ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 26. července 2010
o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 27. února 2007 přijala Rada Evropské unie společný postoj 2007/140/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (1) provádějící rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006).
(2)
Dne 23. dubna 2007 přijala Rada společný postoj 2007/246/SZBP (2) provádějící rezoluci Rady bezpečnosti č. OSN 1747 (2007).
(3)
Dne 7. srpna 2008 přijala Rada společný postoj 2008/652/SZBP (3) k provedení rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1803 (2008).
(4)
Dne 9. června 2010 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č.1929 (2010), která rozšířila působnost omezujících opatření uložených rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007) a 1803 (2008) a která zavedla další omezující opatření vůči Íránu.
(5)
Dne 17. června 2010 zdůraznila Evropská rada, že je stále více znepokojena íránským jaderným programem a uvítala přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010). Evropská rada připomněla své prohlášení ze dne 11. prosince 2009 a vyzvala Radu, aby přijala opatření k provedení opatření uvedených v rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) a doprovodná opatření s cílem napomoci prostřednictvím jednání k vyřešení všech existujících obav týkajících se vývoje citlivých technologií Íránem na podporu jeho jaderného a raketového programu. Tato opatření by se měla zaměřit na oblast obchodu, finanční sektor, odvětví dopravy, klíčová odvětví ropného a plynárenského průmyslu a určení dalších osob, zejména příslušníků islámských revolučních gard.
(6)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) zakazuje Íránu, jeho státním příslušníkům a subjektům registrovaným v Íránu nebo spadající do jeho pravomoci, osobám nebo subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, a subjektům, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány, aby investovali do jakékoli podnikatelské činnosti související s těžbou uranu a výrobou či používáním jaderných materiálů a technologií.
(7)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) rozšiřuje působnost finančních a cestovních omezení uložených rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) na další osoby a subjekty, včetně osob a subjektů působících v rámci islámských revolučních gard a subjektů společnosti Islamic Republic of Iran Shipping Line (IRISL).
(8)
V souladu s prohlášením Evropské rady by se vedle osob a subjektů určených Radou bezpečnosti nebo výborem zřízeným podle odstavce 18 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) (dále jen „výbor“) měla omezení vstupu a zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů vztahovat i na další osoby a subjekty, a to za použití týchž kritérií, která použila Rada bezpečnosti OSN nebo výbor.
(9)
V souladu s prohlášením Evropské rady je vhodné zakázat dodávky, prodej nebo převod do Íránu dalších věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií vedle těch, které určila Rada bezpečnosti nebo výbor, jež by mohly přispět k íránským činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou, k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k provádění činností spojených s dalšími tématy, v souvislosti s nimiž vyjádřila Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE) své znepokojení nebo je označila za nedořešené. Tento zákaz by měl zahrnovat veškeré zboží a technologie dvojího užití uvedené v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití.
(10)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zachovat zdrženlivost, pokud jde o přijímání nových krátkodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory obchodu s Íránem za účelem snížení nesplacených částek, zejména s cílem zabránit veškeré finanční podpoře přispívající k jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, a měly by zakázat přijímání jakýchkoli střednědobých i dlouhodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory obchodu s Íránem.
(11)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) vyzývá všechny státy, aby prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu s právními předpisy a s mezinárodním právem kontrolovaly na svém území, včetně námořních přístavů a letišť, veškeré náklady pocházející z Íránu nebo směřující do něj, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010).
(12)
V rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) se také uvádí, že členské státy mohou v souladu s mezinárodním právem, zejména mořským právem, požadovat, aby se souhlasem státu vlajky byla provedena kontrola plavidel na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(13)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) rovněž stanoví, že členské státy OSN zajistí a odstraní věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010), a to způsobem, který není v rozporu s jejich závazky podle platných rezolucí Rady bezpečnosti a mezinárodních úmluv.
(14)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) dále stanoví, že členské státy OSN svým státním příslušníkům zakáží poskytovat íránským plavidlům služby spojené se zásobováním palivem či další služby, nebo poskytování těchto služeb z jejich území, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(15)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu s právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména s příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, měly přijmout nezbytná opatření s cílem zabránit všem nákladním letům z Íránu, s výjimkou letů kombinované osobní a nákladní dopravy, v přístupu na letiště v jejich pravomoci.
(16)
Dále by mělo být zakázáno, aby osoby pocházejíc z členských států poskytovali íránským nákladním letadlům služby související s opravami a údržbou nebo aby byly tyto služby poskytovány z území členských států, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato letadla převážejí věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(17)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) rovněž vyzývá všechny členské státy OSN, aby zabránily tomu, aby se na jejich území, přes ně nebo z něj poskytovaly finanční služby, včetně pojištění a zajištění, nebo převáděla finanční nebo jiná aktiva či zdroje, které by mohly přispívat k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, nebo aby takové služby, aktiva či zdroje byly poskytovány státním příslušníkům těchto států nebo subjektům založeným podle jejich práva nebo jejich prostřednictvím či osobám nebo finančním institucím na území těchto států nebo jejich prostřednictvím.
(18)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zakázat poskytování pojištění a zajištění íránské vládě, subjektům registrovaným v Íránu nebo spadajícím do pravomoci Íránu nebo osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky.
(19)
Dále je třeba zakázat prodej, nákup, zprostředkování a pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů ve vztahu k íránské vládě, íránské centrální bance nebo íránským bankám, včetně jejich poboček a dceřiných společností, a finančním subjektům ovládaným osobami a subjekty s bydlištěm nebo sídlem v Íránu.
(20)
V souladu s prohlášením Evropské rady a v zájmu splnění cílů rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) by mělo být zakázáno zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení íránských bank na území členských států, jakož i zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti íránskými bankami v bankách spadajících do pravomoci členských států. Členské státy by dále měly přijmout vhodná opatření s cílem zakázat finančním institucím nacházejícím se na jejich území nebo podléhajícím jejich pravomoci, aby v Íránu zřizovaly zastoupení nebo dceřiné společnosti nebo bankovní účty.
(21)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) rovněž stanoví, že státy musí vyžadovat, aby jejich státní příslušníci, osoby podléhající jejich pravomoci nebo podniky registrované na jejích území nebo podléhající jejich pravomoci zachovávali obezřetnost při obchodní spolupráci se subjekty registrovanými v Íránu nebo podléhajícími pravomoci Íránu, pokud mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že by tato obchodní spolupráce mohla přispět k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní či k porušení rezolucí č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(22)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) poukazuje na možnou souvislost mezi íránskými příjmy plynoucími z jeho odvětví energetiky a financováním íránských jaderných činností potenciálně ohrožujících nešíření a dále konstatuje, že zařízení a materiály určené k chemickým procesům v petrochemickém průmyslu mají mnoho společného se zařízením a materiály nezbytnými pro určité citlivé činnosti spojené s jaderným palivovým cyklem.
(23)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zakázat, aby do Íránu bylo prodáváno, dodáváno či převáděno klíčové zařízení a technologie, které by mohly být využity v klíčových oborech odvětví ropy a zemního plynu, a rovněž by měly zakázat poskytování související technické a finanční pomoci. Členské státy by dále měly zakázat veškeré nové investice do těchto odvětví v Íránu.
(24)
Součástí postupu v případě změny příloh I a II tohoto rozhodnutí by mělo být to, že určeným osobám či subjektům budou sděleny důvody zařazení na seznam, aby tyto osoby či subjekty měly příležitost se k těmto důvodům vyjádřit. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, měla by Rada s ohledem na tyto připomínky své rozhodnutí přezkoumat a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informovat.
(25)
Toto rozhodnutí dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, a především právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, právo na vlastnictví a právo na ochranu osobních údajů. Toto rozhodnutí by mělo být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(26)
Toto rozhodnutí rovněž plně ctí závazky členských států podle Charty OSN a právně závaznou povahu rezolucí Rady bezpečnosti OSN.
(27)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
OMEZENÍ VÝVOZU A DOVOZU
Článek 1
1. Zakazují se přímé nebo nepřímé dodávky, prodej nebo převod následujících věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií, včetně softwaru, ať již pocházejí z území členských států či nikoli, pro použití v Íránu či v jeho prospěch státními příslušníky členských států nebo přes území členských států, nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států:
a)
věci, materiály, vybavení, zboží a technologie uvedené na seznamech skupiny jaderných dodavatelů a režimu kontroly raketových technologií;
b)
všechny další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie určené Radou bezpečnosti OSN nebo výborem, které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní;
c)
zbraně a související materiál všeho druhu, včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů pro tyto zbraně a související materiál, jakož i vybavení, které by mohlo být použito k vnitřní represi. Tento zákaz se nevztahuje na nebojová vozidla vyrobená za použití materiálů, jež poskytují balistickou ochranu, nebo těmito materiály vybavená, která jsou určena pouze pro ochranu personálu EU a jejích členských států v Íránu;
d)
některé další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie, které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či s těžkou vodou, k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k provádění činností souvisejících s jinými tématy, ohledně nichž vyjádřila Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE) své znepokojení nebo které označila jako nedořešené. Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat;
e)
jiné zboží a technologie dvojího užití, jež jsou uvedeny v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití (4), a na něž se nevztahuje písmeno a), kromě kategorie 5 - části 1 a kategorie 5 - části 2 v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije na přímý ani nepřímý převoz věcí, které jsou uvedeny v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a jsou určeny pro lehkovodní reaktory, do Íránu, pro použití v Íránu či v jeho prospěch, přes území členských států, pokud byl zahájen dříve než v prosinci roku 2006.
3. Rovněž je zakázáno:
a)
poskytovat technickou pomoc nebo odbornou přípravu, investice nebo zprostředkovatelské služby související s věcmi, materiály, vybavením, zbožím a technologiemi uvedenými v odstavci 1 a s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním těchto věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií přímo nebo nepřímo ve vztahu k jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc v souvislosti s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnující zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí a technologií, nebo v souvislosti s poskytováním technické odborné přípravy, služeb nebo pomoci přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
c)
podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazu uvedeného v písmenech a) a b).
4. Zakazuje se rovněž pořízení věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií uvedených v odstavci 1 z Íránu, ať již z tohoto území pocházejí či nikoli, příslušníky členských států, nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států.
Článek 2
1. Přímé nebo nepřímé dodávky, prodej nebo převod věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií, včetně softwaru, které nejsou uvedeny v článku 1 a které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k pokračování v činnostech souvisejících s dalšími tématy, ohledně nichž MAAE vyjádřila své znepokojení nebo které označila jako nedořešené, do Íránu, pro použití v Íránu či v jeho prospěch státními příslušníky členských států nebo přes území členských států nebo za použití plavidel či letadel spadajících do jejich pravomoci podléhají v jednotlivých případech povolení příslušných orgánů vyvážejícího členského státu. Evropská unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
2. Poskytování:
a)
technické pomoci nebo odborné přípravy, investic nebo zprostředkovatelských služeb souvisejících s věcmi, materiály, vybavením, zbožím a technologiemi uvedenými v odstavci 1 a s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním těchto věcí, přímo nebo nepřímo ve vztahu k jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
finančních prostředků nebo finanční pomoci v souvislosti s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnujících zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí nebo v souvislosti s poskytováním související technické odborné přípravy, služeb nebo pomoci přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi
rovněž podléhá povolení příslušného orgánu vyvážejícího členského státu.
3. Příslušné orgány členského státu neudělí povolení pro žádné dodávky, prodej nebo převod věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií uvedených v odstavci 1, pokud určí, že dotyčný prodej, dodávky, převod nebo vývoz nebo poskytování dotyčných služeb přispěje k činnostem uvedeným v odstavci 1.
