PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 917/2011
ze dne 12. září 2011,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo z dovozu keramických obkládaček pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Prozatímní opatření
(1)
Nařízením (EU) č. 258/2011 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila Komise prozatímní antidumpingové clo na dovoz keramických obkládaček pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „Čína“).
(2)
Dne 31. května 2011 byla zveřejněna oprava (3) za účelem odstranění určitých tiskových chyb, zejména názvů některých čínských vyvážejících výrobců, které byly v příloze I prozatímního nařízení uvedeny nesprávně.
(3)
Po ověření určitých tvrzení, která byla obdržena po zveřejnění opravy, u nichž bylo zjištěno, že jsou oprávněná, bylo zaznamenáno, že nesprávně byly uvedeny určité jiné názvy. Správné názvy všech společností, na něž se vztahuje vážené průměrné clo, jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení.
(4)
Připomíná se, že řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podalo Sdružení výrobců evropských keramických obkládaček (European Ceramic Tile Manufacturers‘ Federation, CET) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících podstatnou část, v tomto případě více než 30 %, celkové výroby keramických obkládaček v Unii. Jak je uvedeno ve 24. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2009 do 31. března 2010 (dále jen „období šetření“). Co se týká trendů významných pro posouzení újmy, Komise analyzovala údaje týkající se období od 1. ledna 2007 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. Následný postup
(5)
Po zveřejnění nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních opatření (dále jen „zveřejnění prozatímních zjištění“), předložila řada zúčastněných stran k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení a na žádost dvou zúčastněných stran byla uspořádána slyšení s úředníkem pro slyšení.
(6)
Komise nadále shromažďovala a ověřovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění.
(7)
Všechny strany byly informovány o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlelo doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramických obkládaček pocházejících z Číny a s konečnou platností vybrat částky zajištěné prostřednictvím prozatímního cla. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, v níž mohly vznést vůči tomuto oznámení námitku.
(8)
Ústní a písemné připomínky zúčastněných stran byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny.
3. Strany dotčené řízením
3.1 Výběr vzorku čínských vyvážejících výrobců
(9)
Při výběru vzorku vyvážejících výrobců byla do vzorku zařazena jedna žádající „skupina“ společností vzhledem ke skutečnosti, že společný objem vývozu dvou výrobců patřících do údajné skupiny znamenal, že se podle objemu jednalo o třetího největšího vývozce na trh Unie. Tyto společnosti udávaly spojení na základě čl. 143 odst. 1 písm. b) nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (4), v němž je stanoveno, že za osoby ve spojení se považují osoby, které „jsou právně uznanými obchodními společníky“. Šetřením bylo následně zjištěno, že tyto společnosti nebyly ve spojení v tomto smyslu, a (jak je uvedeno v 35. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) tito dva výrobci se považovali za samostatné subjekty.
(10)
Několik vyvážejících výrobců předložilo podání, v nichž se uvádělo, že by tyto společnosti měly být ze vzorku vyloučeny kvůli poskytnutí nepravdivých či zavádějících informací. Tito výrobci dále uvedli, že by vážený průměr dumpingových rozpětí měl být vypočítán bez přihlédnutí k těmto dvěma společnostem zařazeným do vzorku.
(11)
V tomto ohledu se podotýká, že informace, které tyto strany poskytly před výběrem vzorku, se pokládaly za dostatečné, aby je bylo možno považovat za strany ve spojení, a vzhledem k společnému objemu vývozu na trh Unie byly zařazeny do vzorku. Při inspekci na místě v prostorách těchto dvou společností byla otázka jejich spojení podrobně přezkoumána. Byly ověřeny informace, které společnosti poskytly k doložení svého tvrzení, že jsou ve spojení, bylo však zjištěno, že jsou nedostatečné, aby bylo možno tyto společnosti pokládat za společnosti ve spojení, na rozdíl od názoru dotčených společností na tuto záležitost. Byl proto vyvozen závěr, že tyto společnosti nelze pokládat za strany ve spojení ve smyslu čl. 143 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 2454/93. Jelikož společnosti při šetření spolupracovaly a poskytly informace ohledně svého údajného spojení, usuzuje se, že není důvod pro jejich vyloučení ze vzorku. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(12)
I za předpokladu, že by výběr jiných společností do vzorku během šetření vedl k podstatně většímu objemu vývozu na trh Unie během období šetření, bylo by obtížné v době, která byla k dispozici, prošetřit společnosti nově zařazené do vzorku. Navzdory skutečnosti, že se ukázalo, že tyto společnosti nejsou ve spojení, vyhovuje vzorek i nadále kritériím stanoveným v základním nařízení. Poukazuje se rovněž na skutečnost, že nebyly předloženy žádné důkazy prokazující, že by společnosti úmyslně tvrdily, že jsou ve spojení, aby byly zařazeny do vzorku.
(13)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, potvrzuje se 5. a 6. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2 Výběr vzorku výrobců v Unii
(14)
Po uložení prozatímních opatření jedna ze stran tvrdila, že žádný z výrobců v Unii, kteří podpořili podnět, neposkytl odpověď na formulář pro výběr vzorku, a proto by se mělo mít za to, že tito výrobci při řízení nespolupracovali. Toto tvrzení zůstalo nezměněno i po poskytnutí konečných informací.
(15)
Co se týká tvrzení, že neposkytnutí odpovědí na formulář pro výběr vzorku naznačuje, že výrobci v Unii, kteří podpořili podnět, nespolupracovali, připomíná se, že právním zástupcem všech žádajících společností bylo sdružení CET. Jak bylo vyžadováno, poskytlo sdružení CET jménem žadatelů také dodatečné informace týkající se údajů za období šetření. Jak je podrobně uvedeno v oznámení o zahájení, informace související s výběrem vzorku se požadovaly pouze od společností, které dosud neposkytly všechny potřebné informace. Z toho vyplývá, že žádající výrobci plně spolupracovali, jelikož ve fázi podání podnětu poskytli všechny potřebné informace a jejich právní zástupce v průběhu šetření jejich jménem předložil nezbytné aktualizace údajů týkajících se období šetření.
(16)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že rozdělení výrobního odvětví Unie na jednotlivé segmenty a zeměpisné pokrytí vzorku znamená, že tento vzorek není statisticky reprezentativní. V tomto ohledu se připomíná, že odvětví výroby keramických obkládaček v Unii je velmi roztříštěné a zahrnuje více než 500 výrobců. Rovněž bylo zjištěno, že výrobci jsou zastoupeni ve všech třech segmentech výrobního odvětví (tj. velké, střední a malé společnosti). K tomu, aby bylo zajištěno, že v analýze újmy nepřevládají výsledky velkých společností, nýbrž že byla náležitě zohledněna situace malých společností, na něž společně připadá největší podíl výroby v Unii, usuzovalo se, že by ve vzorku měly být zastoupeny všechny segmenty, tj. malé, střední a velké společnosti. V rámci každého segmentu byly vybrány největší společnosti za předpokladu, že bylo možno zajistit reprezentativnost ze zeměpisného hlediska.
(17)
Jedna zúčastněná strana rovněž uvedla, že Komise neprokázala, že vzorek je reprezentativní i po odstoupení polského výrobce, a že vzorek byl každopádně nedostatečně reprezentativní, pokud jde o objem prodeje na trhu Unie.
(18)
Je pravdou, že se jeden polský výrobce rozhodl ukončit spolupráci, a musel být proto ze vzorku vyloučen. Není však nezbytně nutné, aby vzorek zohledňoval přesné zeměpisné rozložení a váhu vyrábějících členských států, aby byl reprezentativní. Vzhledem ke skutečnosti, že zeměpisné rozložení je pouze jedním z činitelů, které je nutno vzít v úvahu, aby byla zajištěna reprezentativnost, takovýto přístup by nebyl z administrativního hlediska možný. Spíše postačuje, aby vzorek do značné míry odrážel podíly hlavních dotčených vyrábějících zemí. Na základě tohoto kritéria bylo zjištěno, že odstoupení polské společnosti neovlivnilo celkovou reprezentativnost vzorku. Potvrzuje se proto, že vzorek výrobců v Unii byl dostatečně reprezentativní ve smyslu článku 17 základního nařízení.
(19)
Pokud jde o tvrzení týkající se celkové reprezentativnosti vzorku, připomíná se, že vzhledem ke skutečnosti, že výrobní odvětví Unie je velmi roztříštěné, je nevyhnutelné, aby společnosti ve vzorku představovaly relativně malou část celkové výroby v Unii. V článku 17 základního nařízení je každopádně stanoveno, že šetření může být omezeno na vzorky, které jsou statisticky reprezentativní nebo které představují největší reprezentativní objem výroby, prodeje nebo vývozu, který může být přiměřeně přezkoumán, aniž by však byla uvedena konkrétní kvantitativní prahová hodnota, pokud jde o výši takovéhoto reprezentativního objemu. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzuje, že vybraný vzorek je reprezentativní ve smyslu článku 17 základního nařízení.
(20)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že Komise nezařadila do vzorku výrobce v Unii, kteří nabízejí nízké prodejní ceny a kteří jsou usazeni v zemích, jako Polsko a Česká republika; takto získaný vzorek prý proto není reprezentativní, pokud jde o průměrné prodejní ceny výrobců v Unii.
(21)
Pokud jde o výše uvedené tvrzení, Komise zjistila, že průměrné prodejní ceny vzorku výrobního odvětví Unie byly ve stejném rozmezí jako průměrné prodejní ceny ve veřejně dostupných statistikách. V každém případě, a jak je vysvětleno ve 125. bodě odůvodnění, se šetřením prokázalo, že i při zohlednění veřejně dostupných cen v případě těchto zemí by se konečná zjištění významně nezměnila.
(22)
Řada stran podala připomínky k metodice použité při výběru vzorku výrobního odvětví Unie v porovnání s výběrem vzorku čínských vývozců, který byl založen výhradně na objemu vývozu.
(23)
Co se týká různých metodik použitých při výběru vzorku výrobců v Unii na straně jedné a čínských vyvážejících výrobců na straně druhé, je nutno podotknout, že metodiky byly použity v souladu s cíli výběru vzorku. Pokud jde o výrobní odvětví Unie, Komise musela posoudit situaci celého výrobního odvětví, a proto byla zvolena kritéria, která zajistí co nejreprezentativnější představu o celém odvětví. Pokud jde o čínské vývozce, považovalo se za vhodné vybrat vzorek na základě největšího objemu vývozu dotčeného výrobku, a proto byli do vzorku zařazeni největší vývozci. Podotýká se rovněž, že v článku 17 základního nařízení není stanovena povinnost vybrat oba vzorky na základě stejných kritérií. V tomto případě bylo mimoto před dokončením výběru vzorku čínských vyvážejících výrobců spolupracujícím stranám v Číně a rovněž čínským orgánům umožněno, aby se k navrhovanému vzorku vyjádřily. S ohledem na složení vzorku byly obdrženy připomínky, nikoli však v souvislosti s jeho reprezentativností.
(24)
Po poskytnutí konečných informací uvedlo jedno sdružení dovozců, že podle článku 17 základního nařízení by měly být vzorky výrobců v Unii a vyvážejících výrobců vybrány na základě stejných kritérií. Několik čínských stran po poskytnutí konečných informací nadále tvrdilo, že se při výběru příslušných vzorků jednalo o diskriminaci mezi zacházením s čínskými vyvážejícími výrobci a výrobci v Unii.
(25)
V reakci na tvrzení, jež následovalo po poskytnutí konečných informací, že při výběru vzorků výrobců v Unii a vyvážejících výrobců by měla být použita stejná kritéria, se má z důvodů uvedených v 23. bodě odůvodnění za to, že vzorky mohou být vybrány na základě různých kritérií. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(26)
Pokud jde o skutečnost, že, jak je uvedeno v 23. bodě odůvodnění, nebyly obdrženy žádné připomínky týkající se reprezentativnosti vzorku, tyto strany tvrdí, že v době výběru vzorků nebyly čínské strany informovány o tom, že se pro výběr vzorků použijí různá kritéria, a proto tuto skutečnost nemohly připomínkovat.
(27)
Co se týká skutečnosti, že čínské strany nebyly o použití různých kritérií pro výběr vzorků informovány, je třeba uvést, že v souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení je běžnou praxí konzultovat se stranami složení navrhovaných vzorků v případě jejich vlastní kategorie, tj. vyvážející výrobci jsou konzultováni pouze v souvislosti s navrhovaným vzorkem vyvážejících výrobců. Za těchto okolností se k tvrzení stran o nemožnosti připomínkovat použití různých kritérií pro výběr různých vzorků v době jejich výběru nepřihlédne.
(28)
Po poskytnutí konečných informací uvedla jedna ze zúčastněných stran, že tím, že Komise při výběru vzorku přihlédla k různým segmentům, byl porušen čl. 4 odst. 1 základního nařízení, podle kterého je nutno analýzu provést ve vztahu k celému výrobnímu odvětví Unie, a nikoli určitým skupinám nebo typům společností.
(29)
Tvrzení, že rozdělení vzorku do tří segmentů je porušením čl. 4 odst. 1 základního nařízení, nelze uznat. Z 23. bodu odůvodnění lze vyvodit, že vybraný vzorek představoval celé výrobní odvětví Unie a nikoli pouze určitou skupinu společností, jak tvrdí dotčená strana. Kromě toho čl. 17 odst. 1 základního nařízení výslovně umožňuje použít ke zjištění újmy výběr vzorku. Toto tvrzení bylo tudíž neopodstatněné, a bylo odmítnuto.
(30)
Po poskytnutí konečných informací zpochybnila tatáž zúčastněná strana skutečnost, že při výběru vzorku bylo zohledněno zeměpisné rozložení, přičemž tvrdila, že Unie je jednotným trhem a že podle čl. 17 odst. 1 základního nařízení může být vzorek vybrán pouze na základě největšího reprezentativního objemu.
(31)
Pokud jde o tvrzení týkající se použití kritéria zeměpisného rozložení, je možné konstatovat, že se jedná o roztříštěné výrobní odvětví a že zeměpisné rozložení výrobců v členských státech slouží při posuzování reprezentativnosti společností zařazených do vzorku k tomu, aby byly zohledněny rozličné podmínky, které se mohou v Unii vyskytovat. Vzorek zahrnuje členské státy, v nichž se vyrábí přibližně 90 % výroby v Unii. Po odstoupení polské společnosti zůstala tato úroveň stále vysoká, a to přibližně na 80 %. Metodika, již Komise použila, tedy zajistila, že vzorek reprezentoval výrobu v Unii jako celek a byl v souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení. Proto bylo toto tvrzení odmítnuto.
(32)
Po poskytnutí konečných informací tvrdila jedna zúčastněná strana, že do vzorku výrobců v Unii byly vybrány pouze střední a malé společnosti, které měly údajně vyšší náklady a ceny než velké čínské společnosti.
(33)
Toto tvrzení nebylo podloženo žádnými důkazy. Je třeba poznamenat, že vzorek zahrnoval společnosti ze všech segmentů. Kromě toho mohou být náklady ovlivněny i jinými činiteli, než je velikost společnosti, jako jsou náklady na suroviny, odpisy nebo využití kapacity.
4. Práva stran
4.1 Důvěrná povaha jmen žadatelů a názvů společností podporujících podnět
(34)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že neposkytnutí informací o totožnosti žadatele neumožňuje zúčastněným stranám uplatnit plně právo na obhajobu. Uvádělo se rovněž, že vzhledem ke skutečnosti, že někteří výrobci nepožádali o nezveřejnění svých jmen, nebyla žádost o anonymitu oprávněná.
(35)
Jedna strana zopakovala své tvrzení, že neexistovaly důvody pro zachování důvěrnosti jmen většiny žádajících výrobců ani zastánců podnětu. Zejména tvrdila, že ve spisu, který je zúčastněným stranám přístupný k nahlédnutí, nejsou uvedeny žádné důkazy na podporu žádostí o důvěrný způsob zacházení. Dále tvrdila, že nedostatek informací o totožnosti společností zařazených do vzorku znamenal, že ostatní zúčastněné společnosti nemohly podat připomínky ke správnosti posouzení mikroukazatelů.
(36)
V reakci na poskytnutí konečných informací zpochybnila tatáž strana to, zda všechny společnosti ve spojení s výrobci zařazenými do vzorku předložily odpověď na dotazník.
(37)
Připomíná se, že článek 19 základního nařízení připouští ochranu důvěrných údajů v případech, kdy by jejich prozrazení znamenalo významnou soutěžní výhodu pro konkurenta nebo by nepříznivě ovlivnilo poskytovatele informace nebo osobu, od níž byly tyto informace získány. Velká většina žadatelů si přála, aby jejich totožnost nebyla zveřejněna, a poskytla dostatečné důkazy, které prokazovaly, že skutečně existuje značná možnost odvetných opatření, mimo jiné ve formě ušlých tržeb u výrobců, kteří zveřejní svá jména. Žádost těchto společností proto útvary Komise akceptovaly.
(38)
Pokud jde o tvrzení, že někteří výrobci nepožádali o důvěrný způsob zacházení se svými jmény, je nutno podotknout, že touto skutečností není dotčeno právo ostatních společností požádat o tento důvěrný způsob zacházení, jsou-li uvedeny dostatečné důvody. Tyto žádosti byly posouzeny jednotlivě, a proto bylo tvrzení odmítnuto.
(39)
Pokud jde o to, zda všechny společnosti ve spojení s výrobci v Unii zařazenými do vzorku předložily odpověď na dotazník, je třeba poznamenat, že nedostatek odpovědí od výrobce v Unii ve spojení by v zásadě nezbytně nebránil Komisi v tom, aby došla ke spolehlivým závěrům o újmě za předpokladu, že předložené odpovědi na dotazník mohou být ověřeny. To by platilo především v případě, kdy jsou společnosti ve spojení samostatnými právnickými osobami se samostatným účetnictvím.
5. Předmět šetření: zahrnutí dovozu z Turecka
(40)
Jedna strana zastupující zájmy vyvážejících výrobců uvedla, že se toto šetření mělo vztahovat i na dovoz dotčeného výrobku z Turecka.
(41)
Co se týká nezahrnutí dovozu pocházejícího z Turecka do podnětu, je nutno uvést, že v době zahájení šetření nebyly z této země k dispozici žádné důkazy o dumpingu, újmě a příčinné souvislosti, které by odůvodňovaly zahájení antidumpingového řízení týkajícího se tohoto dovozu. Tvrzení, že Turecko mělo být zahrnuto do šetření, je proto odmítnuto.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(42)
Po uložení prozatímních opatření jedna zúčastněná strana uvedla, že v kódech KN zahrnujících dotčených výrobek, které byly uvedeny v nařízení o uložení prozatímních opatření, došlo v porovnání s oznámením o zahájení ke změnám, a dotázala se na důvody těchto rozdílů a na to, zda znamenají změnu definice výrobku.
(43)
V této souvislosti se zdůrazňuje, že rozdíly mezi kódy KN uvedenými v nařízení o uložení prozatímních opatření a kódy zmíněnými v oznámení o zahájení nesouvisí se změnou definice výrobku ani předmětu šetření. Změny nemění typy obkládaček, na něž se vztahuje šetření, nýbrž souvisí jednoduše s nutností zohlednit obecné změny v kombinované nomenklatuře, které byly stanoveny v nařízení Komise (EU) č. 861/2010, které vstoupily v platnost dne 1. ledna 2011 (5).
(44)
Jedna ze zúčastněných stran požadovala, aby z definice výrobku byly vyloučeny některé keramické mozaiky. Strana tvrdila, že pokud by opatření byla uložena, ztratila by tato kategorie dotčeného výrobku na konkurenceschopnosti vůči ostatním výrobkům, s nimiž je nahraditelná, a že v tomto konkrétním segmentu v žádném případě nedochází k dumpingu.
(45)
Pokud jde o toto tvrzení, odhalilo šetření, že vzhledem k tomu, že keramické mozaiky a ostatní typy keramických obkládaček mají stejné základní fyzické a technické vlastnosti, není revize definice výrobku odůvodněná. Co se týká tvrzení o neexistenci dumpingu v tomto segmentu, které nebylo podloženo žádnými důkazy, musí analýza dumpingu a újmy odrážet situaci pro dotčený výrobek jako celek. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(46)
Na základě výše uvedených skutečností a vzhledem k neexistenci dalších připomínek týkajících se dotčeného a obdobného výrobku se potvrzuje 25. až 32. bod odůvodnění nařízení o uložení prozatímních opatření.
C. DUMPING
1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(47)
Jelikož ohledně zacházení jako v tržním hospodářství nebyly předloženy žádné další připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 33. až 40. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Individuální zacházení
(48)
Co se týká rozhodnutí o přiznání či nepřiznání individuálního zacházení jednotlivým společnostem, nebyly obdrženy žádné připomínky.
(49)
Dva dovozci však zpochybnili platnost celé analýzy Komise týkající se individuálního zacházení a tvrdili, že Unie prostřednictvím programu strukturálních fondů každoročně poskytuje subvence.
(50)
V této souvislosti se podotýká, že čl. 9 odst. 5 základního nařízení stanoví podmínky, které je nutno splnit, aby bylo možno využít statusu individuálního zacházení. Údajná existence subvencí v Unii není pro účely tohoto posouzení důležitá. Toto tvrzení je proto odmítnuto a jsou zachovány závěry uvedené v 41. až 44. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Individuální zjišťování
(51)
Žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení předložilo osm spolupracujících vyvážejících výrobců. Bylo rozhodnuto, že individuální zjišťování bude provedeno u jednoho vyvážejícího výrobce, skupiny Kito, jelikož jeho provedení neznamenalo příliš velké zatížení. Na tuto skupinu připadal zdaleka největší objem vývozu z osmi výrobců žádajících o individuální zjišťování.
(52)
Tato skupina požádala o individuální zacházení. Po přezkoumání této žádosti bylo nejprve navrženo, že skupině Kito bude přiznáno individuální zacházení, jelikož nebyly zjištěny žádné důvody, proč by této skupině nemělo být individuální zacházení přiznáno.
(53)
Po poskytnutí konečných informací tvrdil žadatel, že čl. 17 odst. 3 základního nařízení neumožňuje, aby v případě, kdy byly obdrženy četné žádosti, byl počet žádostí o individuální zjišťování omezen. Žadatel tvrdil, že tento názor je podložen celou řadou předchozích antidumpingových šetření. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že srovnávacím kritériem v čl. 17 odst. 3 základního nařízení pro posouzení žádosti o individuální zjišťování je, zda by tato zjišťování znamenala příliš velké zatížení a bránila by včasnému ukončení šetření. V tomto šetření, a jak je uvedeno v 51. bodě odůvodnění, neznamenalo provedení individuálního zjišťování u jedné z osmi žádostí příliš velké zatížení. Pokud jde o předchozí šetření, která zahrnovala žádosti o individuální zacházení, je třeba poznamenat, že rozsah zatížení u těchto žádostí a potřeba včasného ukončení šetření musí být posouzeny individuálně. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se tvrzení žadatele odmítají.
