ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 27. října 2010
o státní podpoře č. C 15/08 (ex N 318/07, N 319/07, N 544/07 a N 70/08), kterou Itálie hodlá poskytnout ve prospěch podniku Cantiere Navale De Poli
(oznámeno pod číslem K(2010) 7253)
(Pouze italské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/197/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
po vyzvání zúčastněných stran, aby podle výše uvedených ustanovení (1) předložily své připomínky, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dopisy ze dne 6. června 2007, 24. září 2007 a ze dne 6. února 2008 oznámila Itálie žádosti o prodloužení tříleté dodací lhůty na čtyři tankery na chemikálie (s názvy C 241, C 242, C 243 a C 244), které měly být vyrobené společností Cantiere Navale de Poli (dále jen „De Poli“ nebo „loděnice“) (2). Itálie požádala konkrétně o prodloužení dodací lhůty o osm měsíců pro plavidlo C 241, o šest měsíců pro plavidlo C 242, o devět měsíců pro plavidlo C 243 a o deset měsíců pro plavidlo C 244.
(2)
Oznámení se týkala podpor poskytnutých Itálií společnosti De Poli v rámci vnitrostátního režimu podpor N 59/2004 schváleného Komisí dne 19. května 2004 (3) na základě nařízení Rady č. 1177/2002 (ES) ze dne 27. června 2002 o dočasném obranném mechanismu pro stavbu lodí (4), pozměněném nařízením Rady č. 502/2004 (ES) (5) (dále jen „italský režim podpor“ a „nařízení o dočasném obranném mechanismu“).
(3)
Dopisy ze dne 31. července 2007, 31. srpna 2007, 7. září 2007, 12. listopadu 2007 a 25. ledna 2008 poskytla Itálie Komisi doplňující informace týkající se zmíněných oznámení.
(4)
Dopisem ze dne 16. dubna 2008 Komise italským orgánům sdělila rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) (6) ve vztahu k oznámeným žádostem o prodloužení dodacích lhůt. Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo uveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (7). Zúčastněné strany byly vyzvány, aby se vyjádřily k tomuto záměru.
(5)
Itálie zaslala své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení dopisem datovaným dne 16. června 2008, zaevidovaným dne 17. června 2008. Komise obdržela připomínky od společnosti De Poli dopisem datovaným rovněž dne 16. června 2008, zaevidovaným dne 17. června 2008. Itálie zaslala doplňující informace dopisem ze dne 30. června 2008, zaevidovaným stejného dne, a dopisem ze dne 29. října 2008, zaevidovaným dne 3. listopadu 2008.
(6)
Dopisem ze dne 15. července 2008, zaevidovaným dne 22. července 2008, Itálie zažádala o druhé prodloužení dodací lhůty dvou plavidel, totiž: do 30. září 2008 pro plavidlo C 242 a do 30. září 2008 pro plavidlo C 244.
(7)
Dopisem ze dne 20. ledna 2009, zaevidovaným dne 22. ledna 2009, Itálie zažádala o třetí prodloužení dodací lhůty, totiž do 31. prosince 2008 pro plavidlo C 242 a do 28. února 2009 pro plavidlo C 243. Dopisem ze dne 14. dubna 2009, zaevidovaným dne 15. dubna 2009, Itálie zažádala o poslední (čtvrté) prodloužení dodací lhůty, totiž do 30. června 2009 pro plavidlo C 242, do 30. září 2009 pro plavidla C 243 a do 30. listopadu 2009 pro plavidlo C 244.
(8)
Dopisem ze dne 8. května 2009, zaevidovaným stejného dne, Komise Itálii požádala o doplňující informace, urgované dopisem ze dne 12. června 2009. Itálie odpověděla dopisem ze dne 23. září 2009 (8), v němž Komisi pouze sdělila, že v případě společnosti De Poli bylo zahájeno vyrovnací řízení (9).
(9)
Dopisem ze dne 28. ledna 2010, zaevidovaným dne 1. února 2010, Itálie formálně stáhla žádosti o prodloužení podané pro plavidla C 242 a C 243 (10).
(10)
Prostřednictvím elektronické pošty dne 2. března 2010 Komise Itálii požádala o objasnění stavu oznámení týkajících se plavidel C 241 a C 244.
(11)
Prostřednictvím elektronické pošty dne 10. června 2010, zaevidované dne 17. června 2010, Itálie Komisi sdělila, že plavidlo C 241 bylo zhotoveno dne 31. srpna 2008 a dodáno dne 3. listopadu 2008 a že oznámení žádosti o prodloužení dodací lhůty pro jmenované plavidlo bylo zachováno.
(12)
Dopisem ze dne 16. června 2010, zaevidovaným dne 28. června 2010, Itálie formálně stáhla žádosti o prodloužení týkající se plavidla C 244.
II. SOUVISLOSTI
(13)
Dále uvedené skutečnosti se týkají pouze plavidla C 241, neboť Itálie stáhla žádosti o prodloužení pro plavidla C 242, C 243 a C 244.
(14)
Společnost De Poli je italskou loděnicí, která sídlí ve městě Pellestrina (Benátky) a od devadesátých let se specializuje na výrobu chemických tankerů a tankerů. V roce 2007 loděnice čítala 320 zaměstnanců, včetně subdodavatelů, a její roční obrat činil 70 milionů EUR. Dne 11. února 2010 příslušný italský soudce povolil vyrovnací řízení týkající se loděnice (11).
(15)
Dne 28. ledna 2005 si společnost Arcotur S.r.l. u společnosti De Poli objednala zhotovení plavidla C 241. Podle smlouvy má tanker na chemikálie C 241 tyto technické specifikace: celková délka 125 metrů, šířka mezi vnějšími hranami žeber 19 metrů, hrubá nosnost 7 300 tun a rychlost o výkonu odpovídajícímu 85 % trvalého maximálního výkonu 15 uzlů. Prodejní smlouva stanovila dodání plavidla C 241 zadavateli Arcotur S.r.l. do 31. prosince 2007 za celkovou cenu 30 milionů EUR.
(16)
Dne 26. května 2006 loděnice objednala u jednoho dodavatele (dále jen „dodavatel“) lodní převodovku. Tato objednávka, kterou dodavatel potvrdil, měla být vyřízena dne 3. září 2007. Dle informací poskytnutých společností De Poli je převodovka pro plavidlo C 241 specifickým modelem s ojedinělými vlastnostmi, který se v mnoha technických aspektech liší od standardního modelu vyráběného stejným dodavatelem.
(17)
Dne 6. července 2006 společnost Arcoin S.p.A. (dříve Arcotur S.r.l.) a společnost De Poli upravily smlouvu podepsanou dne 28. ledna 2005 následujícími změnami v objednávce plavidla C 241: celková délka 112 metrů, šířka mezi vnějšími hranami žeber 16,8 metru, hrubá nosnost 5 300 tun a snížení ceny na 23 milionů EUR.
(18)
Dne 20. července 2006 společnost Arcoin S.p.A. postoupila zakázku na stavbu plavidla C 241 společnosti Elbana di Navigazione S.p.A.
(19)
V dohodnutý den splatnosti, dne 3. září 2007, nebyla převodovka objednaná dne 26. května 2006 hotova. Dopisem ze dne 23. října 2007 dodavatel společnosti De Poli sdělil, že z důvodu nedostatku surovin na trhu a následného opoždění dodávek ze strany subdodavatelů převodovka nemůže být dodána včas. Dne 18. ledna 2008 dodavatel potvrdil, že datum dodání převodovky bylo přeloženo na únor 2008 se šestiměsíčním zpožděním vůči původnímu datu dodání.
(20)
Italské orgány proto požádaly o prodloužení dodací lhůty plavidla C 241 až do 31. srpna 2008, tedy o prodloužení o osm měsíců od konce smluvní lhůty pro dodání plavidla (31. prosince 2007).
(21)
S ohledem na obdržené informace Komise nakonec shledala, že plavidlo C 241 bylo dodáno dne 3. listopadu 2008 (12).
III. PODPORA
(22)
Nařízení o dočasném obranném mechanismu (13) definuje dočasná a výjimečná opatření na podporu loděnic Unie činných v oblastech, které svého času utrpěly velkou ztrátu z důvodu nekalé korejské hospodářské soutěže (14).