Článek 3
1. Opatření podle čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) a čl. 1 odst. 3 se tam, kde je to vhodné, nepoužijí, pokud výbor v jednotlivém případě předem stanoví, že tyto dodávky, prodej, převod nebo poskytnutí těchto věcí nebo pomoci jednoznačně nepřispěje k vývoji íránských technologií na podporu jaderných činností Íránu, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní, včetně případů, kdy jsou tyto věci nebo pomoc určeny k potravinové pomoci, pomoci v zemědělství nebo zdravotnictví nebo k jiným humanitárním účelům, a to za předpokladu, že:
a)
smlouvy o dodávce těchto věcí nebo poskytnutí pomoci zahrnují příslušné záruky ohledně koncového uživatele; a že
b)
se Írán zavázal, že tyto věci nepoužije pro jaderné činnosti, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo pro vývoj nosičů jaderných zbraní.
2. Opatření podle čl. 1. odst. 1 písm. e) a čl. 1 odst. 3 se nepoužijí, pokud příslušný orgán v členském státě v jednotlivém případě předem stanoví, že tyto dodávky, prodej, převod nebo poskytnutí těchto věcí nebo pomoci jednoznačně nepřispěje k vývoji íránských technologií na podporu jaderných činností Íránu, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní, včetně případů, kdy jsou tyto věci nebo pomoc určeny k pomoci ve zdravotnictví nebo k jiným humanitárním účelům, a to za předpokladu, že:
a)
smlouvy o dodávce těchto věcí nebo poskytnutí pomoci zahrnují příslušné záruky ohledně koncového uživatele; a že
b)
se Írán zavázal, že tyto věci nepoužije pro jaderné činnosti, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo pro vývoj nosičů jaderných zbraní.
Příslušný členský stát informuje ostatní členské státy o veškerých zamítnutých výjimkách.
Článek 4
1. Zakazuje se prodej, dodávky nebo převod klíčového vybavení a technologií pro následující klíčové obory odvětví ropy a zemního plynu v Íránu nebo pro íránské či Íránem vlastněné podniky působící v těchto oborech mimo území Íránu, které jsou prováděny státními příslušníky členských států nebo z území členských států, ať již z tohoto území pocházejí či nikoli, nebo za použití plavidel či letadel podléhajících pravomoci členských států:
a)
rafinace;
b)
zkapalněný zemní plyn;
c)
průzkum;
d)
výroba.
Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
2. Pro podniky v Íránu působící v klíčových oborech íránského odvětví ropy a zemního plynu podle odstavce 1 nebo pro íránské či Íránem vlastněné podniky působící v těchto oborech mimo území Íránu se zakazuje poskytovat:
a)
technickou pomoc nebo odbornou přípravu a další služby související s klíčovým vybavením a technologiemi ve smyslu odstavce 1;
b)
finanční prostředky nebo finanční pomoc za účelem prodeje, dodávek, převodu nebo vývozu klíčového vybavení a technologií ve smyslu odstavce 1 nebo za účelem poskytnutí související technické pomoci nebo odborné přípravy.
3. Zakazuje se podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazů uvedených v odstavcích 1 a 2.
OMEZENÍ FINANCOVÁNÍ NĚKTERÝCH PODNIKŮ
Článek 5
Zakazují se investice na území podléhajícím pravomoci členských států ze strany Íránu, jeho státních příslušníků a podniků registrovaných v Íránu nebo podléhajících jeho pravomoci nebo osob či subjektů, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektů, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány, do jakékoli podnikatelské činnosti související s těžbou uranu a výrobou či používáním jaderných materiálů a technologií, zejména obohacování a přepracování uranu, s činnostmi spojenými s těžkou vodu nebo technologiemi souvisejícími s balistickými raketami schopnými nést jaderné zbraně. Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má tento článek vztahovat.
Článek 6
Zakazuje se:
a)
poskytovat jakékoli finanční půjčky nebo úvěry podnikům v Íránu, které působí v oborech íránských odvětví ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, nebo íránským či Íránem vlastněným podnikům působícím v těchto oborech mimo území Íránu;
b)
nabývat nebo zvyšovat účast v podnicích v Íránu, které působí v oborech íránského odvětví ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, nebo íránským či Íránem vlastněným podnikům působícím v těchto oborech mimo území Íránu, včetně úplného nabytí těchto podniků a nabývání akcií a jiných účastnických cenných papírů;
c)
zřizovat jakékoli společné podniky s podniky v Íránu, které působí v odvětvích ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, a s jejich dceřinými společnostmi či afilacemi pod jejich kontrolou.
Článek 7
1. Zákazem podle čl. 4 odst. 1 není dotčeno plnění závazků týkajících se dodávek zboží, které vyplývají ze smluv uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí.
2. Zákazem podle článku 4 není dotčeno plnění závazků vyplývajících ze smluv uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí a týkajících se investic vynaložených v Íránu před tímto dnem podniky usazenými v některém z členských států.
3. Zákazy podle čl. 6 písm. a) a b):
i)
není dotčeno plnění závazků vyplývajících ze smluv nebo dohod uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí;
ii)
nebrání zvýšení účasti, pokud toto zvýšení účasti představuje závazek podle dohody uzavřené před dnem přijetí tohoto rozhodnutí.
OMEZENÍ FINANČNÍ PODPORY OBCHODU
Článek 8
1. Členské státy zachovají zdrženlivost, pokud jde o přijímání nových krátkodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory, pokud jde o obchod s Íránem, včetně udělování vývozních úvěrů, záruk nebo pojištění jejich státním příslušníkům nebo subjektům zapojeným do takového obchodu za účelem snížení jejich nesplacených částek, zejména s cílem předejít tomu, aby tato finanční podpora přispívala k jaderným činnostem, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní. Členské státy dále nepřijmou nové střednědobé a dlouhodobé závazky v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory, pokud jde o obchod s Íránem.
2. Odstavcem 1 nejsou dotčeny závazky přijaté před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost.
3. Odstavec 1 se netýká obchodu zaměřeného na potraviny, zemědělství, zdravotnictví nebo jiné humanitární účely.
KAPITOLA 2
FINANČNÍ SEKTOR
Článek 9
Členské státy nepřijmou nové závazky týkající se grantů, finanční pomoci a zvýhodněných půjček íránské vládě, a to ani prostřednictvím své účasti v mezinárodních finančních institucích, s výjimkou humanitárních a rozvojových účelů.
Článek 10
1. Ve vztahu k finančním nebo jiným aktivům či zdrojům, které by mohly přispět k jaderným činnostem Íránu potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, a s cílem zabránit poskytování finančních služeb nebo provádění převodů na území členských států, přes ně nebo z něj, nebo poskytování finančních služeb nebo provádění převodů, do nichž jsou zapojeni státní příslušníci členských států nebo subjekty založené podle jejich práva (včetně poboček v zahraničí) nebo osoby či finanční instituce nacházející se na území členských států, členské státy důkladně monitorují veškeré činnosti finančních institucí v rámci své pravomoci, do nichž jsou zapojeny:
a)
banky se sídlem v Íránu, zejména íránská centrální banka;
b)
pobočky a dceřiné společnosti podléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v Íránu;
c)
pobočky a dceřiné společnosti nepodléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v Íránu;
d)
finanční subjekty, které nemají sídlo v Íránu, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v Íránu.
2. Pro účely odstavce 1 se vyžaduje, aby finanční instituce v rámci svých činností, do nichž jsou zapojeny banky a finanční instituce uvedené v odstavci 1,
a)
nepřetržitě a obezřetně sledovaly operace na účtech, mimo jiné prostřednictvím svých programů hloubkové kontroly klienta a v rámci svých závazků v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu;
b)
vyžadovaly vyplnění všech informačních kolonek platebních příkazů, které se týkají příkazce a příjemce příslušné transakce, a v případě neposkytnutí těchto informací transakci odmítly;
c)
po dobu pěti let uchovávaly veškeré záznamy o transakcích a na požádání je zpřístupnily vnitrostátním orgánům;
d)
pokud mají podezření nebo se mohou důvodně domnívat, že finanční prostředky souvisejí s financováním šíření, neprodleně své podezření oznámí útvaru finančního zpravodajství nebo jinému příslušnému orgánu určenému dotčeným členským státem. Útvar finančního zpravodajství nebo jiný příslušný orgán má přímý či nepřímý přístup k aktuálním informacím z finanční a správní oblasti a z oblasti vymáhání práva, které potřebuje k řádnému plnění svých úkolů, včetně analýz hlášení o podezřelých transakcích.
3. Převody finančních prostředků do Íránu a z Íránu se provádějí takto:
a)
převody související s transakcemi, jež se týkající potravin, zdravotní péče, zdravotnického vybavení nebo jsou určeny pro humanitárních účely, se provádějí bez předchozího povolení; pokud se jedná o částku vyšší než 10 000 EUR, oznámí se převod příslušnému orgánu dotčeného členského státu;
b)
veškeré jiné převody částek nižších než 40 000 EUR se provádějí bez předchozího povolení; pokud se jedná o částku vyšší než 10 000 EUR, oznámí se převod příslušnému orgánu dotčeného členského státu;
c)
veškeré jiné převody částek vyšších než 40 000 EUR vyžadují předchozí povolení příslušným orgánem dotčeného členského státu. Povolení se považuje za udělené, pokud příslušný orgán nevznese do čtyř týdnů námitku. Příslušný členský stát informuje ostatní členské státy o všech zamítnutých povoleních.
4. Rovněž se vyžaduje, aby pobočky a dceřiné společnosti bank se sídlem v Íránu podléhající pravomoci členských států informovaly příslušné orgány členského státu, v němž jsou usazeny, o všech převodech finančních prostředků, které provedly nebo obdržely, a to do pěti pracovních dnů po provedení nebo obdržení příslušného převodu finančních prostředků.
V závislosti na ujednáních o sdílení informací příslušné orgány tyto údaje po jejich oznámení neprodleně předají dle potřeby příslušným orgánům jiných členských států, v nichž jsou usazeny strany účastnící se těchto transakcí.
Článek 11
1. Zakazuje se zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení íránských bank na území členských států a zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti v íránských bankách nebo navazování nových korespondenčních bankovních vztahů ze strany íránských bank, včetně íránské centrální banky, poboček a dceřiných společností a dalších finančních institucí uvedených v čl. 10 odst. 1 s bankami, které podléhají pravomoci členských států.
2. Finančním institucím nacházejícím se na území členských států nebo podléhajícím pravomoci členských států se zakazuje, aby v Íránu zřizovaly zastoupení nebo dceřiné společnosti nebo otevíraly bankovní účty.
Článek 12
1. Zakazuje se poskytování pojištění a zajištění íránské vládě, subjektům registrovaným v Íránu nebo podléhajícím pravomoci Íránu, nebo osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky.
2. Odstavec 1 se nepoužije na poskytování zdravotního a cestovního pojištění fyzickým osobám.
3. Zakazuje se vědomá a úmyslná účast na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazu uvedeného v odstavci 1.
Článek 13
Zakazuje se přímý nebo nepřímý prodej, nákup, zprostředkování a pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů vydaných po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost ve vztahu k íránské vládě, íránské centrální bance nebo bankám se sídlem v Íránu, nebo pobočkám a dceřiným společnostem, ať již podléhají pravomoci členských států či nikoli a které náležejí bankám se sídlem v Íránu, nebo finančním subjektům, které nemají sídlo v Íránu ani nepodléhají pravomoci členských států, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v Íránu, jakož i osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány.