(54)
Po poskytnutí konečných informací byly předloženy informace a důkazy o tom, že skupina Kito nemusela zveřejnit všechny společnosti ve spojení se skupinou, s tím závěrem, že zjištění týkající se skupiny mohou být neúplná. Skupina dostala příležitost, aby se k těmto informacím vyjádřila, a byla informována o tom, že může být uplatněn článek 18 základního nařízení. Ve své odpovědi skupina potvrdila, že v odpovědi na antidumpingový dotazník skutečně nezveřejnila dvě společnosti ve spojení, avšak uvedla, že vzhledem k tomu, že se jednalo o pouhé nedopatření bez jakýchkoliv důsledků, jelikož se tyto společnosti nepodílely na výrobě ani obchodním využití dotčeného výrobku, by tato skutečnost neměla zjištění nikterak ovlivnit. Nicméně skutečnost, že existence těchto dvou společností nebyla zveřejněna, neumožnila řádné posouzení a ověření činností skupiny v souvislosti s dotčeným výrobkem. Za těchto okolností je vyvozen závěr, že skupina neposkytla nezbytné informace v příslušné lhůtě, a zjištění týkající se společnosti tedy vycházejí z dostupných údajů v souladu s článkem 18 základního nařízení.
4. Běžná hodnota
4.1 Volba srovnatelné země
(55)
Dva dovozci vznesli námitku proti volbě Spojených států amerických (dále jen „USA“) jako srovnatelné země a uvedli, že USA nejsou vhodnou srovnatelnou zemí kvůli nevýznamné vlastní výrobě a nekonkurenceschopnosti na světovém trhu. Tito dovozci dále uvedli, že USA byly vybrány nepřiměřeně, a tvrdili, že neexistence alternativních srovnatelných zemí byla zapříčiněna nepatřičným tlakem, jenž sdružení výrobců v Unii vyvíjelo na výrobce z jiných možných srovnatelných zemí s cílem odradit je od případné spolupráce. Dva dovozci tvrdili, že Komise nevzala v úvahu informace z řady možných spolupracujících zemí a že nebyly posouzeny veřejně dostupné údaje vnitrostátních či nadnárodních sdružení výrobců ve třetích zemích.
(56)
Pokud jde o poslední tvrzení, připomíná se, že k provedení šetření týkajícího se úrovně dumpingu jsou zapotřebí informace konkrétních společností. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(57)
Co se týká tvrzení ohledně nepatřičného tlaku ze strany sdružení výrobců v Unii s cílem odradit od spolupráce, podotýká se, že nebyly předloženy žádné důkazy. Tyto připomínky nebylo proto možno vzít v potaz.
(58)
Tito dovozci dále tvrdili, že roční objem výroby keramických obkládaček v USA činil přibližně 60 milionů m2 ročně, a nikoli 600 milionů m2, jak bylo uvedeno v 51. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato informace byla ověřena a bylo zjištěno, že je správná.
(59)
Co se týká vhodnosti USA jako srovnatelné země na základě podstatně nižšího objemu výroby, je nutno zdůraznit, že trh v USA je vysoce konkurenční - existuje řada místních výrobních podniků a dovážené množství je značné. Jak je mimoto zmíněno v 52. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, neexistují žádné důkazy o necelních překážkách, které by významně bránily hospodářské soutěži na trhu. Za této situace se navzdory nižšímu objemu výroby nezměnil celkový závěr, že USA jsou vhodnou srovnatelnou zemí.
(60)
Dva dovozci tvrdili, že jednotkové prodejní ceny obkládaček vyráběných v USA na domácím trhu USA jsou mnohem vyšší než na trhu Unie a při srovnání s vývozními cenami to znamená existenci dumpingu. Bylo zjištěno, že toto tvrzení není pro účely tohoto řízení relevantní, jelikož jakákoli taková tvrzení za předpokladu, že pro ně existují důkazy prima facie, mohou být důkladně posouzena pouze ve zvláštním antidumpingovém řízení týkajícím se USA. Toto tvrzení se proto nebralo v úvahu.
(61)
Tito dovozci dále uvedli, že spolupracující výrobce v USA je ve vlastnictví výrobců v Unii či je k nim přidružen, a šetření bylo tudíž chybné, jelikož získané údaje nebyly nezávislé.
(62)
Připomíná se, že údaje, které poskytl spolupracující výrobce v USA, byly ověřeny na místě. Bylo tudíž shledáno, že toto tvrzení je neopodstatněné, a nebylo k němu přihlédnuto.
(63)
Tito dovozci mimoto uvedli, že objem vývozu z USA byl omezený. Toto tvrzení se pro účely výběru srovnatelné země pokládalo za nepodstatné, jelikož se údaje ze srovnatelné země používají k určení běžné hodnoty, a nikoli vývozních cen. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
(64)
Titíž dovozci rovněž tvrdili, že nezveřejnění údajů o totožnosti, objemu, hodnotě a jakosti výroby spolupracujícího výrobce ve srovnatelné zemi není opodstatněné. Připomíná se, že spolupracující výrobce ve srovnatelné zemi požádal o důvěrný způsob zacházení kvůli obavě z odvetných obchodních opatření a bylo shledáno, že tato žádost je opodstatněná. Mimoto nelze vyloučit, že by poskytnutí údajů, které požadovali dovozci, a to i formou rozpětí, mohlo vést k zjištění totožnosti výrobce ve srovnatelné zemi. Žádosti dovozců nebylo proto vyhověno.
(65)
Po poskytnutí konečných informací zopakovali dva výše uvedení dovozci řadu svých výše uvedených tvrzení, aniž by však předložili další důkazy. Za těchto okolností se jejich tvrzení znovu odmítají.
(66)
Mimoto tito dva dovozci také tvrdili, že vzhledem k tomu, že spolupracující výrobce v USA je údajně ovládán výrobcem v Unii, je výběr této společnosti z USA coby vhodného výrobce ve srovnatelné zemi chybný. Zejména pak tvrdili, že společnost z USA není ekonomicky nezávislá, a nemůže tedy sloužit jako srovnávací kritérium pro dumping. Jako opodstatnění svého tvrzení citují dovozci čl. 2 odst. 1 třetí a čtvrtý pododstavec základního nařízení. V reakci na toto tvrzení je především třeba konstatovat, že (jak je uvedeno v 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a v níže uvedeném 69. bodě odůvodnění) spolupracující výrobce v USA požádal o anonymitu a této jeho žádosti bylo vyhověno. Za těchto okolností nelze potvrdit ani popřít, zda mezi společností z USA a výrobcem v Unii existuje spojení. Je však třeba poznamenat, že výše uvedená ustanovení základního nařízení se týkají toho, jak mají být posuzovány ceny společnosti, které se týká šetření, při prodeji straně ve spojení. Tato ustanovení se netýkají otázky možného spojení mezi výrobcem ve srovnatelné zemi a výrobcem v Unii. Za těchto okolností se tvrzení odmítá.
(67)
Po poskytnutí konečných informací předložilo sdružení dovozců několik tvrzení. Za prvé sdružení tvrdilo, že údajně malý objem prodeje výrobců v USA na jejich domácím trhu v porovnání s čínským vývozem do Unie znamená, že USA nejsou vhodným trhem srovnatelné země. V tomto ohledu se při posuzování možných srovnatelných zemí mimo jiné coby jeden z prvků posuzovala úroveň hospodářské soutěže v těchto zemích. Podobné úrovně domácího prodeje domácího výrobního odvětví a dovozu ze země, které se týká šetření, není předpokladem pro to, aby byla země považována za vhodnou srovnatelnou zemi. V souvislosti s těmito tvrzeními byl pro účely tohoto šetření, a jak je uvedeno v 59. bodě odůvodnění, trh USA shledán dostatečně konkurenčním, aby byl vhodnou volbou. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(68)
Sdružení dovozců rovněž tvrdilo, že nemělo za to, že by skutečnost, že dovoz na trh USA je významný, byla pro volbu USA jako srovnatelné země důležitá. Pokud jde o toto tvrzení, je třeba poznamenat, že úroveň dovozu je skutečně jedním z důležitých činitelů posuzovaných při výběru vhodné srovnatelné země. Kombinace domácí výroby a velkého objemu dovozu přispívá ke konkurenčnímu trhu, jak je uvedeno v 59. bodě odůvodnění. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(69)
Sdružení dovozců se rovněž dotazovalo, jaké důkazy byly předloženy spolupracujícím výrobcem ve srovnatelné zemi k doložení rizika odvetných obchodních opatření, jak je uvedeno v 64. bodě odůvodnění. V tomto ohledu poukázala společnost z USA na to, že na trhu USA soutěží o stejné odběratele s celou řadou čínských vyvážejících výrobců keramických obkládaček. Společnost z USA uvedla, že v případě odhalení její totožnosti by se za těchto okolností obávala odvetných obchodních opatření. V souvislosti s důkazy předloženými za účelem doložení rizika odvetných obchodních opatření je třeba poznamenat, že možné riziko vyplývající ze skutečnosti, že společnost USA a čínští vyvážející výrobci působící na trhu USA spolu soutěží o stejné odběratele, bylo shledáno věrohodným. Za těchto okolností byla žádost společnosti o anonymitu přijata.
(70)
Sdružení rovněž uvedlo, že vzhledem k tomu, že průměrná domácí prodejní cena keramických obkládaček vyráběných na domácím trhu byla v USA údajně několikrát vyšší než cena dovozu z Unie do Číny, není výrobek z USA „obdobným výrobkem“ k dováženému výrobku z Číny. V tomto ohledu není skutečnost, že se tyto dvě ceny liší, důvodem se domnívat, že výrobek z USA není obdobným výrobkem k dotčenému výrobku. Jak je uvedeno v 32. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo shledáno, že dotčený výrobek a výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v USA mají mimo jiné stejné základní fyzické a technické vlastnosti a také stejná základní použití. Za těchto okolností se považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení. Tvrzení sdružení se proto odmítá.
(71)
Sdružení také vzneslo otázku, proč v situaci, kdy jiné třetí země kromě USA nespolupracovaly, nebyla za vhodnou srovnatelnou zemi vybrána Unie. V tomto ohledu se poznamenává, že vzhledem k tomu, že USA byly shledány vhodnou srovnatelnou zemí, jak je uvedeno v 59. bodě odůvodnění, nebylo zapotřebí posuzovat jiné možné vhodné trhy. Toto tvrzení sdružení je proto odmítnuto.
(72)
Jelikož nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzuje se, že volba USA jako srovnatelné země byla vhodná a přiměřená v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení, a je potvrzen 45. až 54. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.2 Určení běžné hodnoty
(73)
Dva dovozci uvedli, že bez informací o objemu výroby výrobce v USA nemohou zúčastněné strany ověřit, zda by kvůli úsporám z rozsahu mohl existovat významný rozdíl ve výrobních nákladech výrobce v USA v porovnání s náklady čínských výrobců zařazených do vzorku, kteří vyrábějí ročně více než 10 milionů m2 keramických obkládaček. Tito dovozci dále tvrdili, že objem výroby výrobce ve srovnatelné zemi a objem výroby čínských výrobců není srovnatelný vzhledem k nižšímu objemu výroby výrobce ve srovnatelné zemi či ve srovnatelné zemi. Připomíná se, že objem výroby spolupracujícího výrobce ve srovnatelné zemi je důvěrným údajem, a nelze jej tedy zveřejnit. Taktéž se připomíná, že čínské výrobní odvětví je vysoce roztříštěné a skládá se převážně z malých a středních podniků. Tato tvrzení se proto považovala za neopodstatněná.
(74)
Tito dovozci uvedli, že vzhledem ke skutečnosti, že se v čl. 2 odst. 1 druhém pododstavci základního nařízení vyžaduje, aby byla běžná hodnota určena na základě cen „jiných prodejců nebo výrobců“, bylo určení běžné hodnoty na základě údajů jediné společnosti chybné.
(75)
V této souvislosti se připomíná, že se toto řízení týká dovozu ze země bez tržního hospodářství, pro niž je nutno běžnou hodnotu určit v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení. Toto tvrzení bylo tudíž odmítnuto.
(76)
Po poskytnutí konečných informací uvedlo sdružení dovozců, že mělo za to, že běžná hodnota ve srovnatelné zemi nemůže být založena na údajích poskytnutých jedinou společností. Toto tvrzení však bylo z důvodů uvedených v 75. bodě odůvodnění odmítnuto.
(77)
Tito dovozci taktéž tvrdili, že výrobek výrobce ze srovnatelné země není reprezentativní, jelikož je určen výhradně pro segment trhu s drahými výrobky. Jelikož bylo vyhověno žádosti o důvěrný způsob zacházení s údaji výrobce ve srovnatelné zemi, není toto tvrzení popřeno ani odmítnuto. I kdyby bylo toto tvrzení pravdivé, byly (jak je objasněno v 61. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) provedeny úpravy početně zjištěné běžné hodnoty, pokud byly odůvodněné, s cílem zohlednit všechny typy obkládaček, včetně označení při dalším prodeji. Bylo proto zjištěno, že toto tvrzení není opodstatněné, a bylo tudíž odmítnuto.
4.3 Vývozní cena
(78)
Po poskytnutí konečných informací uvedl jeden vyvážející výrobce, že prodej některých typů keramických obkládaček do Unie během období šetření byl útvary Komise chybně zařazen a že dumpingové rozpětí společnosti by mělo být odpovídajícím způsobem opraveno. V tomto ohledu bylo při inspekci v prostorách společnosti zjištěno, že společnost špatně zařadila některé keramické obkládačky, a společnost o tom byla informována. Tyto obkládačky byly následně správně zařazeny pro účely provedení přesného výpočtu dumpingu. Za těchto okolností se tvrzení společnosti odmítá.
(79)
Po poskytnutí konečných informací tentýž vyvážející výrobce tvrdil, že některé vývozní prodejní transakce do Unie během období šetření nebyly při výpočtu dumpingového rozpětí společnosti zohledněny. V tomto ohledu bylo zjištěno, že tyto transakce nebyly zohledněny, jelikož na faktuře bylo uvedeno pozdější datum než konec období šetření. Za těchto okolností bylo tvrzení společnosti odmítnuto.
(80)
Jelikož s ohledem na vývozní ceny nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzuje se 59. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.4 Srovnání
(81)
Byly předloženy připomínky týkající se srovnání běžné hodnoty s vývozní cenou.
(82)
Jeden vyvážející výrobce uvedl, že při výpočtu jeho hodnoty CIF měla být zohledněna skutečnost, že se vývoz uskutečňoval prostřednictvím obchodníků, kteří nejsou ve spojení. Bylo shledáno, že toto tvrzení je oprávněné, a následně byly hodnoty CIF pro tohoto vývozce přepočítány. Po poskytnutí konečných informací žadatel tvrdil, že tento přepočet vývozních cen neměl být proveden, jelikož informace poskytnuté obchodníky, kteří nejsou ve spojení, nebyly spolehlivé vzhledem k tomu, že informace předložilo údajně pouze několik obchodníků, jejichž prostřednictvím prodával vyvážející výrobce. V tomto ohledu bylo zjištěno, že všichni obchodníci, kteří nejsou ve spojení, jejichž prostřednictvím prodával vyvážející výrobce, předložili informace o cenách. Za těchto okolností se tvrzení odmítá.
(83)
Další vyvážející výrobce uvedl, že při výpočtu jeho hodnoty CIF nebyly náležitě zohledněny náklady na pojištění. Bylo zjištěno, že toto tvrzení je oprávněné, a hodnoty CIF u tohoto vývozce byly odpovídajícím způsobem opraveny.
(84)
Jedna skupina vyvážejících společností tvrdila, že náklady na pojištění zahrnuté v jejích hodnotách CIF byly vypočítány chybně. Bylo zjištěno, že toto tvrzení je oprávněné, a hodnoty CIF byly proto přepočítány. Mimoto bylo zjištěno, že u jedné společnosti ve skupině nebyly při určování hodnoty ze závodu zohledněny náklady na manipulaci. Toto bylo rovněž napraveno.
(85)
Dva dovozci uvedli, že výpočet vývozních cen měl zohledňovat vývoj směnného kurzu USD v období šetření. Připomíná se však, že podle běžné praxe Komise se při přepočtu měny v průběhu období šetření použily měsíční směnné kurzy, takže vývoj směnného kurzu během období šetření byl zohledněn.
(86)
Po poskytnutí konečných informací uvedl jeden vyvážející výrobce, že jelikož byla běžná hodnota založena na údajích od jediného výrobce ve srovnatelné zemi, a následně nemohly být z důvodů zachování důvěrnosti zveřejněny přesné údaje, je nezbytné zajistit, aby byly ve vhodných případech provedeny úpravy k zajištění srovnatelnosti výrobku pro účely výpočtů dumpingu. V tomto ohledu byly, jak je uvedeno v 61. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě potřeby provedeny úpravy, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou.
(87)
Po poskytnutí konečných informací tvrdili dva vývozci, že spolupracující výrobce v USA zásobuje výlučně sektor s drahými keramickými obkládačkami, zatímco čínští vyvážející výrobci zásobují sektor s nízkými cenami. V rámci zajištění spravedlivého srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou tito dovozci tvrdili, že jim nebyly poskytnuty údaje o nezbytných úpravách podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že úpravy, které byly provedeny za účelem zajištění spravedlivého srovnání, jsou vysvětleny v 61. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4.5 Dumpingová rozpětí u spolupracujících vývozců zařazených do vzorku
(88)
Konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením u spolupracujících výrobců zařazených do vzorku s přihlédnutím ke všem výše uvedeným připomínkám činí:
Název společnosti/skupiny
Konečné dumpingové rozpětí
Shandong Yadi Co. Ltd
36,5 %
Skupina Xinruncheng
29,3 %
Skupina Wonderful
26,3 %
Heyuan Becarry Co. Ltd
67,7 %
4.6 Dumpingová rozpětí u všech ostatních spolupracujících vyvážejících výrobců
(89)
V důsledku změn ve výpočtu dumpingových rozpětí (jak je uvedeno v 88. bodě odůvodnění) činí vážený průměr dumpingových rozpětí výrobců zařazených do vzorku, který je založen na dumpingových rozpětích u čtyř spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, 30,6 %. V této souvislosti se podotýká, že pro společnost Heyuan Becarry Co. Ltd, které nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství ani individuální zacházení, bylo dumpingové rozpětí vypočteno způsobem popsaným v 88. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. V souladu s čl. 9 odst. 6 první větou základního nařízení bylo toto dumpingové rozpětí použito k výpočtu váženého průměru dumpingových rozpětí stran zařazených do vzorku uplatněného na spolupracující vývozce, kteří nebyli zařazeni do vzorku. Mimoto vzhledem ke skutečnosti, že společnosti Heyuan Becarry Co. Ltd nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství a že bylo zjištěno, že její rozhodnutí o vývozním prodeji podléhají výrazným státním zásahům, mělo by být clo uložené na dovozy společnosti Heyuan Becarry Co. Ltd stejné jako clo použitelné na dovozy spolupracujících vývozců, kteří nebyli zařazeni do vzorku.
(90)
Pokud jde o způsob výpočtu dumpingového rozpětí pro společnost Heyuan Becarry Co. Ltd, která byla, jak bylo zmíněno, spolupracujícím vyvážejícím výrobcem zařazeným do vzorku, jemuž však nebylo přiznáno individuální zacházení, jak je uvedeno v 65. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, odkaz ve zmíněném bodě odůvodnění na 64. bod odůvodnění prozatímního nařízení by se měl vztahovat na 62. bod odůvodnění.
4.7 Dumpingové rozpětí u společnosti žádající o individuální zjišťování
(91)
U společnosti uvedené v 51. až 54. bodě odůvodnění, u níž bylo provedeno individuální zjišťování, se použije s ohledem na použití článku 18 základního nařízení celostátní dumpingové rozpětí.
4.8 Dumpingová rozpětí u všech ostatních nespolupracujících vyvážejících výrobců
(92)
Jelikož ohledně výpočtu dumpingového rozpětí pro všechny ostatní vyvážející výrobce nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzuje se 66. až 67. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(93)
S přihlédnutím k připomínkám, které byly uvedeny v 81. až 85. bodě odůvodnění, bylo celostátní dumpingové rozpětí stanoveno ve výši 69,7 %.
4.9 Podání týkající se seznamu spolupracujících vývozců
(94)
Byla obdržena řada tvrzení, že se v případě 13 vyvážejících výrobců využívajících vážené prozatímní clo podle prozatímního nařízení, uvedených v jeho příloze, jedná pouze o obchodníky, a nikoli výrobce, a proto by v této příloze neměli být uvedeni.
(95)
Po dalším zkoumání bylo zjištěno, že tato tvrzení jsou pravdivá v případě pěti společností. Tyto společnosti byly informovány o záměru vyškrtnout je z příslušné přílohy a bylo jim umožněno se k tomu vyjádřit. Tři z těchto společností nepodaly žádné další připomínky, zatímco dvě společnosti předložily v této záležitosti další tvrzení. Tato další tvrzení neobsahovala dostatečné důkazy, které by prokazovaly, že tyto společnosti jsou ve skutečnosti vyvážejícími výrobci dotčeného výrobku, a byla proto odmítnuta. Těchto pět společností bylo vyškrtnuto ze seznamu společností využívajících vážené průměrné konečné clo.
4.10 Události, které nastaly po období šetření
(96)
Po zveřejnění prozatímních zjištění se kvůli změnám ve vlastnické struktuře údajně přerušil vztah dvou spolupracujících vyvážejících výrobců v rámci skupiny. Jedna z těchto společností proto požádala o individuální clo nezávislé na clu druhé společnosti.
(97)
Podle poskytnutých informací se zdá, že se po období šetření vztahy těchto dvou společností přerušily. Dopad tohoto údajného rozdělení ve struktuře skupiny a rovněž žádost jedné ze společností o individuální celní sazbu bude nutno podrobně přezkoumat. Pokud by jedna či obě tyto společnosti požádaly o přezkum své situace po tomto údajném rozdělení, lze to provést v příhodném čase v souladu se základním nařízením. Za této situace je žádost společnosti o stanovení individuálního cla v tomto šetření odmítnuta.
(98)
Po poskytnutí konečných informací žadatel tvrdil, že pro jednoho z vyvážejících výrobců ve spojení uvedených v 97. bodu odůvodnění by mělo platit individuální clo, které by bylo vypočtené pro něj, jelikož existovaly důkazy o tom, že jeho dumping byl na vyšší úrovni než u druhého vyvážejícího výrobce. V tomto ohledu by mělo být poznamenáno, že pro vyvážející výrobce, kteří byli během období šetření ve spojení, by nevypočtení jednoho váženého průměru dumpingových rozpětí a cla pro tyto společnosti ponechalo prostor pro obcházení cel ze strany vyvážejícího výrobce, na něhož se vztahuje vyšší clo. Vzhledem k tomu, že bylo zjištěno, že oba vyvážející výrobci dotčení tímto šetřením byli během období šetření ve spojení, neexistují důvody pro stanovení individuálních cel pro každého z nich. Jak je uvedeno v 97. bodě odůvodnění, pokud by jedna či obě tyto společnosti požádaly o přezkum své situace po tomto údajném rozdělení, lze to provést v souladu se základním nařízením. Za těchto okolností se tvrzení žadatele odmítá.
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(99)
Jelikož ohledně výroby v Unii a výrobního odvětví Unie nebyly předloženy žádné připomínky ani nová zjištění, potvrzují se závěry v 68. až 70. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.1 Spotřeba Unie
(100)
Jelikož ohledně spotřeby Unie nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry v 71. a 72. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Dovoz z Číny
(101)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila analýzu dovozu a tvrdila, že v podnětu i v prozatímním nařízení chyběly údaje o objemu dovozu a že míra v m2 je jednotkou plochy, a nikoli objemu.