(23)
Nařízení o dočasném obranném mechanismu považuje poskytnutí přímé pomoci až do 6 % hodnoty transakce před poskytnutím pomoci (15) na podporu smluv ke stavbě určitých kategorií obchodních plavidel (kontejnerových lodí, tankerů na chemikálie, ropných tankerů a tankerů na zemní plyn (16)) za slučitelné s vnitřním trhem za těchto podmínek: o smlouvu usilovala korejská loděnice nabízející nižší cenu (17), konečné znění smlouvy bylo uzavřeno před koncem použitelnosti samotného nařízení (31. března 2005) (18) a plavidlo bude dodáno do tří let ode dne podepsání konečné smlouvy (19).
(24)
Ustanovení čl. 2 odst. 4 nařízení o dočasném obranném mechanismu zmocňuje Komisi schválit poslední prodloužení tříleté dodací lhůty, „pokud to uzná za zdůvodněné technickou složitostí dotyčného projektu stavby lodi nebo prodleními způsobenými neočekávanými, podstatnými a zdůvodnitelnými narušeními pracovního programu loděnice v důsledku výjimečných okolností nepředvídatelných a neovlivnitelných tímto podnikem“.
(25)
V květnu 2004 Komise na základě nařízení o dočasném obranném mechanismu schválila italský režim podpor loděnicím (20), který stanoví podmínky, jež odpovídají podmínkám uvedeným ve shora citovaném nařízení. Italský režim podpor stanoví zejména přiznání podpory až do 6 % smluvní hodnoty před poskytnutím podpory na výrobu plavidel dodaných do tří let ode dne podpisu konečné smlouvy a možnost prodloužení dodací lhůty ze strany Komise, pouze „pokud to uzná za zdůvodněné technickou složitostí dotyčného projektu stavby lodi nebo prodleními způsobenými neočekávanými, podstatnými a zdůvodnitelnými narušeními pracovního programu loděnice v důsledku výjimečných okolností nepředvídatelných a neovlivnitelných tímto podnikem“ (odstavec 29 italského režimu pomoci).
(26)
Dne 31. ledna 2005 předložila loděnice De Poli italským orgánům žádost o poskytnutí příspěvku podle právě citovaného režimu na stavbu plavidla C 241 ve výši 1,3 milionu EUR.
(27)
Dne 25. ledna 2008 společnost De Poli požádala, aby datum dodání plavidla C 241 bylo přeloženo z 31. prosince 2007 na 31. srpen 2008.
(28)
Italské orgány potvrdily, že pomoc nebyla vyplacena, a zdůraznily, že v důsledku rozhodnutí ze dne 21. října 2008 (21), ve kterém Komise shledala další přidělení prostředků ve výši 10 milionů EUR na pokrytí italského režimu podpor jako nepřípustné, v současnosti nedisponují dostatečnými prostředky na vyplacení takové pomoci.
IV. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(29)
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení Komise pochybuje, že okolnosti, které podle italských orgánů a společnosti De Poli ospravedlňují pozdní dodání plavidla C 241 (jakož i plavidel C 242, C 243 a C 244, která nejsou předmětem stávajícího posouzení), lze kvalifikovat jako „prodlení způsobená neočekávanými, podstatnými a zdůvodnitelnými narušeními pracovního programu loděnice v důsledku výjimečných okolností nepředvídatelných a neovlivnitelných tímto podnikem“ ve smyslu odstavce 29 italského režimu podpor.
(30)
Ačkoli se pochybnosti týkají všech čtyř plavidel (C 241, C 242, C 243 a C 244), pochybnosti vyjádřené v rozhodnutí o zahájení řízení stále platí pro posouzení pouze jednoho plavidla C 241.
(31)
Ve svém rozhodnutí se Komise především táže, zda jsou smlouvy uzavřené se společností Arcoin S.p.A. konečné, či zda pro společnost De Poli nepředstavují pouze způsob, jak si zajistit dodržení dodací lhůty k získání podpor a konečné zákazníky hledat pouze později.
(32)
Komise si dále klade otázku, zda samo převedení obchodních smluv mezi majiteli lodí nebylo jednou z příčin zdržení dodávky.
(33)
Dále má Komise dojem, že společnost De Poli přijala objednávky nad rámec jejích vlastních výrobních možností, neboť loděnice v období 2005-2008 plánovala stavbu osmnácti lodí, z nichž jedna polovina měla být zhotovena ve dvou hlavních přístavech a druhá v menší loděnici.
(34)
Nakonec Komise zpochybňuje tvrzení italských orgánů, že se údajná zdržení dodávek nezbytných komponent ve skutečnosti nedala předvídat, a má za to, že se jednalo o běžná obchodní rizika, se kterými plán výroby odpovědné loděnice musí počítat. Komise je toho názoru, že příliš pozdní objednávkou některých lodních komponent mohla společnost De Poli zvýšit riziko zpoždění dodávek.
(35)
Pokud jde o plavidlo C 241, italské orgány se v připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení ze dne 16. června 2008 domnívají, že společnost De Poli disponovala potencionální výrobní kapacitou potřebnou k dodání plavidel během 36 měsíců ode dne uzavření kupní smlouvy. Zdržení bylo způsobeno pouze opožděným dodáním převodovky ze strany dodavatele, což je skutečnost, kterou Itálie hodnotí ve smyslu odstavce 29 italského režimu podpor jako vážnou a výjimečnou okolnost nepředvídatelnou a neovlivnitelnou tímto podnikem.
(36)
V připomínkách zaslaných ve stejný den společnost De Poli tvrdí, že ke zpochybnění účinnosti smlouvy původně uzavřené dne 28. ledna 2005 nedostačuje skutečnost, že v čele loděnice a společnosti Arcoin S.p.A. stojí členové rodiny De Poli. Toto tvrzení má podporu italských orgánů, které zdůrazňují, že v okamžiku uzavření smlouvy pro plavidlo C 241 mezi loděnicí a společností Arcoin S.p.A. neexistovaly přímé vazby na podnikové úrovni (k čemuž ještě přistupuje skutečnost, že společnost Arcoin S.p.A. je ve vlastnictví členů rodiny De Poli, kteří nejsou plně totožní s akcionáři společnosti De Poli).
(37)
K tomu společnost De Poli poznamenává, že ve světě majitelů lodí se nezřídka objednávají plavidla ještě během výroby nebo ta, která pak na trhu podstupují konečné úpravy.
(38)
Pokud jde o rozvrh prací u plavidla C 241, společnost De Poli upozorňuje, že z důvodu náročnosti stavby lodí uplyne od okamžiku uzavření zakázky do začátku prací zpravidla několik měsíců. Dle loděnice je běžné, že v období mezi podpisem smlouvy a skutečným začátkem prací je loděnice zaměstnána přípravou zahájení výroby, k níž patří stanovení prováděcího projektu a vyjednávání s různými dodavateli.
(39)
Podle původního rozvrhu prací, který společnost De Poli předložila italským orgánům (22), stavba plavidla C 241 měla být zahájena během prvního čtvrtletí roku 2006 a jeho dodání se předpokládalo v druhé polovině roku 2007. Podle pozměněného rozvrhu prací měly práce na plavidle C 241 začít dne 28. září 2006 (v jižním přístavu, což je jeden z přístavů loděnice).
(40)
Dodání převodovky je podle společnosti De Poli důležitou etapou v průběhu stavby lodi, na kterou následuje smontování převodovky s motorem, upevnění lodního šroubu a dokončení trupu plavidla. Různé druhy montáží a přípravy/stavby je možno provést až po instalaci převodovky. Společnost De Poli tvrdí, že komponenty jako převodovka se zpravidla neobjednávají předem, aby se tak zabránilo nákladům na skladování a předchozím platbám, a dále zdůrazňuje, že dodavatel, na kterého se loděnice obrátila, je v této oblasti předním výrobcem s bohatou zkušeností, a proto neexistoval důvod se domnívat, že by převodovka nebyla dodána včas.
(41)
Společnost De Poli tvrdí, že byla schopna dodat včas osmnáct lodí objednaných během let 2005-2008, neboť zatímco jejich hrubá hmotnost obnášela 10 000 tun ročně, disponovala loděnice v minulosti kapacitou převyšující 12 000 tun ročně. Loděnice dále tvrdí, že devět z osmnácti lodí objednaných ve zmíněném období bylo menších rozměrů (20 metrů celkové délky a 25 tun hrubé váhy), kdežto pouze zbylých devět mělo stejnou velikost jako plavidlo C 241. To podle společnosti De Poli dokazuje, že kapacita loděnice dostačovala ke splnění všech uzavřených objednávek v rámci stanovených lhůt a že loděnice na sebe nebrala závazky překračující výrobní kapacitu společnosti De Poli.