Článek 14
Členské státy vyžadují, aby jejich státní příslušníci, osoby podléhající jejich pravomoci a podniky registrované na jejích území nebo podléhající jejich pravomoci zachovávali obezřetnost při obchodní spolupráci se subjekty registrovanými v Íránu nebo podléhajícími pravomoci Íránu, včetně příslušníků islámských revolučních gard a společnosti IRISL, a s osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, a se subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky, s cílem zajistit, že tato obchodní spolupráce nebude přispívat k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní či k porušení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
KAPITOLA 3
ODVĚTVÍ DOPRAVY
Článek 15
1. Členské státy kontrolují prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu se svými právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména mořským právem a příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, na svém území, včetně námořních přístavů a letišť, každý náklad pocházející z Íránu a směřující do něj, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou podle tohoto rozhodnutí zakázány.
2. Členské státy mohou v souladu s mezinárodním právem, zejména mořským právem, požadovat, aby se souhlasem státu vlajky byla provedena kontrola plavidel na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou podle tohoto rozhodnutí zakázány.
3. Členské státy v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy spolupracují při kontrolách podle odstavce 2.
4. Letadla a plavidla přepravující náklad do Íránu nebo z něj podléhají požadavku na poskytování dodatečných informací před příjezdem a před odjezdem ohledně veškerého zboží, které je přiváženo do členského státu nebo z něj vyváženo.
5. V případech, kdy je provedena kontrola podle odstavců 1 a 2, členské státy zajistí a odstraní (například zničením, znehodnocením, uskladněním nebo převozem do jiného státu, než je stát původu nebo určení) věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí v souladu s odstavcem 16 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1929 (2010). Toto zajištění a odstranění se provede na náklady dovozce, nebo pokud není možné získat úhradu těchto výdajů od dovozce, může být získána v souladu s vnitrostátními právními předpisy od jakékoli jiné osoby nebo subjektu, které jsou odpovědné za pokus o nezákonnou dodávku, prodej, převod či vývoz.
6. Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali plavidlům vlastněným nebo najatým Íránem, včetně charterových plavidel, služby spojené se zásobováním nebo jiné služby, nebo aby tyto služby byly poskytovány z území podléhajících pravomoci členských států, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, ledaže je poskytnutí těchto služeb nezbytné pro humanitární účely, nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s odstavci 1, 2 a 5.
Článek 16
Členské státy sdělí výboru veškeré dostupné informace o převodech činností nákladové divize společnosti Iran Air nebo převodech plavidel, jejichž vlastníkem nebo provozovatelem je společnost IRISL, na jiné společnosti, jež mohly být provedeny s cílem vyhnout se sankcím podle ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010) nebo v rozporu s těmito rezolucemi, včetně přejmenování nebo přeregistrování letadel, plavidel nebo lodí.
Článek 17
Členské státy přijmou prostřednictvím svých vnitrostátních příslušných orgánů a v souladu s vnitrostátními právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména s příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, nezbytná opatření s cílem zabránit všem nákladním letům provozovaným íránskými dopravci nebo pocházejícím z Íránu, s výjimkou letů kombinované osobní a nákladní dopravy, v přístupu na letiště podléhající jejich pravomoci.
Článek 18
Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali íránským nákladním letadlům a služby související s opravami a údržbou nebo aby byly tyto služby poskytovány z území členských států, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že nákladní letadla převážejí věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, ledaže je poskytnutí těchto služeb nezbytné z humanitárních či bezpečnostních důvodů nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s čl. 15 odst. 1 a 5.
KAPITOLA 4
OMEZENÍ VSTUPU
Článek 19
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zamezení vstupu na své území nebo průjezdu přes ně:
a)
osobám uvedeným na seznamu v příloze rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a dalším osobám určeným Radou bezpečnosti nebo výborem podle odstavce 10 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1737 č. (2006), jakož i příslušníkům islámských revolučních gard určeným Radou bezpečnosti nebo výborem. Tyto osoby jsou uvedeny v příloze I;
b)
jiným osobám, které nejsou uvedeny v příloze I a které se podílejí na íránských jaderných činnostech, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo na vývoji nosičů jaderných zbraní nebo jsou s těmito činnostmi přímo spojeny nebo je podporují, i prostřednictvím pořizování zakázaných věcí, zboží, vybavení, materiálů a technologií, nebo osobám, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo osobám, které napomáhaly určeným osobám a subjektům vyhýbat se ustanovením rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010) nebo tohoto rozhodnutí, jakož i dalším vysoce postaveným příslušníkům islámských revolučních gard uvedeným v příloze II.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije na průjezd přes území členských států pro účely činností přímo souvisejících s věcmi, které jsou uvedeny v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a určeny pro lehkovodní reaktory, pokud byly zahájeny dříve než v prosinci roku 2006.
3. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k tomu, aby svým státním příslušníkům zamítly vstup na své území.
4. Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, konkrétně:
i)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace;
ii)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané Organizací spojených národů nebo konané pod její záštitou;
iii)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách;
iv)
podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
5. Odstavec 4 se vztahuje rovněž na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
6. Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 4 nebo 5.
7. Členské státy mohou udělit výjimky z opatření stanovených v odstavci 1, pokud je cesta odůvodněná na základě:
i)
naléhavé humanitární potřeby, včetně náboženské povinnosti,
ii)
nutnosti dosáhnout cílů rezolucí Rady bezpečnosti č. OSN 1737 (2006) a 1929 (2010), včetně případů, kdy se uplatní článek XV statutu MAAE,
iii)
účasti na mezivládních setkáních, včetně setkání podporovaných Evropskou unií nebo těch, kdy je hostitelem členský stát vykonávající předsednictví OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Íránu.
8. Členský stát, který si přeje udělit výjimku podle odstavce 7, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
9. Pokud členský stát podle odstavců 4, 5 a 7 povolí osobám uvedeným v příloze I nebo II vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
10. V případě udělení výjimky oznámí členské státy výboru vstup osob uvedených v příloze I na své území nebo jejich tranzit přes své území.
KAPITOLA 5
ZMRAZENÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ A HOSPODÁŘSKÝCH ZDROJŮ
Článek 20
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo nebo nepřímo náležející, vlastněné, držené či ovládané
a)
osobami a subjekty uvedenými v příloze rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), dalšími osobami a subjekty určenými Radou bezpečnosti nebo výborem podle odstavce 12 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1737 (2006) a odstavce 7 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1803 (2008), jakož i osobami a subjekty působícími v rámci islámských revolučních gard a subjekty společnosti IRISL určenými Radou bezpečnosti nebo výborem, přičemž tyto osoby nebo subjekty jsou uvedeny v příloze I,
b)
osobami a subjekty, které nejsou uvedeny v příloze I a které se podílejí na íránských jaderných činnostech, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo na vývoji nosičů jaderných zbraní nebo jsou s těmito činnostmi přímo spojeny nebo je podporují, i prostřednictvím pořizování zakázaných věcí, zboží, vybavení, materiálů a technologií, nebo osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky, nebo osobami, které napomáhaly určeným osobám či subjektům vyhýbat se ustanovením rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010) nebo tohoto rozhodnutí, jakož i dalšími vysoce postavenými příslušníky a subjekty islámských revolučních gard a společnosti IRISL a subjekty, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány nebo jednají jejich jménem, přičemž tyto osoby nebo subjekty jsou uvedeny v příloze II.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Výjimku lze učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb, včetně plateb za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených poplatků za odborné výkony a náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c)
určeny výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů, v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů,
za předpokladu, že dotčený členský stát oznámil výboru svůj úmysl případně povolit přístup k těmto finančním prostředkům a hospodářským zdrojům a do pěti pracovních dnů od tohoto oznámení neobdržel od výboru zamítavé rozhodnutí.
4. Výjimku lze rovněž učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, a to po oznámení dotyčného členského státu výboru a po schválení výborem,
b)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí; v tomto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo být předmětem výkonu takového rozhodnutí, pokud zástavní právo bylo zřízeno nebo rozhodnutí vydáno před dnem přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1737(2006) a není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedených v odstavci 1, a po oznámení výboru ze strany dotyčného členského státu,
c)
nezbytné pro činnosti přímo související s věcmi uvedenými v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a určenými pro lehkovodní reaktory, pokud byly zahájeny dříve než v prosinci roku 2006.
5. Odstavec 2 se nevztahuje na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb na zmrazené účty splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých přede dnem, ke kterému se na tyto účty začala vztahovat omezující opatření,
pokud se na tyto úroky, výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
6. Ustanovení odstavce 1 nebrání určeným osobám nebo subjektům v provádění plateb vyplývajících ze smlouvy, která byla uzavřena dříve, než byly tyto osoby nebo subjekty zařazeny na seznam, za předpokladu, že příslušný členský stát stanovil, že:
a)
smlouva se netýká žádné zakázané věci, materiálů, vybavení, zboží, technologií, pomoci, odborné přípravy, finanční pomoci, investic, zprostředkovatelství nebo služeb uvedených v článku 1;
b)
platba není přímo nebo nepřímo obdržena osobou nebo subjektem podle odstavce 1;
a pokud příslušný členský stát oznámil výboru úmysl takové platby provést nebo je přijmout nebo případně povolit uvolnění zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za tímto účelem, a to deset dnů před tímto povolením.
KAPITOLA 6
DALŠÍ OMEZUJÍCÍ OPATŘENÍ
Článek 21
Členské státy přijmou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy nezbytná opatření za účelem zabránění specializované výuce nebo odborné přípravě íránských státních příslušníků na svých územích nebo ze strany svých státních příslušníků v oborech, které by přispěly k íránským jaderným činnostem, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní.
KAPITOLA 7
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 22
Osobám nebo subjektům uvedeným v přílohách I a II ani jakékoli jiné osobě nebo subjektu v Íránu, včetně íránské vlády, ani jakékoli osobě nebo subjektu, která vznese nárok prostřednictvím této osoby nebo subjektu nebo v její či jeho prospěch, se nepřiznají žádné nároky, a to ani kompenzace nebo jiný nárok tohoto druhu, jako je nárok na započtení pohledávek nebo nárok v rámci záruky v souvislosti s jakoukoli smlouvou nebo transakcí, jejíž plnění bylo přímo či nepřímo, zcela či částečně dotčeno z důvodu opatření, o nichž bylo rozhodnuto podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010), včetně opatření Evropské unie nebo kteréhokoli členského státu k provedení příslušných rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN nebo opatření stanovených tímto rozhodnutím nebo v souladu nebo spojitosti s nimi.
Článek 23
1. Rada provede změny přílohy I na základě rozhodnutí přijatých Radou bezpečnosti OSN nebo výborem.
2. Rada jednomyslně na návrh členských států nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku stanoví seznam v příloze II a přijímá jeho změny.
Článek 24
1. Pokud Rada bezpečnosti OSN nebo výbor zařadí na seznam určitou osobu nebo subjekt, Rada tuto osobu nebo subjekt zahrne do přílohy I.
2. Pokud Rada rozhodne o tom, že na určitou osobu nebo subjekt se budou vztahovat opatření uvedená v čl. 19 odst. 1 písm. b) a čl. 20 odst. 1 písm. b), změní odpovídajícím způsobem přílohu II.
3. Rada sdělí své rozhodnutí osobě nebo subjektu uvedeným v odstavcích 1 a 2, včetně důvodů zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa jejich adresa, nebo zveřejněním oznámení, čímž jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
4. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informuje.
Článek 25
1. V příloze I a II jsou uvedeny důvody pro zařazení uvedených osob a subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti OSN nebo výbor s ohledem na přílohu I.
