NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 547/2012
ze dne 25. června 2012,
kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign vodních čerpadel
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES ze dne 21. října 2009 o stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign výrobků spojených se spotřebou energie (1), a zejména na čl. 15 odst. 1 uvedené směrnice,
po poradě s konzultačním fórem o ekodesignu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle směrnice 2009/125/ES má Komise stanovit požadavky na ekodesign energetických spotřebičů, které mají významný objem prodeje, významný dopad na životní prostředí a významný potenciál ke zlepšení dopadu na životní prostředí bez nepřiměřeně vysokých nákladů.
(2)
Ustanovení čl. 16 odst. 2 směrnice 2009/125/ES stanoví, že Komise ve vhodných případech postupem podle čl. 19 odst. 3 v souladu s kritérii stanovenými v čl. 15 odst. 2 a po konzultaci s konzultačním fórem zavede prováděcí opatření týkající se výrobků používaných v systémech elektrického pohonu, jako jsou například vodní čerpadla.
(3)
Vodní čerpadla, která jsou součástí systémů elektrického pohonu, jsou v různých čerpacích postupech nezbytná. Celkový potenciál pro hospodárné zlepšení energetické účinnosti těchto čerpacích systémů činí zhruba 20 % až 30 %. Ačkoliv největší úspory přinášejí motory, jedním z faktorů, které přispívají k takovým zlepšením, je používání energeticky účinných čerpadel. Vodní čerpadla jsou tudíž prioritním výrobkem, pro nějž by měly být stanoveny požadavky na ekodesign.
(4)
Systémy elektrického pohonu zahrnují celou řadu elektrických spotřebičů jako například motory, pohony, čerpadla nebo ventilátory. Vodní čerpadla jsou jedním z těchto produktů. Pro motory jsou minimální požadavky stanovené v samostatném aktu, a sice v nařízení Komise (ES) č. 640/2009 (2). Toto nařízení tudíž stanoví pouze minimální požadavky na hydraulickou výkonnost vodních čerpadel bez motoru.
(5)
Mnohá čerpadla se zabudovávají do jiných výrobků, aniž by byla uváděna na trh samostatně. Aby mohl být plně realizován potenciál úspor energie, měly by ustanovením tohoto nařízení podléhat i vodní čerpadla zabudovávaná do jiných výrobků.
(6)
Komise provedla přípravnou studii, v níž analyzovala technická, ekologická a ekonomická hlediska vodních čerpadel. Výsledky studie, kterou společně vypracovaly zúčastněné strany z Unie a ze třetích zemí, byly zveřejněny.
(7)
Z přípravné studie plyne, že vodní čerpadla jsou na trh Unie uváděna ve velkém počtu. Jejich spotřeba energie ve fázi užívání je nejvýznamnějším environmentálním hlediskem všech fází jejich životního cyklu, přičemž jejich roční spotřeba elektrické energie dosáhla za rok 2005 109 TWh, což odpovídá 50 Mt emisí CO2. Očekává se, že bez opatření omezujících spotřebu by jejich spotřeba elektrické energie vzrostla v roce 2020 na 136 TWh. Byl vyvozen závěr, že spotřebu elektrické energie ve fázi užívání výrobku lze výrazně zlepšit.
(8)
Z přípravné studie vyplývá, že jediným významným parametrem ekodesignu uvedeným v příloze I části 1 směrnice 2009/125/ES je spotřeba elektrické energie ve fázi užívání.
(9)
Zlepšení spotřeby elektřiny ve fázi užívání vodních čerpadel by mělo být dosaženo použitím stávajících nechráněných hospodárných technologií, které mohou snížit celkové kombinované náklady na nákup a provoz.
(10)
Požadavky na ekodesign by měly sladit požadavky na energetickou spotřebu vodních čerpadel v Evropské unii, čímž by měly přispět k fungování vnitřního trhu a ke zlepšení environmentální výkonnosti těchto výrobků.
(11)
Výrobcům by měla poskytnuta přiměřená lhůta na příslušnou změnu designu výrobků. Časový průběh by měl být takový, aby se zabránilo nepříznivým dopadům na funkčnost vodních čerpadel a aby byly zohledněny dopady na náklady pro výrobce, zejména pak pro malé a střední podniky, a aby bylo zároveň zajištěno včasné dosažení cílů tohoto nařízení.