(42)
Společnost De Poli nakonec připomíná, že v různých případech (rovněž v případě společnosti De Poli) Komise vyhověla žádostem o prodloužení dodací lhůty z důvodů opožděného dodání nezbytných komponent.
VI. POSOUZENÍ
(43)
Vzhledem k formálnímu stažení oznámení žádosti o prodloužení dodací lhůty plavidel C 242, C 243 a C 244 a vzhledem k tomu, že nebyly poskytnuty žádné finanční prostředky je postup formálního zkoumání žádostí vznesených z italské strany ve prospěch tří shora uvedených plavidel napříště bezpředmětný a bude uzavřen bez dalšího hodnocení.
(44)
Předkládané posouzení se tak týká pouze plavidla C 241 a na plavidla C 242, C 243 a C 244 odkazuje, pouze pokud je to nutné pro účely samotného posouzení.
(45)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU podpory poskytované státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem. Ustanovení čl. 107 odst. 1 SFEU určuje tudíž kumulativní podmínky, za kterých se určité vnitrostátní opatření stává státní podporou: opatření skýtá selektivní výhody, odčerpává státní zdroje, má negativní účinky na hospodářskou soutěž a negativně působí na obchod mezi členskými státy.
(46)
Opatření, které Itálie hodlá uskutečnit ve prospěch společnosti De Poli na podporu stavby plavidla C 241 spočívající ve finančním příspěvku až do 6 % (zhruba 1,3 milionu EUR) smluvní hodnoty před poskytnutím podpory, je nepopíratelně státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Opatření je financováno italským státem. Finanční prostředky určené na pokrytí nákladů, které během stavby lodi nese zpravidla loděnice, zvýhodňují společnost De Poli. Opatření je selektivní, jelikož je zamýšleno výlučně ve prospěch společnosti De Poli, narušuje hospodářskou soutěž na evropském trhu pro stavbu lodí a má dopad na obchod mezi členskými státy.
(47)
Zkoumaný případ obsahuje dva aspekty, které Komisi daly důvod k pochybnostem, zda je podpora ve prospěch společnosti De Poli slučitelná s vnitřním trhem. Italský režim podpor na jedné straně v odstavci 29 stanoví, že podporu je možno poskytnout ve prospěch plavidel dodaných do tří let ode dne podepsání konečné smlouvy, a na druhé straně v odstavci 33 stanoví, že konečné smlouvy musí být uzavřeny před dnem ukončení použitelnosti nařízení o dočasném obranném mechanismu, tedy před 31. březnem 2005.
(48)
Pokud jde o tento poslední bod, italské orgány vysvětlily, že postoupení smluv mezi majiteli lodí, ke kterému došlo po skončení použitelnosti nařízení o dočasném obranném mechanismu, nelze vykládat tak, že původní smlouva na plavidlo C 241 podepsaná dne 28. ledna 2005 nepředstavuje „konečnou smlouvu“ ve smyslu odstavce 29 italského režimu podpor.
(49)
Komise uznává, že postoupení smlouvy třetí straně je podle všeho běžnou praxí v loďařském průmyslu. Ve svém předchozím rozhodnutí (23) týkajícím se rovněž prodloužení tříleté dodací lhůty dvou plavidel dospěla Komise například k závěru, že i přes postoupení smluv je možno první smlouvu považovat za smlouvu konečnou, neboť druh výrobku zůstal stejný a nový vlastník vystřídal předchozího s jeho právy a povinnostmi. V citovaném případě proto Komise usoudila, že změna ve vlastnictví sama o sobě nemění povahu smluv a spolu s ní podmínky k získání podpor.
(50)
Rovněž v právě zkoumaném případě neznamenalo postoupení smlouvy mezi majiteli lodí změny v druhu výrobku nebo povaze smlouvy a nový vlastník v podstatě jen vystřídal původní smluvní stranu s jejími právy a povinnostmi. V tomto smyslu má Komise za to, že původní smlouva je smlouvou konečnou, a proto považuje podpory v rámci italského režimu podpor za přijatelné.
(51)
Vzhledem k pochybnostem vzneseným ohledně podmínek prodloužení tříleté dodací lhůty italský režim podpor stanoví, že Komise má možnost povolit takové prodloužení, pokud to uzná za zdůvodněné „technickou složitostí dotyčného projektu stavby lodi nebo prodleními způsobenými neočekávanými, podstatnými a zdůvodnitelnými narušeními pracovního programu loděnice v důsledku výjimečných okolností nepředvídatelných a neovlivnitelných tímto podnikem“.
(52)
Komise proto musí posoudit, zda italské orgány dostatečně prokázaly, že prodlení, ke kterým došlo u dodávky plavidla C 241, splňují podmínky pro prodloužení dodací lhůty, jak je stanoví italský režim podpor.
(53)
Před posouzením informací poskytnutých italskou stranou Komise předběžně poznamenává, že Tribunál Evropské unie ve svém rozhodnutí Astilleros Zamacona ze dne 16. března 2000 (24) stanovil, že „uvedené ustanovení [týkající se mimořádných okolností], které počítá se systémem odchylným od zásad uvedených v prvním pododstavci stejného ustanovení [tříletá lhůta], je třeba vykládat restriktivně“. Podle tribunálu ve výroku použitý výraz „mimořádné okolnosti“ vyjadřuje úmysl evropského zákonodárce vyhradit jeho aplikaci na velmi specifické situace. Tribunál proto usoudil, že zúčastněný členský stát musí dokázat, že údajné mimořádné okolnosti způsobily narušení pracovního plánu loděnice a opoždění dodávky lodi, a to tím, že prokáže příčinnou souvislost mezi těmito dvěma událostmi.
(54)
Italské orgány tvrdí, že opoždění dodávky plavidla C 241 bylo zapříčiněno zpožděným dodáním převodovky (šest měsíců) a následným skluzem montážních prací o jeden měsíc. Komise upozorňuje, že toto je jediný důvod uplatněný Itálií ke zdůvodnění zpoždění, a zdůrazňuje, že žádost o prodloužení neuvádí ke svému zdůvodnění nové specifikace vyplývající z postoupení smlouvy.
(55)
Podle praxe Komise (25) podmínka stanovující, které okolnosti je třeba považovat za „mimořádné“, vylučuje běžné či více méně normální situace, s nimiž by měl pracovní plán loděnice přiměřeným způsobem počítat. Za mimořádná je možno považovat dlouhá zdržení dodávek nezbytných komponent, ale kratší zpoždění se za mimořádná nutně nepovažují, ať již jsou plány na stavbu lodí jakkoli dlouhé a náročné. Komise ve smyslu restriktivního výkladu platného pro takovou výjimku pozorně posoudí eventuální náznaky toho, že loděnice měla možnost předjímat, vyhnout se nebo alespoň minimalizovat zpoždění s odkazem např. na harmonogram objednávek vzhledem k danému pracovnímu plánu. Podmínka nepředvídatelnosti události totiž vylučuje jakýkoli faktor, který může být zúčastněnými stranami předvídán.
(56)
Komise uznává možnou existenci příčinné souvislosti mezi opožděnou dodávkou nezbytných komponent pro stavbu lodi a žádostí o prodloužení její dodací lhůty (26). Ve specifické situaci zkoumaného případu Komise nicméně zásadně zpochybňuje existenci údajných mimořádných a nepředvídatelných okolností: v tomto případě se nezdá, že by existovaly skutečnosti vedoucí nutně k závěru, že způsobené zdržení splňuje podmínky uvedené v odstavci 29 italského režimu podpor.
(57)
Jak již bylo zmíněno, uznala Komise v minulosti možnost považovat dlouhá zdržení dodávek nezbytných komponent za mimořádná. Žádost o prodloužení je však třeba vždy posuzovat ve světle specifických okolností každého případu. Jelikož se společnost De Poli potýkala se stejným druhem problémů při různých příležitostech (nejen protože společnost De Poli již v minulosti podávala podobné žádosti o prodloužení (27), ale i proto, že ostatní tři smlouvy uzavřené ve stejný den jako smlouva o stavbě plavidla C 241 byly předmětem opakovaných žádostí o prodloužení, viz body 1, 6 a 7), je Komise toho názoru, že shora uvedená zdržení nelze považovat za opravdu mimořádná. Jimi způsobená opakovaná narušení nelze považovat za zcela nepředvídatelná.
(58)
Právě ve světle těchto posledních narušení se zdá, že společnost De Poli nepostupovala při plánování výroby rozvážně.