2. V příloze I a II jsou rovněž uvedeny informace nezbytné k identifikaci dotčených osob nebo subjektů, poskytnuté Radou bezpečnosti OSN nebo výborem pro účely přílohy I, pokud jsou tyto informace k dispozici. Pokud jde o osoby, tyto informace mohou zahrnovat jména včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, čísla pasu a průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci či povolání. Pokud jde o subjekty, tyto informace mohou zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. Příloha I rovněž zahrnuje datum určení Radou bezpečnosti nebo výborem.
Článek 26
1. Toto rozhodnutí se odpovídajícím způsobem přezkoumá, změní nebo zruší, zejména s ohledem na příslušná rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN.
2. Opatření o bankovních stycích s íránskými bankami podle článků 10 a 11 budou přezkoumána do šesti měsíců od přijetí této směrnice.
3. Opatření podle čl. 19 odst. 1 písm. b) a čl. 20 odst. 1 písm. b) se pravidelně přezkoumají, a to alespoň každých 12 měsíců. Tato opatření pro dotyčné osoby a subjekty přestávají platit, pokud Rada postupem podle článku 24 rozhodne, že již nejsou splněny podmínky pro jejich použití.
Článek 27
Společný postoj 2007/140/SZBP se zrušuje.
Článek 28
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 26. července 2010.
NÕUKOGU OTSUS,
26. juuli 2010,
mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid ning millega tunnistatakse kehtetuks ühine seisukoht 2007/140/ÜVJP
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artiklit 29,
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Liidu Nõukogu võttis 27. veebruaril 2007 vastu ühise seisukoha 2007/140/ÜVJP (mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid) (1), millega rakendatakse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1737 (2006).
(2)
Nõukogu võttis 23. aprillil 2007 vastu ühise seisukoha 2007/246/ÜVJP (2), millega rakendatakse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1747 (2007).
(3)
Nõukogu võttis 7. augustil 2008 vastu ühise seisukoha 2008/652/ÜVJP (3), millega rakendatakse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1803 (2008).
(4)
ÜRO Julgeolekunõukogu võttis 9. juunil 2010 vastu resolutsiooni 1929 (2010), millega laiendatakse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonidega 1737 (2006), 1747 (2007) ja 1803 (2008) kehtestatud piiravate meetmete kohaldamisala ning kehtestati Iraani vastu suunatud täiendavad piiravad meetmed.
(5)
Euroopa Ülemkogu rõhutas 17. juunil 2010 oma süvenevat muret seoses Iraani tuumaprogrammiga ja tervitas ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1929 (2010) vastuvõtmist. Euroopa Ülemkogu tuletas meelde oma 11. detsembri 2009. aasta deklaratsiooni ja kutsus nõukogu võtma meetmeid ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1929 (2010) ettenähtud meetmete rakendamiseks, ning samuti kaasnevaid meetmeid, et toetada läbirääkimiste teel lahenduse leidmist kõikidele muredele, mis seonduvad Iraani tuuma- ja raketiprogramme toetavate tundlike tehnoloogiate väljatöötamisega. Need meetmed peaksid keskenduma kaubandusele, finantssektorile, Iraani transpordisektorile, nafta- ja gaasitööstuse võtmesektoritele ning täiendavalt ka Iraani revolutsioonilisele kaardiväekorpusele.
(6)
ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1929 (2010) keelatakse Iraanil, Iraani kodanikel, Iraanis asuvatel või Iraani jurisdiktsiooni alla kuuluvatel üksustel või nende nimel või juhtimisel tegutsevatel või nende omandis või kontrolli all olevatel isikutel ja üksustel teha investeeringuid mis tahes äritegevusse, mis seondub uraanikaevandamisega ning tuumamaterjalide ja -tehnoloogia tootmise või kasutamisega.
(7)
ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1929 (2010) laiendatakse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1737 (2006) kehtestatud finantsalaseid ja reisimist käsitlevaid piiravaid meetmeid täiendavalt isikutele ja üksustele, sealhulgas Iraani revolutsioonilisse kaardiväekorpusse kuuluvatele isikutele ja üksustele ning Iraani Islamivabariigi laevandusettevõtja (Islamic Republic of Iran Shipping Lines) üksustele.
(8)
Vastavalt Euroopa Ülemkogu deklaratsioonile tuleks lisaks ÜRO Julgeolekunõukogu või ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1737 (2006) punkti 18 kohaselt moodustatud komitee (edaspidi „komitee”) poolt kehtestatud sanktsioonidele täiendavate isikute ja üksuste suhtes kohaldada Euroopa Liitu lubamise piiranguid ning rahaliste vahendite ja majandusressursside külmutamist, kasutades samu kriteeriume, mida kasutavad ÜRO Julgeolekunõukogu või komitee.
(9)
Vastavalt Euroopa Ülemkogu deklaratsioonile on asjakohane keelata Iraani tarnida, müüa või Iraanile üle anda teatud tooteid, materjale, varustust, kaupu ja tehnoloogiat lisaks neile, mis on kindlaks määratud ÜRO Julgeolekunõukogu või komitee poolt, mis võivad kaasa aidata Iraani uraani rikastamise, ümbertöötamise või raske veega seotud tegevusele, tuumarelva kandevahendite väljatöötamisele või muude Rahvusvahelisele Aatomienergiaagentuurile (IAEA) muret tekitavate või IAEA poolt lahendust vajavaks tunnistatud küsimustega seotud tegevusele või teistele massihävitusrelvade programmidele. See keeld peaks hõlmama ka kahesuguse kasutusega kaupu ja tehnoloogiat.
(10)
Vastavalt Euroopa Ülemkogu deklaratsioonile peaksid liikmesriigid tõsiselt kaaluma, kas võtta uusi lühiajalisi kohustusi seoses Iraaniga kauplemise toetamiseks ettenähtud riikliku ja erasektori rahalise toetusega, mille eesmärk on vähendada nende tasumata summasid, et eelkõige vältida seda, et selline rahaline toetus aitab kaasa tuumarelva leviku tõkestamise seisukohast tundlikele tuumaenergiaalaste tegevustele või tuumarelva kandevahendite väljatöötamisele, ning peaksid keelama mis tahes keskpikkade ja pikaajaliste kohustuste võtmise seoses Iraaniga kauplemise toetamiseks ettenähtud riikliku ja erasektori rahalise toetusega.
(11)
ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1929 (2010) kutsutakse kõiki riike üles kontrollima kooskõlas oma riiklike asutuste ja õigusnormidega ning vastavalt rahvusvahelisele õigusele oma territooriumil, sealhulgas sadamates ja lennujaamades, Iraanist tulevaid ja sinna minevaid veoseid, kui asjaomasel riigil on teavet, mis annab põhjendatud aluse arvata, et veos sisaldab esemeid, mille tarnimine, müük, üleandmine või eksport on ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonide 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) või 1929 (2010) kohaselt keelatud.
(12)
ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1929 (2010) on samuti märgitud, et liikmesriigid võivad vastavalt rahvusvahelisele õigusele, eelkõige vastavalt mereõigusele, kontrollida avamerel asuvaid laevu lipuriigi nõusolekul, kui neil on teavet, mis annab põhjendatud aluse arvata, et nende laevade veos sisaldab esemeid, mille tarnimine, müük, üleandmine või eksport on ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonide 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) või UNSCR 1929 (2010) alusel keelatud.
(13)
ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1929 (2010) nähakse samuti ette, et ÜRO liikmesriigid peavad kinni ja kõrvaldavad esemed, mille tarnimine, müük, üleandmine või eksport on ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonide 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) või 1929 (2010) kohaselt keelatud, sellisel viisil, mis ei ole vastuolus kohaldatavatest julgeolekunõukogu resolutsioonidest ja rahvusvahelistest konventsioonidest tulenevate kohustustega.
(14)
ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1929 (2010) nähakse täiendavalt ette, et ÜRO liikmesriigid keelavad oma kodanike poolt või oma territooriumilt punkerdamisteenuste osutamise Iraani laevadele ja Iraani laevade muu teenindamise, kui neil on teavet, mis annab põhjendatud aluse arvata, et need laevad veavad esemeid, mille tarnimine, müük, üleandmine või eksport on ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonide 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) või 1929 (2010) kohaselt keelatud.
(15)
Vastavalt Euroopa Ülemkogu deklaratsioonile peaksid liikmesriigid kooskõlas oma siseriiklike õigusasutuste ja õigusaktidega ning vastavalt rahvusvahelisele õigusele, eelkõige asjakohastele rahvusvahelistele tsiviillennunduskokkulepetele, võtma vajalikke meetmeid, et vältida kõigi Iraani päritolu lastilendude juurdepääsu nende jurisdiktsiooni all olevatele lennuväljadele, välja arvatud lennud, mille puhul on tegemist reisijate ja lasti segaveoga.
(16)
Lisaks peaks liikmesriikide kodanikel või liikmesriikide territooriumil olema keelatud osutada tehnilisi- ja hooldusteenuseid Iraani transportõhusõidukitele, kui asjaomasel riigil on teavet, mis annab põhjendatud aluse arvata, et nimetatud õhusõidukid sisaldavad esemeid, mille tarnimine, müük, üleandmine või eksport on ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonide 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) või 1929 (2010) kohaselt keelatud.
(17)
Samuti kutsutakse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1929 (2010) üles kõiki ÜRO liikmesriike hoidma ära selliste finantsteenuste, sealhulgas kindlustus- või edasikindlustusteenuste, osutamise ja mis tahes finants- või muu vara või vahendite ülekanded oma territooriumile, läbi oma territooriumi või oma territooriumilt, või oma kodanikele, oma õigusaktide alusel asutatud üksustele, oma territooriumil asuvatele isikutele või finantseerimisasutustele, või oma kodanike, oma õigusaktide alusel asutatud üksuste, oma territooriumil asuvate isikute või finantseerimisasutuste poolt, mis võiksid aidata kaasa tuumarelva leviku tõkestamise seisukohast tundlike tuumaenergiaalaste tegevustele Iraanis või tuumarelva kandevahendite väljatöötamisele Iraanis.
(18)
Vastavalt Euroopa Ülemkogu deklaratsioonile peaksid liikmesriigid keelama kindlustus- või edasikindlustusteenuste osutamise Iraani valitsusele, Iraanis asuvatele või Iraani jurisdiktsiooni alla kuuluvatele üksustele või nende nimel või juhtimisel tegutsevatele või nende omandis või kontrolli all olevatele (sealhulgas ebaseaduslike vahendite abil kontrolli all olevate) isikutele ja üksustele.
(19)
Lisaks peaks olema keelatud riigi poolt emiteeritud või garanteeritud võlakirjade müümine, vahendamine ja nende väljastamiseks abi osutamine Iraani valitsusele, Iraani keskpangale või Iraani pankadele, sealhulgas filiaalidele ja tütarettevõtetele ning Iraanis asuvate isikute ja üksuste poolt kontrollitavatele finantseerimisasutustele, ning riigi poolt emiteeritud või garanteeritud võlakirjade ostmine kõigilt eelnimetatud Iraani subjektidelt.
(20)
Vastavalt Euroopa Ülemkogu deklaratsioonile ning ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1929 (2010) eesmärkide täitmiseks tuleks keelata Iraani pankadel uute filiaalide, tütarettevõtete või esinduste avamine liikmesriikide territooriumil ning uute ühisettevõtete asutamine või Iraani pankade poolt omandiõiguse omandamine liikmesriikide jurisdiktsioonis asuvates pankades. Lisaks peaksid liikmesriigid võtma asjakohaseid meetmeid, et keelata oma territooriumil asuvatel või nende jurisdiktsiooni all olevatel finantseerimisasutustel avada Iraanis esindusi või tütarettevõtteid või pangakontosid.