(12)
Stanovení spotřeby elektrické energie by se mělo provádět spolehlivými, přesnými a opakovatelnými metodami měření, které zohledňují nejmodernější vědecké poznatky, případně i s využitím harmonizovaných norem přijatých evropskými normalizačními orgány uvedenými v příloze I směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (3).
(13)
Toto nařízení by mělo zvýšit pronikání technologií, které zlepšují dopad životního cyklu vodních čerpadel na životní prostředí, na trh, čímž by ve srovnání se situací, kdy by nebyla přijata žádná opatření, dle odhadů došlo v roce 2020 k úsporám energie ve výši 3,3 TWh.
(14)
V souladu s čl. 8 odst. 2 směrnice 2009/125/ES by toto nařízení mělo určit postupy použitelné pro posuzování shody.
(15)
Pro usnadnění kontrol shody by výrobci měli v technické dokumentaci poskytovat informace podle příloh IV a V směrnice 2009/125/ES.
(16)
V zájmu omezení dopadů vodních čerpadel na životní prostředí by výrobci měli poskytovat příslušné informace o demontáži, recyklaci nebo likvidaci výrobků.
(17)
Měly by být určeny referenční hodnoty pro aktuálně dostupné technologie s vysokou energetickou účinností. To přispěje k zajištění široké dostupnosti údajů a usnadní přístup k nim, zejména pro malé a střední podniky, což dále usnadní integraci dostupných osvědčených technologií pro snížení spotřeby elektrické energie.
(18)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 19 odst. 1 směrnice 2009/125/ES,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se stanoví požadavky na ekodesign pro uvádění hydrodynamických vodních čerpadel pro čerpání čisté vody na trh, včetně případů, kdy jsou tato čerpadla zabudována do jiných výrobků.
2. Toto nařízení se nevztahuje na:
a)
vodní čerpadla určená výhradně pro čerpání čisté vody při teplotách pod - 10 °C nebo nad 120 °C, s výjimkou požadavků na informace podle přílohy II bodu 2 odst. 11 až 13;
b)
vodní čerpadla určená pouze pro využití při hašení požárů;
c)
pístová vodní čerpadla;
d)
samonasávací vodní čerpadla.
Článek 2
Definice
Kromě definic uvedených ve směrnici 2009/125/ES se použijí tyto definice:
1)
„vodním čerpadlem“ se rozumí hydraulická část zařízení, která fyzicky či mechanicky dopravuje čistou vodu a jejíž konstrukce je jedna z níže uvedených:
-
čerpadlo s axiálním vstupem s vlastními ložisky (ESOB),
-
čerpadlo s axiálním vstupem v blokovém uspořádání (ESCC),
-
čerpadlo s axiálním vstupem v blokovém inline uspořádání (ESCCi),
-
vertikální vícestupňové (MS-V);
-
ponorné vícestupňové (MSS);
2)
„vodním čerpadlem s axiálním vstupem“ se rozumí ucpávkové jednostupňové hydrodynamické vodní čerpadlo s axiálním vstupem určené pro tlaky do 16 barů, se specifickými otáčkami ns v rozmezí 6 až 80 otáček/min., minimálním jmenovitým průtokem 6 m3/h (1,667·10-3 m3/s), maximálním výkonem na hřídeli 150 kW, maximální dopravní výškou 90 m při jmenovité rychlosti 1 450 otáček/min a maximální dopravní výškou 140 m při jmenovité rychlosti 2 900 otáček/min;
3)
„jmenovitým průtokem“ se rozumí dopravní výška a průtok, který výrobce zaručí za běžných provozních podmínek;
4)
„ucpávkovým“ se rozumí utěsnění styku hřídele mezi oběžným kolem a tělesem čerpadla a motorem. Hnací motor zůstává suchý;
5)
„vodním čerpadlem s axiálním vstupem s vlastními ložisky“ (ESOB) se rozumí vodní čerpadlo s axiálním vstupem s vlastními ložisky;
6)
„vodním čerpadlem s axiálním vstupem v blokovém uspořádání“ (ESCC) se rozumí vodní čerpadlo s axiálním vstupem, u nějž je prodloužená hřídel motoru i hřídelí čerpadla;
7)