(102)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že vývoj ceny a objemu dovozu z Číny jednoduše ukazuje běžné výkyvy v obchodu, a nemůže být proto náznakem chování čínských vývozců, pokud jde o dumping.
(103)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana zpochybnila spolehlivost statistických údajů Eurostatu a uvedla, že skutečné čínské dovozní ceny jsou vyšší, a jsou tudíž srovnatelné s dovozními cenami z ostatních třetích zemí. Dále tvrdila, že tato skutečnost by měla dopad na zjištěná dumpingová rozpětí.
(104)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že se její analýza statistik Eurostatu s ohledem na podíl na trhu a dovozní cenu mírně lišila od analýz uvedených v prozatímním nařízení a že by tato zjištění měla být odpovídajícím způsobem pozměněna.
(105)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že útvary Komise nezohlednily zvýšení cen čínského dovozu po období šetření, v roce 2010.
(106)
Pokud jde o tvrzení týkající se použité měrné jednotky k určení objemu dovozu, výraz „objem“ v čl. 3 odst. 2 základního nařízení se vztahuje na „množství“, nikoli na „krychlový objem“. Pro každý výrobek je nutno použít nejreprezentativnější měrnou jednotku. Pokud jde o dotčený výrobek, hospodářské subjekty na světovém trhu používají důsledně metry čtvereční (m2). Tato jednotka byla proto považována za nejvhodnější pro účely tohoto šetření a tvrzení v tomto ohledu bylo odmítnuto.
(107)
Co se týká vývoje ceny a objemu dovozu z Číny, je pravdou, že rozdíly jsou omezené, vezmou-li se v úvahu absolutní hodnoty. Čínský dovoz se v posuzovaném období snížil o 3 %. Závěr ohledně objemu čínského dovozu je však nutno posoudit v kontextu celkového poklesu spotřeby na trhu Unie. Skutečnost, že čínský dovoz v tomto období klesl pouze o 3 %, zatímco se celková spotřeba snížila o 29 %, měla jednoznačně dopad na jeho přítomnost na trhu Unie. Udržení stálého dovozu tudíž čínskému dovozu umožnilo získat podíl na trhu v době, kdy ostatní hospodářské subjekty ztrácely.
(108)
Pokud jde o vývoj čínských cen, průměrné dovozní ceny uvedené v 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení vycházely ze statistických údajů Eurostatu. Byly vzneseny dotazy týkající se přesnosti průměrných dovozních cen do některých členských států, avšak nebyly potvrzeny žádné změny úředních statistik. V každém případě se připomíná, že údaje Eurostatu byly použity pouze ke stanovení obecných trendů a že i kdyby čínské dovozní ceny měly být upraveny směrem nahoru, celkový obraz o újmě by zůstal nezměněn, tj. s vysokými rozpětími pro cenové podbízení a prodej pod cenou. V těchto souvislostech je třeba poznamenat, že pro výpočet rozpětí újmy a dumpingových rozpětí nebyly údaje Eurostatu použity. K určení úrovně rozpětí byly použity pouze ověřené údaje od navštívených společností. I kdyby tedy byly zjištěny nesrovnalosti ve statistických údajích, nemělo by to žádný dopad na úroveň rozpětí, která byla zveřejněna.
(109)
Pokud jde o tvrzení, že útvary Komise nezohlednily údaje Eurostatu z roku 2010, nelze toto tvrzení uznat, jelikož hodnota za období šetření zahrnovala první čtvrtletí roku 2010. V souvislosti s druhým až čtvrtým čtvrtletím roku 2010 je třeba poznamenat, že tyto údaje se týkají období po období šetření, k němuž by se nemělo přihlížet. Kromě toho, i kdyby tyto údaje zohledněny byly, z dovozních statistik vyplývá, že se zvýšily také dovozní ceny ze třetích zemí, což poukazuje na to, že se jednalo o obecný trend a nikoli o jev týkající se pouze čínského dovozu.
3. Cenové podbízení
(110)
Připomíná se, že v prozatímní fázi bylo (jak je uvedeno v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) cenové podbízení stanoveno jako vážené průměrné prodejní ceny výrobců v Unii pro odběratele na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnané podle typu výrobku s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu z Číny prodávaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o stávající cla, náklady po dovozu a obchodní úroveň.
(111)
Jedna strana tvrdila, že výpočty vývozní ceny, které byly stranám poskytnuty, neodpovídají vysvětlení podanému v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po ověření se potvrzuje, že se v daném bodě odůvodnění jednalo o chybu v textu. V prozatímní fázi byla úprava o obchodní úroveň provedena u prodejních cen ze závodu účtovaných výrobci v Unii odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, a ve výpočtu průměrné vývozní ceny nebyla provedena úprava o náklady po dovozu. V konečné fázi byly ceny CIF vyvážejících výrobců z dotčené země na hranice Unie upraveny o stávající cla a náklady po dovozu (náklady vzniklé v přístavu Unie s ohledem na dovoz, dopravu a uskladnění před dalším prodejem dovozci), a to na základě informací, které poskytli spolupracující dovozci, kteří nejsou ve spojení.
(112)
Jiná strana tvrdila, že by po úpravě směrem dolů k zohlednění nákladů na distribuci/marketing měly být ceny podobné cenám čínského vývozu. Prozatímní výpočet však již zahrnoval tyto úpravy. Toto tvrzení bylo tudíž neopodstatněné, a bylo proto odmítnuto.
(113)
Šetření zjistilo úrovně cenového podbízení v rozmezí od 43,2 % do 55,7 %, což se mírně liší od úrovní zjištěných v prozatímní fázi (viz 77. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Důvodem změny je výpočet nové hodnoty CIF pro vyvážejícího výrobce, jak je uvedeno v 83. až 85. bodě odůvodnění, a výpočet individuální vývozní ceny CIF pro vyvážejícího výrobce, skupinu Kito, jak je uvedeno v 51. bodě odůvodnění.
4. Dovoz ze třetích zemí s výjimkou Číny
(114)
Jelikož ohledně dovozu ze třetích zemí s výjimkou Číny nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 78. až 80. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Situace výrobního odvětví Unie
5.1 Makroekonomické ukazatele
5.1.1 Výroba, výrobní kapacita a vytížení kapacity
(115)
Jelikož ohledně výroby, výrobní kapacity a vytížení kapacity nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 84. a 85. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.1.2 Objem prodeje a podíl na trhu
(116)
Jelikož ohledně objemu prodeje a podílu na trhu nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 86. a 87. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.1.3 Zaměstnanost a produktivita
(117)
Jelikož ohledně zaměstnanosti a produktivity nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 88. a 89. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.1.4 Rozsah dumpingového rozpětí
(118)
Dumpingová rozpětí jsou upřesněna v 88. až 93 bodě odůvodnění. Potvrzuje se, že veškerá zjištěná rozpětí jsou podstatně vyšší než minimální úroveň. Vzhledem k objemu a cenám dumpingového dovozu se proto potvrzuje, že dopad skutečného dumpingového rozpětí nelze považovat za zanedbatelný.
5.2 Mikroekonomické ukazatele
5.2.1 Zásoby
(119)
Jedna strana zpochybnila správnost údajů uvedených v 93. až 95. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato strana tvrdila, že hodnota zásob jako procento výroby byla během celého posuzovaného období podstatně nižší, než jak bylo uvedeno v tabulce 10 téhož nařízení. Tyto výpočty byly přezkoumány a bylo zjištěno, že chybně vypočteny byly pouze procentní údaje pro rok 2009 a období šetření a že v těchto obdobích bylo procento zásob ve skutečnosti mírně vyšší, než bylo uvedeno dříve. Správná verze tohoto výpočtu je uvedena v tabulce 1 tohoto nařízení.
(120)
Tatáž strana uvedla, že pokud by bylo výrobní odvětví Unie přinuceno zvýšit úroveň zásob až na šest měsíců výroby, jak je uvedeno v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, představovalo by procento zásob 50 % celkové výroby místo 59 %, jak je uvedeno v tabulce 10 prozatímního nařízení.
(121)
V této souvislosti je třeba zdůraznit, že analýzy uvedené v 93. a 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se doplňovaly, nebyly však totožné. První analýza ukazovala procento zásob společností zařazených do vzorku (vyjádřených v metrech čtverečních) v porovnání s výrobou společností zařazených do vzorku (rovněž vyjádřenou v metrech čtverečních) (v období šetření 61 %). Druhá analýza, která se rovněž týkala společností zařazených do vzorku, ukazovala počet měsíců výroby uložené na skladě ve vztahu k dvanácti měsícům v roce (v období šetření 50 %).
(122)
Další analýza umožnila zpřesnit posouzení vývoje počtu měsíců výroby, která je uložena na skladě. V roce 2007 měli výrobci zařazení do vzorku na skladě výrobu přibližně za pět měsíců (43 %), tlak dumpingového dovozu je však v období šetření přinutil zásoby zvýšit na více než sedm měsíců výroby (což odpovídá 61 % celkové roční výroby). V tabulce 1 je uveden objem zásob rovněž ve formě počtu měsíců z celkové roční výroby.
(123)
Tabulka 1
Zásoby
2007
2008
2009
OŠ
Zásoby (v tis. m2)
48 554
50 871
39 689
41 887
Index (2007 = 100)
100
105
82
86
Zásoby jako procento výroby
43 %
49 %
56 %
61 %
Index (2007 = 100)
100
113
130
142
Počet měsíců výroby na skladě v porovnání s celkovou roční výrobou
5,2
5,9
6,7
7,4
Index (2007 = 100)
100
113
130
142
Procento měsíců výroby na skladě (základ 12 měsíců)
43 %
49 %
56 %
61 %
(124)
Potvrzuje se proto závěr, že tendence zaznamenaná u stavu zásob prokazuje, že dochází k újmě.
5.2.2 Prodejní ceny
(125)
Jedna zúčastněná strana (jak již bylo zmíněno v 20. bodě odůvodnění) zpochybnila zjištění uvedená v 96. až 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pokud jde o prodejní ceny výrobního odvětví Unie, a tvrdila, že Komise do určení jednotkové ceny v Unii nezahrnula výrobce v Polsku a České republice a že se tyto údaje neshodují se skutečnými veřejně dostupnými údaji.
(126)
Pokud jde o toto tvrzení, byla provedena simulace s použitím prodejních cen zaznamenaných v Polsku, na něž připadá přibližně 10 % celkové výroby v Unii. Pro Českou republiku, jejíž výroba představuje méně než 3 % celkové výroby v Unii, nebyla simulace provedena. Tato simulace prokázala, že i při zohlednění polských cen se konečná zjištění významně nezmění. V souladu se svou metodikou vypočítala Komise prodejní ceny výrobního odvětví Unie po provedení příslušných úprav s cílem získat ceny účtované prvnímu nezávislému odběrateli, aby byla zajištěna srovnatelnost s čínskými prodejními cenami.
(127)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že argumentace v 97. bodě odůvodnění prozatímního nařízení objasňující, že výrobní odvětví Unie bylo nuceno prodávat menší množství a širší sortiment, nebyla správná, jelikož výrobní odvětví Unie by v tomto případě údajně přišlo o mnohem větší podíl na trhu než jen o 2 %.
(128)
Je třeba poznamenat, že zaměření se na prodej menších sérií neznamená nutně úbytek většího podílu na trhu. Za prvé, výrobní odvětví Unie nebylo zcela vytěsněno z trhu pro větší, homogenní série výrobku, a to i přesto, že tlak levného čínského dovozu je v tomto odvětví obzvláště silný. Za druhé, výrobnímu odvětví Unie se podařilo zachovat přítomnost na celém trhu stlačením prodejních cen a výrobou dražší sortimentní skladby, což vedlo k poklesu ziskovosti, jak je uvedeno v 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Skutečnost, že výrobní odvětví Unie nepřišlo o větší podíl na trhu, proto vysvětluje rozhodnutí zachovat přítomnost na trhu navzdory cenovému tlaku ze strany Číny.
5.2.3 Ziskovost, peněžní tok, návratnosti investic a mzdy
(129)
Jedna strana tvrdila, že mezi velkými a malými společnostmi existují velké rozdíly v ziskovosti. Uvádělo se proto, že se průměrný zisk musí považovat za nereprezentativní, jelikož vzorek obsahoval údaje pouze jedné velké společnosti.
(130)
Jiná strana uvedla, že finanční situace velkých výrobců v Unii je dobrá. Tatáž strana tvrdila, že jelikož neexistují žádné ztráty, a to ani v případě, že se k průměrnému ziskovému rozpětí výrobního odvětví Unie připočítají malé společnosti, jak je uvedeno v 101. bodě odůvodnění a tabulce 12 prozatímního nařízení, nelze prokázat celkovou újmu.
(131)
Je nutno uvést, že aby byla zajištěna konzistentnost zjištění s reprezentativností vzorku, byly všechny ukazatele újmy (včetně zisku) zváženy na základě podílu každého segmentu na celkové výrobě Unie. Na druhou stranu se potvrzuje reprezentativnost velké společnosti, pokud jde o segment větších podniků. Celkové ukazatele odvozené z analýzy společností zařazených do vzorku jsou proto reprezentativní s ohledem na situaci celého výrobního odvětví Unie, a výše uvedené tvrzení bylo nutno odmítnout.
(132)
S ohledem na tvrzení, že velkým podnikům nebyla způsobena žádná újma, je třeba uvést, že podle čl. 4 odst. 1 základního nařízení je nutno analýzu provést ve vztahu k celému výrobnímu odvětví Unie, a nikoli určitým skupinám nebo typům společností. Jak již bylo zmíněno ve 130. bodě odůvodnění, skutečnost, že v období šetření nebyly zaznamenány žádné ztráty, sama o sobě neznamená, že nedošlo k újmě.
5.2.4 Výrobní náklady
(133)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila závěr, že v důsledku navýšení zásob a změny sortimentní skladby se výrobní náklady výrobního odvětví Unie zvýšily o 14 %. Podle této strany není tento závěr pravdivý, jelikož výše zásob ani sortimentní skladba nejsou součástí výrobních nákladů.
(134)
Toto tvrzení je nutno odmítnout, jelikož vysoké úrovně zásob představují značné finanční náklady, které jsou zahrnuty v analýze výrobních nákladů. Opakovaná změna sortimentní skladby znamená na druhou stranu dodatečné výrobní náklady, jelikož výrobce musí často výrobní proces revidovat: tato operace může být nákladná, jelikož znamená prostoje a neoptimální využití strojního zařízení.
6. Závěr o újmě
(135)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila závěr uvedený v 107. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že negativní dopad na výrobní odvětví Unie mělo snížení spotřeby. Podle této strany nemůže existovat újma v důsledku snížení spotřeby, jelikož celkový podíl na trhu zůstal stejný.
(136)
Pokud jde o připomínku týkající se stálého podílu výrobního odvětví Unie na trhu navzdory klesající spotřebě, je nutno zmínit, že podíl na trhu není jediným důležitým ukazatelem újmy. Výrobcům v Unii se podařilo zachovat jejich podíl na trhu Unie pouze na úkor ziskovosti, která se v posuzovaném období snížila. Nelze proto vyvodit závěr, že stálý podíl výrobců v Unii na trhu vylučuje existenci újmy.
(137)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzují závěry ohledně újmy uvedené v 107. až 111. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(138)
Komise obdržela připomínky k prozatímním zjištěním týkajícím se příčinných souvislostí. Tyto připomínky byly zopakováním připomínek, jimiž se již zabývalo prozatímní nařízení v 128. až 132. bodě odůvodnění týkajícím se újmy, kterou si mohlo způsobit samo výrobní odvětví Unie. Nebyly předloženy žádné další důkazy, které by změnily prozatímní závěry. Potvrzují se proto závěry uvedené v 135. a 136. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1. Dopad dovozu z Číny
(139)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo v prozatímní fázi ověřeno, zda dumpingový dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Číny způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
(140)
Některé strany tvrdily, že snížení výroby a prodeje výrobního odvětví Unie bylo důsledkem snižující se spotřeby. Uvádělo se rovněž, že dopad čínského dovozu musel být omezený, jelikož podíl Číny na trhu se zvýšil pouze o 1,6 %, přičemž s podílem výrobního odvětví Unie na trhu mohlo souviset nejvýše 1 %.
(141)
V této souvislosti se připomíná, že při šetření byla zjištěna časová shoda mezi vyšším podílem čínského dovozu na trhu a poklesem zisku výrobního odvětví Unie a navýšením jeho zásob. Na výrobní odvětví Unie mimoto nevyvíjel tlak pouze vyšší podíl na trhu, nýbrž ještě více cenové chování čínských vyvážejících výrobců a vysoké úrovně jejich cenového podbízení.
(142)
Jak bylo připomenuto v 113. bodě odůvodnění, šetřením byly zjištěny značné úrovně cenového podbízení. Šetření rovněž prokázalo, že výrobní odvětví Unie a dovozci prodávali své výrobky velkou měrou stejným odběratelům, což znamená, že výrobní odvětví Unie s dumpingovým dovozem přímo soutěžilo o objednávky.
(143)
To celkově prokazuje, že pokles ziskovosti výrobního odvětví Unie a zhoršení většiny ukazatelů újmy nezpůsobil jen objem dovozu, nýbrž i cenový tlak.
2. Neexistence hospodářské soutěže mezi obkládačkami vyráběnými v Unii a dumpingovými obkládačkami dováženými z Číny
(144)
Řada zúčastněných stran uvedla, že dovoz keramických obkládaček z Číny nemohl způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, jelikož tyto výrobky nejsou srovnatelné. V této souvislosti se uvádělo, že keramické obkládačky z Číny jsou určeny pro trh s homogenními výrobky, zatímco výrobní odvětví Unie vyrábí obkládačky na objednávku, v menších sériích. Rovněž se uvádělo, že čínští výrobci a výrobní odvětví Unie spolu vzájemně nesoutěží kvůli skutečnosti, že čínští výrobci působí v segmentu levných až středně drahých výrobků, zatímco výrobní odvětví Unie působí v segmentu středně drahých až drahých výrobků. Jako důkaz v tomto ohledu byl předložen malý úbytek podílu výrobního odvětví Unie na trhu.
(145)
Ačkoliv na podporu výše uvedených tvrzení nebyly předloženy žádné podstatné důkazy, bylo nicméně pečlivě posouzeno, zda čínský dovoz skutečně soutěžil s obkládačkami vyráběnými v Unii.
(146)
V této souvislosti je nutno zmínit, že Komise provedla velmi podrobná srovnání, která rozlišovala mezi stovkami různých typů obkládaček. V tomto případě šetření prokázalo značnou úroveň shody mezi typy vyráběnými výrobním odvětvím Unie a vývozci. To jednoznačně prokazuje, že výrobní odvětví Unie a čínský dovoz vzájemně soutěží, pokud jde o jednotlivé typy výrobku. Připomíná se rovněž, že při šetření bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie a vyvážející výrobci spolu přímo soutěží, jelikož mají stejnou zákaznickou základnu.
(147)
Pokud jde o tvrzení, že keramické obkládačky z Číny jsou určeny pro trh homogenních výrobků, zatímco výrobní odvětví Unie vyrábí na objednávku, v menších sériích, připomíná se (viz 95. bod odůvodnění prozatímního nařízení), že to byl právě tlak ze strany čínského dovozu, který výrobní odvětví Unie přinutil přejít na menší série a širší škálu výrobků z hlediska barev a rozměrů. Výrobní odvětví Unie je dosud zastoupeno ve všech segmentech trhu a na rozdíl od výše uvedeného tvrzení je nutno strukturu prokazující, že se výrobní odvětví Unie muselo zaměřit na zvláštní typy výrobku, považovat za náznak existence přímé hospodářské soutěže.
(148)
Na základě výše uvedených skutečností nelze uznat tvrzení, že čínský dovoz nezpůsobil výrobnímu odvětví Unie újmu, jelikož spolu vzájemně nesoutěžily.
3. Účinky jiných činitelů
3.1 Dopad dovozu z ostatních třetích zemí
(149)
Některé strany trvaly na tom, že dopad tureckého dovozu je nutno považovat za významný. Pokud jde o ceny, jedna strana zpochybnila závěr, že zvýšení tureckých cen o 19 % bylo významné.
(150)
Toto tvrzení bylo projednáno v 118. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a nebyly zjištěny žádné nové důkazy, které by zneplatnily závěr vyvozený v prozatímní fázi. V těchto souvislostech se potvrzuje, že zvýšení tureckých cen o 19 % musí být pokládáno za významné. Mimoto se připomíná, jak je uvedeno v 41. bodě odůvodnění, že neexistují žádné důkazy o dumpingovém dovozu z této země, který by způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu, a tudíž nelze toto tvrzení uznat.
3.2 Dopad poklesu spotřeby
(151)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že pokles spotřeby postihl především Španělsko a Itálii, v nichž byla újma údajně největší. Hlavním místem určení čínského vývozu byly naopak severské členské státy, které nevykazovaly pokles spotřeby a v nichž byli výrobci v Unii údajně poškozeni méně. Tatáž strana rovněž tvrdila, že se španělské odvětví keramických obkládaček v roce 2010 zotavilo, což prokazuje, že mezi čínským vývozem a údaji o výrobě a prodeji výrobního odvětví Unie neexistuje žádná souvislost.
(152)
Jedna strana uvedla, že navýšení zásob výrobního odvětví Unie by mělo být přičteno poklesu spotřeby v Unii a nikoli dumpingovému dovozu z Číny.
(153)
Tvrzení, že členské státy v severní Evropě nebyly poklesem spotřeby dotčeny a že dovoz z Číny byl nasměrován pouze do severní Evropy, nebylo podpořeno žádnými doloženými důkazy. Naopak, údaje od čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku prokazují, že prodej je rozložen rovnoměrně na celou Unii. Na Španělsko a Itálii mimoto připadá společně 28 % tohoto prodeje, což je jen o něco málo méně než prodej do Německa (32 %). Na tomto základě byla tato tvrzení odmítnuta.
(154)
S ohledem na tvrzení, že navýšení zásob výrobního odvětví Unie by mělo být přičítáno poklesu spotřeby v Unii, připomíná Komise zdůvodnění uvedené v 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že tlak čínského dovozu byl velmi silný zejména v sektoru prodeje velkých sérií, což mělo jasný dopad na zásoby výrobců v Unii. Růst míry zásob během posuzovaného období nelze vysvětlit pouze obtížemi s prodejem výrobků, nýbrž také tím, že bylo nutné mít k dispozici zásoby mimořádně velké škály výrobků. Závěr o účincích čínského dovozu působícího újmu na zásoby se tudíž potvrzuje.
3.3 Dopad hospodářské krize
(155)
Několik zúčastněných stran trvalo na tom, že skutečnou příčinou potíží výrobního odvětví Unie byla hospodářská krize. To bylo doloženo skutečností, že k hlavnímu zhoršení došlo mezi rokem 2008 a 2009, tj. v roce, který postihla krize, zatímco v následujícím období byla tendence méně výrazná. Uvádělo se rovněž, že posuzované období zahrnovalo vrchol a dno hospodářského cyklu, přičemž vrchol se vyznačuje hospodářským rozmachem stavebnictví a dno finanční krizí, a snížení vývozu kvůli zřizování nových výrobních závodů v zemích třetího světa.