(21)
Lisaks sätestatakse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1929 (2010), et riigid peavad oma kodanikelt, oma jurisdiktsiooni alla kuuluvatelt isikutelt või nende territooriumil asutatud või nende jurisdiktsiooni alla kuuluvatelt äriühingutelt nõudma valvsuse ilmutamist, kui nad on seotud äritegevusega Iraanis asuvate või Iraani jurisdiktsiooni alla kuuluvate üksustega ning kui neil on põhjendatud alus arvata, et selline äritegevus võib aidata kaasa tuumarelva leviku tõkestamise seisukohast tundlikele tuumaenergiaalastele tegevustele Iraanis või tuumarelva kandevahendite väljatöötamisele Iraanis või ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonide 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) või 1929 (2010) rikkumisele.
(22)
ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1929 (2010) märgitakse, et Iraani energiasektorist saadud tulude ja Iraanis tuumarelva leviku tõkestamise seisukohast tundlike tuumaenergiaalaste tegevuste rahastamise vahel on olemas potentsiaalne seos, ning märgitakse täiendavalt, et keemiliste protsesside vahenditel ja naftakeemiatööstuse materjalidel on palju ühist vahendite ja materjalidega, mis on vajalikud tuumkütuse tsükli teatud tundlike tegevuste läbiviimiseks.
(23)
Vastavalt Euroopa Ülemkogu deklaratsioonile peaksid liikmesriigid keelama Iraani nafta- ja maagaasitööstuse võtmesektorites kasutamispotentsiaali omava võtmevarustuse ja -tehnoloogia müügi, tarnimise või üleandmise Iraani ning seonduva tehnilise ja rahalise toetuse osutamise Iraanile. Lisaks peaks liikmesriikidel olema keelatud teha uusi investeeringuid Iraani kõnealustesse sektoritesse.
(24)
Käesoleva otsuse I ja II lisa muutmise kord peaks hõlmama kohustust teatada loetellu kantud isikutele ja üksustele nende loetellu kandmise põhjused, et anda neile võimalus esitada märkusi. Kui on esitatud märkusi või olulisi uusi asitõendeid, peaks nõukogu nimetatud märkusi arvesse võttes vaatama läbi oma otsuse ning teavitama vastavalt asjaomast isikut või üksust.
(25)
Käesolevas otsuses austatakse põhiõigusi ja järgitakse iseäranis Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid ning eelkõige õigust tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele. Käesolevat otsust tuleks kohaldada kooskõlas nimetatud õiguste ja põhimõtetega.
(26)
Käesolev otsus järgib ka täies ulatuses ÜRO põhikirjast tulenevaid liikmesriikide kohustusi ning ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonide õiguslikult siduvat iseloomu.
(27)
Teatud meetmete rakendamiseks on vaja liidupoolset edasist tegevust,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
1. PEATÜKK
EKSPORDI- JA IMPORDIPIIRANGUD
Artikkel 1
1. Keelatud on järgmiste esemete, materjalide, seadmete, kaupade ja tehnoloogia, sealhulgas tarkvara otsene või kaudne tarnimine ja müümine Iraani või üleandmine Iraanile või Iraanis kasutamiseks või Iraani toetamiseks liikmesriikide kodanike poolt või liikmesriikide territooriumi kaudu või nende lipu all sõitvaid laevu või õhusõidukeid kasutades, olenemata sellest, kas need tooted on pärit liikmesriikide territooriumilt või mitte:
a)
esemed, materjalid, seadmed, kaubad ja tehnoloogia, mis sisalduvad tuumatarneriikide grupi ja raketitehnoloogia kontrollrežiimi loendites;
b)
mis tahes täiendavad esemed, materjalid, seadmed, kaubad ja tehnoloogia, mis on kindlaks määratud ÜRO Julgeolekunõukogu või komitee poolt ning mis võivad kaasa aidata uraani rikastamise, ümbertöötlemise või raske veega seotud tegevustele Iraanis või tuumarelva kandevahendite väljatöötamisele;
c)
relvad ja igasugused nendega seotud materjalid, sealhulgas tulirelvad ja laskemoon, sõjaväeveokid- ja seadmed, poolsõjaline varustus ja selliste tulirelvade ja nendega seotud esemetele ettenähtud varuosad, samuti seadmed, mida võidakse kasutada siserepressioonideks. See keeld ei kehti sõidukite osas, mis ei ole lahingusõidukid ja mis on kaetud vastava materjaliga kaitseks ballistilise lennutrajektooriga füüsiliste kehade eest ning on ette nähtud üksnes ELi ja selle liikmesriikide personali kaitseks Iraanis;
d)
teatud muid tooteid, materjale, varustust, kaupu ja tehnoloogiat, mis võivad kaasa aidata uraani rikastamisele, ümbertöötlemisele või raske veega seotud tegevusele, tuumarelva kandevahendite väljatöötamisele või muude Rahvusvahelisele Aatomienergiaagentuurile (IAEA) muret tekitavate või IAEA poolt lahendust vajavaks tunnistatud küsimustega seotud tegevusele. Liit võtab vajalikke meetmeid, et määratleda käesoleva sättega reguleeritavad asjakohased esemed;
e)
muud kahesuguse kasutusega kaubad ja tehnoloogia, mis on loetletud nõukogu 5. mai 2009. aasta määruse (EÜ) nr 428/2009 (millega kehtestatakse ühenduse kord kahesuguse kasutusega kaupade ekspordi, edasitoimetamise, vahendamise ja transiidi kontrollimiseks) (4) I lisas, mis ei ole hõlmatud punktis a, välja arvatud nõukogu määruse (EÜ) nr 428/2009 I lisa 1. osa 5. kategooria ja 2. osa 5. kategooria.
2. Lõikes 1 sätestatud keeld ei kehti kergvee reaktoritega, mille rajamine algas enne 2006. aastat, seotud esemete, millele on osutatud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni lõigu 3 punkti b alapunktides i ja ii, Iraanile üleandmise, Iraanis kasutamise või nende kaudu Iraani toetamise suhtes.
3. Samuti on keelatud:
a)
pakkuda otseselt või kaudselt tehnilist abi või koolitust, investeeringuid või vahendusteenuseid seoses lõikes 1 sätestatud esemete, materjalide, seadmete, kaupade ja tehnoloogiaga ning selliste esemete, materjalide, varustuse, kaupade ja tehnoloogiaga varustamise, nende tootmise, hoolduse ja kasutamisega seotud teenuseid ühelegi isikule, üksusele või organile Iraanis või kasutamiseks Iraanis;
b)
otseselt või kaudselt rahastada või osutada rahalist abi, mis on seotud lõikes 1 osutatud esemete ja tehnoloogiaga, sealhulgas eelkõige toetused, laenud ja ekspordikrediidikindlustused nimetatud esemete ja tehnoloogiate müümiseks, tarnimiseks, üleandmiseks või ekspordiks või nendega seotud tehnilise koolituse, teenuste või abi otseseks või kaudseks osutamiseks ühelegi isikule, üksusele või organile Iraanis või kasutamiseks Iraanis;
c)
osaleda teadlikult ja tahtlikult tegevuses, mille eesmärk või tagajärg on punktides a ja b osutatud keeldudest kõrvalehoidmine.
4. Keelatud on liikmesriikide kodanike poolt või liikmesriikide lipu all sõitvaid laevu või õhusõidukeid kasutades hankida Iraanist lõikes 1 osutatud esemeid, materjale, seadmeid, kaupu ja tehnoloogiat olenemata sellest, kas need on pärit Iraani territooriumilt või mitte.
Artikkel 2
1. Eksportiva liikmesriigi pädevad asutused annavad igal üksikjuhul eraldi otsustades loa selliste artikliga 1 mittehõlmatud esemete, materjalide, seadmete, kaupade ja tehnoloogia, sealhulgas tarkvara otseseks või kaudseks tarnimiseks, müügiks või üleandmiseks Iraanile või Iraanis kasutamiseks või Iraani toetamiseks liikmesriikide kodanike poolt või liikmesriikide territooriumi kaudu või nende jurisdiktsiooni alla kuuluvaid laevu või õhusõidukeid kasutades, mis võivad kaasa aidata uraani rikastamisele, ümbertöötlemisele või raske veega seotud tegevustele, tuumarelva kandevahendite väljatöötamisele või mis aitavad kaasa sellistele tegevustele, mis seonduvad teiste küsimustega, mille suhtes IAEA on muret väljendanud või mille IAEA on määratlenud lahendamata küsimusena. Liit võtab vajalikke meetmeid, et määratleda käesoleva sättega reguleeritavad asjakohased esemed.
2. Järgmiste tegevuste osas:
a)
lõikes 1 sätestatud esemete, materjalide, seadmete, kaupade ja tehnoloogiaga seotud tehnilise abi või koolituse, investeeringute või vahendusteenuste otsene või kaudne osutamine mis tahes isikule, üksusele või organile Iraanis või kasutamiseks Iraanis ning selliste esemetega otsene või kaudne varustamine, nende tootmine, hooldus ja kasutamine;
b)
lõikes 1 osutatud esemete ja tehnoloogiaga seotud otsene või kaudne rahastamine või rahalise abi, sealhulgas eelkõige toetused, laenud ja ekspordikrediidikindlustused nimetatud esemete müümiseks, tarnimiseks, üleandmiseks või ekspordiks või nendega seotud tehnilise koolituse, teenuste või abi osutamiseks, otsene või kaudne osutamine mis tahes isikule, üksusele või organile Iraanis või kasutamiseks Iraanis,
annab samuti loa eksportiva liikmesriigi pädev asutus.
3. Liikmesriikide pädevad asutused ei anna luba lõikes 1 osutatud esemete, materjalide, seadmete, kaupade ja tehnoloogia mis tahes tarnimiseks, müümiseks või üleandmiseks, kui nad teevad kindlaks, et asjaomane müümine, tarnimine, üleandmine või eksport või asjaomase teenuse osutamine aitavad kaasa lõikes 1 osutatud tegevustele.
Artikkel 3
1. Artikli 1 lõike 1 punktides a, b ja c ning artikli 1 lõikes 3 kehtestatud meetmeid ei kohaldata, kui komitee eelnevalt ja igal üksikjuhul eraldi otsustab, et selliste esemete tarnimine, müümine, üleandmine või sellise abi pakkumine ei aita kindlasti kaasa selliste tehnoloogiate väljatöötamisele Iraanis, mis toetavad Iraani tuumaenergiaalaseid tegevusi, mis on tuumarelva leviku tõkestamise seisukohast tundlikud, ja tuumarelva kandevahendite väljatöötamist; sealhulgas ei kohaldata meetmeid kui nimetatud esemed või abi on seotud toidu, põllumajanduse, ravi või teiste humanitaareesmärkidega, tingimusel et:
a)
nimetatud esemete või abi tarnelepingud sisaldavad asjakohaseid tagatisi lõpptarbijatele; ning
b)
Iraan on võtnud kohustuse nimetatud esemeid või abi mitte kasutada tuumarelva leviku tõkestamise seisukohast tundlikes tuumaenergiaalastes tegevustes või tuumarelva kandevahendite väljatöötamises.