„vodním čerpadlem s axiálním vstupem v blokovém inline uspořádání“ (ESCCi) se rozumí vodní čerpadlo, u nějž je vstup vody na stejné ose jako výstup vody;
8)
„vertikálním vícestupňovým vodním čerpadlem“ (MS-V) se rozumí ucpávkové vícestupňové (i 1) hydrodynamické vodní čerpadlo, v němž jsou oběžná kola namontována na vertikální rotující hřídeli, určené pro tlaky do 25 barů, s jmenovitou rychlostí 2 900 otáček/min a maximálním průtokem 100 m3/h (27,78·10-3 m3/s);
9)
„ponorným vícestupňovým vodním čerpadlem“ (MSS) se rozumí vícestupňové (i 1) hydrodynamické vodní čerpadlo s jmenovitým vnějším průměrem 4″ (10,16 cm) nebo 6″ (15,24 cm) určené pro provoz ve vrtech při jmenovité rychlosti 2 900 otáček/min při provozních teplotách v rozmezí 0 °C až 90 °C;
10)
„hydrodynamickým vodním čerpadlem“ se rozumí vodní čerpadlo, které dopravuje čistou vodu prostřednictvím hydrodynamických sil;
11)
„pístovým vodním čerpadlem“ se rozumí vodní čerpadlo, které dopravuje čistou vodu uzavřením objemu čisté vody a jejím vytlačením do místa výstupu;
12)
„samonasávacím vodním čerpadlem“ se rozumí vodní čerpadlo, které dopravuje čistou vodu a které je možno zapnout a/nebo provozovat i tehdy, je-li naplněno vodou jen částečně;
13)
„čistou vodou“ se rozumí voda s maximálním obsahem neabsorbovaných volných pevných látek ve výši 0,25 kg/m3 a maximálním obsahem rozpuštěných volných pevných látek ve výši 50 kg/m3 za předpokladu, že celkový obsah plynu ve vodě nepřesáhne objem nasycenosti. Jakékoliv přídatné látky potřebné k tomu, aby se zamezilo zamrzání vody až do - 0 °C, se nezohlední.
Definice pro účely příloh II až V jsou uvedeny v příloze I.
Článek 3
Požadavky na ekodesign
Požadavky na minimální účinnost, jakož i požadavky na informace pro hydrodynamická vodní čerpadla jsou stanoveny v příloze II.
Požadavky na ekodesign se začnou uplatňovat podle tohoto harmonogramu:
1)
od 1. ledna 2013 musí mít vodní čerpadla minimální účinnost definovanou v příloze II bodu 1 písm. a);
2)
od 1. ledna 2015 musí mít vodní čerpadla minimální účinnost definovanou v příloze II bodu 1 písm. b);
3)
od 1. ledna 2013 musí informace o vodních čerpadlech splňovat požadavky stanovené v bodu 2 přílohy II.
Dodržování požadavků na ekodesign bude hodnoceno a počítáno podle kritérií stanovených v příloze III.
U jiných parametrů ekodesignu uvedených v příloze I části 1 směrnice 2009/125/ES nejsou třeba žádné požadavky na ekodesign.
Článek 4
Posuzování shody
Postupem posuzování shody uvedeným v čl. 8 odst. 2 směrnice 2009/125/ES je interní kontrola designu uvedená v příloze IV zmíněné směrnice nebo systém řízení pro posuzování shody stanovený v příloze V zmíněné směrnice.
Článek 5
Postup ověřování pro účely dohledu nad trhem
Při provádění kontrol v rámci dohledu nad trhem uvedených v čl. 3 odst. 2 směrnice 2009/125/ES použijí orgány členských států u požadavků na ekodesign stanovených v příloze II tohoto nařízení postup ověřování uvedený v příloze IV tohoto nařízení.
Článek 6
Orientační referenční hodnoty
Orientační referenční hodnoty vodních čerpadel s nejlepšími výkonnostními parametry, která jsou dostupná na trhu v době, kdy toto nařízení vstupuje v platnost, jsou uvedeny v příloze V.
Článek 7
Přezkum
Nejpozději do čtyř let od vstupu tohoto nařízení v platnost ho Komise přezkoumá s ohledem na technologický pokrok a výsledek tohoto přezkumu předloží konzultačnímu fóru. Cílem přezkumu je zaujmout rozšířený přístup k danému produktu.
Komise do 1. ledna 2014 přezkoumá toleranční hodnoty použité v metodologii pro výpočet energetické účinnosti.