(156)
Po poskytnutí konečných informací trvala jedna zúčastněná strana na tom, že ke zhoršení řady ukazatelů újmy došlo kvůli hospodářské krizi a nikoli v důsledku dumpingového dovozu. Účinkem recese bylo podle této strany zvýšení poptávky po velkých objemech levných výrobků. Následkem toho se výrobní odvětví Unie muselo více zaměřit na výrobu pro objednávky ve velkém, tedy na segment, v němž již působilo čínské výrobní odvětví, čímž došlo k navýšení úrovně zásob. Kromě toho recese údajně způsobila inflaci v Unii, která byla v porovnání s Čínou vyšší, což vedlo ke zvýšení výrobních nákladů výrobců v Unii, a výrobní odvětví Unie proto údajně muselo prodávat za ceny, jež byly nižší než výrobní náklady.
(157)
Jiná strana tvrdila, že zisk výrobního odvětví Unie se v posledním čtvrtletí období šetření významně zvýšil, což poukazuje na to, že výrobní odvětví Unie se po hospodářské krizi zotavilo. Tato strana požadovala, aby byl zisk za období šetření udáván za čtvrtletí, což by pravděpodobně naznačilo, že ziskovost ke konci období šetření byla výrazně vyšší.
(158)
Skutečnost, že na výkonnost výrobního odvětví Unie měl dopad hospodářský útlum, byla uznána již v 120. bodě odůvodnění nařízení o uložení prozatímních opatření. V této souvislosti je třeba připomenout, že aby byla zjištěna příčinná souvislost, příslušná právní norma stanoví, že dumpingový dovoz musí výrobnímu odvětví Unie způsobovat podstatnou újmu. Dumpingový dovoz však nemusí být jedinou příčinou újmy.
(159)
Šetřením bylo mimoto prokázáno, že tendence rostoucího čínského vývozu mohla pokračovat navzdory hospodářské krizi. Čína byla skutečně jediným účastníkem na trhu, který byl schopen udržet si svůj podíl na trhu i ve složité hospodářské situaci.
(160)
Pokud jde o změnu ve struktuře poptávky v Unii, jak se uvádí v 156. bodě odůvodnění, nebyly na podporu tohoto tvrzení předloženy žádné důkazy. Připomíná se, že šetření naopak ukázalo, jak je vysvětleno v 106. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že výrobní odvětví Unie muselo změnit sortimentní skladbu a nabízet větší výběr výrobků z hlediska typů, barev a rozměrů a muselo navýšit své zásoby, aby bylo schopno v krátkém čase reagovat na velmi specifické objednávky. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(161)
Pokud jde o dopad inflace na výrobní náklady, je možné pozorovat, že průměrná míra inflace v Unii nebyla vyšší než míra inflace v Číně během posuzovaného období, a že jí proto nemohou být vysvětlovány obtíže výrobců v Unii s prodejem za udržitelné ceny. S ohledem na úroveň cenového podbízení navíc nelze vyvodit závěr, že tlak na snižování čínských dovozních cen byl způsoben výrobním odvětvím Unie. Z těchto důvodů muselo být tvrzení této strany odmítnuto.
(162)
Pokud jde na druhou stranu o situaci výrobního odvětví Unie, připomíná se, že v prozatímním nařízení (126. bod odůvodnění) bylo prokázáno, že agresivní cenové chování čínských vývozců nepříznivě ovlivnilo ziskovost výrobního odvětví Unie v posuzovaném období již v době před světovým hospodářským útlumem. To prokazuje, že i kdyby nedošlo ke krizi, tlak ze strany levného dovozu z Číny byl sám o sobě dostatečný, aby mohl výrobnímu odvětví Unie způsobit podstatnou újmu.
(163)
Tato skutečnost (vezme-li se v úvahu společně s dumpingovými cenami) podporuje závěr, že hospodářský útlum nenarušuje příčinnou souvislost mezi čínským vývozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(164)
Požadavek, aby byl zisk za období šetření udáván za čtvrtletí, není pro současné šetření považován za relevantní, protože i kdyby se ukázalo, že byl zisk výraznější, musel by být porovnán s cílovým ziskem ve výši 3,9 %.
3.4 Dopad neprovedení restrukturalizace výrobního odvětví Unie
(165)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že újmu způsobenou výrobcům v Unii je nutno přičíst tomu, že neprovedli restrukturalizaci, jelikož zmenšení trhu ve výši 29 % bylo doprovázeno pouze 7% snížením kapacity a 16% snížením zaměstnanosti.
(166)
V tomto odvětví je zrušení výrobní kapacity složitým procesem, jelikož obnovení kapacity v případě zotavení trhu je pro výrobce mimořádně nákladné. Snížení zaměstnanosti, k němuž došlo v dotčeném období, bylo stejného řádu jako zmenšení trhu. Tendence v oblasti zaměstnanosti nemusí naprosto přesně odrážet tendenci výroby, jelikož ne všechna pracovní místa souvisí přímo s vlastní výrobou. Skutečnost, že zrušení kapacity a propouštění pracovníků ve výrobním odvětví neodpovídalo přesně zmenšení trhu, nenaznačuje, že nedošlo k restrukturalizaci. V rozporu s těmito tvrzeními a s přihlédnutím ke struktuře výrobního odvětví je proto 7% snížení kapacity a 16% snížení zaměstnanosti nutno pokládat za významné.
3.5 Dopad výkonnosti výrobního odvětví Unie na vývozních trzích
(167)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že snížení objemu vývozu výrobního odvětví Unie bylo zapříčiněno vysokými cenami, a nikoli dopadem čínského vývozu.
(168)
S ohledem na toto tvrzení se připomíná, že se po hospodářské krizi vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie zlepšila. Tvrzení, že vývozní výkonnost měla značný nepříznivý dopad na výsledky výrobního odvětví Unie, není proto možno přijmout.
4. Závěr o příčinných souvislostech
(169)
Žádné z tvrzení, která předložily zúčastněné strany, neprokazuje, že dopad ostatních činitelů kromě dumpingového dovozu z Číny byl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a zjištěnou újmou. Potvrzují se proto závěry o příčinných souvislostech uvedené v prozatímním nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
(170)
S ohledem na připomínky stran provedla Komise další analýzu všech tvrzení týkajících se zájmu Unie. Všechny záležitosti byly posouzeny a byly potvrzeny závěry uvedené v prozatímním nařízení.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(171)
Jelikož s ohledem na zájem výrobního odvětví Unie nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzují se závěry uvedené v 137. až 141. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Zájem dovozců
(172)
Jedna strana uvedla, že uložení opatření ohrozí ekonomickou existenci dovozců, jelikož budou moci přenést pouze částečně vyšší náklady v důsledku cla na své odběratele.
(173)
Po poskytnutí konečných informací se dvě strany vyjádřily proti závěru, že dovozci mohou snadno přejít z čínských dodávek k jiným zdrojům dodávek, a jako důvod uvedli zejména to, že kvalita a ceny nejsou srovnatelné.
(174)
S ohledem na toto tvrzení se připomíná, že velká část dovozu není cly dotčena, jelikož nepochází z Číny. Vlastnosti výrobku, jenž se ve srovnatelné kvalitě vyrábí na celém světě, naznačují, že jsou tyto výrobky nahraditelné, a že je tudíž možné využívat celou řadu alternativních zdrojů dodávek, a to i navzdory učiněným tvrzením. I v případě dovozců, kteří se spoléhají na čínský dovoz, jenž je podle zjištění šetření dumpingový a prodává se za podstatně nižší ceny, než jsou ceny výrobků pocházejících z Unie, bylo při šetření zjištěno, že dovozci mohou u svých prodejních cen uplatnit přirážky přesahující 30 %. To spolu se zjištěnou skutečností, že dovozci dosáhli zisku ve výši přibližně 5 % a mohou přenést přinejmenším část možných vyšších nákladů na své odběratele, naznačuje, že jim jejich postavení umožňuje vypořádat se s dopadem opatření.
(175)
Jak je uvedeno v 144. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, uložení opatření nebude dovozcům v Unii bránit v tom, aby zvýšili podíly dovozu výrobků z jiných nedumpingových zdrojů, které jsou dostupné v Unii i v ostatních třetích zemích.
(176)
Jeden dovozce tvrdil, že pro určitý typ výrobku jsou prý v současné době čínské ceny vyšší než ceny výrobního odvětví Unie, a že by tedy opatření neumožňovala tento konkrétní typ výrobku v budoucnu vyvážet.
(177)
Toto tvrzení nebylo podloženo žádnými důkazy. Podle dostupných informací navíc tento typ výrobku představoval pouze menší část trhu a významně by neovlivnil dodávky na trhu Unie. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
3. Zájem uživatelů
(178)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že dopad na uživatele bude značný. Zejména se uvádělo, že i minimální zvýšení cen o 32,3 % odběratelům zabrání v nákupu kvalitních výrobků. Rovněž se uvádělo, že ačkoliv může být pravdou, že dopad na velké diverzifikované obchody pro kutily může být omezený, malé specializované obchody budou značně dotčeny.
(179)
Pokud jde o dopad na konečné uživatele, Komise potvrzuje prozatímní závěr uvedený v 152. a 153. bodě odůvodnění nařízení Komise o prozatímním clu, tj. že dopad na ceny bude omezený.
(180)
Stavebnictví, jeden z největších odběratelů výrobců keramických obkládaček, se rozhodlo při šetření nespolupracovat. Po uložení prozatímních opatření byla Evropská federace stavebního průmyslu (European Construction Industry Federation (FIEC)) znovu vyzvána, aby poskytla statistické údaje, které prokazují, do jaké míry (pokud vůbec) bude toto odvětví nepříznivě ovlivněno uložením opatření. Federace FIEC potvrdila, že ačkoliv nejsou údaje přímo dostupné, nákladový dopad opatření na celkovou činnost jejích členů je velmi malý. Federace rovněž objasnila, že nízký zájem ze strany jejích členů je nutno pokládat za podporu návrhu Komise.
(181)
Pokud jde o malé specializované obchody, Komisi se nepodařilo získat žádné přesvědčivé údaje, které by potvrzovaly velikost a rozsah dopadu antidumpingového opatření. Stejně jako u dopadu na dovozce je nutno mít na paměti, že se keramické obkládačky vyrábějí v Unii a v mnoha třetích zemích neuplatňujících dumping; lze proto vyloučit vážné riziko nedostatečných dodávek pro maloobchody.
4. Zájem konečných spotřebitelů
(182)
Usilovalo se o získání podrobnějšího posouzení dopadů ze strany spotřebitelů. Šetření prokázalo, že dopad bude pravděpodobně omezený.
(183)
Absolutní hodnota opatření je za prvé vypočítána z dovozní ceny, a tudíž na základě, který je mnohem nižší než konečná maloobchodní cena dotčeného výrobku. Tato hodnota může být na různých stupních (dovozci, velkoobchodníci a maloobchodníci) dříve, než se výrobek dostane ke konečnému spotřebiteli, snížena. A i kdyby dovozci a prodejci přesunuli celou výši cla na odběratele, připomíná se, že na trhu existuje velká nabídka výrobků, na něž se opatření nevztahují a které vyrábějí výrobci v Unii i výrobci ze třetích zemí.
(184)
Komise vypočítala dopad antidumpingových cel na ceny účtované spotřebitelům, a to stanovením výše cla, jež má být zaplaceno podle skutečného dovozu z Číny, a přidělením této částky přímo spotřebitelům za předpokladu, že dovozci, velkoobchodníci a maloobchodníci přenesou veškeré dodatečné náklady na konečné spotřebitele. Takto vypočítaný dopad na náklady je podstatně nižší než 0,5 EUR/m2. Připomíná se, že v prozatímním nařízení byl vyvozen závěr, že v Unii činí průměrná roční spotřeba u spotřebitelů přibližně 2,2 m2 na osobu. Vzhledem k nízkému dopadu cla na metr čtvereční bude zvýšení nákladů pravděpodobně omezené, a to i v případě, že spotřebitel nakoupí značné množství dotčeného výrobku za účelem stavby nebo renovace.
5. Závěr týkající se zájmu Unie
(185)
Lze očekávat, že uložení opatření pomůže výrobnímu odvětví Unie s následnými příznivými dopady na podmínky hospodářské soutěže na trhu Unie a snížením hrozby uzavírání podniků a snižování počtu pracovníků.
(186)
Mimoto lze předpokládat, že uložení opatření bude mít omezený dopad na uživatele/dovozce, kteří budou moci pořizovat dodávky u široké škály dodavatelů na trhu Unie a v ostatních třetích zemích.
(187)
Na základě výše uvedených skutečností nelze dospět k závěru, že uložení opatření není v zájmu Unie.
G. KONEČNÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
1.1 Zveřejnění
(188)
Dvě zúčastněné strany uvedly, že Komise měla v prozatímním ånařízení zveřejnit rozpětí cenového podbízení, a jedna z nich tvrdila, že nezveřejnění tohoto údaje znamená, že zúčastněné strany nemohly posoudit, zda bylo náležitě uplatněno pravidlo nižšího cla.
(189)
V reakci na výše uvedené skutečnosti jsou zveřejněna prozatímní rozpětí:
Společnost
Rozpětí újmy
Skupina Wonderful
52,6 %
Skupina Xinruncheng
95,8 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
72,1 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd
73,9 %
Všichni ostatní spolupracující výrobci
66,0 %
Zbytkové rozpětí
95,8 %
1.2 Rozpětí újmy
(190)
Jedna strana tvrdila, že pro zjištění újmy použila Komise nejednotný přístup a měla své závěry založit na vážených průměrných údajích pro celé výrobní odvětví.
(191)
V souvislosti s tímto tvrzením se poznamenává, že zjištění týkající se úrovně pro odstranění újmy vycházejí z ověřených údajů od konkrétních společností, jež byly považovány za nejspolehlivější základ k tomu, aby byly zohledněny všechny příslušné skutečnosti pro účely srovnání. Proto muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(192)
Vzhledem k výše dosaženým závěrům ohledně dumpingu, výsledné újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz z Číny.
(193)
Pro účely stanovení úrovně těchto cel byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytného pro odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(194)
Považovalo se proto se vhodné vypočítat rozpětí cenového podbízení na základě cen zjištěných z údajů, které poskytli výrobci v Unii a čínští vývozci.
(195)
Při výpočtu výše antidumpingového cla nezbytného k odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že by clo mělo být vypočítáno tak, aby výrobnímu odvětví Unie umožnilo pokrýt výrobní náklady a dosáhnout přiměřeného zisku. Usuzovalo se, že tímto přiměřeným ziskem před zdaněním je zisk, jehož by výrobní odvětví tohoto typu dosáhlo za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. pokud by neexistoval dumpingový dovoz, u prodeje obdobného výrobku v Unii. Tento zisk byl stanoven s přihlédnutím k ziskovosti ve výši 3,9 %, jíž výrobní odvětví Unie dosáhlo v roce 2007, jak je uvedeno v tabulce 12 prozatímního nařízení.
(196)
Zjištěná rozpětí újmy jsou tato:
Společnost
Rozpětí újmy
Skupina Wonderful
58,5 %
Skupina Xinruncheng
82,3 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
66,6 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd
58,6 %
Všichni ostatní spolupracující výrobci
65,0 %
Zbytkové rozpětí
82,3 %
(197)
Podotýká se, že rozpětí újmy u „všech ostatních spolupracujících výrobců“ bylo stanoveno bez použití údajů skupiny Kito, jelikož skupina Kito nebyla součástí vzorku, a aby bylo zajištěno, že je v souladu se způsobem výpočtu dumpingového rozpětí pro „všechny ostatní spolupracující výrobce“. (Viz čl. 9 odst. 6 první věta základního nařízení.) Pro skupinu Kito se s ohledem na použití článku 18 základního nařízení použije zbytkové rozpětí újmy, jak je uvedeno v 54. bodě odůvodnění.
(198)
Podotýká se rovněž, že rozpětí cenového podbízení jsou vyšší než zjištěná dumpingová rozpětí uvedená v 88. až 93. bodě odůvodnění, a proto by jako základ pro stanovení výše cel mělo v souladu s pravidlem nižšího cla sloužit dumpingové rozpětí.
(199)
V zájmu zajištění rovného zacházení mezi novými vyvážejícími výrobci a spolupracujícími společnostmi nezařazenými do vzorku uvedenými v příloze I tohoto nařízení by mělo být přijato ustanovení zajišťující, že se na nové výrobce bude vztahovat vážený průměr cla uloženého spolupracujícím společnostem nezařazeným do vzorku, jelikož noví výrobci by jinak neměli nárok na přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení vzhledem k tomu, že čl. 11 odst. 4 neplatí v případě, kdy byl použit výběr vzorku.
2. Celní prohlášení
(200)
Statistické údaje týkající se dotčeného výrobku se často vyjadřují v metrech čtverečních. Nicméně pro dotčený výrobek není v kombinované nomenklatuře stanovené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (6) žádná taková doplňková jednotka uvedena. Je proto nezbytné stanovit, že v prohlášení o propuštění do volného oběhu se má kromě hmotnosti v kilogramech nebo tunách uvádět pro dovoz i počet metrů čtverečních dotčeného výrobku.
3. Konečný výběr prozatímního cla
(201)
Vzhledem k velikosti zjištěného dumpingového rozpětí a na základě úrovně újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považovalo za nezbytné, aby se částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením vybraly s konečnou platností.
(202)
Jestliže jsou konečná cla vyšší než prozatímní cla, vyberou se s konečnou platností pouze zajištěné částky ve výši prozatímního cla, zatímco částky, které byly zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingového cla, by se měly uvolnit.
4. Forma opatření
(203)
Jedna zúčastněná strana navrhla, aby opatření měla formu minimální dovozní ceny namísto valorických cel. Minimální dovozní cena však není pro dotčený výrobek vhodná, jelikož výrobek existuje ve velkém množství typů výrobků, jejichž ceny vykazují významné rozdíly, což představuje velmi vysoké riziko vzájemné kompenzace. Kromě toho se očekává, že typy výrobku se budou dále vyvíjet, pokud jde o design a konečnou úpravu, a minimální dovozní cena by pak už nebyla vhodným základem pro výši cla. Proto se žádost o uložení opatření ve formě minimální dovozní ceny zamítá.
(204)
Jiná strana požadovala, aby měla opatření formu dovozních kvót. Avšak dovozní kvóty nejsou ani v souladu se základním nařízením, ani s mezinárodně dohodnutými pravidly. Proto musela být žádost zamítnuta,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz glazovaných a neglazovaných keramických dlaždic a obkládaček, obkládaček pro krby nebo stěny; glazovaných a neglazovaných keramických mozaikových kostek a podobných výrobků, též na podložce, v současnosti kódů KN 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 a 6908 90 99, pocházejících z Čínské lidové republiky.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyráběné níže uvedenými společnostmi činí:
Společnost
Clo
Doplňkový kód TARIC
Dongguan City Wonderful Ceramics Industrial Park Co. Ltd; Guangdong Jiamei Ceramics Co. Ltd; Qingyuan Gani Ceramics Co. Ltd; Foshan Gani Ceramics Co. Ltd
26,3 %
B011
Guangdong Xinruncheng Ceramics Co. Ltd
29,3 %
B009
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
36,5 %
B010
Společnosti uvedené v příloze I
30,6 %
Všechny ostatní společnosti
69,7 %
B999
3. Použití individuálních celních sazeb stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. Není-li tato faktura předložena, použije se celní sazba platná pro všechny ostatní společnosti.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 258/2011 o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz keramických obkládaček, v současnosti kódů KN 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 a 6908 90 99, pocházejících z Čínské lidové republiky budou vybrány s konečnou platností. Částky, které byly zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingového cla, budou uvolněny.
Článek 3
Pokud jakýkoli výrobce z Čínské lidové republiky předloží Komisi dostatečné důkazy o tom, že v období šetření (tj. od 1. dubna 2009 do 31. března 2010) nevyvážel zboží popsané v čl. 1 odst. 1 pocházející z Čínské lidové republiky, o tom, že není ve spojení s žádným vývozcem ani výrobcem, na něž se vztahují opatření uložená tímto nařízením, a o tom, že po skončení období šetření vyvezl dotčené zboží do Unie nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného výrobku do Unie, může Rada na návrh Komise a po konzultaci s poradním výborem prostou většinou změnit čl. 1 odst. 2 tak, aby bylo pro tohoto výrobce stanoveno clo platné pro spolupracující výrobce nezařazené do vzorku, tj. 30,6 %.
Článek 4
Při předložení prohlášení o propuštění do volného oběhu v souvislosti s výrobky uvedenými v článku 1 se do příslušného pole takového prohlášení zapíše počet metrů čtverečních dovezených výrobků.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. září 2011.
NÕUKOGU RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 917/2011,
12. september 2011,
millega kehtestatakse Hiina Rahvavabariigist pärit keraamiliste plaatide impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks ja nõutakse lõplikult sisse selle suhtes kehtestatud ajutine tollimaks
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (1) („algmäärus”), eriti selle artiklit 9,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, mis on esitatud pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,
ning arvestades järgmist:
A. MENETLUS
1. Ajutised meetmed
(1)
Määrusega (EL) nr 258/2011 (2) („ajutine määrus”) kehtestas komisjon ajutise dumpinguvastase tollimaksu Hiina Rahvavabariigist („Hiina”) pärit keraamiliste plaatide impordi suhtes.
(2)
31. mail 2011 avaldati parandus, (3) et parandada teatavad tüpograafiavead, eeskätt teatavate Hiina eksportivate tootjate nimed, mis olid ajutise määruse I lisas valesti avaldatud.
(3)
Pärast mõningate paranduses avaldamise järel saadud väidete kontrollimist selgus, et need väited on põhjendatud ja et veel teisedki nimed on valesti avaldatud. Käesoleva määruse I lisas on loetletud kõigi nende äriühingute õiged nimed, kelle suhtes kohaldatakse kaalutud keskmist tollimaksu.
(4)
Siinkohal tuleb meenutada, et menetlus algatati kaebuse alusel, mille Euroopa keraamiliste plaatide tootjate liit (CET) („kaebuse esitaja”) esitas tootjate nimel, kelle toodang moodustab olulise osa, käesoleval juhul üle 30 % liidu keraamiliste plaatide kogutoodangust. Nagu on sätestatud ajutise määruse põhjenduses 24, hõlmas dumpingut ja kahju käsitlev uurimine ajavahemikku 1. aprillist 2009 kuni 31. märtsini 2010 („uurimisperiood”). Kahju hindamisega seotud suundumuste osas analüüsis komisjon andmeid, mis hõlmasid ajavahemikku 1. jaanuarist 2007 kuni uurimisperioodi lõpuni („vaatlusalune periood”).
2. Järgnenud menetlus
(5)
Pärast selliste oluliste faktide ja kaalutluste teatavakstegemist, mille põhjal otsustati kehtestada ajutised meetmed („esialgsete järelduste teatavakstegemine”), esitas mitu huvitatud isikut kirjalikud esildised, milles nad väljendasid oma seisukohti esialgsete järelduste kohta. Seda soovinud isikutele anti võimalus arvamust avaldada suuliselt ning lisaks toimusid kahe huvitatud isiku taotlusel ärakuulamised vastutava ametniku juuresolekul.
(6)
Komisjon jätkas lõplike järelduste tegemiseks vajaliku teabe hankimist.