2. Artikli 1 lõike 1 punktis e ning artikli 1 lõikes 3 kehtestatud meetmeid ei kohaldata, kui asjaomase liikmesriigi pädev asutus eelnevalt ja igal üksikjuhul eraldi otsustab, et selliste esemete tarnimine, müümine, üleandmine või sellise abi pakkumine ei aita kindlasti kaasa selliste tehnoloogiate väljatöötamisele Iraanis, mis toetavad Iraani tuumaenergiaalaseid tegevusi, mis on tuumarelva leviku tõkestamise seisukohast tundlikud, ja tuumarelva kandevahendite väljatöötamist; sealhulgas ei kohaldata meetmeid, kui nimetatud esemed või abi on seotud ravi või teiste humanitaareesmärkidega, tingimusel et:
a)
nimetatud esemete või abi tarnelepingud sisaldavad asjakohaseid tagatisi lõpptarbijatele; ning
b)
Iraan on võtnud kohustuse nimetatud esemeid või abi mitte kasutada tuumarelva leviku tõkestamise seisukohast tundlikes tuumaenergiaalastes tegevustes või tuumarelva kandevahendite väljatöötamises.
Asjaomane liikmesriik teavitab teisi liikmesriike kõigist eranditest, mille tegemisest on keeldutud.
Artikkel 4
1. Keelatakse järgmistes Iraani nafta- ja maagaasitööstuse olulistele sektoritele, või nendes sektorites väljaspool Iraani tegutsevatele Iraani või Iraanile kuuluvatele äriühingutele olulise varustuse ja tehnoloogia müümine, tarnimine või üleandmine liikmesriikide kodanike poolt või liikmesriikide territooriumilt või liikmesriikide jurisdiktsiooni alla kuuluvate laevade või õhusõidukite abil, olenemata sellest, kas need tooted on pärit liikmesriikide territooriumilt või mitte:
a)
rafineerimine;
b)
veeldatud maagaas;
c)
uuringud;
d)
tootmine.
Liit võtab vajalikke meetmeid, et määratleda käesoleva sättega reguleeritavad asjakohased esemed.
2. On keelatud anda järgmist abi Iraanis asuvatele äriühingutele, kes tegelevad lõikes 1 osutatud Iraani nafta- ja gaasitööstuses, või Iraani või Iraanile kuuluvatele äriühingute, kes tegutsevad nendes sektorites väljaspool Iraani:
a)
tehniline abi või tehniliste või muude teenuste osutamine, mis on seotud olulise varustuse ja tehnoloogiaga, mis on piiritletud lõikes 1;
b)
finantseerimine või finantsabi lõikes 1 piiritletud olulise varustuse ja tehnoloogia müümiseks, tarnimiseks, üleandmiseks või ekspordiks või seotud tehnilise abi või väljaõppe andmiseks.
3. Keelatud on teadlikult või tahtlikult osaleda tegevuses, mille otsene või kaudne eesmärk või tagajärg on lõigetes 1 ja 2 osutatud keeldudest kõrvalehoidmine.
TEATAVATE ÄRIÜHINGUTE RAHASTAMISE PIIRANGUD
Artikkel 5
Iraanil, Iraani kodanikel, Iraanis asuvatel või Iraani jurisdiktsiooni alla kuuluvatel üksustel või nende nimel või juhtimisel tegutsevatel või nende omandis või kontrolli all olevatel isikutel ja üksustel on keelatud teha liikmesriikide jurisdiktsiooni alla kuuluval territooriumil investeeringuid mis tahes äritegevusse, mis seondub uraanikaevandamisega ning tuumamaterjalide ja -tehnoloogia tootmise või kasutamisega, eelkõige aga uraani rikastamise ja ümbertöötlemise, raske veega seotud tegevuse või tuumarelvade ballistiliste kanderakettidega seonduvate tehnoloogiatega. Liit võtab vajalikke meetmeid, et määratleda käesoleva artikliga reguleeritavad asjakohased esemed.
Artikkel 6
Keelatakse järgmine tegevus:
a)
laenu või krediidi andmine Iraanis asuvatele äriühingutele, kes tegelevad artikli 4 lõikes 1 osutatud Iraani nafta- ja gaasitööstuses, või Iraani või Iraanile kuuluvatele äriühingutele, kes tegutsevad nendes sektorites väljaspool Iraani;
b)
osaluse omandamine või laiendamine Iraanis asuvates äriühingutes, mis tegutsevad artikli 4 lõikes 1 osutatud nafta- ja gaasitööstuse sektorites, või nendes sektorites väljaspool Iraani tegutsevates Iraani või Iraanile kuuluvates äriühingutes sealhulgas selliste äriühingute täielik omandamine ning aktsiate ja kasumijaotusega väärtpaberite omandamine;
c)
ühisettevõtte asutamine Iraanis asuvate äriühingutega, mis tegutsevad artikli 4 lõikes 1 osutatud nafta- ja gaasitööstuse sektorites, ning mis tahes nende kontrolli all oleva tütar- või haruettevõttega.
Artikkel 7
1. Artikli 4 lõikes 1 sätestatud keeld ei piira enne käesoleva otsuse vastuvõtmise kuupäeva sõlmitud lepingutes käsitletud kaupade tarnetega seotud kohustuste täitmist.
2. Artiklis 4 sätestatud keelud ei piira liikmesriikides tegevuskohta omavate ettevõtete poolt enne käesoleva otsuse vastuvõtmise kuupäeva sõlmitud lepingutest, mis on seotud Iraanis enne sama kuupäeva tehtud investeeringutega, tulenevate kohustuste täitmist.
3. Artikli 6 lõike a ja lõike b keelud vastavalt:
i)
ei mõjuta enne käesoleva otsuse vastuvõtmise kuupäeva sõlmitud lepingutest tulenevate kohustuste täitmist;
ii)
ei mõjuta osaluse laiendamist, kui selline osaluse laiendamise kohustus tuleneb enne käesoleva otsuse vastuvõtmise kuupäeva sõlmitud lepingust.
PIIRANGUD SEOSES KAUBAVAHETUSELE ANTAVA RAHALISE TOETUSEGA
Artikkel 8
1. Liikmesriigid peavad tõsiselt kaaluma, kas võtta uusi lühiajalisi kohustusi seoses Iraaniga kauplemise toetamiseks ettenähtud riikliku ja erasektori rahalise toetusega, sealhulgas ekspordikrediidi, tagatiste või kindlustuse andmine oma kodanikele või üksustele, kes sellises kaubanduses osalevad, eesmärgiga vähendada nende tasumata summasid, et eelkõige vältida seda, et selline rahaline toetus aitab kaasa tuumarelva leviku tõkestamise seisukohast tundlikele tuumaenergiaalaste tegevustele või tuumarelva kandevahendite väljatöötamisele. Lisaks ei võta liikmesriigid uusi keskpikki ja pikaajalisi kohustusi seoses Iraaniga kauplemise toetamiseks ettenähtud riikliku ja erasektori rahalise toetusega.
2. Lõige 1 ei mõjuta kohustusi, mis on võetud enne käesoleva otsuse jõustumist.
3. Lõige 1 ei hõlma kaubavahetust, mille objektiks on toiduained, põllumajandussaadused, ravimid või mida teostatakse teistel humanitaareesmärkidel.
2. PEATÜKK
FINANTSSEKTOR
Artikkel 9
Liikmesriigid ei võta uusi kohustusi anda Iraani valitsusele toetusi, rahalist abi ja sooduslaenusid, sealhulgas rahvusvahelistes finantsinstitutsioonides osalemise kaudu, välja arvatud humanitaar- ja arengueesmärkidel.
Artikkel 10
1. Selleks, et vältida finantsteenuste osutamist ja mis tahes finants- või muu vara või vahendite ülekandmist liikmesriikide territooriumile, läbi liikmesriigi territooriumi või liikmesriigi territooriumilt, või liikmesriikide kodanikele, liikmesriigi õigusaktide alusel asutatud üksustele (sealhulgas välisriikides asuvatele filiaalidele) või liikmesriigi territooriumil asuvatele isikutele või finantseerimisasutustele või nende poolt, mis võib kaasa aidata tuumarelva leviku tõkestamise seisukohast tundlikele tuumaenergiaalaste tegevustele Iraanis või Iraanis tuumarelva kandevahendite väljatöötamisele, kontrollivad liikmesriigid põhjalikult nende jurisdiktsiooni alla kuuluvate finantseerimisasutuste kõiki tegevusi seoses:
a)
Iraanis asuvate pankadega, eriti Iraani keskpangaga;
b)
Iraanis asuvate pankade tütarettevõtjate ja filiaalidega, mis kuuluvad liikmesriikide jurisdiktsiooni alla;
c)
Iraanis asuvate pankade tütarettevõtjate ja filiaalidega, mis ei kuulu liikmesriikide jurisdiktsiooni alla;
d)
finantsüksustega, mille asukoht ei ole Iraanis, kuid mida kontrollivad Iraanis asuvad isikud või üksused.
2. Lõikes 1 nimetatud eesmärgil nõutakse finantseerimisasutustelt, et nad oma tegevuses lõikes 1 sätestatud pankade ja finantseerimisasutustega:
a)
jälgivad pidevalt hoolikalt kontode tehinguid, sealhulgas oma klientidele kohaldatava nõuetekohase hoolsuse programmide kaudu ning tulenevalt oma kohustustest seoses rahapesu ja terrorismi rahastamisega;
b)
nõuavad, et täidetakse maksekorralduste kõik teabeväljad, mis puudutavad kõnealuse tehingu makse algatajat ja saajat; ning sel juhul, kui seda teavet pole esitatud, keelduvad tehingust;
c)
säilitavad andmed viimase viia aasta jooksul sooritatud tehingute kohta ja teevad need taotluse korral riiklikele asutustele kättesaadavaks;
d)
kui nad kahtlustavad või neil on põhjendatud alust kahtlustada, et rahalised vahendid on seotud massihävitusrelvade leviku rahastamisega, teavitavad viivitamata oma kahtlustest rahapesu andmebürood või muud asjakohase liikmesriigi määratud pädevat asutust. Rahapesu andmebürool või muul pädeval asutusel on vahetu või kaudne ja õigeaegne juurdepääs finants-, haldus- ja õiguskaitsealasele teabele, mida ta vajab oma ülesannete nõuetekohaseks täitmiseks, sealhulgas aruannetele kahtlaste finantstehingute kohta.
3. Rahaülekandeid Iraani ja Iraanist menetletakse järgmiselt:
a)
toiduainete, tervishoiu või meditsiinitehnikaga seotud või humanitaareesmärkidel tehtavatest tehingutest tulenevad ülekanded tehakse ilma eelneva loa nõudeta; ülekandest teavitatakse asjaomase liikmesriigi pädevat asutust, kui see on üle 10 000 euro;
b)
muud väiksema kui 40 000 euro suurused ülekanded tehakse ilma eelneva loa nõudeta; ülekandest teavitatakse asjaomase liikmesriigi pädevat asutust, kui see on üle 10 000 euro;
c)
muud üle 40 000 euro suurused ülekanded nõuavad asjaomase liikmesriigi pädeva asutuse eelnevat luba. Luba loetakse antuks pärast nelja nädala möödumist, välja arvatud kui pädev asutus ei ole kõnealuse ajavahemiku jooksul teinud negatiivset otsust. Asjaomane liikmesriik teavitab teisi liikmesriike kõigist loa andmisest keeldumistest.
4. Liikmesriikide jurisdiktsiooni alla kuuluvate Iraanis asuvate pankade filiaalid ning tütarettevõtted peavad samuti oma asukohajärgse liikmesriigi pädevat asutust teavitama kõikidest nende poolt teostatud või neile tehtud rahaülekannetest viie päeva jooksul pärast vastava rahaülekande teostamist või saamist.
Kooskõlas teabe jagamise korraga edastavad pädevad asutused, keda on teavitatud, vastavalt vajadusele viivitamata need andmed pädevatele asutustele teistes liikmesriikides, kus asub nende tehingute teine pool.