Článek 8
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 25. června 2012.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 547/2012,
25. juuni 2012,
millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/125/EÜ seoses veepumpade ökodisaini nõuetega
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta direktiivi 2009/125/EÜ, mis käsitleb raamistiku kehtestamist energiamõjuga toodete ökodisaini nõuete sätestamiseks, (1) eriti selle artikli 15 lõiget 1,
olles konsulteerinud ökodisaini nõuandefoorumiga
ning arvestades järgmist:
(1)
Direktiivi 2009/125/EÜ kohaselt kehtestab komisjon selliste energiamõjuga toodete ökodisaini nõuded, mille müügi- ja kaubandusmahud on märkimisväärsed ning millel on märkimisväärne keskkonnamõju, mida on võimalik ilma liigsete kuludeta oluliselt parandada.
(2)
Direktiivi 2009/125/EÜ artikli 16 lõikes 2 on sätestatud, et komisjon võtab artikli 19 lõikes 3 sätestatud korras, täites artikli 15 lõikes 2 sätestatud kriteeriume ja olles konsulteerinud ökodisaini nõuandefoorumiga, vajaduse korral vastu rakendusmeetme elektrimootorsüsteemides kasutatavate toodete, nt veepumpade kohta.
(3)
Elektrimootorsüsteemidesse kuuluvad veepumbad on olulised mitmesugustes pumpamisprotsessides. Kõnealuste pumbasüsteemide energiatõhusust on võimalik kulutõhusalt suurendada ligikaudu 20-30 %. Isegi kui peamine kokkuhoid on võimalik saavutada mootoritega, on üheks kulutõhususe suurenemisele kaasa aitavaks teguriks energiatõhusate pumpade kasutamine. Sellest tulenevalt on veepumbad prioriteetne tooterühm, millele tuleks kehtestada ökodisaininõuded.
(4)
Elektrimootorsüsteemid sisaldavad mitmeid energiamõjuga tooteid, näiteks mootoreid, ajameid, pumpi või ventilaatoreid. Veepumbad on ühed nendest toodetest. Mootorite miinimumnõuded on kehtestatud eraldi meetmega (komisjoni määrus (EÜ) nr 640/2009) (2). Seega seab käesolev määrus miinimumnõuded vaid mootorita veepumpade hüdraulilisele tõhususele.
(5)
Pumbad on sageli integreeritud muudesse toodetesse, ilma et neid eraldi turule viidaks. Selleks, et täielikult ära kasutada kulutõhusa energiasäästu kõik võimalused, tuleks käesoleva määruse sätteid kohaldada ka muudesse toodetesse integreeritud veepumpade suhtes.
(6)
Komisjon on teinud ettevalmistava uuringu, et analüüsida veepumpade tehnika-, keskkonna- ja majandusaspekte. Uuring koostati koostöös liidu ja kolmandate riikide sidusrühmade ja huvitatud isikutega ning selle tulemused on avaldatud.
(7)
Ettevalmistavast uuringust selgub, et Euroopa Liidu turule viiakse veepumpi suurtes kogustes. Nende olelusringi kõikide etappide kõige olulisem keskkonnaaspekt on nende elektritarbimine kasutusetapil - 2005. aastal moodustas see 109 teravatt-tundi ja see vastab 50 miljonile tonnile CO2-heitele. Kui tarbimist piiravaid meetmeid ei rakendata, suureneb energiatarbimine eeldatavasti 136 teravatt-tunnini 2020. aastal. On jõutud järeldusele, et elektritarbimist kasutusetapil on võimalik märkimisväärselt vähendada.
(8)
Ettevalmistavast uuringust selgub, et toote elektritarbimine kasutusetapil on ainus direktiivi 2009/125/EÜ I lisa 1. osas osutatud ja toote kavandamisega seotud märkimisväärne ökodisaini parameeter.
(9)
Veepumpade elektritarbimise vähenemine kasutusetapil tuleb saavutada selliste olemasolevate kulutõhusate tehniliste lahendustega, mille abil on võimalik vähendada pumpade ostmise ja käitamise kombineeritud kulu.
(10)
Ökodisaininõuetega peaks olema võimalik kogu Euroopa Liidus ühtlustada veepumpade energiatarbimisnõuded, aidates niiviisi kaasa siseturu toimimisele ja kõnealuste toodete keskkonnasäästlikkuse parandamisele.
(11)
Tootjatele tuleks ette näha asjakohane tähtaeg toodete ümberkavandamiseks. Tähtaeg peaks olema selline, et välditaks negatiivset mõju veepumpade kasutusomadustele ning võetaks arvesse mõju tootjate, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate kuludele, tagades samas käesoleva määruse eesmärkide õigeaegse saavutamise.