(7)
Kõiki asjaosalisi teavitati olulistest faktidest ja kaalutlustest, mille põhjal kavatseti soovitada lõpliku dumpinguvastase tollimaksu kehtestamist teatavate Hiinast pärit keraamiliste plaatide impordi suhtes ja ajutise tollimaksuna tagatiseks antud summade lõplikku sissenõudmist. Pärast seda teatavakstegemist anti asjaosalistele võimalus esitada teatava ajavahemiku jooksul oma märkused.
(8)
Kõiki huvitatud isikute suulisi ja kirjalikke märkusi kaaluti ja neid võeti võimaluse korral arvesse.
3. Menetlusega seotud isikud
3.1. Hiina eksportivate tootjate väljavõtteline uuring
(9)
Eksportivate tootjate valimi koostamisel lisati valimisse seda taotlenud ettevõtete „rühm”, sest kahe asjaomase tootja liidetud ekspordimaht paigutas nad liidu turule eksportijate seas kolmandale kohale. Need ärihingud väitsid, et nad on seotud komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93 (millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) (4) artikli 143 lõike 1 punkti b alusel, mille kohaselt loetakse pooled seotuks, kui „nad on juriidiliselt tunnustatud äripartnerid”. Uurimisel selgus, et need äriühingud ei olnud siiski selles tähenduses seotud, ja neid koheldi edaspidi nagu eraldiseisvaid üksusi, nagu on mainitud ka ajutise määruse põhjenduses 35.
(10)
Mõned eksportivad tootjad väitsid oma märkustes, et kõnealused äriühingud oleks tulnud ebaõige või eksitava teabe esitamise eest valimist välja jätta. Lisaks väitsid samad tootjad, et kaalutud keskmise dumpingumarginaali arvutamisel ei oleks tohtinud neid kaht valimisse kuuluvat äriühingut arvesse võtta.
(11)
Sellega seoses tuleb märkida, et kõnealuste isikute poolt enne valimi moodustamist esitatud teave oli piisav, et pidada neid äriühinguid seotuks, ning nad lisati valimisse, arvestades nende liidetud eksportmüüki liidu turule. Kahe äriühingu omavahelist suhet uuriti üksikasjalikult nende valdustesse tehtud kontrollkäikude ajal. Teave, mille need äriühingud olid esitanud oma seotuse väite tõenduseks, leiti siiski olevat ebapiisav, et tõendada nende seotust - vastupidiselt äriühingute enda arvamusele. Seetõttu tehti järeldus, et kõnealuseid äriühinguid ei saa pidada seotuks määruse (EMÜ) nr 2454/93 artikli 143 lõike 1 punkti b tähenduses. Kuna äriühingud tegid uurimises koostööd, esitades muu hulgas teavet oma väidetava seotuse kohta, ei olnud mingit põhjust neid valimist välja jätta. Seepärast lükatakse kõnealune väide tagasi.
(12)
Pealegi, isegi kui oletada, et teiste äriühingute kaasamine valimisse uurimise ajal oleks andnud uurimisperioodil tulemuseks tunduvalt suurema eksportmüügi liitu, oleks allesjäänud aja jooksul olnud raske neid kiiruga valitud äriühinguid uurida. Sellepärast on valim - hoolimata sellest, et kõnealused äriühingud ei osutunud seotuks - kooskõlas algmääruses sätestatud nõuetega. Samuti ei ole mingeid tõendeid selle kohta, nagu oleks need äriühingud meelega väitnud oma seotust, et saada valimisse kaasatud.
(13)
Kuna muud märkused puuduvad, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 5 ja 6.
3.2. Liidu tootjate väljavõtteline uuring
(14)
Pärast ajutiste meetmete kehtestamist väitis üks isik, et kuna ükski kaebust toetavatest liidu tootjatest ei esitanud küsimustiku vastuseid, tuleks neid käsitada uurimise käigus koostööst hoiduvatena. See väide jäi jõusse ka pärast lõplike järelduste teatavakstegemist.
(15)
Vastuseks väitele, mille kohaselt näitab küsimustiku vastuste puudumine kaebust toetavate liidu tootjate hoidumist koostööst, tuleb meenutada, et CET on kõigi kaebuse esitanud äriühingute seaduslik esindaja. CET oli kaebuses osalevate äriühingute eest juba esitanud nõuetekohase lisateabe uurimisperioodi andmete kohta. Nagu märgitud ka algatamisteates, peavad valimi moodustamiseks esitama teavet üksnes äriühingud, kes ei ole kogu vajalikku teavet veel esitanud. Järelikult tegid kaebuses esitanud tootjad täielikku koostööd, kuivõrd nad olid edastanud kogu vajaliku teabe kaebuse esitamise etapis ning kuna nende seaduslik esindaja oli edastanud nende eest uurimisperioodi andmete nõutavad ajakohastused.
(16)
Üks huvitatud isik väitis, et valim ei ole statistiliselt korrektne liidu tootmisharu eri kategooriatesse jaotamise ja valimi geograafilise katvuse tõttu. Liidu keraamiliste plaatide tööstus on tugevalt killustatud tootmisharu, kuhu kuulub üle 500 tootja. Sellega seoses tehti kindlaks, et esindatud olid kõik kolm äriühingute kategooriat - st suured, keskmise suurusega ja väikesed ettevõtted. Et kahjuanalüüsis ei domineeriks suurte äriühingute tulemused, vaid et see kajastaks asjakohaselt ka väikeste äriühingute olukorda, kelle toodang moodustab valdava osa liidu toodangust, peeti vajalikuks kaasata valimisse nii väikesed, keskmise suurusega kui ka suured äriühingud. Igast kategooriast valiti suuremad ettevõtted, kui geograafiline katvus seda lubas.
(17)
Ühe huvitatud isiku väitel ei olnud valim pärast Poola tootja väljajätmist enam representatiivne liidu turule suunatud müügi mahu osas ning komisjon ei suutnud selle representatiivsust tõendada.
(18)
Tõepoolest, üks Poola tootja loobus koostööst ja tuli seetõttu valimist välja jätta. Siiski ei sõltu valimi representatiivsus sellest, kui täpselt see kajastab kõigi tootvate liikmesriikide geograafilist paiknemist ja osakaalu. Niisugune lähenemisviis ei ole praktikas õigustatud, kuna geograafiline katvus on vaid üks valimi representatiivsust tagavatest teguritest. Tegelikult piisab sellest, kui valim peegeldab laias laastus peamiste tootjariikide proportsionaalset osakaalu. Seda kriteeriumi järgides leiti, et Poola äriühingu väljajätmine valimist ei mõjutanud selle üldist representatiivsust. Selle alusel kinnitatakse, et liidu tootjate valim oli algmääruse artikli 17 tähenduses piisavalt representatiivne.
(19)
Seoses valimi üldise representatiivsusega tuleb märkida, et liidu tootmisharu suure killustatuse tõttu on vältimatu, et valimisse kuuluvad äriühingud katavad vaid suhteliselt väikest osa liidu kogutoodangust. Igal juhul on algmääruse artiklis 17 sätestatud, et uurimine võib piirduda statistiliselt õigete valimitega või suurima tüüpilise toodangu-, müügi- või ekspordimahuga, mida on uurijate käsutuses oleva aja jooksul võimalik uurida, ilma et seda tüüpilist mahtu kuidagi piiritletaks. Eelnevale tuginedes kinnitatakse, et valim oli representatiivne algmääruse artikli 17 tähenduses.
(20)
Ühe huvitatud isiku väitel ei kaasanud komisjon valimisse sellistes riikides nagu Poola ja Tšehhi Vabariik asuvaid liidu tootjaid, kes pakuvad madalaid müügihindu. Seega ei peegeldanud valim piisavalt liidu tootjate keskmisi müügihindu.
(21)
Komisjon tuvastas seda väidet uurides, et valimisse kuuluvate liidu tootjate keskmised müügihinnad olid samas suurusjärgus mis avalikult kättesaadavates statistikaaruannetes esitatud keskmised müügihinnad. Igal juhul - nagu on selgitatud ka põhjenduses 125 - näitas uurimine, et lõppjäreldused ei muutu oluliselt, kui nende riikide puhul kasutatakse statistikas avaldatud hindu.
(22)
Rida isikuid esitas märkusi liidu valimi koostamise meetodi kohta ning võrdles seda Hiina eksportijate valimi koostamise põhimõttega, mis põhines vaid ekspordimahul.
(23)
Liidu tootjate ja Hiina eksportivate tootjate valimite erinevate koostamismeetodite kohta tuleb märkida, et need valiti vastavalt väljavõttelise uuringu eesmärkidele. Kuna komisjon pidi hindama liidu tootmisharu üldist olukorda, valiti kriteerium, mis annaks sektorist kõige representatiivsema ülevaate. Hiina eksportijate puhul peeti sobivaks koostada valim vaatlusaluse toote suurima ekspordimahu põhjal, mistõttu võeti valimisse vaid suurimad eksportijad. Algmääruse artiklis 17 ei ole ette nähtud, et mõlemad valimid peaksid olema koostatud sama kriteeriumi alusel. Pealegi said kõnealusel juhul enne Hiina eksportivate tootjate valimi lõplikku kinnitamist nii koostööd tegevad isikud Hiinas kui ka selle riigi ametivõimud selle kohta märkusi esitada. Märkusi saadi valimi koosseisu, aga mitte selle representatiivsuse kohta.
(24)
Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist väitis üks importijate ühendus, et vastavalt algmääruse artiklile 17 tuleb liidu tootjate ja eksportivate tootjate valimid moodustada sama kriteeriumi alusel. Ka mõned Hiina osapooled jäid pärast lõplike järelduste teatavakstegemist väite juurde, nagu olnuks Hiina eksportivate tootjate ja liidu tootjate valimite moodustamisel tegemist diskrimineerimisega.
(25)
Vastuseks sellele väitele, mille juurde jäädi ka pärast lõplike järelduste teatavakstegemist ja mille kohaselt tulnuks liidu tootjate ja eksportivate tootjate valimite moodustamisel kohaldada sama kriteeriumi põhjenduses 23 esitatud põhjustel, leitakse, et need valimid võib moodustada erinevate kriteeriumide alusel. Seepärast lükatakse kõnealune väide tagasi.
(26)
Mis puudutab põhjenduses 23 mainitud asjaolu, et valimi representatiivsuse kohta ei esitatud märkusi, siis väidavad need isikud, et valimite koostamise ajal ei olnud Hiina osapooled teadlikud sellest, et kasutati erinevaid valikukriteeriume, ega saanud seetõttu seda aspekti kommenteerida.
(27)
Seoses tõsiasjaga, et Hiina osapooled ei olnud teadlikud sellest, et valimite koostamisel kasutati erinevaid kriteeriume, tuleb rõhutada, et kooskõlas algmääruse artikli 17 lõikega 2 on väljakujunenud tavaks, et osapoolte arvamust küsitakse vaid nende oma kategooria valimite kohta, st eksportivad tootjad saavad esitada märkusi vaid kavandatava eksportivate tootjate valimi kohta. Neil asjaoludel jäetakse arvesse võtmata kõnealuste isikute väide, mille kohaselt nad ei saanud esitada märkusi erinevate valimite koostamise kriteeriumide kohta nende valimite koostamisel ajal.
(28)
Lõplike järelduste teatavakstegemise järel väitis üks huvitatud isik, et erinevaid ettevõttekategooriaid valimisse kaasates rikkus komisjon algmääruse artikli 4 lõiget 1, mis näeb ette, et analüüsida tuleb liidu tootmisharu tervikuna, mitte teatavaid ettevõtterühmi või -tüüpe.
(29)
Õigustatud ei ole väide, nagu rikutaks valimi kolme kategooriasse jagamisega algmääruse artikli 4 lõiget 1. Vastavalt põhjenduses 23 selgitatule esindas valim liidu tootmisharu tervikuna, mitte vaid teatavat ettevõtete rühma, nagu väidab asjaomane isik. Pealegi on algmääruse artikli 17 lõikes 1 selgelt lubatud koostada kahju kindlakstegemiseks valim. Seetõttu leiti kõnealune väide olevat põhjendamatu ja lükati tagasi.
(30)
Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist vaidlustas seesama huvitatud isik geograafilise katvuse arvessevõtu valimi koostamisel, väites, et liit on ühisturg ja et algmääruse artikli 17 lõike 1 alusel tohib valimi moodustada vaid suurima representatiivse ekspordimahu põhjal.
(31)
Seoses geograafilise katvuse kriteeriumi kasutamisega tuleb märkida, et tegemist on killustatud tootmisharuga ning valitud ettevõtete representatiivsuse hindamiseks tuli võtta arvesse tootjate geograafilist paiknemist liikmesriikides, et valim kajastaks liidus ettetulevaid erinevaid olukordi. Valim hõlmab liikmesriike, kus valmib umbes 90 % liidu toodangust, ning isegi pärast Poola ettevõtja väljajätmist on see protsent suur - umbes 80 %. Seega tagas komisjoni kasutatud meetod, et valim kajastab liidu tootmist tervikuna ja on kooskõlas algmääruse artikli 17 lõikega 1. Seetõttu lükati see väide tagasi.
(32)
Lõplike järelduste teatavakstegemise järel väitis üks huvitatud isik, et liidu tootjate valimisse valiti vaid keskmise ja väikese suurusega ettevõtted, mille kulud ja hinnad on väidetavalt kõrgemad kui suurtel Hiina ettevõtetel.
(33)
Selle väite kinnituseks ei esitatud mingit tõendusmaterjali. Tuleb märkida, et valim sisaldas ettevõtteid kõigist erinevatest kategooriatest. Pealegi ei sõltu ettevõtte kulud ainult ettevõtte suurusest, vaid ka nt toormaterjali hinnast, amortisatsioonist, tootmisvõimsuse rakendusastmest.
4. Isikute õigused
4.1. Kaebuse esitajate ja kaebust toetavate äriühingute nimede konfidentsiaalsus
(34)
Üks huvitatud isik väitis, et kaebuse esitaja identiteeti puudutava teabe nappuse tõttu ei saanud huvitatud isikud oma kaitseõigust täielikult kasutada. Kuna mõned tootjad ei olnud oma nime konfidentsiaalsena hoidmist taotlenud, ei pidanud see isik anonüümsusnõuet põhjendatuks.
(35)
Üks isik kordas oma väidet, et enamiku kaebuses osalevate tootjate ja nende toetajate puhul ei ole mingit põhjust rakendada konfidentsiaalsusnõuet. Eeskätt väitis see isik, et huvitatud isikutele tutvumiseks ettenähtud toimik ei sisaldanud mingeid tõendeid konfidentsiaalsustaotluste toetuseks. Samuti väideti, et valimisse kuuluvate äriühingut identiteeti teadmata ei saanud teised huvitatud isikud kommenteerida mikroindikaatorite hindamise korrektsust.
(36)
Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist küsis sama isik veel, kas kõik valimisse kaasatud tootjatega seotud äriühingud olid esitanud küsimustiku vastuse.
(37)
Siinkohal tuleb meenutada, et algmääruse artiklis 19 on sätestatud konfidentsiaalse teabe kaitse juhul, kui teabe avalikustamine annaks konkurendile märkimisväärse eelise või kui sellel oleks oluliselt kahjustav mõju teabe andjale või isikule, kellelt ta kõnealuse teabe sai. Valdav enamik kaebuse esitajatest soovis jääda konfidentsiaalseks ja esitas ka piisavalt tõendeid, mis näitasid, et kõnealuste tootjate puhul oli tõepoolest olemas survemeetmete võimalus müügimahu vähenemise kujul, kui nende nimed avaldataks. Seetõttu rahuldasid komisjoni talitused nende äriühingute taotlused.
(38)
Vastuseks väitele, et mõned tootjad ei taotlenud oma nime salajas hoidmist, tuleb märkida, et see asjaolu ei takista teisi ettevõtjaid konfidentsiaalsust taotlemast piisavate põhjenduste olemasolul. Selliseid taotlusi käsitleti ükshaaval ning seetõttu tuleb see väide tagasi lükata.
(39)
Mis puudutab asjaolu, kas kõik valimisse kaasatud liidu tootjatega seotud äriühingud esitasid küsimustiku vastuse, siis tuleb märkida, et põhimõtteliselt ei takista teatava liidu tootja vastuse puudumine komisjoni jõudmast usaldusväärsete järeldusteni kahju küsimuses, kui ta vaid saab laekunud vastuseid kontrollida. See kehtib eriti juhtudel, kui seotud äriühingud on eraldiseisvad juriidilised isikud iseseisva raamatupidamisega.
5. Uurimise ulatus. Türgist pärit impordi kaasamine
(40)
Eksportivate tootjate huve esindav isik väitis, et käesolevasse uurimisse oleks tulnud kaasata ka Türgist pärit vaatlusaluse toote import.
(41)
Türgist pärit impordi kaebusest väljajätmise kohta tuleb märkida, et menetluse algatamise etapis puudusid selle riigi puhul piisavad tõendid dumpingu, kahju ja põhjusliku seose kohta, mis oleksid õigustanud dumpinguvastase menetluse algatamist sellise impordi suhtes. Seega lükatakse tagasi väide, nagu oleks Türgi tulnud uurimisse kaasata.
B. VAATLUSALUNE TOODE JA SAMASUGUNE TOODE
(42)
Pärast ajutiste meetmete kehtestamist märkis üks huvitatud isik, et ajutiste meetmete kehtestamist käsitlevas määruses esitatud vaatlusaluse toote CN-koodid erinevad algatamisteates esitatud koodidest. Ta tahtis saada teada selle erinevuse põhjuse ja kas sellega kaasnes ka muutus tootevalikus.
(43)
Tuleb rõhutada, et esialgsete meetmete kehtestamise määruses ja algatamisteates esitatud CN-koodide erinevused ei tähenda, et muutunud oleks toote määratlus või uurimise ulatus. Need parandused ei tähenda, et muutusid uuritavate keraamiliste plaatide tüübid, vaid need kajastavad lihtsalt üldiseid muudatusi kombineeritud nomenklatuuris, mis on sätestatud komisjoni määruses (EL) nr 861/2010 ja jõustus 1. jaanuaril 2011 (5).
(44)
Üks huvitatud isik taotles, et teatavad keraamilised mosaiigid tootevalikust välja jäetaks. Ta väitis, et kui meetmed peaks kehtestatama, ei suuda selle kategooria tooted konkureerida teiste toodetega, mis neid asendavad, ning et igal juhul puudub selles kategoorias dumping.
(45)
Uurimisel selgus, et kuna keraamilised mosaiigid ja muud keraamilised plaadid on samade füüsikaliste ja tehniliste põhiomadustega, ei ole tootevaliku läbivaatus põhjendatud. Seoses dumpingu puudumisega selles tootekategoorias (mille kohta ei esitatud mingeid tõendeid) tuleb märkida, et dumpingu- ja kahjuanalüüs peab kajastama olukorda kõigis vaatlusaluse toote kategooriates. Neil põhjustel lükatakse see väide tagasi.
(46)
Eelöeldut arvestades ja kuna vaatlusaluse toote ja samasuguse toote kohta ei ole rohkem märkusi, kinnitatakse ajutiste meetmete kehtestamist käsitleva määruse põhjendused 25-32.
C. DUMPING
1. Turumajanduslik kohtlemine
(47)
Kuna selles osas mingeid muid märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 33-40 esitatud järeldused.
2. Individuaalne kohtlemine
(48)
Seoses otsusega võimaldada või keelata konkreetsetele äriühingutele individuaalset kohtlemist ei laekunud mingeid märkusi.
(49)
Siiski seadsid kaks importijat kahtluse alla komisjoni individuaalse kohtlemise analüüsi tervikuna, väites, et liit jagab igal aastal subsiidiume struktuurifondide kaudu.
(50)
Algmääruse artikli 9 lõikes 5 on sätestatud tingimused, mis peavad individuaalse kohtlemise taotlemiseks olema täidetud. Väidetavad liidu subsiidiumid ei ole selle analüüsi seisukohalt üldse asjassepuutuvad. Sellepärast lükatakse kõnealune väide tagasi ja kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 41-44 esitatud järeldused.
3. Individuaalne kontrollimine
(51)
Kaheksa koostööd tegevat eksportivat tootjat esitasid algmääruse artikli 17 lõike 3 kohased individuaalse kontrollimise taotlused. Individuaalset kontrollimist otsustati kohaldada vaid ühe eksportiva tootja (Kito Group) puhul, kuna see ei tundunud põhjendamatult koormav. Pealegi oli selle kontserni ekspordimaht individuaalset kontrollimist taotlenud kaheksa tootja seas suurim.
(52)
Kõnealune kontsern taotles individuaalset kontrollimist. Pärast taotlusega tutvumist otsustati esialgu võimaldada Kito Group’ile individuaalset kontrollimist, sest keeldumiseks ei tundunud olevat alust.
(53)
Lõplike järelduste teatavakstegemise järel väitis kaebuse esitaja, et algmääruse artikli 17 lõike 3 alusel ei rahuldata teatavaid individuaalse kontrollimise taotlusi, kui selliseid taotlusi on laekunud liiga palju. Kaebuse esitaja väitel toetavad seda seisukohta arvukad eelnevad dumpinguvastased uurimised. Selles osas tuleb märkida, et kooskõlas algmääruse artikli 17 lõikega 3 otsustatakse, kas individuaalse kontrollimise taotlused vaadatakse läbi või mitte, lähtuvalt sellest, kas individuaalne kontrollimine oleks põhjendamatult koormav ning takistaks uurimise õigeaegset lõpetamist. Käsilolevas uurimises (nagu mainitud ka põhjenduses 51) ei peetud esitatud kaheksast taotlusest ühe individuaalse kontrollimise taotluse uurimist põhjendamatult koormavaks. Mis puudutab eelnevaid uurimisi, mille raames on esitatud individuaalse kontrollimise taotlusi, siis tuleb lisada, et iga kord tuleb eraldi hinnata, kuivõrd koormav oleks selliste taotluste uurimine ja kas see takistaks uurimise õigeaegset lõpuleviimist. Eelöeldut arvestades lükatakse kaebuse esitaja väited tagasi.
(54)
Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist saadi teavet ja tõendeid, mille põhjal võis oletada, et Kito Group ei ole avaldanud kõiki seotud äriühinguid ja et selle kontserni kohta tehtud järeldused võivad olla ebatäielikud. Kontsernile anti võimalus esitada märkusi ja teda teavitati algmääruse artikli 18 võimalikust kohaldamisest. Kito Group kinnitas oma vastuses, et ei avaldanud dumpinguvastases küsimustikus tõepoolest andmeid kahe seotud äriühingu kohta, aga tegemist oli lihtsa eksimusega, mis ei mõjuta uurimise tulemusi, kuna need äriühingud ei tegelenud vaatlusaluse toote tootmise ega turustamisega. Kahe äriühingu olemasolu varjamine ei võimaldanud siiski kontserni tegevust seoses vaatlusaluse tootega korrektselt hinnata ja kontrollida. Sellepärast ollakse seisukohal, et Kito Group ei edastanud ettenähtud tähtaja jooksul vajalikku teavet, ning seda kontserni käsitlevad järeldused tehakse kooskõlas algmääruse artikliga 18 kättesaadavate faktide põhjal.
