ROZHODNUTÍ PŘEDSEDY EVROPSKÉ KOMISE
ze dne 29. února 2012
o funkci a mandátu úředníka pro slyšení v určitých obchodních řízeních
(2012/199/EU)
PŘEDSEDA EVROPSKÉ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na jednací řád Komise (1), a zejména článek 22 uvedeného řádu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Právo na řádnou správu představuje zavedenou zásadu práva Evropské unie, což zahrnuje i procesní práva stran zúčastněných ve správním řízení, jehož výsledek může mít vliv na jejich zájmy.
(2)
Tato zásada práva Evropské unie je zakotvena v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie (2). Práva osoby, jejíž zájmy jsou dotčeny obchodním řízení, zakotvená v čl. 41 odst. 1 a v čl. 41 odst. 2 Listiny, jsou rovněž buď výslovně stanovena, nebo by měla být, jelikož se jedná o obecné právní zásady, aplikována v nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (3), nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (4), nařízení Rady (ES) č. 260/2009 ze dne 26. února 2009 o společných pravidlech dovozu (5), nařízení Rady (ES) č. 625/2009 ze dne 7. července 2009 o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí (6), nařízení Rady (ES) č. 3286/94 ze dne 22. prosince 1994, kterým se stanoví postupy Společenství v oblasti společné obchodní politiky k zajištění výkonu práv Společenství podle mezinárodních obchodních pravidel, zejména pravidel sjednaných v rámci Světové obchodní organizace (7), nařízení Rady (ES) č. 385/96 ze dne 29. ledna 1996 o ochraně proti cenám působícím újmu v loďařství (8), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 868/2004 ze dne 21. dubna 2004 o ochraně před poskytováním dotací a před nekalými cenovými praktikami způsobujícími újmu leteckým dopravcům Společenství při poskytování leteckých služeb ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (9), nařízení Rady (ES) č. 732/2008 ze dne 22. července 2008 o uplatňování systému všeobecných celních preferencí od 1. ledna 2009 a o změně nařízení (ES) č. 552/97, (ES) č. 1933/2006 a nařízení Komise (ES) č. 1100/2006 a (ES) č. 964/2007 (10), nařízení Rady (ES) č. 1515/2001 ze dne 23. července 2001 o opatřeních, která může Společenství přijmout na základě zprávy přijaté orgánem WTO pro řešení sporů o antidumpingových a antisubvenčních opatřeních (11) a v nařízení Rady (ES) č. 427/2003 ze dne 3. března 2003 o přechodném ochranném mechanismu pro určité dovážené produkty pocházející z Čínské lidové republiky a o změně nařízení (ES) č. 519/94 o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí (12).
(3)
Od 1. ledna 2007 je úkolem spočívajícím v zabezpečení účinného výkonu procesních práv zúčastněných stran a zajištění toho, aby obchodní řízení upravená ve shora uvedených nařízeních byla vedena nestranně, spravedlivě a v přiměřené lhůtě, pověřen úředník Generálního ředitelství pro obchod se zkušenostmi ve věcech ochrany obchodu, tak zvaný „úředník pro slyšení“.
(4)
Pro potřeby posílení této úlohy a zvýšení transparentnosti a procesní spravedlnosti příslušných řízení je nyní vhodné posílit tuto funkci úředníka pro slyšení v Komisi a stanovit jeho kompetence.
(5)
Výkon této funkce by měl být svěřen nezávislé osobě se zkušenostmi v oblasti obchodních řízení. Úředník pro slyšení by měl být jmenován Komisí v souladu s pravidly zakotvenými ve služebním řádu úředníků a pracovním řádu ostatních zaměstnanců Unie.
(6)
Aby byla zajištěna jeho nezávislost, měl by být úředník pro slyšení pro správní účely přiřazen ke členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku.
(7)
Základními právy a povinnostmi úředníka pro slyšení stanovenými v tomto rozhodnutí jsou poskytovat poradenství komisaři odpovědnému za obchodní politiku a generálnímu řediteli generálního ředitelství pro obchod; být zárukou dodržování procesních práv; umožňovat přístup ke spisu; přijímat rozhodnutí o důvěrné povaze dokumentů; přezkoumávat stanoviska správy k prodlužování lhůt. Úředník pro slyšení by měl usilovat o zajištění toho, aby bylo při koncipování právních aktů nebo návrhů Komise přihlíženo ke všem rozhodným skutečnostem bez ohledu na to, zda jsou pro dotčené strany příznivé nebo nepříznivé.
(8)
Za účelem posílení procesních záruk výkonu procesních práv zúčastněných stran je nezbytné určit druhy slyšení a pevně stanovit pravidla pořádání a vedení slyšení s úředníkem pro slyšení a následného postupu.
(9)
Pravomoc úředníka pro slyšení rozhodovat o otázkách týkajících se přístupu ke spisu, důvěrnosti a lhůt by měla účastníkům obchodního řízení poskytnout dodatečnou procesní záruku, aniž by tím byly dotčeny lhůty závazné pro dané řízení.