Artikkel 11
1. Iraani pankadel, sealhulgas Iraani keskpangal, nende filiaalidel ja tütarettevõtetel ning teistel artikli 10 lõikes 1 osutatud finantseerimisasutustel on keelatud avada liikmesriikide territooriumil uusi filiaale, tütarettevõtteid või esindusi ja asutada uusi ühisettevõtteid või omandada omandiõigust liikmesriikide jurisdiktsiooni kuuluvates pankades või luua uusi korrespondentpangasuhteid liikmesriikide jurisdiktsiooni kuuluvate pankadega.
2. Liikmesriikide territooriumil asuvatel või nende jurisdiktsiooni kuuluvatel finantseerimisasutustel on keelatud avada Iraanis esindusi, tütarettevõtteid ja pangaarveid.
Artikkel 12
1. Keelatud on kindlustus- või edasikindlustusteenuste osutamise Iraani valitsusele, Iraanis asuvatele või Iraani jurisdiktsiooni alla kuuluvatele üksustele või nende nimel või juhtimisel tegutsevatele või nende omandis või kontrolli all olevatele (sealhulgas ebaseaduslike vahendite abil kontrolli all olevate) isikutele ja üksustele.
2. Lõiget 1 ei kohaldata üksikisikutele tervise- ja reisikindlustuse teenuste osutamise suhtes.
3. Keelatud on teadlikult või tahtlikult osaleda tegevuses, mille otsene või kaudne eesmärk või tagajärg on lõikes 1 osutatud keelust kõrvalehoidmine.
Artikkel 13
Keelatud on riigi poolt emiteeritud või garanteeritud võlakirjade otsene või kaudne müümine, vahendamine ja nende väljastamiseks abi osutamine pärast käesoleva otsuse jõustumist Iraani valitsusele, Iraani keskpangale või Iraanis asuvatele pankadele või Iraanis asuvate pankade filiaalidele ning tütarettevõtetele, mis kuuluvad või ei kuulu liikmesriikide jurisdiktsiooni alla või finantsüksustele, kelle asukoht ei ole Iraanis ja kes ei kuulu liikmesriikide jurisdiktsiooni alla, kuid mida kontrollivad Iraanis asuvad isikud või üksused, ning nende nimel või juhtimisel tegutsevatele või nende omandis või kontrolli all olevatele isikutele ja üksustele, ning Iraani poolt emiteeritud või garanteeritud võlakirjade ostmine kõigilt eelnimetatud Iraani subjektidelt.
Artikkel 14
Liikmesriigid peavad oma kodanikelt, oma jurisdiktsiooni alla kuuluvatelt isikutelt või nende territooriumil asutatud või nende jurisdiktsiooni alla kuuluvatelt äriühingutelt nõudma valvsuse ilmutamist, kui nad on seotud äritegevusega Iraanis asuvate või Iraani jurisdiktsiooni alla kuuluvate üksustega, sealhulgas Iraani revolutsioonilise kaardiväekorpuse ja Iraani Islamivabariigi laevandusettevõtjaga, või nende nimel või juhtimisel tegutsevate või nende omandis või kontrolli all olevate (sealhulgas ebaseaduslike vahendite abil kontrolli all olevate) isikute ja üksustega, et tagada, et selline äritegevus ei aita kaasa tuumarelva leviku tõkestamise seisukohast tundlikele tuumaenergiaalastele tegevustele Iraanis või tuumarelva kandevahendite väljatöötamisele Iraanis või ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonide 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) või 1929 (2010) rikkumisele.
3. PEATÜKK
TRANSPORDISEKTOR
Artikkel 15
1. Liikmesriigid kontrollivad kooskõlas oma riiklike asutuste ja õigusnormidega ning vastavalt rahvusvahelisele õigusele, eelkõige vastavalt mereõigusele ja asjakohastele rahvusvahelistele tsiviillennunduskokkulepetele, oma territooriumil, sealhulgas oma lennujaamades ja sadamates kõiki Iraani suunduvaid ja sealt saabuvaid veoseid, kui neil on teavet, mis annab põhjendatud aluse arvata, et veos sisaldab esemeid, mille tarnimine, müük, üleandmine või eksport on käesoleva otsuse alusel keelatud.
2. Liikmesriigid võivad vastavalt rahvusvahelisele õigusele, eelkõige vastavalt mereõigusele, kontrollida avamerel asuvaid laevu lipuliikmesriigi nõusolekul, kui neil on teavet, mis annab põhjendatud aluse arvata, et nende laevade veos sisaldab esemeid, mille tarnimine, müük, üleandmine või eksport on käesoleva otsuse alusel keelatud.
3. Lõike 2 alusel läbiviidavate kontrollide puhul teevad liikmesriigid koostööd kooskõlas oma siseriikliku õigusega.
4. Iraani suunduvaid ja sealt saabuvaid veoseid vedavatelt õhusõidukitelt ja laevadelt nõutakse täiendavat saabumis- ja lahkumiseelset teavet kõikide liikmesriiki toodavate ja sealt väljaviidavate kaupade kohta.
5. Lõigetes 1 ja 2 osutatud kontrollide läbiviimise puhul peavad liikmesriigid kinni ja kõrvaldavad (näiteks hävitades, kasutamiskõlbmatuks muutes, ladustades või andes kõrvaldamiseks päritolu- või sihtriigist erinevale riigile) esemed, mille tarnimine, müük, üleandmine või eksport on käesoleva otsuse alusel keelatud ning teevad seda kooskõlas ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1929 (2010) punktiga 16. Selline kinnipidamine ja kõrvaldamine toimub importija kulul, või kui neid kulusid ei ole võimalik importijalt sisse nõuda, võib need kooskõlas rahvusvahelise õigusega sisse nõuda ebaseadusliku tarnimise, müügi, üleandmise või ekspordi katse eest vastutavalt isikult või üksuselt.
6. Punkerdamisteenuste või laevavarustuse tarnimise või muude teenuste osutamine Iraani omandis olevatele või lepingu alusel kasutatavatele laevadele, sealhulgas prahitud laevadele, liikmesriikide kodanike poolt või liikmesriikide jurisdiktsiooni kuuluvalt territooriumilt on keelatud, kui neil on teavet, mis annab põhjendatud aluse arvata, et laevad veavad esemeid, mille tarnimine, müük, üleandmine või eksport on käesoleva otsuse alusel keelatud, välja arvatud juhul, kui selliste teenuste osutamine on vajalik humanitaareesmärkidel või kuni veos on lõigete 1, 2 ja 5 kohaselt kontrollitud ning vajadusel kinni peetud ja kõrvaldatud.
Artikkel 16
Liikmesriigid edastavad komiteele kogu olemaosoleva teabe Iraani lastilennuettevõtja tegevuste üleviimiste või Iraani Islamivabariigi laevandusettevõtja omanduses olevate või selle poolt käitatavate laevade teistele äriühingutele üleandmiste kohta, mis on võidud teostada, et vältida ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonidega 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) või 1929 (2010) kehtestatud sanktsioone või rikkuda kõnealuste resolutsioonide sätteid, mis hõlmab ka lennukite ja laevade ümbernimetamist või ümberregistreerimist.
Artikkel 17
Liikmesriigid võtavad kooskõlas oma siseriiklike õigusasutuste ja õigusaktidega ning vastavalt rahvusvahelisele õigusele, eelkõige asjakohastele rahvusvahelistele tsiviillennunduskokkulepetele, vajalikke meetmeid, et vältida kõigi Iraani lennuettevõtjate teostatavate võis Iraanist lähtuvate lastilendude juurdepääsu nende jurisdiktsiooni all olevatele lennujaamadele, välja arvatud lennud, mille puhul on tegemist reisijate ja lasti segaveoga.
Artikkel 18
Liikmesriikide kodanikel või liikmesriikide territooriumil on keelatud osutada tehnilisi ja hooldusteenuseid Iraani transportõhusõidukitele, kui liikmesriikidel on teavet, mis annab põhjendatud aluse arvata, et transportõhusõidukid veavad esemeid, mille tarnimine, müük, üleandmine või eksport on käesoleva otsuse alusel keelatud, välja arvatud juhul, kui selliste teenuste osutamine on vajalik humanitaar- või ohutuseesmärkidel või kuni veos on artikli 15 lõigete 1 ja 5 kohaselt kontrollitud ning vajadusel kinni peetud ja kõrvaldatud.
4. PEATÜKK
RIIKI LUBAMISE PIIRANGUD
Artikkel 19
1. Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid, et järgmised isikud ei siseneks nende territooriumile ega läbiks nende territooriumi:
a)
ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1737 (2006) lisas määratud isikud ning ÜRO Julgeolekunõukogu või komitee poolt ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1737 (2006) punkti 10 kohaselt määratud täiendavad isikud ning ÜRO Julgeolekunõukogu või komitee poolt määratud Iraani revolutsioonilisesse kaardiväekorpusse kuuluvad isikud; need isikud on loetletud I lisas;
b)
teised, I lisas nimetamata isikud, kes on kaasatud või otseselt seotud tuumarelva leviku tõkestamise seisukohast tundlike tuumaenergiaalaste tegevustega Iraanis või tuumarelva kandevahendite väljatöötamisega Iraanis või kes neid tegevusi toetavad, sealhulgas olles seotud keelatud esemete, kaupade, seadmete, materjalide ja tehnoloogia hangetega, või nende nimel või juhtimisel tegutsevad isikud ning isikud, kes on aidanud määratud isikutel või üksustel ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonide 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) ja 1929 (2010) või käesoleva otsuse sätetest kõrvale hoida või neid sätteid rikkuda ning teised Iraani revolutsioonilise kaardiväekorpuse kõrgetasemelised liikmed, kes on loetletud II lisas.
2. Lõikes 1 sätestatud keeldu ei kohaldata liikmesriikide territooriumi kaudu toimuva transiidi suhtes tegevuste puhul, mis on otseselt seotud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1737 (2006) lõigu 3 punkti b alapunktides i ja ii mainitud esemetega, mis on mõeldud kergvee reaktorite jaoks, mille rajamine algas enne 2006. aastat.
3. Lõige 1 ei kohusta liikmesriiki keelama oma kodanike sisenemist oma territooriumile.
4. Lõige 1 ei mõjuta neid juhtumeid, kui liikmesriik on seotud rahvusvahelisest õigusest tuleneva kohustusega, eelkõige:
i)
rahvusvahelise valitsustevahelise organisatsiooni asukohariigina;
ii)
Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kokku kutsutud või selle egiidi all toimuvat rahvusvahelist konverentsi läbiviiva võõrustajariigina;
iii)
privileege ja immuniteete kehtestava mitmepoolse lepingu alusel;
iv)
Püha Tooli (Vatikani Linnriik) ja Itaalia vahel 1929. aastal sõlmitud lepingu (Lateraani pakt) alusel.
5. Lõiget 4 loetakse kohaldatavaks ka juhtudel, kui liikmesriik on Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni (OSCE) võõrustajariik.
6. Nõukogu tuleb nõuetekohaselt teavitada kõigist liikmesriigi poolt lõigete 4 või 5 kohaselt tehtud eranditest.
7. Liikmesriigid võivad lubada erandeid lõikes 1 kehtestatud meetmete osas, kui nad teevad kindlaks, et reisimine on õigustatud seoses:
i)
kiireloomuliste humanitaarvajadustega, sealhulgas usuliste kohustustega;
ii)
ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonide 1737 (2006) ja 1929 (2010) eesmärkide saavutamisega, sealhulgas seoses IAEA põhikirja XV artikliga;
iii)
valitsustevahelistel kohtumistel osalemisega, kaasa arvatud liidu organiseeritud või OSCE eesistujaks oleva liikmesriigi võõrustatavatel kohtumistel osalemisega, kus peetakse Iraanis demokraatiat, inimõigusi ja õigusriiki otseselt edendavat poliitilist dialoogi.
