märkimisväärselt ja püsivalt, otsustati, et käesolev uurimine tuleb lõpetada, ilma et muudetaks taotluse esitaja suhtes kehtivat tollimaksu taset. Seega ei muudeta taotluse esitaja toodetud PETi suhtes nõukogu määrusega (EÜ) nr 1286/2008 kehtestatud dumpinguvastaseid meetmeid.
4. TEATAVAKSTEGEMINE
(34)
Taotluse esitajat ja teisi asjaomaseid isikuid teavitati asjaoludest ja kaalutlustest, mille põhjal kavatseti teha ettepanek käesoleva läbivaatamise lõpetamiseks. Saadud märkused ei andnud põhjust eespool esitatud järeldusi muuta.
5. LÕPPSÄTE
(35)
Seega tuleks käesolev läbivaatamine lõpetada ilma määrust (EÜ) nr 192/2007 muutmata,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Muu hulgas Indiast pärit ja praegu CN-koodi 3907 60 20 alla kuuluva polüetüleentereftalaadi impordi suhtes kohaldatavate dumpinguvastaste meetmete osaline vahepealne läbivaatamine lõpetatakse kehtivaid meetmeid muutmata.
Artikkel 2
Määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 1. september 2011