(12)
Energiatarbimine tuleks kindlaks määrata usaldusväärsete, täpsete ja korratavate mõõtmismeetoditega, mille puhul võetakse arvesse üldtunnustatud tehnilist taset, sealhulgas olemasolevaid harmoneeritud standardeid, mille on vastu võtnud Euroopa standardiasutused, mis on loetletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiivi 98/34/EÜ (millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest teatamise kord) (3) I lisas.
(13)
Tänu käesolevale määrusele peaks laiemalt võetama kasutusele veepumpade olelusringi keskkonnamõju vähendavad tehnilised lahendused, mille tulemusena säästetaks 2020. aastaks hinnanguliselt 3,3 teravatt-tundi elektrienergiat, võrreldes olukorraga, mis tekiks meetmete võtmata jätmise korral.
(14)
Direktiivi 2009/125/EÜ artikli 8 lõike 2 kohaselt tuleks käesolevas määruses täpsustada kohaldatavad vastavushindamise menetlused.
(15)
Selleks et hõlbustada nõuetele vastavuse kontrollimist, peaksid tootjad esitama vajaliku teabe direktiivi 2009/125/EÜ IV ja V lisas osutatud tehnilises dokumentatsioonis.
(16)
Selleks et veelgi vähendada veepumpade keskkonnamõju, peaksid tootjad andma asjakohast teavet kasutuskõlbmatuks muutunud toodete demonteerimise, ringlussevõtu ja kõrvaldamise kohta.
(17)
Tuleks välja selgitada praegu olemasolevate eriti energiatõhusate tehniliste lahenduste võrdlusalused. See aitaks tagada teabe laialdase kättesaadavuse ja juurdepääsetavuse eelkõige väikeste ning keskmise suurusega ettevõtjate jaoks ja hõlbustaks parimate olemasolevate tehniliste lahenduste kasutuselevõtmist energiatarbimise vähendamiseks.
(18)
Käesolevas määruses sätestatud meetmed on kooskõlas direktiivi 2009/125/EÜ artikli 19 lõike 1 alusel loodud komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Reguleerimisese ja -ala
1. Käesoleva määrusega kehtestatakse ökodisaininõuded puhta vee pumpamiseks kasutatavate labapumpade turuleviimise kohta, sh juhul, kui kõnealused pumbad on integreeritud muudesse toodetesse.
2. Käesolevat määrust ei kohaldata järgmiste toodete suhtes:
a)
veepumbad, mis on spetsiaalselt kavandatud puhta vee pumpamiseks madalamal temperatuuril kui - 10 °C või kõrgemal temperatuuril kui 120 °C, välja arvatud II lisas punkti 2 alapunktides 11-13 esitatud teabenõuded;
b)
veepumbad, mis on kavandatud üksnes tuletõrjerakendusteks;
c)
mahtveepumbad;
d)
iseimevad veepumbad.
Artikkel 2
Mõisted
Lisaks direktiivis 2009/125/EÜ sätestatud mõistetele kasutatakse käesolevas määruses järgmisi mõisteid:
1) „veepump”- füüsikalise või mehhaanilise tegevuse teel puhast vett teisaldava seadme hüdrauliline osa, mille ehitus on üks järgmistest:
otsast imev eraldi laagritel (end suction own bearing, ESOB);
otsast imev monoblokk (end suction close coupled, ESCC);
otsast imev samatelgne monoblokk (end suction close coupled inline, ESCCi);
vertikaalne mitmeastmeline (vertical multistage, MS-V);
mitmeastmeline sukelpump (submersible multistage, MSS);
2) „otsast imev veepump”- võllitihendiga üheastmeline labaveepump, mis on kavandatud rõhule kuni 16 baari, eripöörlemissageduse vahemikuga ns 6-80 p/min, vähima nimijõudlusega 6 m3/h (1,667·10-3 m3/s), suurima võllivõimsusega 150 kW, suurima tõstekõrgusega 90 m nimipöörlemissagedusel 1 450 p/min ja suurima tõstekõrgusega 140 m nimipöörlemissagedusel 2 900 p/min;
3) „nimijõudlus”- tootja poolt tavapärastel töötingimustel tagatav tõstekõrgus ja jõudlus;
4) „võllitihendiga”- pumba tööratta ja mootori vaheline võll on varustatud tihendiga. Ajami mootoriosa jääb kuivaks;