(59)
Původní pracovní plán stanovil, že plavidlo C 241 bude vzato do výroby v prvním čtvrtletí roku 2006 a bude dodáno v druhé polovině roku 2007, tedy v časovém horizontu výroby rozvrženém na období mezi 15 a 24 měsíci.
(60)
Podle pozměněného pracovního plánu měla být výroba naopak zahájena až dne 28. září 2006 a loď dodána dne 30. prosince 2007, tedy pouhý jeden měsíc před koncem dodací lhůty dne 28. ledna 2008. Takto pozměněný pracovní plán počítal s časovým horizontem pouhých patnácti měsíců pro stavbu lodi v souladu se smlouvou. Podle informací poskytnutých italskými orgány se pro stavbu lodí totožných nebo dokonce menších parametrů ve stejném jižním přístavu (C 229 a C 240) počítalo s 22 resp. 20 měsíci od spuštění výroby do dodání lodi.
(61)
Skutečnost, že výroba měla být zahájena až dne 28. září 2006 a loď dodána dne 30. prosince 2007, tedy pouhý jeden měsíc před koncem dodací lhůty dne 28. ledna 2008, neponechávala žádný volný prostor pro možná zdržení výrobního procesu tam, kde se loděnice již v minulosti potýkala se zpožděními zapříčiněnými jak dodáním komponent, tak výrobním procesem samým, jak lze vyčíst z jiných prodloužení dodacích lhůt vyžádaných společností De Poli.
(62)
Období zvýšené poptávky (italské orgány poskytly důkazy o tom, že mezi roky 2003 a 2005 se objednávky vznětových motorů zvýšily o 60 %) vede k domnění, že objednávky nezbytných komponent, jako jsou převodovky, a příslušná data dohodnutých dodávek měly být stanoveny s přiměřeným předstihem. Tvrzení společnosti De Poli, že se nejedná o opětovnou praxi, nestačí k závěru, že loděnice jednala obhajitelným způsobem a podnikla přiměřené kroky k tomu, aby se vyvarovala nebo zmenšila zpoždění, zvláště když se vezme v úvahu zvýšená poptávka a zpoždění, k nimž docházelo již v minulosti.
(63)
Komise naopak poznamenává, že převodovka byla objednána dne 26. května 2006 s dodací lhůtou v září 2007, čímž byl ponechán úzký, ne-li žádný volný prostor pro případná zdržení, když dodací lhůta plavidla C 241 končila ke dni 31. prosince 2007. Společnost De Poli sama zmiňuje, že množství práce po dodání převodovky je značné (viz bod 39), což jak se zdá potvrzuje, že plánování ze strany loděnice mělo počítat s určitým prostorem pro zpoždění dodání nezbytných lodních komponent.
(64)
Co se týče pochybností vznesených Komisí v rozhodnutí o zahájení řízení týkajících se skutečnosti, že postoupení zakázky novému vlastníku by samo o sobě mohlo představovat příčinu zpoždění, Komise zejména poznamenává, že postoupení zakázky společností Arcoin S.p.A. společnosti Elbana Navigazione S.p.A. se uskutečnilo až 20. července 2006, tedy několik měsíců od původního data spuštění prací (první čtvrtletí roku 2006). Ve zkoumaném případě proto nelze vyloučit, že postoupení zakázky mezi vlastníky lodí nebylo samo o sobě příčinou zpožděného spuštění výroby a následného dodání plavidla, zejména když se vezme v úvahu, že postoupení zakázky jinému vlastníku lodi mělo za následek některé změny specifických parametrů plavidla.
(65)
Na závěr Komise ve smyslu restriktivního výkladu platného pro výjimečné žádosti o prodloužení shledává, že italské orgány nebyly schopny koherentním způsobem ospravedlnit, proč se nedalo vyhnout uvedeným okolnostem nebo proč se za pomoci rozvážného plánování a správy objednávek nedalo význačně zamezit negativním dopadům těchto okolností. S tímto vědomím Komise soudí, že uvedené okolnosti na podporu žádosti o prodloužení nelze považovat za mimořádné a nepředvídatelné, neboť zpoždění dodávky plavidla C 241 nebylo neočekávané či obhajitelné podle odstavce 29 italského režimu podpor.
(66)
Italské orgány sice oznámily žádost o prodloužení dodací lhůty plavidla C 241 o osm měsíců ze dne 31. prosince 2007 na 31. srpna 2008, ale určité ospravedlnění poskytly jen pro sedm z uvedených osmi měsíců.
(67)
Na rozdíl od předchozích žádostí o prodloužení týkajících se lodí, které společnost De Poli měla postavit (28), je ve zkoumaném případě délka prodloužení požadovaná italskými orgány delší než zpoždění, které orgány samy uvedly jako jediný důvod (opožděné dodání převodovky); proto nelze tvrdit, že byla prokázána příčinná souvislost mezi původním zpožděním žádosti o prodloužení a opožděným dodáním nezbytných komponent.
(68)
K dodávce lodi společností De Poli došlo ve skutečnosti až dne 3. listopadu 2008. Jinými slovy zpoždění nebylo jen delší než to, které by se dalo přičíst faktorům uvedeným jako jeho důvod, ale přesáhlo dokonce i lhůtu žádaného prodloužení. Itálie neposkytla žádné vysvětlení dvouměsíčního opoždění dodávky lodi a Komise neobdržela žádnou žádost o prodloužení o tyto dva měsíce.
(69)
Z toho plyne, že i přes obhajitelnost počátečního zdržení a navzdory skutečnosti, že by Komise žádost o prodloužení povolila, by podpory pro stavbu plavidla C 241 nebyly v rámci italského režimu podpor přípustné, neboť by nebyla dodržena ani prodloužená lhůta.
VII. ZÁVĚR
(70)
Co se týče plavidel C 242, C 243 a C 244, vzhledem k formálnímu stažení oznámení žádosti o prodloužení dodací lhůty z italské strany a vzhledem k tomu, že nebyly poskytnuty žádné finanční prostředky je postup formálního zkoumání bezpředmětný a bude uzavřen jako takový.
(71)
Co se týče plavidla C 241, z provedeného posouzení vyplynulo, že nebyly prokázány podmínky požadované pro povolení prodloužení tříleté dodací lhůty, a že ke skutečnému dodání plavidla došlo v každém případě až po lhůtě, která by byla stanovena v případě schválení žádaného prodloužení. Podpory v rámci italského režimu podpor N 59/04, který se opírá o nařízení o dočasném obranném mechanismu, nejsou proto pro stavbu plavidla C 241 přípustné.
(72)
Navrácení podpory není poté, co italské orgány potvrdily, že společnosti De Poli podpora vyplacena nebyla, nutné.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora, kterou Itálie hodlá poskytnout ve prospěch společnosti De Poli, totiž prodloužení tříleté dodací lhůty plavidla C 241 v rámci italského režimu podpor N 59/04, který se opírá o nařízení o dočasném obranném mechanismu, není slučitelná s vnitřním trhem.
Uvedená podpora tudíž nemůže být poskytnuta.
Článek 2
Do dvou měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí informuje Itálie Komisi o přijetí příslušných opatření k jeho naplnění.
Článek 3
Co se týče plavidel C 242, C 243 a C 244, vzhledem k formálnímu stažení oznámení žádosti o prodloužení dodací lhůty z italské strany je postup formálního zkoumání bezpředmětný a bude uzavřen jako takový.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 27. října 2010.
KOMISJONI OTSUS,
27. oktoober 2010,
riigiabi C 15/08 (ex N 318/07, N 319/07, N 544/07 ja N 70/08) kohta, mida Itaalia kavatseb anda äriühingule Cantiere Navale De Poli
(teatavaks tehtud numbri K(2010) 7253 all)
(Ainult itaaliakeelne tekst on autentne)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2013/197/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,
võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,
olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt eespool osutatud sätetele (1) ja võttes nende märkusi arvesse
ning arvestades järgmist:
I. MENETLUS
(1)
Itaalia esitas 6. juuni 2007. aasta, 24. septembri 2007. aasta ja 6. veebruari 2008. aasta kirjaga nelja kemikaalitankeri (tähistatakse numbritega C 241, C 242, C 243 ja C 244), mida ehitatakse Itaalia laevatehases Cantiere Navale De Poli (edaspidi „De Poli” või „laevatehas”), (2) kolmeaastase tarnetähtaja pikendamise taotlused. Täpsemalt palus Itaalia pikendada laeva nr C 241 tarnetähtaega 8 kuu võrra, laeva nr C 242 tarnetähtaega 6 kuu võrra, laeva nr C 243 tarnetähtaega 9 kuu võrra ja laeva nr C 244 tarnetähtaega 10 kuu võrra.