4. Normaalväärtus
4.1. Võrdlusriigi valik
(55)
Kaks importijat olid Ameerika Ühendriikide (edaspidi „USA”) võrdlusriigiks valimise vastu, väites oma märkustes, et USA ei sobi võrdlusriigiks liiga väikese omamaise toodangu ja rahvusvahelise konkurentsivõime puudumise tõttu. Lisaks väitsid nad, et USAd ei valitud korrektselt, sest liidu tootjate ühendus avaldas ebasobivat survet teiste võimalike võrdlusriikide tootjatele, et heidutada neid koostööd tegemast. Kaks importijat väitsid, et komisjon oli jätnud kõrvale teistest võimalikest koostööd tegevatest riikidest pärit teabe ja et arvesse jäeti võtmata ka kolmandate riikide omamaiste või riikidevaheliste tootjate ühenduste esitatud avalikud andmed.
(56)
Vastuseks viimasele argumendile olgu märgitud, et dumpingu taseme uurimiseks on vaja teavet konkreetsete äriühingute kohta. Seega lükati see argument tagasi.
(57)
Mis puudutab väidet, nagu oleks liidu tootjate ühendus avaldanud ebasobivat survet, et heidutada teisi tootjaid koostööd tegemast, siis selle kohta ei ole esitatud mingeid tõendeid. Seepärast tuli kõnealused märkused tagasi lükata.
(58)
Lisaks eelöeldule väitsid samad importijad, et USA keraamiliste plaatide kogutoodang on umbes 60 miljonit ruutmeetrit aastas, mitte 600 miljonit ruutmeetrit aastas, nagu on nimetatud ajutise määruse põhjenduses 51. See väide osutus kontrollimisel õigeks.
(59)
Kuigi USA toodang osutus tunduvalt väiksemaks, tuleb rõhutada, et USA sobib võrdlusriigiks juba selle tõttu, et sealne turg on äärmiselt konkurentsivõimeline - turul on mitu kohalikku tootjat ja impordikogused on märkimisväärsed. Pealegi ei ole tõendeid mittetariifsete turutõkete kohta, mis oleksid konkurentsile suureks takistuseks, nagu on mainitud ka ajutise määruse põhjenduses 52. Neid asjaolusid arvestades jäädakse järelduse juurde, et väiksemast toodangumahust olenemata sobib USA ikkagi võrdlusriigiks.
(60)
Kaks importijat väitsid, et USAs toodetud plaatide ühiku müügihinnad olid USA koduturul tunduvalt kõrgemad kui liidu turul ja et nende võrdlus ekspordihindadega tekitaski mulje dumpingu olemasolust. See argument leiti olevat menetluse seisukohast ebaoluline, sest selliseid väiteid - tingimusel, et neid toetavad esmapilgul usutavad tõendid - saaks põhjalikult uurida üksnes USAga seotud dumpinguvastase menetluse raames. Argument lükati seetõttu tagasi.
(61)
Samad importijad väitsid veel, et koostööd tegev USA tootja oli liidu tootjate omanduses või nendega seotud ja et seetõttu olid uurimistulemused ekslikud, sest kasutatud teave ei pärinenud sõltumatult äriühingult.
(62)
Siinkohal tuleb märkida, et koostööd tegeva USA tootja esitatud andmeid kontrolliti kohapeal. Seetõttu leiti see väide olevat kohatu ja lükati tagasi.
(63)
Samad importijad väitsid veel, et USA ekspordimaht on piiratud. See argument ei mõjuta kuidagi võrdlusriigi valikut, sest võrdlusriigi andmete alusel määratakse kindlaks normaalväärtus, mitte ekspordihinnad. See väide lükati tagasi.
(64)
Lõpetuseks väitsid needsamad importijad, et ei ole mingit põhjust käsitada võrdlusriigi koostööd tegeva tootja identiteeti, toodangu mahtu, väärtust ja kvaliteeti konfidentsiaalsete andmetena. Võrdlusriigi koostööd tegev tootja taotles konfidentsiaalsust kaubanduslike survemeetmete kartuses ja tema taotlus leiti olevat põhjendatud. Pealegi, kui rahuldada importijate nõue ja avaldada võrdlusriigi koostööd tegeva tootja mis tahes andmed, isegi suurusjärgu tasemel, võib see viia tootja identiteedi tuvastamiseni. Sellepärast ei rahuldatud importijate nõuet.
(65)
Lõplike järelduste teatavakstegemise järel kordasid kaks eespool nimetatud importijat teatavaid eespool kirjeldatud nõudeid, esitamata siiski põhjendatud tõendeid. Nendes tingimustes lükatakse kõnealused väited tagasi.
(66)
Peale selle märkisid need kaks importijat, et kuna koostööd tegevat USA tootjat kontrollib väidetavalt liidu tootja, on väär valida see USA äriühing sobivaks võrdlusriigi tootjaks. Täpsemalt väitsid nad, et kõnealune USA ettevõte ei ole majanduslikult iseseisev ega saa seetõttu olla dumpinguanalüüsi võrdlusalus. Importijad tsiteerisid oma nõude toetuseks algmääruse artikli 2 lõike 1 kolmandat ja neljandat lõiku. Vastuväiteks tuleb märkida, et - nagu mainitud ajutise määruse põhjenduses 23 ja allpool põhjenduses 69 - taotles koostööd tegev USA tootja anonüümsust, mida talle ka võimaldati. Seda asjaolu arvestades ei saa USA äriühingu ja liidu tootja vahelist suhet kinnitada ega ümber lükata. Siiski tuleb lisada, et osutatud algmääruse sätete puhul on küsimus pigem selles, kuidas käsitleda uurimisaluse äriühingu müügihindu, kui müüakse seotud ettevõttele. Need sätted ei käsitle võrdlusriigi tootja ja liidu tootja võimalikku suhet. Seepärast lükatakse kõnealune väide tagasi.
(67)
Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist esitas üks importijate ühing mitu väidet. Esiteks väitis see ühing, et USA tootjate väidetav väike müügimaht koduturul võrreldes Hiina ekspordiga liitu räägib USA võrdlusriigiks valimise vastu. Võimalike võrdlusriikide valikul võetakse muu hulgas arvesse nende riikide turgudel valitsevat konkurentsi. Seetõttu ei ole võrdlusriigi valikul hädavajalik, et riigi tootjate omamaine müük ja import uurimisalusest riigist oleksid samal tasemel. Käsiloleva uurimise raames leiti USA turg olevat piisavalt konkurentsivõimeline, et õigustada võrdlusriigi valikut, nagu märgitud ka põhjenduses 59. Seepärast lükatakse kõnealune väide tagasi.
(68)
Lisaks väitis sama importijate ühing, et nende arvates ei tule USA võrdlusriigiks valimisel arvestada seda, et import USAsse on märkimisväärne. Sellega seoses tuleb märkida, et impordi tase on oluline tegur, mida võetakse võrdlusriigi valikul arvesse. Omamaine toodang ja kõrge imporditase üheskoos loovad konkurentsivõimelise turu, nagu on selgitatud ka põhjenduses 59. Seepärast lükatakse kõnealune väide tagasi.
(69)
Importijate ühing küsis lisaks, milliseid tõendeid esitas koostööd tegev võrdlusriigi tootja kaubanduslike survemeetmete ohu tõendamiseks vastavalt põhjenduses 64 märgitule. USA äriühing selgitas, et USA turul on palju Hiina eksportivaid keraamiliste plaatide tootjaid, kellega ta samade klientide pärast konkureerib. USA ettevõtja kartis enda väitel, et need tootjad rakendavad tema identiteedi teadasaamisel kaubanduslikke survemeetmeid. Mis puutub kaubandusliku survestamise ohu kohta esitatud tõenditesse, siis tuleb tunnistada, et USA äriühingu ja Hiina eksportivate tootjate samade klientide pärast konkureerimisest tulenev võimalik risk USA turul leiti olevat tõenäoline. Neil asjaoludel rahuldati äriühingu anonüümsustaotlus.
(70)
Lisaks väitis sama ühing, et kuna USAs toodetud keraamiliste plaatide keskmised kodumaised hinnad olid väidetavalt mitu korda kõrgemad kui Hiinast pärit liitu suunatud impordi hinnad, ei saa USA toode olla Hiinast imporditud toote suhtes „samasugune toode”. Nende kahe toote hinnaerinevus ei ole piisav põhjus väitmaks, et USA toode ei ole vaatlusaluse tootega samasugune. Nimelt leiti, nagu on märgitud ka ajutise määruse põhjenduses 32, et vaatlusalusel tootel ja muu hulgas USAs valmistatud ja seal müüdud tootel on samad füüsikalised ja tehnilised põhiomadused ning samad põhilised kasutusalad. Seetõttu käsitatakse neid samasuguste toodetena algmääruse artikli 1 lõike 4 tähenduses. Seetõttu lükatakse ühingu väide tagasi.
(71)
Sama ühing küsis ka, miks ei valitud kolmandate riikide (v.a USA) koostöö puudumisel liitu sobivaks võrdlusriigiks. Kuna USA leiti olevat sobiv võrdlusriik, nagu on selgitatud ka põhjenduses 59, siis ei peetud vajalikuks teisi turge enam uurida. Sellepärast ei võeta seda väidet arvesse.
(72)
Kuna rohkem märkusi ei ole, jäädakse seisukohale, et USA valimine võrdlusriigiks oli sobiv ja mõistlik valik, mis on kooskõlas algmääruse artikli 2 lõike 7 punktiga a, ning kinnitatakse ajutise määruse põhjused 45-54.
4.2. Normaalväärtuse kindlaksmääramine
(73)
Kaks importijat väitsid, et USA tootja toodangumahu saladuses hoidmise tõttu ei saa huvitatud isikud kontrollida, kas USA tootja tootmiskulud erinevad mastaabisäästu tõttu märkimisväärselt valimisse kuuluvate Hiina tootjate (kelle keraamiliste plaatide aastatoodang ulatub üle 10 miljoni ruutmeetri) tootmiskuludest. Need importijad väitsid veel, et võrdlusriigi tootja ja Hiina tootjate toodangumahud ei ole võrreldavad, kuna võrdlusriigi tootja (või võrdlusriigi) toodangumaht on väiksem. Tuleb meenutada, et koostööd tegeva võrdlusriigi tootja toodangumaht on konfidentsiaalne teave ja seda ei saa avaldada. Samuti tuleb märkida, et Hiina keraamiliste plaatide tööstus on tugevasti killustatud ja koosneb peamiselt VKEdest. Seetõttu peeti neid väiteid põhjendamatuks.
(74)
Need importijad osutasid ka algmääruse artikli 2 lõike 1 teises lõigus esitatud nõudele, mille kohaselt tuleb normaalväärtus arvutada „teiste müüjate või tootjate” hindade põhjal, ja väitsid, et on väär arvutada normaalväärtus üheainsa äriühingu andmete põhjal.
(75)
Siinkohal tuleb märkida, et käesolev menetlus käsitleb mitteturumajanduslikust riigist pärit importi, mille puhul normaalväärtus tuleb kindlaks määrata algmääruse artikli 2 lõike 7 punkti a kohaselt. Seetõttu lükati kõnealune väide tagasi.
(76)
Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist teatas üks importijate ühing, et tema arvates ei saa normaalväärtust võrdlusriigis kindlaks määrata vaid ühe ettevõtte andmete alusel. See väide lükati siiski tagasi põhjenduses 75 esitatud põhjustel.
(77)
Need importijad väitsid veel, et võrdlusriigi ettevõtja valmistatud toode ei ole representatiivne, sest kuulub kallimasse tootekategooriasse. Võrdlusriigi tootjale võimaldatud konfidentsiaalsuse tõttu ei saanud seda väidet kinnitada ega ümber lükata. Isegi kui see väide oleks tõene, kohandati - nagu selgitatud ajutise määruse põhjenduses 61 - põhjendatud vajaduse korral arvestuslikku normaalväärtust, et võtta arvesse kõiki plaaditüüpe, sealhulgas edasimüüdavaid plaaditüüpe. Seetõttu leiti, et kõnealune väide ei ole põhjendatud, ja see lükati tagasi.
4.3. Ekspordihind
(78)
Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist väitis üks eksportiv tootja, et komisjoni talitused olid teatavate keraamiliste plaatide uurimisperioodil liitu suunatud müügi valesti klassifitseerinud ja et äriühingu dumpingumarginaali tuleks seetõttu korrigeerida. Äriühingu valdustesse tehtud kontrollkäigul selgus, et äriühing oli teatavad keraamilised plaadid valesti klassifitseerinud, ning äriühingut teavitati sellest. Plaadid klassifitseeriti õigesti, et dumping täpselt välja arvutada. Neid tingimusi arvestades lükatakse äriühingu väide tagasi.
(79)
Lõplike järelduste teatavakstegemise järel väitis seesama eksportiv tootja, et äriühingu dumpingumarginaali arvutusest jäeti välja teatavad uurimisperioodil liitu suunatud eksporditehingud. Selgus, et need tehingud olid välja jäetud põhjusel, et arvete kuupäevad langesid uurimisperioodi järgsele ajavahemikule. Seetõttu lükati ettevõtja väide tagasi.
(80)
Kuna ekspordihindade kohta märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendus 59.
4.4. Võrdlus
(81)
Normaalväärtuse ja ekspordihinna võrdluse kohta esitati mõned märkused.
(82)
Üks eksportiv tootja väitis, et CIF-väärtuse arvutamisel oleks pidanud arvesse võtma asjaolu, et eksportmüük toimus sõltumatute edasimüüjate kaudu. See väide leiti olevat põhjendatud ja kõnealuse eksportija puhul arvutati CIF-väärtus uuesti. Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist väitis kaebuse esitaja, et ekspordihindu ei oleks tohtinud ümber arvutada sõltumatute edasimüüjate antud teabe vähese usaldusväärsuse tõttu, sest väidetavalt olid edastanud teavet vaid mõned edasimüüjatest, kelle kaudu eksportiv tootja oma tooteid müüb. Siiski selgus, et hinnateavet olid andnud kõik sõltumatud edasimüüjad, kelle kaudu eksportiv tootja oma tooteid turustab. Seepärast lükatakse kõnealune väide tagasi.
(83)
Veel üks eksportiv tootja väitis, et CIF-väärtuse arvutamisel ei võetud kindlustuskulu korrektselt arvesse. See väide leiti olevat põhjendatud ning eksportija CIF-väärtusi korrigeeriti vastavalt.
(84)
Üks eksportivate ettevõtete rühm väitis, et nende CIF-väärtuses sisalduvad kindlustuskulud olid valesti arvutatud. See väide osutus põhjendatuks ja CIF-väärtused arvutati ümber. Lisaks leiti, et ühe rühma kuuluva ettevõtja puhul ei olnud tehasehindade taseme määramisel käitluskulu arvesse võetud. See viga korrigeeriti.
(85)
Kaks importijat väitsid, et ekspordihindade arvutamisel oleks pidanud arvesse võtma USA dollari vahetuskursi kõikumist uurimisperioodil. Selles osas tuleb meenutada, et kooskõlas komisjoni tavadega kasutati uurimisperioodil valuuta konverteerimisel igakuiseid vahetuskursse, nii et valuutakursi kõikumist uurimisperioodil võeti arvesse.
(86)
Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist väitis üks eksportiv tootja, et kuna normaalväärtus arvutati võrdlusriigi tootja andmete põhjal, aga täpseid andmeid ei avaldatud konfidentsiaalsusnõude tõttu, tulnuks tingimata teha vajalikud kohandused, et tagada toote võrreldavus dumpinguarvutustes. Sellega seoses tuleb mainida - nagu märgitud ka ajutise määruse põhjenduses 61 -, et vajaduse korral tehti need kohandused, et tagada normaalväärtuse ja ekspordihinna õiglane võrdlus.
(87)
Lõplike järelduste avaldamise järel väitsid kaks importijat, et koostööd tegev USA tootja tootis kallima tootekategooria keraamilisi plaate, Hiina eksportiv tootja aga odavama tootekategooria keraamilisi plaate. Importijad väidavad, et neile ei avaldatud, milliseid vajalikke kohandusi tehti algmääruse artikli 2 lõike 10 alusel, et tagada normaalväärtuse ja ekspordihinna õiglane võrdlus. Olgu märgitud, et ajutise määruse põhjenduses 61 on selgitatud, millised kohandused tehti õiglase võrdluse tagamiseks.
4.5. Valimisse kaasatud koostööd tegevatele eksportijatele kehtestatud dumpingumarginaalid
(88)
Lõplikud dumpingumarginaalid, mis kehtestati kõiki eespool esitatud märkusi arvesse võttes valimisse kaasatud koostööd tegevatele eksportijatele, väljendatud protsendina CIF-hinnast liidu piiril, tollimakse tasumata, on järgmised:
Äriühingu/rühma nimi
Lõplik dumpingumarginaal
Shandong Yadi Co. Ltd.
36,5 %
Xinruncheng Group
29,3 %
Wonderful Group
26,3 %
Heyuan Becarry Co. Ltd.
67,7 %
4.6. Kõigile teistele koostööd tegevatele eksportivatele tootjatele kehtestatud dumpingumarginaalid
(89)
Tulenevalt põhjenduses 88 nimetatud muutustest dumpingumarginaalide arvutuses on valimi kaalutud keskmine dumpingumarginaal, mis põhineb nelja valimisse kaasatud koostööd tegeva eksportiva tootja dumpingumarginaalidel, 30,6 %. Sellega seoses märgitakse, et valimisse kuuluva äriühingu Heyuan Becarry Co. Ltd. puhul, kellele ei võimaldatud ei turumajanduslikku ega individuaalset kohtlemist, arvutati dumpingumarginaal ajutise määruse põhjenduses 88 kirjeldatud viisil. Kooskõlas algmääruse artikli 9 lõike 6 esimese lausega arvutati sellest dumpingumarginaalist lähtuvalt valimisse kuuluvate osapoolte keskmine kaalutud dumpingumarginaal, mida kohaldati valimist välja jäetud koostööd tegevate eksportijate suhtes. Kuna äriühingule Heyuan Becarry Co. Ltd. ei võimaldatud turumajanduslikku kohtlemist ja kuna selgus, et tema eksportmüüki puudutavate otsuste tegemisel sekkus riik märkimisväärselt, tuleks äriühingust Heyuan Becarry Co. Ltd. pärinevale impordile kohaldada sama tollimaksumäära kui kohaldatakse valimist välja jäetud koostööd tegevatest eksportijatest pärinevale impordile.
(90)
Mis puudutab dumpingumarginaali arvutusmeetodit äriühingu Heyun Becarry Co. Ltd. puhul, kes (nagu eelnevalt märgitud) on valimisse kaasatud koostööd tegev eksportiv tootja, kellele ei võimaldatud individuaalset kohtlemist, nagu selgitatud ajutise määruse põhjenduses 65, siis peaks selles põhjenduses sisalduv viide sama määruse põhjendusele 64 viitama tegelikult põhjendusele 62.
4.7. Individuaalset kontrollimist taotlenud äriühingule kehtestatud dumpingumarginaal
(91)
Põhjendustes 51-54 mainitud individuaalselt kontrollitud äriühingu suhtes kohaldatakse algmääruse artikli 18 alusel üleriigilist dumpingumarginaali.
4.8. Kõigile teistele koostööst hoidunud eksportivatele tootjatele kehtestatud dumpingumarginaalid
(92)
Kuna kõikidele teistele eksportivatele tootjatele kehtestatud dumpingumarginaalide arvutamise kohta märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 66 ja 67.
(93)
Võttes arvesse põhjendustes 81-85 esitatud märkusi, leitakse üleriigiline dumpingumarginaal olevat 69,7 %.
4.9. Koostööd tegevate eksportijate nimekirja käsitlevad esildised
(94)
Laekus mitmeid väiteid, mille kohaselt ei olnud 13 eksportivat tootjat, kelle suhtes kohaldati ajutist kaalutud keskmist tollimaksu ajutise määruse, sealhulgas selle lisa alusel, mitte tootjad, vaid edasimüüjad, ja nad tuleks seetõttu lisast välja jätta.
(95)
Uurimise järel leiti, et need väited olid tõesed viie äriühingu puhul. Neile äriühingutele teatati, et nad eemaldatakse lisast, ja anti võimalus esitada märkusi. Kolm äriühingut ei esitanud märkusi, seevastu kaks esitasid teatavad väited, kuid need ei sisaldanud piisavaid tõendeid näitamaks, et tegemist on vaatlusalust toodet eksportivate tootjatega, ja need lükati seetõttu tagasi. Kõnealused viis äriühingud eemaldati seejärel selliste ettevõtete nimekirjast, kelle suhtes kohaldatakse ajutist kaalutud keskmist tollimaksu.
4.10. Uurimisperioodi järgsed sündmused
(96)
Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist lagunes väidetavalt kahest koostööd tegevast eksportijast koosnev rühm muutuste tõttu aktsionäride struktuuris. Selle tulemusena nõudis üks ettevõtjatest teisest äriühingust sõltumatut individuaalset tollimaksumäära.
(97)
Esitatud teabest nähtub, et suhted kahe äriühingu vahel katkesid pärast uurimisperioodi. Üksikasjalikumalt tuleks analüüsida nii rühma väidetava lagunemise mõju kui ka äriühingu taotlust, et talle määrataks individuaalne tollimaksumäär. Kui üks äriühing või mõlemad äriühingud taotleksid oma olukorra uurimist rühma väidetava lagunemise järel, saaks seda teha õigeaegselt kooskõlas algmäärusega. Nendel asjaoludel lükatakse tagasi äriühingu taotlus, milles ta taotleb individuaalse tollimaksumäära kehtestamist käesoleva uurimise raames.
(98)
Lõplike järelduste teatavakstegemise järel väitis kaebuse esitaja, et ühele põhjenduses 97 nimetatud eksportivatest tootjatest oleks tulnud kehtestada eraldi tollimaksumäär, kuna tõendid näitavad, et ta kasutas dumpingut suuremas ulatuses kui teine eksportiv tootja. Selles osas tuleb märkida, et kui uurimisperioodil seotud eksportivatele tootjatele ei arvutataks ühist kaalutud keskmist dumpingumarginaali ja tollimaksumäära, võimaldaks see eksportival tootjal, kellele kehtestati kõrgem tollimaksumäär, maksudest kõrvale hoida. Kuna käesoleva uurimisega hõlmatud kaks eksportivat tootjat leiti olevat uurimisperioodil seotud, ei ole mingit alust neile eraldi tollimaksumäärade kehtestamiseks. Nagu selgitatud ka põhjenduses 97 - kui üks äriühing või mõlemad taotleksid oma olukorra uurimist rühma väidetava lagunemise järel, saaks seda teha kooskõlas algmäärusega. Neil asjaoludel lükatakse kaebuse esitaja väide tagasi.
D. KAHJU
1. Liidu toodang ja liidu tootmisharu
(99)
Kuna liidu toodangu ja liidu tootmisharu kohta märkusi ega uusi järeldusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 68-70.
1.1. Liidu tarbimine
(100)
Kuna liidu tarbimise kohta märkusi ega järeldusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 71 ja 72.
2. Import Hiinast
(101)
Üks huvitatud isik vaidlustas impordi analüüsi, väites, et ei kaebus ega ajutine määrus sisaldanud piisavalt andmeid impordimahu kohta, ja märkides, et ruutmeeter (m2) on pindala, mitte mahu mõõtühik.
(102)
Teine huvitatud isik väitis, et Hiinast pärit impordi hinna- ja mahumuutused olid lihtsalt tavalised kaubanduslikud kõikumised ja et neid ei saa tõlgendada kui Hiina eksportija dumpingutegevust.