(10)
Zprávy by měly zajistit, že hlavním otázkám, kterými se úředník pro slyšení zabývá, a jeho hlavním doporučením je věnována pozornost rozhodovacích subjektů, což představuje dodatečnou záruku dodržování práv stran dotčených obchodním řízením. Výroční zprávy by rovněž měly o činnosti úředníka pro slyšení informovat členské státy EU, Evropský parlament a veřejnost.
(11)
Při zpřístupňování informací o fyzických osobách by měla být zvláštní pozornost věnována nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (13).
(12)
Tímto rozhodnutím by neměla být dotčena obecná pravidla pro udělování nebo vylučování práva přístupu k dokumentům Komise,
ROZHODL TAKTO:
Článek 1
Úředník pro slyšení
1. V rámci Komise se zřizuje zvláštní funkce úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
2. Úkolem úředníka pro slyšení je zaručit účinný výkon procesních práv zúčastněných stran stanovených v níže uvedených nařízeních (dále jen „základní nařízení“) a zajistit, aby obchodní řízení podle uvedených nařízení byla vedena nestranně, spravedlivě a v přiměřené lhůtě. Těmito základními nařízeními jsou:
a)
nařízení (ES) č. 1225/2009, a zejména čl. 5 odst. 10 a 11, čl. 6 odst. 5, 6, 7 a 8, čl. 8 odst. 3, 4 a 9, články 18, 19, 20 a 21;
b)
nařízení (ES) č. 597/2009, a zejména čl. 10 odst. 12 a 13, čl. 11 odst. 5, 6, 7, 8 a 10, čl. 13 odst. 3, 4 a 9, články 28, 29, 30 a 31;
c)
nařízení (ES) č. 260/2009, a zejména články 6 a 9;
d)
nařízení (ES) č. 625/2009, a zejména články 5 a 7;
e)
nařízení (ES) č. 3286/94, a zejména články 8 a 9;
f)
nařízení (ES) č. 385/96, a zejména čl. 5 odst. 12 a 13, čl. 6 odst. 5, 6, 7 a 8, články 12, 13 a 14;
g)
nařízení (ES) č. 868/2004, a zejména články 7 a 8;
h)
nařízení (ES) č. 732/2008, a zejména články 18, 19 a 20;
i)
nařízení (ES) č. 1515/2001, a zejména čl. 1 odst. 2 a čl. 2 odst. 2;
j)
nařízení (ES) č. 427/2003, a zejména čl. 5 odst. 5, čl. 6 odst. 4, 5 a 6, čl. 17 odst. 2 a 3 a článek 18.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:
a)
„obchodním řízením“ se rozumí šetření nebo správní řízení vedené útvary Komise podle některého ze základních nařízení;
b)
„zúčastněnou stranou“ se rozumí osoba, jejíž zájmy jsou dotčeny obchodním řízením, podle definice v příslušném základním nařízení;
c)
„právy zúčastněných stran“ se rozumí procesní práva a právo jakékoli osoby na to, aby byla její záležitost v obchodním řízení vyřízena nestranně, spravedlivě a v přiměřené lhůtě.
Článek 3
Jmenování - odvolání a zastupování
1. Úředník pro slyšení je jmenován Komisí v souladu s pravidly stanovenými ve služebním řádu úředníků a pracovním řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství.
2. Jmenování úředníka pro slyšení se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie. Každé přerušení, odvolání nebo přeložení úředníka pro slyšení provedené jakýmkoli postupem je předmětem odůvodněného rozhodnutí Komise. Toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
3. Úředník pro slyšení je pro administrativní účely přiřazen ke členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku.
4. Pokud není úředník pro slyšení schopen konat, určí člen Komise odpovědný za obchodní politiku, pokud možno po projednání s úředníkem pro slyšení, jiného úředníka, který není v daném případu zúčastněn a má dostatečné zkušenosti s obchodním řízením, aby vykonával povinnosti úředníka pro slyšení.
Článek 4
Zásady intervence úředníka pro slyšení
1. Při výkonu svých povinností jedná úředník pro slyšení nezávisle. Úředník pro slyšení nepřijímá při plnění svých úkolů žádné pokyny.
2. Při plnění svých povinností dbá úředník pro slyšení na nutnost účinné aplikace základních nařízení v souladu s platnými právními předpisy Unie a zásadami stanovenými Soudním dvorem Evropské unie.
3. Při výkonu své funkce má úředník pro slyšení neomezený přístup k veškerým spisům souvisejícím s obchodním řízením, a to bez zbytečného odkladu a v kterékoli fázi řízení.
4. Úředník pro slyšení činí rozhodnutí podle tohoto rozhodnutí a může dávat útvarům Komise odpovědným za šetření svá doporučení ohledně jakékoli záležitosti týkající se práv zúčastněných stran, které si vyžádaly jeho intervenci. Úředník pro slyšení usiluje o zajištění toho, aby bylo při přípravě předloh právních aktů nebo návrhů Komise přihlíženo ke všem rozhodným skutečnostem bez ohledu na to, zda jsou pro dotčené strany příznivé nebo nepříznivé.