(2)
Teatised olid seotud riigiabiga, mille Itaalia andis äriühingule De Poli Itaalia abikava N 59/2004 alusel, mille komisjon kiitis heaks 19. mail 2004. aastal (3), tuginedes nõukogu 27. juuni 2002. aasta määrusele (EÜ) nr 1177/2002, mis käsitleb laevaehituse ajutist kaitsemehhanismi (4), mida on muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 502/2004 (5) (edaspidi vastavalt „Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava” ja „ajutise kaitsemehhanismi määrus”).
(3)
31. juuli 2007. aasta, 31. augusti 2007. aasta, 7. septembri 2007. aasta, 12. novembri 2007. aasta ja 25. jaanuari 2008. aasta kirjas esitas Itaalia komisjonile kõnealuste teatistega seotud täiendava teabe.
(4)
16. aprilli 2008. aasta kirjaga teavitas komisjon Itaaliat, et ta on otsustanud algatada teatatud pikendustaotluste suhtes Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikli 108 lõikes 2 (6) sätestatud menetluse. Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas (7). Huvitatud isikutel paluti esitada oma märkused.
(5)
Itaalia esitas oma märkused menetluse algatamise otsuse kohta 16. juuni 2008. aasta kirjas (registreeritud 17. juunil 2008). De Poli esitas komisjonile oma märkused samuti 16. juuni 2008. aasta kirjas (registreeritud 17. juunil 2008). Itaalia esitas täiendava teabe 30. juuni 2008. aasta kirjas (registreeritud samal kuupäeval) ja 29. oktoobri 2008. aasta kirjas (registreeritud 3. novembril 2008).
(6)
15. juuli 2008. aasta kirjas (registreeritud 22. juulil 2008) palus Itaalia teist korda pikendada kahe laeva tarnetähtaega järgmiselt: laeva nr C 242 puhul kuni 30. septembrini 2008 ja laeva nr C 244 puhul kuni 30. septembrini 2008.
(7)
20. jaanuari 2009. aasta kirjas (registreeritud 22. jaanuaril 2009) palus Itaalia tarnetähtaegu kolmandat korda pikendada, nimelt laeva nr C 242 puhul kuni 31. detsembrini 2008 ja laeva nr C 243 puhul kuni 28. veebruarini 2009. 14. aprilli 2009. aasta kirjas (registreeritud 15. aprillil 2009) palus Itaalia tarnetähtaegu neljandat korda pikendada, nimelt laeva nr C 242 puhul kuni 30. juunini 2009, laeva nr C 243 puhul kuni 30. septembrini 2009 ja laeva nr C 244 puhul kuni 30. novembrini 2009.
(8)
8. mai 2009. aasta kirjas (registreeritud samal kuupäeval) nõudis komisjon Itaalialt täiendavat teavet, saates 12. juunil 2009 meeldetuletuse. Itaalia vastas 23. septembri 2009. aasta kirjaga (8), et teatada komisjonile vaid seda, et De Poli suhtes on algatatud kollektiivne pankrotimenetlus (concordato preventivo) (9).
(9)
28. jaanuari 2010. aasta kirjaga (registreeritud 1. veebruaril 2010) võttis Itaalia laevade nr C 242 ja C 243 tarnetähtaegade pikendamise taotlused ametlikult tagasi (10).
(10)
2. märtsi 2010. aasta elektronkirjas palus komisjon Itaalial selgitada, milline on laevu nr C 241 ja C 244 käsitlevate teatiste staatus.
(11)
10. juuni 2010. aasta elektronkirjas (registreeritud 17. juunil 2010) teatas Itaalia komisjonile, et laeva nr C 241 ehitus lõpetati 31. augustil 2008 ja laev anti tellijale üle 3. novembril 2008 ning et selle laeva tarnetähtaja pikendamise taotluse teatis kehtib.
(12)
16. juuni 2010. aasta kirjaga (registreeritud 28. juunil 2010) võttis Itaalia laeva nr C 244 tarnetähtaja pikendamise taotluse ametlikult tagasi.
II. TAUST
(13)
Võttes arvesse, et Itaalia võttis laevade nr C 242, C 243 ja C 244 tarnetähtaja pikendamise taotlused tagasi, käsitlevad järgmised asjaolud ainult laeva nr C 241.
(14)
De Poli on Pellestrinas (Venetos) asuv Itaalia laevatehas, mis on alates 1990. aastatest spetsialiseerunud kemikaali- ja naftasaaduste tankerite ehitamisele. 2007. aastal oli laevatehasel koos alltöövõtjatega 320 töötajat ning selle aastakäive oli 70 miljonit eurot. 11. veebruaril 2010. aastal kinnitas pädev Itaalia kohus, et laevatehase suhtes algatatakse kollektiivne pankrotimenetlus (11).
(15)
28. jaanuaril 2005 sõlmis De Poli äriühinguga Arcotur Srl lepingu laeva nr C 241 ehitamiseks. Kõnealuse lepingu kohaselt on laev nr C 241 kemikaalitanker, mille peamised tehnilised omadused on järgmised: üldpikkus 125 meetrit, teoreetiline laius 19 meetrit, kandevõime umbes 7 300 tonni ja kiirus 85 % suurima kestva võimsuse juures 15 sõlme. Müügilepingus oli sätestatud, et laev nr C 241 antakse ostjale Arcotur Srl üle 31. detsembriks 2007 ja selle müügihind on 30 miljonit eurot.
(16)
26. mail 2006 tellis laevatehas tarnijalt (edaspidi „tarnija”) laeva jaoks reduktori - tarnija kinnitatud tellimus, mille täitmise tähtpäev oli 3. september 2007. De Poli esitatud teabe kohaselt oli laeva nr C 241 reduktor eritellimusel valmistatud ainulaadsete omadustega reduktorimudel, mis erines sama tarnija toodetud standardsest reduktorimudelist mitme tehnilise omaduse poolest.
(17)
6. juulil 2006 muutsid Arcoin SpA (endine Arcotur Srl) ja De Poli oma 28. jaanuaril 2005 sõlmitud lepingut, et teha laeva tehnilises kirjelduses järgmised muudatused: üldpikkus 112 meetrit, teoreetiline laius 16,8 meetrit ja kandevõime 5 300 tonni, alandades hinda 23 miljoni euroni.
(18)
20. juulil 2006 andis Arcoin SpA laeva nr C 241 ehitamise lepingu üle äriühingule Elbana di Navigazione SpA.
(19)
26. mail 2006 tellitud reduktor ei olnud kokkulepitud tarnekuupäevaks, s.o 3. septembriks 2007 valmis. Tarnija teatas 23. oktoobri 2007. aasta kirjas De Polile, et turul valitseva toorainepuuduse tõttu ja sellest tingitud allhankija tarnete viibimise tõttu ei saa ta reduktorit õigeks ajaks tarnida. Tarnija kinnitas 18. jaanuaril 2008, et reduktor tarnitakse 2008. aasta veebruaris, st kuus kuud algsest tarnetähtpäevast hiljem.
(20)
Seetõttu taotles Itaalia laeva nr C 241 tarnetähtaja pikendamist 31. augustini 2008, st ta palus pikendada tarnetähtaega kaheksa kuu võrra alates laeva lepingulisest tarnetähtpäevast (31. detsember 2007).
(21)
Komisjon märgib saadud teabele tuginedes, et laev nr C 241 tarniti 3. novembril 2008 (12).
III. RIIGIABI
(22)
Ajutise kaitsemehhanismi määruses (13) on sätestatud erakorralised ja ajutised meetmed, et aidata ELi laevatehaseid nendes turusegmentides, mis on Korea ebaausa konkurentsi tõttu kandnud tõsist kahju (14).
(23)
Ajutise kaitsemehhanismi määruses on sätestatud, et teatud liiki kaubalaevade (konteinerlaevad, kemikaali-, naftasaaduste ja veeldatud maagaasi tankerid (15)) ehitamiseks antud otsetoetust, mille suurus on kuni 6 % laevaehitusalase lepingu toetuseelsest maksumusest (16), võib pidada siseturuga kokkusobivaks, kui on täidetud järgmised tingimused: sama lepingu sõlmimise konkursil on osalenud madalamat hinda pakkunud Korea laevatehas (17); lõplik leping on sõlmitud enne ajutise kaitsemehhanismi määruse aegumist (31. märts 2005) (18) ja laev tarnitakse kolme aasta jooksul pärast lõpliku lepingu sõlmimist (19).