(103)
Lõplike järelduste teatavakstegemise järel seadis üks isik kahtluse alla Eurostati statistika usaldusväärsuse, väites, et Hiinast pärit impordi tegelikud hinnad on kõrgemad ja seega võrreldavad muudest kolmandatest riikidest pärineva impordi hindadega. Lisaks väideti, et see mõjutas kindlaksmääratud dumpingumarginaale.
(104)
Üks huvitatud isik väitis, et tema poolt Eurostati andmete põhjal väljaarvutatud turuosa ja impordihind erinevad mõnevõrra ajutises määruses esitatud andmetest, ning nõudis, et viimaseid parandataks.
(105)
Veel üks teine huvitatud isik väitis, et komisjoni talitused olid jätnud arvesse võtmata Hiina impordihindade tõusu uurimisperioodi järgsel ajal, st 2010. aastal.
(106)
Seoses impordimahu väljaselgitamiseks kasutatud mõõtühikuga tuleb märkida, et algmääruse artikli 3 lõikes 2 viitab termin „maht” pigem kvantiteedile kui mahule kuupmeetrites. Iga toote puhul tuleb valida kõige tüüpilisem mõõtühik. Vaatlusaluse toote puhul kasutavad maailmaturu ettevõtjad järjekindlalt ruutmeetreid (m2). Seetõttu peeti seda ühikut pooleliolevas uurimises kõige sobivamaks. Vastav väide lükati tagasi.
(107)
Hiinast pärit impordi hinna- ja mahumuutused olid absoluutväärtustes muidugi piiratud. Import Hiinast vähenes vaatlusalusel perioodil 3 %. Ometi tuleb Hiinast saabunud impordi mahtu vaadelda liidu kahanenud tarbimise kontekstis. Tõsiasi, et Hiinast pärit import langes kõnealusel perioodil vaid 3 %, samas kui üldine tarbimine kukkus 29 %, mõjutas kahtlemata selle osakaalu liidu turul. Impordimahu stabiilsena hoidmine aitas Hiina importtootel võita turuosa ajal, mil teised ettevõtjad seda kaotasid.
(108)
Hiina impordihindade arengu osas olgu märgitud, et ajutise määruse põhjenduses 73 esitatud keskmised impordihinnad põhinesid Eurostati statistikal. Teatavate liikmesriikide puhul kaheldakse keskmiste impordihindade täpsuses, aga ametlikku statistikat ei ole seni muudetud. Siinkohal tuletatakse meelde, et Eurostati andmeid kasutati vaid üldtrendide tuvastamiseks ja isegi kui Hiina impordihindu korrigeeritaks ülespoole, jääks püsima sama kahjupilt, mida iseloomustavad suured hindade allalöömise ja dumpingumarginaalid. Olgu märgitud, et ei kahju- ega dumpingumarginaalide arvutamisel ei kasutatud Eurostati andmeid, vaid ainult külastatud ettevõtetest saadud kontrollitud andmeid. Nii et isegi kui statistika on ebatäpne, ei mõjuta see kuidagi tuvastatud dumpingumarginaale.
(109)
Põhjendatud ei ole ka väide, et komisjoni talitused ei võtnud arvesse 2010. aasta Eurostati andmeid, sest uurimisperioodi andmed hõlmasid 2010. aasta esimest kvartalit. 2010. aasta teise, kolmanda ja neljanda kvartali andmed puudutavad aga juba uurimisperioodi järgset aega, mida pole tarvis arvesse võtta. Isegi kui need andmed uurimisse kaasataks, nähtub impordistatistikast, et tõusid ka kolmandatest riikidest pärit impordi hinnad ja seega oli tegu üldtrendiga, mis ei olnud seotud vaid Hiinast pärit impordiga.
3. Hindade allalöömine
(110)
Uurimise esialgses etapis, nagu on selgitatud ajutise määruse põhjenduses 76, võrreldi hindade allalöömise analüüsimiseks liidu tootjate kaalutud keskmisi müügihindu tooteliigiti liidu turul müügil sõltumatutele klientidele (korrigeerituna tehasehindade tasemele) Hiinast pärit impordi kaalutud keskmiste hindadega, mida maksis esimene sõltumatu klient liidu turul ja mis olid kindlaks määratud CIF-hindade põhjal, mida oli nõuetekohaselt korrigeeritud võtmaks arvesse kehtivaid tollimakse, impordijärgseid kulusid ja kaubandustaset.
(111)
Üks isik väitis, et osapooltele avaldatud ekspordihinna arvutused ei olnud kooskõlas ajutise määruse põhjenduses 76 antud seletusega. Kontrollimisel selgus, et selles põhjenduses oli tekstiviga. Keskmise ekspordihinna arvutamisel korrigeeriti uurimise esialgses etapis liidu tootjate müügihindu (liidu turul müügil sõltumatutele klientidele, korrigeerituna tehasehindade tasemele) võtmaks arvesse kaubandustaset, aga neid ei korrigeeritud impordijärgsete kulude arvessevõtmiseks. Uurimise lõppetapis korrigeeriti asjaomase riigi eksportivate tootjate CIF-hindu liidu piiril, et võtta arvesse kehtivaid tollimakse ja impordijärgseid kulusid (importijate poolt enne edasimüüki liidu sadamas kantavad impordi, transpordi- ja ladustamiskulud), lähtudes koostööd tegevatelt sõltumatutelt importijatelt saadud teabest.
(112)
Veel üks isik väitis, et kui korrigeerida hindu veelgi allapoole turustuskulude arvessevõtmiseks, on need Hiina ekspordihindadega sarnasel tasemel. Esialgsed arvutused juba sisaldasid neid korrigeerimisi. Seetõttu loeti taotlus põhjendamatuks ning lükati tagasi.
(113)
Uurimisel tuvastati hindade allalöömine tasemel 43,2-55,7 %, mis erineb veidi esialgses etapis leitust (vt ajutise määruse põhjendus 77). Need erinevused tulenevad sellest, et põhjendustes 83-85 nimetatud eksportiva tootja jaoks arvutati uus CIF-väärtus ja põhjenduses 51 nimetatud eksportiva tootja Kito Group jaoks arvutati individuaalne CIF-ekspordihind.
4. Import muudest kolmandatest riikidest kui Hiina
(114)
Kuna muudest kolmandatest riikidest (v.a Hiina) pärineva impordi kohta märkusi ega järeldusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 78-80.
5. Liidu tootmisharu olukord
5.1. Makromajanduslikud näitajad
5.1.1. Toodang, tootmisvõimsus ja tootmisvõimsuse rakendusaste
(115)
Kuna toodangu, tootmisvõimsuse ja tootmisvõimsuse rakendusastme kohta märkusi ega järeldusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 84-85.
5.1.2. Müügimahud ja turuosa
(116)
Kuna müügimahtude ja turuosa kohta märkusi ega järeldusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 86-87.
5.1.3. Tööhõive ja tootlikkus
(117)
Kuna tööhõive ja tootlikkuse kohta märkusi ega järeldusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 88-89.
5.1.4. Dumpingumarginaali suurusjärk
(118)
Dumpingumarginaalid on täpsustatud põhjendustes 88-93. Kõik kindlaksmääratud marginaalid on miinimumtasemest oluliselt kõrgemad. Lisaks sellele ei saa dumpinguhinnaga impordi mahtu ja hinda arvestades tegeliku dumpingumarginaali mõju tähtsusetuks pidada.
5.2. Mikromajanduslikud näitajad
5.2.1. Varud
(119)
Üks isik vaidlustas ajutise määruse põhjendustes 93-95 esitatud andmete õigsuse. Ta väitis, et varude väärtus, mis oli väljendatud protsendina kogu vaatlusaluse perioodi toodangust, oli tundvalt väiksem kui sama määruse tabelis 10 esitatud arv. Arvutuste läbivaatamisel selgus, et vaid 2009. aastat ja uurimisperioodi käsitlevad protsendid olid valesti arvutatud ja et neil ajavahemikel oli varude protsent tõepoolest suurem kui tabelis esitatud. Korrektne arvutus on esitatud käesoleva määruse tabelis 1.
(120)
Sama isik väitis, et kui liidu tootmisharu oli sunnitud suurendama oma varude taset kuue kuu toodanguni, nagu märgitud ajutise määruse põhjenduses 94, oli varude osakaal kogutoodangust 50 %, mitte 59 %, nagu on märgitud ajutise määruse tabelis 10.
(121)
Sellega seoses tuleb rõhutada, et ajutise määruse põhjendustes 93 ja 94 esitatud analüüsid täiendasid üksteist, olemata identsed. Esimeses analüüsis esitati valimisse kuuluvate ettevõtete varude (ruutmeetrites mõõdetud) protsent võrreldes samade ettevõtete toodanguga, mis oli samuti väljendatud ruutmeetrites (uurimisperioodil oli see näitaja 61 %). Teine analüüs, milles analüüsiti jällegi valimisse kuuluvaid ettevõtteid, näitas, mitme kuu toodangut (võrdlusalus: 12 kuud) hoiti varudes (uurimisperioodil oli see näitaja 50 %).
(122)
Edasine analüüs aitas täpsemalt hinnata varudes hoitava toodangu kogust (kuudes arvutatuna). 2007. aastal hoidsid valimisse kuuluvad ettevõtted varudes umbes viie kuu toodangu (43 %), kuid dumpinguhinnaga impordi surve sundis neid suurendama uurimisperioodil varusid kuni seitsme kuu toodanguni (61 % aasta kogutoodangust). Tabelis 1 on muu hulgas esitatud varudes hoitav toodangu kogus aasta kogutoodangust (arvutatuna kuudes).
(123)
Tabel 1
Varud
2007
2008
2009
Uurimisperiood
Varud (tuhandetes m2)
48 554
50 871
39 689
41 887
Indeks (2007 = 100)
100
105
82
86
Varud protsendina toodangust
43 %
49 %
56 %
61 %
Indeks (2007 = 100)
100
113
130
142
Varudes hoitav toodangu kogus aasta kogutoodangust (arvutatuna kuudes)
5,2
5,9
6,7
7,4
Indeks (2007 = 100)
100
113
130
142
Varudes hoitav toodangu kogus protsendina (võrdlusalus: 12 kuud)
43 %
49 %
56 %
61 %
(124)
Sellega kinnitatakse järeldus, et varude muutused näitavad kahjustava mõju olemasolu.
5.2.2. Müügihinnad
(125)
Nagu juba mainitud põhjenduses 20, vaidlustas üks huvitatud isik ajutise määruse põhjenduste 96-99 järeldused liidu tootmisharu müügihindade kohta, väites, et komisjon ei võtnud liidu ühikuhinna määramisel arvesse Poola ja Tšehhi Vabariigi tootjaid ja et järeldused ei olnud üldsusele kättesaadavate tegelike andmetega kooskõlas.
(126)
Selle väite analüüsimiseks kasutati simulatsiooni, millesse lisati Poolas (kus toodetakse umbes 10 % liidu kogutoodangust) käibivad müügihinnad. Simulatsiooni ei kasutatud Tšehhi Vabariigi puhul, mille osakaal liidu kogutoodangus on alla 3 %. Simulatsioonist nähtus, et Poola hindade arvessevõtt ei muutnud sisuliselt lõppjäreldusi. Lõpuks arvutas komisjon oma meetodi kohaselt liidu müügihinnad, mida maksis esimene sõltumatu klient, olles teinud enne vajalikud kohandused tagamaks kooskõla Hiina müügihindadega.
(127)
Ühe huvitatud isiku väitel ei saa aktsepteerida ajutise määruse põhjenduses 97 esitatud arutluskäiku, mille kohaselt oli liidu tootmisharu sunnitud müüma väiksemates kogustes, aga laiemat tootevalikut, sest siis oleks liidu tootmisharu kaotanud turuosast rohkem kui 2 %.
(128)
Selle kohta tuleb märkida, et väiksemate partiide müümine ei tähenda tingimata suuremat turuosa kaotust. Esiteks ei olnud liidu tootmisharu suurte ja ühetaoliste partiide sektorist täiesti välja tõrjutud hoolimata sellest, et Hiina madala hinnaga impordi surve on tugev just selles turusektoris. Teiseks suutis liidu tootmisharu kõigis turusektorites püsima jääda tänu müügihindade alandamisele ja kulukama tootevaliku pakkumisele, mis viis aga alla tema kasumlikkuse, nagu on selgitatud ajutise määruse põhjenduses 100. Seega ei kaotanud liidu tootmisharu suuremat turuosa seetõttu, et tehti valik jääda turule püsima hoolimata Hiina impordi hinnasurvest.
5.2.3. Kasumlikkus, rahavood, investeeringutasuvus ja palgad
(129)
Üks isik väitis, et suurte ja väikeste ettevõtete kasumlikkus erineb märgatavalt. Seetõttu väitis ta, et keskmist kasumit ei saa pidada representatiivseks, kuna valim sisaldas vaid ühelt suurettevõttelt saadud andmeid.
(130)
Üks teine isik väitis, et suurte liidu tootjate finantsolukord on hea. Sama isik märkis, et kuna isegi väikeste ettevõtete lisamisel liidu keskmisse kasumimarginaali ei ilmnenud kahjumit, nagu nähtub ajutise määruse põhjendusest 101 ja tabelist 12, ei olnud võimalik tõendada kahju olemasolu.
(131)
Olgu märgitud, et uurimistulemuste ja valimi representatiivsuse kooskõla tagamiseks on kõigi kahjunäitajate (sh kasumi) puhul arvesse võetud iga ettevõttekategooria osakaalu liidu kogutoodangus. Teisalt leidis tõestust kõnealuse suurettevõtte representatiivsus suuremate ettevõtete kategoorias. Sellepärast tuleb valimisse kuuluvate ettevõtete analüüsimisel saadud üldnäitajaid pidada liidu tootmisharu olukorra kajastamisel representatiivseks ja eelnev väide lükatakse tagasi.
(132)
Vastuseks väitele, nagu ei oleks suured ettevõtted kahju kandnud, tuleb märkida, et kooskõlas algmääruse artikli 4 lõikega 1 tuleb analüüsida liidu tootmisharu tervikuna, mitte teatavaid ettevõtterühmi või -liike. Nagu mainitud põhjenduses 130, ei tuvastatud uurimisperioodil küll kahjumit, kuid see iseenesest ei tähenda, et ettevõtted ei kandnud kahju.
5.2.4. Tootmiskulud
(133)
Üks huvitatud isik vaidlustas järelduse, mille kohaselt kasvasid varude suurenemise ja tootevaliku muutuste tõttu liidu tootmisharu tootmiskulud 14 %. Selle isiku arvates on kõnealune järeldus vale, sest varude tase ja tootevalik ei sisaldu tootmiskuludes.
(134)
See väide lükati tagasi, kuna suured varud toovad kaasa olulised finantskulud, mida arvestatakse tootmiskulude analüüsis. Teisest küljest toob tootevaliku pidev muutmine kaasa täiendavad tootmiskulud, kuna tootja peab tootmisprotsessi sageli kohandama; see võib osutuda kulukaks, põhjustades tootmisliinide ebaoptimaalse kasutuse ja tööpausid.
6. Järeldus kahju kohta
(135)
Üks huvitatud isik seadis kahtluse alla ajutise määruse põhjenduses 107 esitatud järelduse, mille kohaselt kahjustas tarbimise vähenemine liidu tootmisharu. Selle isiku sõnul ei olnud tarbimise vähenemisel kahjustavat mõju, kuna üldine turuosa jäi samaks.
(136)
Kuigi liidu tootjate turuosa jäi ka kahaneva tarbimise kontekstis stabiilseks, ei ole turuosa ainus asjakohane kahjunäitaja. Liidu tootjatel õnnestus säilitada oma turuosa kasumlikkuse arvel, mis vaatlusalusel perioodil langes. Sellepärast ei saa teha järeldust, nagu välistaks liidu tootjate turuosa stabiilsus igasuguse kahju olemasolu.
(137)
Eelnevat arvestades kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 107-111 esitatud järeldused kahju kohta.
E. PÕHJUSLIK SEOS
(138)
Komisjonile laekus põhjuslikku seost käsitlevate esialgsete järelduste kohta mitmeid märkusi. Neis märkustes vaid korrati ajutise määruse põhjendustes 128-132 juba käsitletud väiteid enda tekitatud kahju kohta, kuid ei esitatud mingeid lisatõendeid, mis oleksid esialgseid järeldusi muutnud. Seega kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 135 ja 136 esitatud järeldused põhjusliku seose kohta.
1. Hiinast pärit impordi mõju
(139)
Kooskõlas algmääruse artikli 3 lõigetega 6 ja 7 uuriti esialgu, kas Hiinast pärit vaatlusaluse toote dumpinguhinnaga import tekitas liidu tootmisharule kahju sellisel määral, et seda on võimalik pidada oluliseks.
(140)
Mõni isik väitis, et liidu tootmisharu toodangu ja müügi kahanemine oli väheneva tarbimise tagajärg. Samuti väideti, et Hiinast pärit impordi mõju oli piiratud, sest Hiina turuosa suurenes vaid 1,6 %, millest umbes 1 % võis mõjutada liidu turuosa.
(141)
Uurimise käigus tuvastati tõepoolest ajaline seos Hiinast pärit impordi turuosa suurenemise ning liidu tootmisharu kasumi kahanemise / varude suurenemise vahel. Liidu tootmisharule ei avaldanud survet mitte niivõrd Hiina eksportivate tootjate turuosa suurenemine kui nende hinnapoliitika ja agressiivne hindade allalöömine.
(142)
Nagu mainitud põhjenduses 113, näitas uurimine märkimisväärset hindade allalöömist. Samuti ilmnes, et liidu tootmisharu ja importijad müüvad valdavalt samadele klientidele - seega konkureerib liidu tootmisharu tellimuste pärast otseselt dumpinguhinnaga importijatega.
(143)
Kokkuvõttes näitab see, et liidu tootmisharu kasumlikkuse näitajate languse ja enamiku kahjunäitajate halvenemise tingis ka hinnasurve, mitte ainult impordimaht.
2. Konkurentsi puudumine liidus toodetud plaatide ja Hiinast dumpinguhinnaga imporditud plaatide vahel
(144)
Mitmed huvitatud isikud väitsid, et keraamiliste plaatide import Hiinast ei saanud liidu tootmisharu kahjustada, sest tooted ei ole omavahel võrreldavad. Nimelt väideti, et Hiina keraamiliste plaatide näol on tegemist laiatarbetoodetega, samas kui liidu tootjad valmistavad väiksemaid partiisid tellimuste peale. Samuti väideti, et Hiina ja liidu tootjad ei konkureeri omavahel, sest hiinlased toodavad odavama ja keskmise hinnaklassi tooteid, aga liidu tootmisharu valmistab keskmise ja kallima hinnaklassi tooteid. Tõendiks toodi liidu tootmisharu turuosa väike kahanemine.
(145)
Ehkki eelmainitud väidete toetuseks ei esitatud arvestatavaid tõendeid, uuriti siiski hoolikalt, kas Hiinast pärit import tõepoolest konkureerib liidus toodetud plaatidega.
(146)
Siinkohal tuleb märkida, et komisjon teostas väga üksikasjaliku võrdluse, milles eristati sadu erinevaid plaaditüüpe. Uurimine näitas siiski, et paljud Hiinas ja liidus toodetud plaaditüübid kattusid. Sellest nähtub selgelt, et liidu tootmisharu ja Hiinast pärit import konkureerivad tootetüüpide lõikes. Olgu märgitud, et uurimise käigus tehti kindlaks, et liidu tootmisharu ja eksportivad tootjad on otseses konkurentsis, kuna neil on sama kliendibaas.
(147)
Vastuseks väitele, et Hiina keraamilised plaadid on laiatarbetooted, samas kui liidu tootjad valmistavad väiksemaid partiisid tellimuste peale, meenutatakse (vt ajutise määruse põhjendus 95), et just Hiinast pärit impordi survel hakkasid liidu tootjad valmistama väiksemaid tootepartiisid, mis pakkusid värvide ja mõõtmete poolest laiemat sortimenti. Liidu tootmisharu valmistab küll endiselt kõiki tootekategooriaid, aga erinevalt eespool väidetust tuleb tõsiasjas, et liidu tootjad pidid keskenduma teatavat tüüpi toodetele, näha tõendit selle kohta, et nad tegutsesid otsese konkurentsi tingimustes.
(148)
Eelöeldut arvestades tuleb väide, et Hiinast pärit import ei kahjustanud liidu tootmisharu konkurentsi puudumise tõttu, lugeda alusetuks.
3. Muude tegurite mõju
3.1. Muudest kolmandatest riikidest pärineva impordi mõju
(149)
Mõned isikud väitsid uuesti, et Türgist pärineva impordi mõju tuleks pidada oluliseks. Samuti vaidlustas üks isik järelduse, mille kohaselt oli Türgi hindade 19 % tõus märkimisväärne.
(150)
Seda argumenti käsitleti ajutise määruse põhjenduses 118, kuid ei leitud mingeid tõendeid, mis oleksid uurimise esialgses etapis tehtud järelduse kummutanud. Sellest lähtuvalt kinnitatakse, et Türgi hindade 19 % tõusu tuleb pidada märkimisväärseks. Lisaks tuletatakse meelde, et vastavalt põhjendusele 41 puuduvad tõendid sellest riigist pärineva dumpinguhinnaga impordi kohta, mis oleks kahjustanud liidu tootmisharu, mistõttu kõnealune argument lükatakse tagasi.
3.2. Tarbimise languse mõju
(151)
Üks huvitatud isik märkis, et tarbimise langust võis täheldada peamiselt Hispaanias ja Itaalias, kus kahju oli väidetavalt kõige suurem. Ometigi oli Hiina eksport suunatud peamiselt põhjapoolsetesse liikmesriikidesse, kus tarbimine ei langenud ja tootjad kannatasid väidetavalt vähem kahju. Sama isik väitis veel, et Hispaania keraamiliste plaatide tööstus taastus 2010. aastaks, mis tõendab, et Hiina ekspordi ning liidu tootmisharu toodangu- ja müüginumbrite vahel ei ole seost.
(152)
Üks isik väitis, et liidu tootmisharu varude kasvu põhjus on tarbimise langus liidus, mitte Hiinast pärit dumpinguhinnaga import.
(153)
Väiteid, mille kohaselt ei kahanenud Euroopa põhjaosas asuvates liikmesriikides tarbimine ja Hiinast pärit import suundus üksnes Põhja-Euroopasse, ei suudetud piisavalt tõendada. Vastupidi, valimisse kuuluvatelt Hiina eksportivatelt tootjatelt saadud andmetest ilmneb, et nad müüsid võrdselt kõikjal liidus. Pealegi, kui Saksamaale suunatud müügi osa on 32 %, siis Hispaania ja Itaalia (koos arvestatuna) on kohe kannul 28 %-ga. Sellest tulenevalt lükati need väited tagasi.
(154)
Mis puudutab väidet, nagu tuleneks liidu tootmisharu varude kasv tarbimise langusest liidus, siis osutab komisjon siinkohal ajutise määruse põhjenduses 108 esitatud argumendile, et Hiinast pärit impordi surve oli eriti tugev suurte partiide osas, mis mõjutas kahtlemata liidu tootjate varude taset. Varude protsendi kasvu vaatlusalusel perioodil ei saa seletada üksnes müügiraskustega, vaid ka vajadusega hoida äärmiselt laia tootesortimenti varudes kättesaadavana. Seega leiab kinnitust järeldus Hiinast pärit impordi kahjustava mõju kohta.