5) „otsast imev veepump eraldi laagritel” (ESOB)- otsast imev veepump, millel on oma laagrid;
6) „otsast imev monoblokk-veepump” (ESCC)- otsast imev veepump, mille mootori pikendatud võll on ühtlasi ka pumba võll;
7) „otsast imev samatelgne monoblokk-veepump” (ESCCi)- veepump, mille imiava on samal teljel kui pumba surveava;
8) „vertikaalne mitmeastmeline veepump” (MS-V)- mitme astmega (i 1) ja võllitihendiga labaveepump, milles töörattad on paigaldatud vertikaalselt pöörlevale võllile, mis on kavandatud survele kuni 25 baari, nimipöörlemissagedusega 2 900 p/min ja maksimaalse jõudlusega kuni 100 m3/h (27,78·10-3 m3/s);
9) „mitmeastmeline sukelpump” (MSS)- puurkaevus kasutamiseks kavandatud mitme astmega (i 1) labaveepump, mille nimivälisläbimõõt on 4” (10,16 cm) või 6” (15,24 cm), nimipöörlemissagedusega 2 900 p/min, töötemperatuur vahemikus 0-90 °C;
10) „labaveepump”- veepump, mis teisaldab puhast vett hüdrodünaamilise jõu abil;
11) „mahtveepump”- veepump, mis puhta vee teisaldamiseks haarab suletud ruumi mingi koguse vett ja surub selle koguse pumba surveavasse;
12) „iseimev veepump”- veepump, mis teisaldab puhast vett ja mida võib käivitada ja/või kasutada ka siis, kui see on vaid osaliselt veega täidetud;
13) „puhas vesi”- vesi, milles valgust mitteneelava vaba tahke aine sisaldus ei ületa 0,25 kg/m3 ja lahustunud tahke aine sisaldus ei ületa 50 kg/m3, tingimusel et gaaside kogusisaldus vees ei ületa küllastusruumala. Arvesse ei võeta lisandeid, mis on vajalikud selleks, et vältida vee külmumist temperatuuril kuni - 10 °C.
II-V lisas kasutatavad mõisted on esitatud I lisas.
Artikkel 3
Ökodisaininõuded
Labaveepumpade vähima kasuteguri nõuded ja ka tootekirjeldusenõuded on sätestatud II lisas.
Ökodisaininõudeid kohaldatakse vastavalt järgmisele ajakavale:
1)
alates 1. jaanuarist 2013 on veepumpadel II lisa punkti 1 alapunktis a sätestatud minimaaltõhususindeks;
2)
alates 1. jaanuarist 2015 on veepumpadel II lisa punkti 1 alapunktis b sätestatud minimaaltõhususindeks;
3)
alates 1. jaanuarist 2013 vastab veepumpadele kantud tootekirjeldus II lisa punktis 2 sätestatud nõuetele.
Ökodisaininõuetele vastavust mõõdetakse ja arvutatakse III lisas sätestatud nõuete kohaselt.
Direktiivi 2009/125/EÜ I lisa 1. osas osutatud muude ökodisainiparameetrite puhul ei ole ökodisaininõuded vajalikud.
Artikkel 4
Vastavushindamine
Direktiivi 2009/125/EÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud vastavushindamise menetlus on kõnealuse direktiivi IV lisas sätestatud sisemine kavandi kontroll või V lisas sätestatud vastavushindamise juhtimise süsteem.
Artikkel 5
Turujärelevalve eesmärgil teostatav kontrollimenetlus
Liikmesriikide ametiasutused kohaldavad direktiivi 2009/125/EÜ artikli 3 lõikes 2 osutatud turujärelevalve teostamisel käesoleva määruse IV lisas kirjeldatud kontrollimenetlust, et kontrollida käesoleva määruse II lisas sätestatud nõuete täitmist.
Artikkel 6
Soovituslikud võrdlusalused
Käesoleva määruse jõustumise ajal turul olnud parimate veepumpade soovituslikud võrdlusalused on esitatud V lisas.
Artikkel 7
Läbivaatamine
Tehnika arengu arvessevõtmiseks vaatab komisjon käesoleva määruse läbi hiljemalt nelja aasta pärast alates selle jõustumisest ja esitab läbivaatustulemused ökodisaini nõuandefoorumile. Läbivaatamise eesmärk on vastu võtta ulatuslikum tootepõhine lähenemisviis.
Energiatõhususe arvutamise metoodikas kasutatavad lubatud hälbed vaatab komisjon läbi enne 1. jaanuari 2014.
Artikkel 8
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 25. juuni 2012