(24)
Ajutise kaitsemehhanismi määruse artikli 2 lõike 4 kohaselt võib komisjon kolmeaastast tarnetähtaega pikendada, kui see on õigustatud „asjaomase laevaehitusprojekti tehnilise keerukuse tõttu või viivituste tõttu, mis tulenevad laevatehase tööprogrammi olulistest ja põhjendatavatest ootamatutest häiretest, mille on tinginud ettenägematud ja ettevõtjavälised erakorralised asjaolud”.
(25)
Komisjon kiitis 2004. aasta mais ajutise kaitsemehhanismi määruse alusel heaks Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava, mille raames anti laevaehituseks toetust (20) tingimustel, mis vastasid ajutise kaitsemehhanismi määruse tingimustele. Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kavas oli eelkõige ette nähtud, et toetust, mille suurus on kuni 6 % lepingu toetuseelsest maksumusest, võib anda nende laevade ehitamiseks, mis tarnitakse kolme aasta jooksul pärast lõpliku lepingu sõlmimist, ja kõnealust tähtaega on lubatud pikendada ainult juhul, kui komisjon peab seda õigustatuks „asjaomase laevaehitusprojekti tehnilise keerukuse tõttu või viivituste tõttu, mis tulenevad laevatehase tööprogrammi olulistest ja põhjendatavatest ootamatutest häiretest, mille on tinginud ettenägematud ja ettevõtjavälised erakorralised asjaolud” (Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava punkt 29).
(26)
31. jaanuaril 2005 esitas De Poli Itaalia ametiasutustele taotluse 1,3 miljoni euro suuruse abi saamiseks Itaalia abikava alusel laeva nr C 241 ehitamiseks.
(27)
25. jaanuaril 2008 palus De Poli Itaalia ametiasutustel lükata laeva nr C 241 tarnetähtpäev 31. detsembrilt 2007 edasi 31. augustile 2008.
(28)
Itaalia kinnitas, et abisummat ei ole veel välja makstud. Ta lisas, et pärast komisjoni 21. oktoobri 2008. aasta otsust (21), milles leiti, et Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava eelarve suurendamine 10 miljoni euro võrra ei ole siseturuga kokkusobiv, puuduvad vahendid kõnealuse abi andmiseks.
IV. MENETLUSE ALGATAMISE OTSUS
(29)
Komisjon kahtles menetluse algatamise otsuses, kas asjaolusid, millele tuginevad Itaalia ja De Poli, et põhjendada laeva nr C 241 (ja ka laevade nr C 242, C 243 ja C 2444, mis ei ole enam uurimise all) hilinenud tarnimist, saab pidada „viivitusteks, mis tulenevad laevatehase tööprogrammi olulistest ja põhjendatavatest ootamatutest häiretest, mille on tinginud ettenägematud ja ettevõtjavälised erakorralised asjaolud” Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava punkti 29 tähenduses.
(30)
Kuigi menetluse algatamise otsuses avaldatud kahtlused käsitlesid kõiki nelja laeva (nr C 241, C 242, C 243 ja C 244), on need asjakohased ka ainult laevaga nr C 241 seotud uurimise seisukohast.
(31)
Komisjon kahtles oma otsuses esiteks selles, kas äriühinguga Arcoin SpA sõlmitud lepingud olid lõplikud lepingud või sõlmis De Poli need selleks, et tagada enesele lepingud enne abikõlblike laevaehituslepingute lõpptähtpäeva saabumist, eesmärgiga leida hiljem laevadele lõplik ostja.
(32)
Teiseks tõstatas komisjon küsimuse, kas tarnimise viibimine võis olla ka tingitud müügilepingute üleandmisest ühelt laevaomanikult teisele.
(33)
Kolmandaks leidis komisjon, et De Poli võis olla vastu võtnud rohkem tellimusi, kui tema tegelik tootmisvõimsus tal täita võimaldas, sest ajavahemikul 2005-2008 kavatses laevatehas ehitada 18 laeva, kusjuures pooled neist pidi ehitatama laevatehase enda kahel põhiellingul ja ülejäänud väiksematel rajatistel.
(34)
Komisjon kahtles ka selles, kas väidetavad viivitused põhiosade tarnimisel olid tõepoolest ettenägematud, nagu väitis Itaalia, või oli tegemist tavapärase äririskiga, mida hoolikas laevatehas peaks oma tööprogrammis ette nägema. Komisjon arvas eelkõige, et De Poli võis viibimise ohtu suurendada, tellides mõned laevaosad liiga hilja.
(35)
Seoses laevaga nr C 241 väidab Itaalia oma 16. juunil 2008 esitatud märkustes menetluse algatamise otsuse kohta, et De Polil oli vajalik võimsus, et tarnida laev 36 kuu jooksul pärast müügilepingule allakirjutamise kuupäeva. Tarne viibis vaid seetõttu, et tarnija ei tarninud reduktorit õigel ajal - asjaolu, mida Itaalia peab oluliseks, erakorraliseks, ettenägematuks ja ettevõtjaväliseks Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava punkti 29 tähenduses.
(36)
De Poli väidab samal kuupäeval esitatud märkustes, et asjaolu, et nii laevatehas kui ka Arcoin SpA kuuluvad mõlemad De Poli kontserni, ei ole piisav, et kahelda 28. jaanuaril 2005 sõlmitud lepingu autentsuses. Seda väidet toetavad Itaalia ametiasutused, kes juhivad tähelepanu asjaolule, et laeva nr C 241 käsitleva lepingu sõlmimise ajal puudusid laevatehase ja Arcoin SpA vahel otsesed omandisuhted (välja arvatud asjaolu, et Arcoin SpA omanikeks olid De Poli perekonna liikmed, kuid mitte kõik neist ei omanud osalust De Polis).
(37)
Sellega seoses väidab De Poli, et müügilepingute üleandmine laevaehituse ajal või isegi pärast töö lõpetamist, on laevaehitustööstuses tavaline.
(38)
Seoses laeva nr C 241 ehitamise ajakavaga märgib De Poli, et laevaehitusprojektide tehnilise keerukuse tõttu on normaalne, et töö algab mitu kuud pärast müügilepingu sõlmimist. Laevatehas väidab, et lepingu sõlmimise ja töö tegeliku alguse vahele jääb enamasti teatud ajavahemik ning et see aeg on vajalik ettevalmistuste tegemiseks, näiteks tehnilise projekti koostamiseks ja läbirääkimiste pidamiseks eri tarnijatega.
(39)
De Poli poolt Itaalia ametiasutustele esitatud esialgse tööprogrammi kohaselt (22), pidi laeva nr C 241 ehitamine algama 2006. aasta esimeses kvartalis ja tarnimine toimuma 2007. aasta teises pooles. Muudetud tööprogrammi kohaselt pidi aga laeva nr C 241 ehitamine algama 28. septembril 2006 laevatehase lõunaellingul (scalo sud - üks laevatehase kahest ellingust).
(40)
De Poli sõnul on reduktori tarnimine laevaehituse vältimatu etapp - pärast seda monteeritakse reduktor mootori külge, paigaldatakse sõukruvi ja lõpetatakse laevakere ehitus. Mitmesuguseid monteerimis-, ettevalmistus- ja ehitustöid saab teha alles pärast reduktori paigaldamist. De Poli väidab, et hoiustamiskulude ja ettemaksu vältimiseks selliseid osi nagu reduktor tavaliselt ette ei tellita, ja rõhutab, et tarnija, kellega ta ühendust võttis, on üks asjaomase valdkonna juhtivaid ja tunnustatud ettevõtjaid, seega polnud põhjust kahelda, et reduktor tarnitakse tähtajaks.
(41)
De Poli väidab, et tal oli vajalik võimsus, et tarnida ajavahemikul 2005-2008 tellitud 18 laeva tähtajaks, sest kõnealuste tellimustega seotud kogukandevõime oli 10 000 tonni aastas, samas kui laevatehase aastavõimsus on läbi aegade olnud üle 12 000 tonni aastas. Lisaks rõhutas De Poli, et pooled sel ajavahemikul tellitud kaheksateistkümnest laevast olid väikesed (üldpikkusega 20 meetrit ja kandevõimega 25 tonni) ja ainult ülejäänud üheksa laeva olid samasuguse kogusuurusega nagu laev nr C 241. De Poli sõnul näitab see seda, et laevatehasel oli vajalik võimsus, et täita kõik vastuvõetud tellimused määratud tähtajaks ja et ta ei võtnud vastu rohkem tellimusi, kui tema tootmisvõimsus lubas.