3.3. Majanduskriisi mõju
(155)
Mitmed huvitatud isikud väitsid, et liidu tootmisharu raskuste tegelik põhjus oli majanduskriis. Selle toetuseks väideti, et olukord halvenes tunduvalt 2008. ja 2009. aasta vahel, kui kriis vallandus, samas kui järgnevatel aastatel ei olnud see trend enam nii ilmne. Lisaks osutati, et vaatlusalust perioodi iseloomustasid tsüklilised kõrg- ja madalseisud, kusjuures kõrgseisuga kaasnesid ehitusbuum ning madalseisuga finantskriis ja ekspordilangus, mis tulenes tootmise üleviimisest kolmanda maailma riikidesse.
(156)
Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist väitis üks huvitatud isik, et kahjunäitajate halvenemine tulenes majanduskriisist, mitte dumpinguhinnaga impordist. Selle isiku sõnul kasvab majanduslanguse ajal nõudlus suurte partiidena müüdavate madalahinnaliste toodete järele. Seetõttu pidi liidu tootmisharu keskenduma suurtele tellimustele, mis oli hiinlaste pärusmaa, ja varude tase kasvas. Lisaks põhjustas majanduslangus väidetavalt inflatsiooni, mis oli liidus suurem kui Hiinas ja kergitas liidu tootjate tootmiskulusid, mistõttu liidu tootmisharu pidi müüma väidetavalt omahinnast madalama hinnaga.
(157)
Ühe isiku väitel paranes liidu tootmisharu kasumlikkus tunduvalt uurimisperioodi viimases kvartalis, mis tõendas tema sõnul liidu tootmisharu taastumist majanduskriisist. Sama isik nõudis, et kasum esitataks kvartalite lõikes, et oleks näha, et kasumlikkus tõusis uurimisperioodi lõpu poole.
(158)
Juba ajutiste meetmete kehtestamise määruse põhjenduses 120 tunnistati, et majanduslangus mõjutas liidu tootmisharu näitajaid. Põhjusliku seose tuvastamise juriidiline kriteerium näeb ette, et dumpinguhinnaga import peab olema põhjustanud liidu tootmisharule olulist kahju. Dumpinguhinnaga import ei pea aga olema kahju ainus põhjus.
(159)
Lisaks näitas uurimine, et Hiina ekspordi kasv oleks jätkunud majanduskriisist hoolimata. Hiina oli ainus turuosaline, kes suutis majanduskriisis hoida oma turuosa.
(160)
Põhjenduses 156 mainitud liidu nõudluse struktuurimuutuse kohta ei esitatud mingeid tõendeid. Otse vastupidi, uurimine tuvastas - nagu selgitatud ajutise määruse põhjenduses 106 -, et liidu tootmisharu pidi muutma tootevalikut, et pakkuda tüüpide, värvide ja mõõtmete poolest laiemat tootesortimenti, ning suurendama varusid, et eritellimustele kiirelt reageerida. See väide tuli seega tagasi lükata.
(161)
Kommenteerimaks inflatsiooni mõju tootmiskuludele, tuleb märkida, et vaatlusalusel perioodil ei olnud keskmine inflatsioonimäär liidus kõrgem kui Hiinas ja sellega ei saa seega põhjendada liidu tootjate raskusi toodete müümisel jätkusuutlike hindadega. Arvestades hindade allalöömise taset, ei saa teha järeldust, nagu oleks liidu tootmisharu surve alandanud Hiinast imporditud toodete hindu. Seda arvestades tuli kõnealuse isiku väide tagasi lükata.
(162)
Mis puudutab liidu tootmisharu olukorda, siis tuleb märkida, et ajutisest määrusest nähtuvalt (põhjendus 126) kahjustas Hiina eksportijate agressiivne hinnapoliitika vaatlusalusel perioodil liidu tootmisharu kasumlikkust juba enne ülemaailmset majanduskriisi. Järelikult oli Hiinast pärit madalahinnalise impordi surve ka ilma majanduskriisita piisav selleks, et põhjustada liidu tootmisharule olulist kahju.
(163)
See tõsiasi koos dumpinguhindadega toetab järeldust, et majanduskriis ei saa kaotada Hiina ekspordi ja liidu tootmisharule põhjustatud kahju vahelist põhjuslikku seost.
(164)
Taotlust esitada uurimisperioodi kasum kvartalite kaupa ei peetud käsilolevas uurimises asjakohaseks, sest isegi kui kasumi oluline kõikumine oleks tuvastatud, tulnuks seda võrrelda sihtkasumiga 3,9 %.
3.4. Liidu tootmisharu ebaõnnestunud ümberkorraldamise mõju
(165)
Ühe huvitatud isiku väitel kandsid liidu tootjad kahju sellepärast, et nad ei suutnud tootmist ümber korraldada: kuigi turg kahanes 29 %, vähendasid nad tootmisvõimsust vaid 7 % ja koondasid 16 % tööjõust.
(166)
Plaatide sektoris on tootmisvõimsuse vähendamine keerukas protsess, sest turutõusu tingimustes tootmisvõimsust taastada on tootjatele väga kulukas. Tööjõu koondamine vaatlusalusel perioodil jäi turu ahenemisega samasse suurusjärku. Tööjõuturu areng ei pea täpselt järgima tootmist, sest kõik töökohad ei ole otseselt tegeliku tootmisega seotud. Kokkuvõttes võib tõdeda, et ehkki liidu tootjate puhul ei käinud tootmisvõimsuse langus ja tööjõu koondamine täpselt turu olukorraga käsikäes, ei tule selles veel näha tootmise puudulikku ümberkorraldamist. Vastupidiselt väidetule (ja võttes arvesse tootmisharu struktuuri) tuleks tootmisvõimsuse 7-protsendist vähendamist ja tööjõu 16-protsendist koondamist pidada märkimisväärseks.
3.5. Liidu tootmisharu majandustulemuste mõju eksporditurgudele
(167)
Üks huvitatud isik väitis, et liidu tootjate eksportmüügi languse põhjuseks ei ole Hiina eksport, vaid kõrged hinnad.
(168)
Seoses sellega tuleb meenutada, et liidu tootmisharu ekspordinäitajad taastusid pärast majanduskriisi. Seetõttu ei saa pidada põhjendatuks väidet, nagu oleks eksportmüügi langusel olnud oluliselt kahjustav mõju liidu tootmisharule.
4. Järeldus põhjusliku seose kohta
(169)
Ühestki huvitatud isikute esitatud väitest ei ilmne muid selliseid tegureid, mis kaotaksid põhjusliku seose Hiinast pärit dumpinguhinnaga impordi ja kindlakstehtud kahju vahel. Seega kinnitatakse ajutises määruses põhjusliku seose kohta esitatud järeldused.
F. LIIDU HUVID
(170)
Pidades silmas isikute märkusi, analüüsis komisjon põhjalikumalt kõiki liidu huvidega seotud väiteid. Kõiki küsimusi on uuritud ja ajutise määruse järeldused kinnitatud.
1. Liidu tootmisharu huvid
(171)
Kuna liidu tootmisharu huvide kohta märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 137-141 esitatud järeldused.
2. Importijate huvid
(172)
Ühe isiku väitel kahjustaks meetmete kehtestamine importijate majanduslikke huve, sest nad saaksid tollimaksust tuleneva lisakulu klientidele vaid osaliselt üle kanda.
(173)
Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist vaidlustasid kaks isikut järelduse, nagu saaksid importijad Hiina varustajatelt hõlpsalt teistele tarneallikatele üle minna, sest nende sõnul ei ole kvaliteet ja hinnad võrreldavad.
(174)
Sellele väitele võib vastata, et tollimaks ei mõjuta suurt osa impordist, kuna see ei pärine Hiinast. Kuna samade tunnustega toodet valmistatakse kõikjal maailmas võrreldava kvaliteediga ja seega on tegemist vahetatavate toodetega, saab hoolimata eespool esitatud väidetest kasutada mitmeid alternatiivseid tarneallikaid. Uurimine tuvastas, et isegi importijad, kes müüvad Hiina tooteid, mida nad on omandanud dumpinguhinnaga ja müüvad edasi hindadega, mis löövad märkimisväärselt alla liidu toodete hinnad, said lisada oma müügihindadele üle 30-protsendise kasumimarginaali. See asjaolu ja tõsiasi, et importijate kasum leiti olevat 5 % ringis ja et nad saavad hinnatõusu klientidele vähemalt osaliselt üle kanda, tõendab, et nad suudavad meetmete mõjuga toime tulla.
(175)
Pealegi - nagu on märgitud ajutise määruse põhjenduses 144 - ei takista meetmete kehtestamine liidu importijatel importida senisest rohkem tooteid, mis pärinevad muudest liidus ja kolmandates riikides asuvatest dumpinguvabadest tarneallikatest.
(176)
Üks importija väitis, et teatava tootetüübi puhul on Hiina tootjate hinnad liidu omadest praegu kõrgemad ning meetmete kehtestamisel ei saaks seda plaaditüüpi enam eksportida.
(177)
Selle väite kinnituseks ei esitatud mingit tõendusmaterjali. Pealegi näitasid kättesaadavad andmed, et selle toote turuosa oli väike ja ei mõjutaks oluliselt tarneolukorda liidu turul. Seega lükati väide tagasi.
3. Kasutajate huvid
(178)
Mõned huvitatud isikud väitsid, et kasutajad kannataks meetmete tõttu märkimisväärselt. Nimelt väideti, et isegi miinimumhinna 32,3 % tõus takistaks tarbijatel kvaliteettoote ostmist. Samuti öeldi, et suure sortimendiga ehituskaupade poed ei kannaks võib-olla erilist kahju, aga väiksemad spetsialiseerunud kauplused küll.
(179)
Lõppkasutajatele avalduva mõju osas kinnitab komisjon ajutiste meetmete kehtestamist käsitleva määruse põhjendustes 152 ja 153 esitatud esialgsed järeldused, st et meetmete mõju hindadele on piiratud.
(180)
Uurimises ei osalenud ehitussektor, mis on üks suuremaid keraamiliste plaatide tarbijaid. Pärast ajutiste meetmete kehtestamist kutsuti Euroopa ehitustööstuse ühendust (FIEC) veel kord esitama statistilisi andmeid tõendamaks, kas ja kui suures ulatuses meetmed neid mõjutaks. FIEC kinnitas, et kuigi otsesed andmed puuduvad, oleks meetmete mõju nende äritegevusele üldiselt väga väike. FIEC selgitas ka, et ühenduse liikmete huvipuudust tuleb tõlgendada komisjoni ettepaneku toetamisena.
(181)
Väikeste spetsialiseerunud kaupluste osas ei saanud komisjon aga mingeid lõplikke andmeid, mis oleksid tõendanud dumpinguvastaste meetmete mõju ulatust. Nagu importijate puhul, ei tohi siingi unustada, et keraamilisi plaate valmistatakse nii liidus kui ka paljudes dumpingut mittekasutavates riikides, mistõttu on välistatud oht, et kauplusi võiks tabada tõsised tarneraskused.
4. Lõpptarbijate huvid
(182)
Tarbijatelt üritati saada üksikasjalikku mõjuhinnangut. Uurimine näitas siiski, et meetmete mõju oleks tõenäoliselt piiratud.
(183)
Esiteks arvutatakse meetmete absoluutväärtus impordihinna alusel, mis on tunduvalt madalam kui vaatlusaluse toote lõplik jaehind. Enne lõpptarbijani jõudmist hajub see lisakulu erinevates etappides (importijad, hulgi- ja jaemüüjad). Isegi kui importijad ja edasimüüjad kannaksid tollimaksu koguväärtuse edasi tarbijatele, leidub turul hulk tollimaksuta tooteid, mis pärinevad nii liidu kui ka kolmandate riikide tootjatelt.
(184)
Komisjon arvutas dumpinguvastaste tollimaksude mõju tarbijahindadele, tehes kindlaks praegu Hiinast saabuvalt impordilt tasutava hinnangulise tollimaksu ja kandes selle otse edasi tarbijatele eeldusel, et importijad, hulgi- ja jaemüüjad kannavad kogu lisakulu üle lõpptarbijale. Niiviisi arvutatud lisakulu on tunduvalt väiksem kui 0,5 eurot/m2. Ajutises määruses tehti kindlaks, et keskmine liidu tarbimine inimese kohta on aastas ligi 2,2 m2. Kuna tollimaksu mõju toote ruutmeetrile on sedavõrd väike, on tarbija kulu tõus piiratud isegi siis, kui ta ostab vaatlusalust toodet ehitus- või remonditööks väga suurtes kogustes.
5. Järeldus liidu huvide kohta
(185)
Võib eeldada, et meetmete jätkamine on kasulik liidu tootmisharule, mis mõjub omakorda kasulikult konkurentsitingimustele liidu turul ning vähendab ettevõtete sulgemise ja tööhõive vähenemise ohtu.
(186)
Samas on meetmete kehtestamisel väike mõju kasutajatele ja importijatele, kes saavad kasutada laia valikut tarneallikaid liidu turul ja kolmandates riikides.
(187)
Eelöeldut arvestades ei saa üheselt väita, et meetmete kehtestamine oleks liidu huvidega vastuolus.
G. LÕPLIKUD MEETMED
1. Kahju kõrvaldamist võimaldav tase
1.1. Teatavakstegemine
(188)
Kaks huvitatud isikut väitsid, et komisjon oleks pidanud avaldama hindade allalöömise marginaali ajutises määruses. Üks neist märkis, et nende andmete varjamise tõttu ei saanud huvitatud isikud hinnata, kas väiksema tollimaksu reeglit on korrektselt kohaldatud.
(189)
Vastuseks sellele väitele olgu siinkohal esitatud ajutised kahjumarginaalid.
Äriühing
Kahjumarginaal
Group Wonderful
52,6 %
Group Xinruncheng
95,8 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd.
72,1 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd.
73,9 %
Kõik teised koostööd tegevad tootjad
66,0 %
Kõik teised äriühingud
95,8 %
1.2. Kahjumarginaal
(190)
Üks isik väitis, et komisjon kasutas kahju kindlaksmääramisel ebajärjekindlat lähenemist ja oleks pidanud tuginema oma järeldustes terve tootmisharu kaalutud keskmistele andmetele.
(191)
Selle väite osas tuleb märkida, et kahju kõrvaldamist võimaldav tase määrati konkreetsete ettevõtete kontrollitud andmete põhjal, mis on kõige usaldusväärsem võrdlusalus ja võimaldab võtta arvesse kõiki olulisi fakte. Seetõttu tuli see väide tagasi lükata.
(192)
Dumpingu, tekitatud kahju, põhjuslike seoste ja liidu huvide kohta tehtud järeldusi silmas pidades tuleb kehtestada meetmed, et Hiinast pärit dumpinguhinnaga import ei tekitaks liidu tootmisharule täiendavat kahju.
(193)
Kõnealuste tollimaksude taseme määramisel võeti arvesse kindlaks tehtud dumpingumarginaale ning liidu tootmisharule tekitatud kahju kõrvaldamiseks vajalikku tollimaksumäära.
(194)
Seetõttu leiti, et on asjakohane arvutada hindade allalöömise marginaal liidu tootjate ja Hiina eksportijate esitatud andmete järgi kindlakstehtud hindade alusel.
(195)
Kahju tekitava dumpingu mõju kõrvaldamiseks vajaliku tollimaksumäära arvutamisel leiti, et selline meede peaks võimaldama liidu tootmisharul katta tootmiskulud ja saavutada mõistlikku kasumit. Leiti, et see mõistlik maksueelne kasum, mida seda tüüpi tootmisharu suudaks normaalsetes konkurentsitingimustes (st ilma dumpinguhinnata impordita) saavutada sarnase toote müügilt liidus, tuleks määrata võrreldes 2007. aastal liidu tootmisharu poolt saavutatud kasumlikkusega, mis oli 3,9 %, nagu on esitatud ajutise määruse tabelis 12.
(196)
Kindlaksmääratud kahjumarginaalid on järgmised.
Äriühing
Kahjumarginaal
Group Wonderful
58,5 %
Group Xinruncheng
82,3 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd.
66,6 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd.
58,6 %
Kõik teised koostööd tegevad tootjad
65,0 %
Kõik teised äriühingud
82,3 %
(197)
Kõigile teistele koostööd tegevatele tootjatele kehtestatud kahjumarginaal määrati kindlaks ilma Kito Groupi andmeteta, sest Kito Group ei kuulunud valimisse. Sel viisil tagati kooskõla kõigi teiste koostööd tegevate tootjate jaoks kehtestatud dumpingumarginaali arvutusmeetodiga (vt algumääruse artikli 9 lõike 6 esimest lauset). Kito Groupi suhtes kohaldatakse kõigile teistele äriühingutele kehtestatud kahjumarginaali vastavalt algmääruse artiklile 18, nagu on selgitud põhjenduses 54.
(198)
Märgitakse, et kõnealused hindade allalöömise marginaalid on suuremad kui põhjendustes 88-93 kindlakstehtud dumpingumarginaalid ning seetõttu tuleks neid kasutada tollimaksumäära kehtestamisel vastavalt väiksema tollimaksu reeglile.
(199)
Et tagada võrdne kohtlemine uute eksportivate tootjate ja käesoleva määruse I lisas nimetatud koostööd tegevate äriühingute vahel, kes valimisse ei kuulu, tuleks ette näha, et uute tootjate suhtes, kellel muul juhul ei oleks õigust läbivaatamisele vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 4, kohaldatakse valimisse mittekuuluvate koostööd tegevate äriühingute suhtes kehtestatud kaalutud keskmist tollimaksu, kuna artikli 11 lõiget 4 ei kohaldata valimisse kuuluvate äriühingute suhtes.
2. Tollideklaratsioon
(200)
Vaatlusaluse tootega seotud statistilisi andmeid väljendatakse sageli ruutmeetrites. Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 (tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta) (6) I lisas sätestatud kombineeritud nomenklatuuris ei ole vaatlusealuse toote jaoks täpsustatud sellist lisaühikut. Seepärast on vaja sätestada, et kilogrammides või tonnides mõõdetud kaalu kõrval esitatakse vabasse ringlusse lubamise deklaratsioonis ka vaatlusaluse toote impordi ruutmeetrite arv.
3. Ajutise tollimaksu lõplik sissenõudmine
(201)
Pidades silmas kindlakstehtud dumpingumarginaalide suurust ja liidu tootmisharule tekitatud kahju taset, leitakse, et ajutise määruse kohaselt ajutise dumpinguvastase tollimaksuna tagatiseks antud summad tuleb lõplikult sisse nõuda.
(202)
Juhtudel, mil lõplikud tollimaksud on kõrgemad kui ajutised tollimaksud, tuleb lõplikult sisse nõuda ainult ajutiste tollimaksude ulatuses tagatiseks antud summad, samas kui tagatiseks antud summad, mis ületavad lõpliku dumpinguvastase tollimaksu määra, tuleks vabastada.
4. Meetmete vorm
(203)
Üks huvitatud isik tegi taotluse, et meetmed kehtestataks minimaalse impordihinna, mitte väärtuselise tollimaksu kujul. Minimaalne impordihind siiski ei sobi, sest vaatlusalusel tootel on hulk tootetüüpe, mille hinnad erinevad märkimisväärselt, ja seega esineb suur ristkompenseerimise oht. Lisaks võivad tootetüüpide kujundus ja viimistlus muutuda, mistõttu minimaalne impordihind ei oleks tollimaksu taseme määramisel usaldusväärne alus. Sellepärast lükati tagasi taotlus kehtestada meetmed minimaalse impordihinna kujul.
(204)
Üks teine isik taotles, et meetmed kehtestataks impordikvootide kujul. Impordikvoodid ei ole aga kooskõlas algmääruse ega ka rahvusvaheliste eeskirjadega. Seegi taotlus tuli tagasi lükata,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
1. Kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks Hiina Rahvavabariigist pärit ja praegu CN-koodide 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 ja 6908 90 99 alla kuuluvate glasuuritud ja glasuurimata keraamiliste põranda-, sillutis-, kolde- ja seinaplaatide ning glasuuritud ja glasuurimata, alusel või aluseta keraamiliste mosaiikkivide jms impordi suhtes.
2. Lõpliku dumpinguvastase tollimaksu määr, mida kohaldatakse allpool loetletud äriühingute valmistatud ning lõikes 1 kirjeldatud toodete vaba netohinna suhtes liidu piiril enne tollimaksu sissenõudmist, on järgmine:
Äriühing
Tollimaks
TARICi lisakood
Dongguan City Wonderful Ceramics Industrial Park Co., Ltd.; Guangdong Jiamei Ceramics Co. Ltd.; Qingyuan Gani Ceramics Co. Ltd.; Foshan Gani Ceramics Co. Ltd.
26,3 %
B011
Guangdong Xinruncheng Ceramics Co. Ltd.
29,3 %
B009
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd.
36,5 %
B010
I lisas loetletud äriühingud
30,6 %
Kõik teised äriühingud
69,7 %
B999
3. Lõikes 2 nimetatud äriühingute suhtes kindlaksmääratud individuaalseid tollimaksumäärasid kohaldatakse juhul, kui liikmesriikide tolliasutustele esitatakse II lisas sätestatud nõuetele vastav kehtiv faktuurarve. Kui sellist arvet ei esitata, kohaldatakse kõigi teiste äriühingute suhtes kehtestatud tollimaksumäära.
4. Kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse kehtivaid tollimaksusätteid.
Artikkel 2
Hiina Rahvavabariigist pärit ja praegu CN-koodide 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 ja 6908 90 99 alla kuuluvate keraamiliste plaatide impordi eest määruse (EL) nr 258/2011 kohaselt ajutiste dumpinguvastaste tollimaksudena tagatiseks antud summad nõutakse lõplikult sisse. Tagatiseks antud summad, mis ületavad lõpliku dumpinguvastase tollimaksu määra, tagastatakse.
Artikkel 3
Kui uus Hiina Rahvavabariigi eksportiv tootja esitab komisjonile piisavad tõendid selle kohta, et ta ei eksportinud uurimisperioodil (1. aprillist 2009 kuni 31. märtsini 2010) Hiina Rahvavabariigist pärit ja artikli 1 lõikes 1 kirjeldatud tooteid, et ta ei ole seotud ühegi eksportija või tootjaga, kelle suhtes kohaldatakse käesoleva määrusega kehtestatud meetmeid, ning et ta on kas vaatlusaluseid tooteid liitu tegelikult eksportinud pärast uurimisperioodi või suudab tõendada, et tal on tühistamatu lepinguga võetud kohustus märkimisväärse koguse eksportimiseks liitu pärast uurimisperioodi, siis võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal, mis on esitatud pärast nõuandekomiteega konsulteerimist, lihthäälteenamusega muuta artikli 1 lõiget 2 ja kohaldada selle tootja suhtes koostööd tegevate, kuid valimisse mittekuuluvate äriühingute suhtes kohaldatavat tollimaksumäära, st 30,6 %.
Artikkel 4
Kui artiklis 1 nimetatud toodete kohta esitatakse vabasse ringlusse lubamise deklaratsioon, kantakse imporditud deklaratsiooni asjaomasele väljale toote ruutmeetrite arv.
Artikkel 5
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 12. september 2011