8. Lõikes 7 osutatud erandeid teha sooviv liikmesriik teavitab sellest kirjalikult nõukogu. Erand loetakse antuks, kui üks või mitu nõukogu liiget ei esita kirjalikku vastuväidet kahe tööpäeva jooksul alates teate saamisest kavandatava erandi kohta. Kui üks või mitu nõukogu liiget esitab vastuväite, võib nõukogu otsustada kavandatud erandi andmise kvalifitseeritud häälteenamusega.
9. Juhul, kui liikmesriik lubab lõigete 4, 5 ja 7 alusel I või II lisas loetletud isikute sisenemist oma territooriumile või selle läbimist, kehtib luba ainult sel eesmärgil, milleks see on antud, ja ainult asjaomaste isikute kohta.
10. Erandi andmise korral teavitavad liikmesriigid komiteed sellest, kui I lisas loetletud isikud sisenevad nende territooriumile või läbivad selle.
5. PEATÜKK
RAHALISTE VAHENDITE JA MAJANDUSRESSURSSIDE KÜLMUTAMINE
Artikkel 20
1. Külmutatakse kõik rahalised vahendid ja majandusressursid, mis on otseselt või kaudselt järgnevate isikute omandis, valduses või kontrolli all:
a)
ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1737 (2006) lisas määratud isikud ja üksused ning ÜRO Julgeolekunõukogu või komitee poolt ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1737 (2006) punkti 12 ja ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1803 (2008) punkti 7 kohaselt määratud täiendavad isikud ja üksused ning ÜRO Julgeolekunõukogu või komitee poolt määratud Iraani revolutsioonilisse kaardiväekorpusse kuuluvad isikud ja üksused ning Iraani Islamivabariigi laevandusettevõtja üksused; need isikud või üksused on loetletud I lisas;
b)
I lisas nimetamata isikud ja üksused, kes on kaasatud või otseselt seotud tuumarelva leviku tõkestamise seisukohast tundlike tuumaenergiaalaste tegevustega Iraanis või tuumarelva kandevahendite väljatöötamisega Iraanis või kes neid tegevusi toetavad, sealhulgas olles seotud keelatud esemete, kaupade, seadmete, materjalide ja tehnoloogia hangetega, või nende nimel või juhtimisel tegutsevad või nende omandis või kontrolli all olevad (sealhulgas ebaseaduslike vahendite abil kontrolli all olevad) isikud ja üksused ning isikud ja üksused, kes on aidanud määratud isikutel või üksustel ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonide 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) ja 1929 (2010) või käesoleva otsuse sätetest kõrvale hoida või neid sätteid rikkuda ning teised Iraani revolutsioonilise kaardiväekorpuse ning Iraani Islamivabariigi laevandusettevõtja kõrgetasemelised liikmed ja üksused ning nende omanduses või kontrolli all olevad või nende nimel tegutsevad üksused, kes on loetletud II lisas.
2. Rahalisi vahendeid ega majandusressursse ei anta otseselt ega kaudselt lõikes 1 osutatud isikute ega üksuste käsutusse ega nende toetamiseks.
3. Erandeid võib anda rahaliste vahendite ja majandusressursside osas, mis on:
a)
vajalikud põhivajaduste rahuldamiseks tehtavate kulutuste katteks, nagu tasumine toiduainete eest, üüri või hüpoteegi, ravimite ja ravikulude tasumine, maksud, kindlustusmaksed ning tasu kommunaalteenuste eest;
b)
ette nähtud üksnes õigusabiteenuste osutamisega seotud töötasude maksmiseks mõistlikus ulatuses ja nendest teenustest tulenevate kulude hüvitamiseks;
c)
ette nähtud üksnes siseriiklike õigusaktidega kooskõlas olevate tasude ja teenustasude maksmiseks, sealhulgas tasud külmutatud rahaliste vahendite ja majandusressursside tavapärase haldamise või säilitamise eest;
pärast asjaomase liikmesriigi poolt komiteele teatatud kavatsusest lubada vajaduse korral juurdepääs neile rahalistele vahenditele ja majandusressurssidele ning kui komitee ei ole viie tööpäeva jooksul pärast sellist teatamist teinud negatiivset otsust.
4. Erandeid võib samuti anda rahaliste vahendite või majandusressursside osas, mis on:
a)
vajalikud erakorraliste kulutuste katteks, tingimusel et asjaomane liikmesriik on oma kavatsuse komiteele teatavaks teinud ja komitee on selle heaks kiitnud;
b)
kohtu, haldusorgani või vahekohtu antud pandiõiguse või nende tehtud otsuse esemeks, millisel juhul võib rahalisi vahendeid ja majandusressursse kasutada sellise pandiõiguse või otsuse täitmiseks tingimusel, et selline otsus võeti vastu või pandiõigus tekkis enne ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1737 (2006) vastuvõtmise kuupäeva ja lõikes 1 osutatud isik või üksus ei saa sellest kasu ning asjaomane liikmesriik on sellest komiteed teavitanud;
c)
vajalikud tegevuste jaoks, mis on otseselt seotud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1737 (2006) lõigu 3 punkti b alapunktides i ja ii mainitud esemetega, mis on mõeldud kergvee reaktorite jaoks, mille rajamine algas enne 2006. aastat.
5. Lõiget 2 ei kohaldata külmutatud kontodele kantud järgmiste summade suhtes:
a)
nende kontode intressid või muud tulud; või
b)
külmutatud kontodele tehtavad maksed, mis tulenevad lepingutest, kokkulepetest või kohustustest, mis sõlmiti või tekkisid enne kontode suhtes piiravate meetmete kohaldamise kuupäeva,
tingimusel et kõigi selliste intresside, muude tulude ja maksete suhtes kohaldatakse jätkuvalt lõiget 1.
6. Lõige 1 ei takista määratletud isikut või üksust tegemast makset, mis tuleneb lepingust, mis on sõlmitud enne asjaomase isiku või üksuse loendisse lisamist, tingimusel et asjaomane liikmesriik on kindlaks teinud, et:
a)
leping ei ole seotud artiklis 1 osutatud keelatud esemete, materjalide, seadmete, kaupade, tehnoloogiate, abi, koolituse, rahalise abi, investeeringute, vahenduse või teenustega;
b)
lõikes 1 osutatud isik või üksus ei ole otsene või kaudne makse saaja,
ning pärast seda, kui asjaomane liikmesriik on komiteed teavitanud kavatsusest teha või saada selliseid makseid või kavatsusest lubada vajadusel vabastada rahalised vahendid või majandusressursid; viimati nimetatud juhul teavitavad liikmesriigid komiteed kümme tööpäeva enne sellise loa andmist.
6. PEATÜKK
TEISED PIIRAVAD MEETMED
Artikkel 21
Liikmesriigid peavad kooskõlas oma siseriiklike õigusaktidega võtma vajalikke meetmeid, et vältida oma territooriumil või oma kodanike poolt Iraani kodanikele erihariduse või -koolituse andmist valdkondades, mis võivad kaasa aidata tuumarelva leviku tõkestamise seisukohast tundlikele tuumaenergiaalastele tegevustele Iraanis või tuumarelva kandevahendite väljatöötamisele Iraanis.
7. PEATÜKK
ÜLD- JA LÕPPSÄTTED
Artikkel 22
I või II lisas nimetatud määratud isikutele või üksustele või mis tahes teistele isikutele või üksustele Iraanis, sealhulgas Iraani valitsusele, või mis tahes isikule või üksusele, kes esitab nõude sellise isiku või üksuse kaudu või sellise isiku või üksuse kasuks, ei anta hüvitist ega hüvitata muud sellist liiki nõuet nagu näiteks nõue tasaarvestamise või tagatise kohta, kui nõue on seotud lepingu või tehinguga, mille täitmist on otse või kaudselt, tervikuna või osaliselt mõjutanud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonide 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) või 1929 (2010) kohased meetmed, sealhulgas liidu või selle liikmesriigi meetmed, mis on kooskõlas vastavate Julgeolekunõukogu otsustega või nõutavad nende alusel või on seotud nende rakendamisega, ja käesolevas otsuses käsitletavad meetmed.
Artikkel 23
1. Nõukogu rakendab I lisa muudatusi ÜRO Julgeolekunõukogu või komitee otsuste alusel.
2. Nõukogu kehtestab II lisas esitatud nimekirja ning võtab vastu nende muudatused ühehäälselt liikmesriikide või liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ettepaneku põhjal.
Artikkel 24
1. Kui ÜRO Julgeolekunõukogu või komitee kannab loetellu isiku või üksuse, kannab nõukogu selle isiku või üksuse I lisasse.
2. Kui nõukogu otsustab isiku või üksuse suhtes kohaldada artikli 19 lõike 1 punktis b ja artikli 20 lõike 1 punktis b osutatud meetmeid, muudab ta vastavalt II lisa.
3. Nõukogu edastab oma otsuse, sh loetellu kandmise põhjused, lõigetes 1 ja 2 osutatud isikule või üksusele kas otse, juhul kui aadress on teada, või teatise avaldamise kaudu, ning annab asjaomasele isikule või üksusele võimaluse esitada oma märkused.
4. Kui on esitatud märkusi või olulisi uusi asitõendeid, vaatab nõukogu oma otsuse läbi ning teavitab vastavalt asjaomast isikut või üksust.
Artikkel 25
1. I ja II lisa sisaldavad isikute ja üksuste loetellu kandmise põhjuseid, nagu need on esitatud ÜRO Julgeolekunõukogu või komitee poolt seoses I lisaga.
2. I ja II lisa sisaldavad vajadusel samuti asjaomaste isikute ja üksuste tuvastamiseks vajalikku teavet, nagu need on esitatud ÜRO Julgeolekunõukogu või komitee poolt seoses I lisaga. Isikute osas võib selline teave sisaldada nime, sealhulgas varjunime, sünniaega ja -kohta, kodakondsust, passi- ja ID-kaardi numbrit, sugu, aadressi, kui see on teada, ning positsiooni või ametit. Üksuste osas võib selline teave sisaldada nime, registrisse kandmise kohta ja kuupäeva, registrinumbrit ja tegevuskohta. Samuti kantakse I lisasse ÜRO Julgeolekunõukogu või komitee poolt loetellu kandmise kuupäev.
Artikkel 26
1. Käesolev otsus vaadatakse läbi, seda muudetakse või see tunnistatakse kehtetuks vastavalt vajadusele, kuid eelkõige ÜRO Julgeolekunõukogu asjakohaste otsuste alusel.
2. Artiklites 10 ja 11 sätestatud meetmed pangandussuhete kohta Iraani pankadega vaadatakse läbi kuue kuu jooksul pärast käesoleva otsuse vastuvõtmist.
3. Artikli 19 lõike 1 punktis b ja artikli 20 lõike 1 punktis b osutatud meetmed vaadatakse korrapäraste ajavahemike järel läbi ning seda tehakse vähemalt iga 12 kuu möödumisel. Meetmed kaotavad asjaomaste isikute ja üksuste suhtes kehtivuse, kui nõukogu teeb artiklis 24 osutatud korra kohaselt kindlaks, et meetmete kohaldamise tingimusi enam ei esine.
Artikkel 27
Ühine seisukoht 2007/140/ÜVJP tunnistatakse kehtetuks.
Artikkel 28
Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval.
Brüssel, 26. juuli 2010