(42)
Lisaks märgib De Poli, et komisjon on varem mitmel korral, sealhulgas ka De Poli enda puhul, rahuldanud esmatähtsate osade tarne viibimisest tingitud tarnetähtaja pikendamise taotlused.
VI. ABI HINDAMINE
(43)
Esiteks tuleb märkida, et kuna Itaalia võttis laevade nr C 242, C 243 ja C 244 tarnetähtaegade pikendamise taotlusi sisaldavad teatised ametlikult tagasi ja et raha välja ei makstud, ei ole Itaalia poolt eelnimetatud kolme laeva kohta esitatud taotluste ametlik uurimine vajalik ja see menetlus lõpetatakse hinnangut andmata.
(44)
Seega käsitletakse alljärgnevalt ainult laeva nr C 241 ja laevadele nr C 242, C 243 ja C 244 viidatakse ainult siis, kui see on käesoleva hindamise seisukohast asjakohane.
(45)
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust. Seega on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud kumulatiivsed tingimused, mille alusel saab riigi meedet pidada riigiabiks: meede annab valikulise eelise, hõlmab riigi ressursside kasutamist, sellel on konkurentsi kahjustav mõju ja see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
(46)
Pooled on ühel meelel selles, et meede, mida Itaalia kavatseb rakendada, et toetada äriühingut De Poli laeva nr C 241 ehitamisel, ja mis kujutab endast rahalist toetust, mille suurus on kuni 6 % lepingu toetuseelsest maksumusest (umbes 1,3 miljonit eurot), on riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. Meedet rahastab Itaalia valitsus. Toetus annab De Polile eelise, sest selle eesmärk on katta kulud, mida laevatehas laeva ehitamisel tavaliselt kannab. Meede on valikuline, sest sellest saab kasu ainult De Poli, ja kuna meede tugevdab De Poli positsiooni, võrreldes tema Euroopa konkurentidega, võib see kahjustada konkurentsi Euroopa laevaehitusturul ning mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust.
(47)
Komisjonil tekkisid kahtlused De Polile antava abi kokkusobivuses siseturuga uurimisaluse juhtumi kahe aspekti põhjal. Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava punktis 29 on sätestatud, et toetust tohib anda ainult nende laevade ehitamiseks, mis tarnitakse kolme aasta jooksul pärast lõpliku lepingu sõlmimist, ja punktis 33 on sätestatud, et lõplikud lepingud peavad olema sõlmitud enne ajutise kaitsemehhanismi määruse kehtivuse lõppemist (st enne 31. märtsi 2005).
(48)
Teise aspekti kohta märkisid Itaalia ametiasutused, et lepingute üleandmist ühelt laevaomanikult teisele pärast ajutise kaitsemehhanismi määruse kehtivuse lõppemist ei saa tõlgendada nii, et 28. jaanuaril 2005 sõlmitud laeva nr C 241 ehitamist käsitlev esialgne leping ei olnud „lõplik leping” Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava punkti 29 tähenduses.
(49)
Komisjon tunnistab, et lepingu üleandmine kolmandale isikule näib olevat laevaehitustööstuses tavaline. Näiteks eelmises otsuses (23), mis käsitles samuti kahe laeva kolmeaastase tarnetähtaja pikendamist, leidis komisjon, et olenemata lepingute üleandmisest võis esimest lepingut pidada lõplikuks, võttes arvesse seda, et tooteliik jäi samaks ja uus omanik võttis üle eelmise omaniku õigused ja kohustused. Kõnealusel juhul leidis komisjon seega, et omandiõiguse üleminek iseenesest ei muutnud lepingute olemust ega nende abikõlblikkust.
(50)
Käesoleval juhul ei kaasnenud lepingu üleandmisega ühelt laevaomanikult teisele tooteliigi ega lepingu olemuse muutumist ning uus omanik võttis endale sisuliselt samad õigused ja kohustused nagu olid esialgsel lepinguosalisel. Selle põhjal leiab komisjon, et esialgselt lepingut saab pidada lõplikuks ja seega on see Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava alusel abikõlblik.
(51)
Seoses kahtlustega kolmeaastase tarnetähtaja pikendamise tingimustes tuleb märkida, et Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kavas on sätestatud, et komisjon võib tähtaega pikendada, kui see on õigustatud „asjaomase laevaehitusprojekti tehnilise keerukuse tõttu või viivituste tõttu, mis tulenevad laevatehase tööprogrammi olulistest ja põhjendatavatest ootamatutest häiretest, mille on tinginud ettenägematud ja ettevõtjavälised erakorralised asjaolud”.
(52)
Seega peab komisjon hindama, kas Itaalia on nõuetekohaselt tõendanud, et Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kavas sätestatud erandi tegemise tingimused on laeva nr C 241 tarnimise viibimise puhul täidetud.
(53)
Enne Itaalia märkuste hindamist märgib komisjon esiteks, et Euroopa Liidu Üldkohus leidis oma 16. märtsi 2000. aasta otsuses kohtuasjas Astilleros Zamacona (24), et (erakorralisi asjaolusid käsitlevat) sätet, millega kehtestatakse süsteem, mis on erandiks selle sätte esimeses lõigus sätestatud põhimõtetest (kolmeaastane tähtaeg), tuleb „tõlgendada kitsendavalt”. Üldkohtu sõnul tähendab sättes kasutatud väljend „erakorralised asjaolud”, et ühenduse seadusandja eesmärk oli kohaldada seda sätet ainult väga erandlikel juhtudel. Seetõttu leidis üldkohus, et asjaomane liikmesriik peab tõendama, et väidetavad erakorralised asjaolud kujutasid endast piisavat häiret, et mõjutada laevatehase tööprogrammi ja põhjustada viivitusi laeva tarnimisel, tehes kindlaks, et kahe sündmuse vahel on põhjuslik seos.
(54)
Itaalia ametiasutused väidavad, et laeva nr C 241 tarnimine viibis, kuna reduktori tarnimine hilines (6 kuud) ja seetõttu lükati monteerimine ühe kuu võrra edasi. Komisjon märgib, et see on ainus viivituse põhjus, millele Itaalia tugineb; eeskätt ei viidata pikendustaotluses lepingu üleandmisest tulenevale uuele tehnilisele kirjeldusele.
(55)
Komisjoni väljakujunenud tava (25) kohaselt välistab tingimus, et asjaolud peavad olema „erakorralised”, tavalised või vähemalt reeglipärased sündmused, millega laevatehas oleks pidanud oma tööprogrammis mõistlikult arvestama. Pikki viivitusi esmatähtsate osade tarnimisel võib pidada erakorraliseks, kuid väiksemaid viivitusi ei peeta nii pikas ja keerukas protsessis, nagu seda on laevaehitusprojektid, tingimata erakorraliseks. Võttes arvesse seda, et erandit tuleb tõlgendada kitsendavalt, hindab komisjon hoolikalt, kas on märke sellest, et asjaomane laevatehas oleks saanud neid viivitusi ette näha ja vältida või vähemalt leevendada, võttes näiteks tellimuste ajastamisel arvesse asjaomast tööprogrammi. Tingimus, et sündmus peab olema ettenägematu, välistab kõik tegurid, mida pooled oleksid võinud põhjendatult eeldada.
(56)
Komisjon tunnistab, et laeva ehitamiseks vajalike esmatähtsate osade tarne viibimise ja laeva tarnetähtaja pikendamise taotluse vahel võib olla põhjuslik seos (26). Käesoleva juhtumi konkreetseid asjaolusid arvesse võttes kahtleb komisjon peamiselt siiski väidetavate erakorraliste ja ettenägematute asjaolude olemasolus: käesolevas juhtumis puuduvad tõendid, mille alusel saaks järeldada, et viivitus, millele tuginetakse, vastab Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava punktis 29 sätestatud tingimustele.
(57)
Nagu eespool märgitud, on komisjon varem möönnud, et pikki viivitusi esmatähtsate osade tarnimisel võib pidada erakorralisteks. Pikendustaotlust tuleb siiski alati hinnata iga juhtumi konkreetsete asjaolude alusel. Kuna De Poli puutus mitmel korral kokku samasuguste häiretega (lisaks tema poolt esitatud varasematele sarnastele pikendustaotlustele (27) taotleti laeva nr C 241 käsitleva lepinguga samal päeval sõlmitud kolme lepingu puhul samuti korduvalt tarnetähtaja pikendamist - vt eespool põhjendused 1, 6 ja 7), leiab komisjon, et selliseid viivitusi ei saa enam pidada tõeliselt erakorralisteks. Kuna need esinesid korduvalt, ei saa selliste korduvate viivituste põhjustatud häireid pidada täiesti ettenägematuteks.
(58)
Neid varasemaid takistusi arvesse võttes näib tõepoolest, et De Poli ei olnud oma tootmise kavandamisel hoolikas.
(59)
Esialgse tööprogrammi kohaselt pidi laeva nr C 241 ehitamine algama 2006. aasta esimeses kvartalis ja selle tarnimine toimuma 2007. aasta teises pooles, seega oli tellimuse täitmiseks aega 15-24 kuud.
(60)
Muudetud tööprogrammi kohaselt pidi ehitamine algama alles 28. septembril 2006 ja laev pidi üle antama 30. detsembril 2007, st vaid üks kuu enne lõplikku tarnetähtpäeva 28. jaanuari 2008. See muudatus kavandamises jättis laeva ehitamiseks vastavalt lepingu tingimustele ainult 15 kuud. Itaalia esitatud teabe kohaselt on sama liiki või isegi väiksemat sorti laeva (st laevade nr C 229 ja C 240) ehitamiseks samal lõunaellingul (scalo sud) kavandatud vastavalt 22 ja 20 kuud, alates ehitamise algusest kuni laeva üleandmiseni.
(61)
Lisaks ei jätnud asjaolu, et laevaehitus pidi algama alles 28. septembril 2006 ja laev pidi üle antama 30. detsembril 2007, st ainult üks kuu enne lõplikku tarnetähtpäeva 28. jaanuari 2008, tootmisprotsessis ruumi viivitusteks, kui laevatehasel oli varasemaid kogemusi viivitustega nii osade tarnimisel kui ka tootmisprotsessis endas, mida tõendavad De Poli esitatud muud tarnetähtaegade pikendamise taotlused.
(62)
Asjaolust, et kõnealust ajavahemikku iseloomustas suur nõudlus (Itaalia esitas tõendid selle kohta, et diiselmootorite tellimuste arv kasvas ajavahemikul 2003-2005 umbes 60 %), võib järeldada, et selliste esmatähtsate osade nagu reduktori tellimist ja kokkulepitud tarneaegu oleks olnud mõistlik ette kavandada. Arvestades eelkõige suurt nõudlust ja viivitustega seotud varasemaid kogemusi, ei piisa De Poli väitest, et selline tegutsemisviis ei ole tavaline, järeldamaks, et laevatehase tegutsemine oli põhjendatav, sest võeti mõistlikke meetmeid viivituste vältimiseks või leevendamiseks.
(63)
Komisjon märgib, et reduktor telliti 26. mail 2006 ja see pidi tarnitama 2007. aasta septembris ning seega jäi võimalikeks viivitusteks tõepoolest vähe aega, kui üldse, võttes arvesse seda, et laeva tarnetähtpäev oli 31. detsember 2007. De Poli ise rõhutas, et pärast reduktori tarnimist on vaja teha palju tööd (vt eespool põhjendus 39), ja see kinnitab, et tavaliselt tuleks esmatähtsate osade tarnimiseks laevatehase tootmise ajakavas ette näha mõningane ajavaru.
(64)
Seoses komisjoni poolt uurimismenetluse algatamise otsuses avaldatud kahtlusega, kas asjaolu, et leping anti üle uuele omanikule, põhjustas tarne viibimise, märgib komisjon eelkõige, et Arcoin SpA andis lepingu äriühingule Elbana di Navigazione SpA üle alles 20. juulil 2006, st mitu kuud pärast esialgses ajakavas ette nähtud laevaehitustööde algust (2006. aasta esimene kvartal). Seetõttu ei saa käesoleva juhtumi puhul välistada seda, et lepingu üleandmine ühelt laevaomanikult teisele põhjustas iseenesest viivitusi tootmisprotsessi alguses ja laeva tarnimise viibimise, võttes eelkõige arvesse seda, et lepingu üleandmine ühelt laevaomanikult teisele tähendas teatud muudatusi laeva spetsifikatsioonis.
(65)
Arvestades seda, et tarnetähtaja erakorralise pikendamise taotlusi tuleb tõlgendada kitsendavalt, ei ole Itaalia suutnud arusaadavalt põhjendada, miks De Poli ei oleks saanud tellimuste hoolika kavandamise ja haldamisega vältida asjaolusid, millele ta toetub, või miks ta ei oleks saanud nende asjaolude kahjulikku mõju märkimisväärselt vähendada. Eeltoodud kaalutlustest lähtudes leiab komisjon, et pikendustaotluse toetuseks esitatud asjaolusid ei saa kirjeldada erakorraliste ja ettenägematutena ning et laeva nr C 241 tarnimise viibimine ei olnud ootamatu või põhjendatav Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava punkti 29 tähenduses.
(66)
Lisaks esitas Itaalia taotluse pikendada laeva nr C 241 tarnetähtaega kaheksa kuu võrra, 31. detsembrilt 2007 kuni 31. augustini 2008, kuid esitas põhjendusi üksnes seitsme kuu kohta kaheksast.
(67)
Vastupidi De Poli ehitatavate laevade varasematele tarnetähtaegade pikendamise taotlustele (28) on Itaalia poolt käesoleval juhul taotletav pikendus pikem kui viivitus, millele Itaalia ametiasutused ainsana tuginevad (reduktori tarnimise viibimine); seega ei ole tuvastatud, et pikendustaotluse aluseks oleva viivituse ja esmatähtsate osade tarnimise viibimise vahel on põhjuslik seos.
(68)
De Poli tarnis laeva tegelikult alles 3. novembril 2008. Teisiti öeldes, tarne ei viibinud mitte ainult kauem kui seda tingisid asjaolud, millele tugineti pikenduse taotlemisel, vaid ei peetud kinni ka taotletud tähtpäevast. Itaalia ei ole laeva tarnimisel tekkinud üle kahe kuu pikkuse täiendava viivituse põhjusi selgitanud ja komisjon ei ole asjaomase kahe kuu kohta ühtegi pikendustaotlust saanud.
(69)
Isegi kui esialgne viivitus oleks olnud põhjendatud ja komisjon oleks tarnetähtaja pikendamise taotluse rahuldanud, ei oleks laeva nr C 241 ehitus olnud Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava alusel abikõlblik, sest pikendatud tähtajast ei oleks kinni peetud.
VII. JÄRELDUSED
(70)
Võttes arvesse seda, et Itaalia võttis tarnetähtaegade pikendamise taotlusi sisaldavad teatised ametlikult tagasi, ja asjaolu, et raha välja ei makstud, ei ole ametlik uurimismenetlus laevade nr C 242, C 243 ja C 244 suhtes vajalik ja see lõpetatakse.
(71)
Seoses laevaga nr C 241 tuleb järeldada, et eeltoodud hinnangu põhjal ei ole kolmeaastase tarnetähtaja pikendamise tingimused täidetud ja igal juhul tarniti laev taotletud pikendatud tähtajast hiljem. Laeva nr C 241 ehitus ei ole seega ajutise kaitsemehhanismi määrusel põhineva Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava N 59/2004 alusel abikõlblik.
(72)
Võttes arvesse, et Itaalia ametiasutused kinnitasid, et abisummat ei ole De Polile välja makstud, ei ole kokkusobimatu abi tagasinõudmine vajalik,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Riigiabi, mida Itaalia kavatseb rakendada äriühingu De Poli suhtes, nimelt laeva nr C 241 kolmeaastase tarnetähtaja pikendamine ajutise kaitsemehhanismi määrusel põhineva Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava N 59/2004 alusel, on siseturuga kokkusobimatu.
Seega ei või kõnealust abi rakendada.
Artikkel 2
Itaalia teavitab kahe kuu jooksul pärast käesoleva otsuse teatavakstegemist komisjoni otsuse täitmiseks võetud meetmetest.
Artikkel 3
Võttes arvesse seda, et Itaalia võttis tarnetähtaegade pikendamise taotlusi sisaldavad teatised ametlikult tagasi, ja asjaolu, et raha välja ei makstud, ei ole ametlik uurimismenetlus laevade nr C 242, C 243 ja C 244 suhtes vajalik ja see lõpetatakse.
Artikkel 4
Käesolev otsus on adresseeritud Itaalia Vabariigile.
Brüssel, 27. oktoober 2010