5. Úředníkovi pro slyšení jsou odpovědným ředitelem nebo jeho zástupcem poskytovány informace o vývoji řízení, v němž úředník pro slyšení intervenoval, až do přijetí právního aktu v konečném znění Komisí, resp. Radou. Úředník pro slyšení je bezodkladně informován o jakékoli podstatné změně postoje Komise v závěrečné fázi obchodního řízení, aby mohl posoudit veškeré potenciální dopady na práva zúčastněných stran.
6. Úředník pro slyšení poskytuje členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku, případně generálnímu řediteli, poradenství ohledně následného postupu po vydání jeho doporučení a v případě potřeby též ohledně možných prostředků nápravy.
7. Odpovědný ředitel konzultuje s úředníkem pro slyšení změny nebo aktualizace politiky týkající se procesních záležitostí a hmotněprávních otázek, které mají dopad na práva zúčastněných stran podle definice v článku 2 tohoto rozhodnutí. S úředníkem pro slyšení lze konzultovat i jakoukoli jinou otázku plynoucí z obchodního řízení.
8. Úředník pro slyšení může členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku a v případě potřeby i generálnímu řediteli pro obchod předkládat svá zjištění a doporučení k jakékoli záležitosti plynoucí z obchodního řízení.
Článek 5
Podmínky intervence úředníka pro slyšení - načasování - informace
1. Úředník pro slyšení jedná na žádost zúčastněných stran, člena Komise odpovědného za obchodní politiku, generálního ředitele, ředitele odpovědného za obchodního řízení či jeho zástupce nebo ředitele jiných útvarů, s nímž je obchodní řízení konzultováno.
2. Úředník pro slyšení může intervenovat v kterékoli fázi obchodního řízení, s řádným přihlédnutím k závazným lhůtám platným pro takové řízení.
3. Úředník pro slyšení je vázán lhůtami použitelnými v obchodním řízení v souladu se základními nařízeními.
4. Ke každému právnímu aktu v konečném znění nebo návrhu Komise se vždy přikládá oznámení úředníka pro slyšení uvádějící, zda úředník pro slyšení v předmětném řízení intervenoval a jaká byla povaha jeho intervence.
Článek 6
Slyšení
1. Úředník pro slyšení může na žádost nebo v případech a za podmínek stanovených v základních nařízeních pořádat a vést dva druhy slyšení: slyšení mezi jednotlivou zúčastněnou stranou nebo skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy a útvary Komise odpovědnými za šetření a slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy.
2. Předmětem slyšení může být jakákoli otázka, která se vyskytne v kterékoli fázi obchodního řízení a je způsobilá ovlivnit práva zúčastněných stran.
3. Fyzické osoby pozvané k účasti na slyšení se dostaví buď osobně, nebo jsou zastoupeny právním zástupcem. Právnické osoby pozvané k účasti na slyšení jsou zastoupeny řádně pověřeným zástupcem jmenovaným z řad stálých zaměstnanců dané právnické osoby.
4. Fyzické nebo právnické osoby pozvané k účasti na slyšení pořádaném úředníkem pro slyšení mohou využít pomoci právníka nebo jiné kvalifikované osoby mimo okruh svých stálých zaměstnanců, která je úředníkem pro slyšení připuštěna.
5. Tímto článkem není dotčeno právo na slyšení dle základních nařízení.
Článek 7
Slyšení s jednotlivou zúčastněnou stranou nebo skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy
1. Úředník pro slyšení může pořádat a vést slyšení mezi jednotlivou zúčastněnou stranou či skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy a útvary Komise odpovědnými za šetření a v případě potřeby i jinými útvary, a to na odůvodněnou žádost dotčené zúčastněné strany nebo skupiny zúčastněných stran s podobnými zájmy.
2. Jednotlivá zúčastněná strana může požádat o slyšení se skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy ohledně konkrétní otázky, které se koná za podmínky, že s účastí na tomto slyšení souhlasí alespoň jedna další zúčastněná strana s podobným zájmem.
Článek 8
Slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy
1. Slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy může být pořádáno a vedeno pod předsednictvím úředníka pro slyšení, aby byl vytvořen prostor pro případnou prezentaci opačných názorů a předestření vyvracející argumentace. Lhůta, v rámci níž by se toto slyšení mělo konat, se uvede v oznámení o zahájení obchodního řízení.
2. Slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy může být pořádáno v každém řízení ve věcech ochrany obchodu, a to po vyslechnutí útvarů Komise odpovědných za šetření.
3. O slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy ohledně určité konkrétní otázky může rovněž požádat jednotlivá zúčastněná strana a toto slyšení se koná za podmínky, že s účastí na slyšení souhlasí alespoň jedna další zúčastněná strana s rozdílnými zájmy.
4. Slyšení se zúčastní útvary Komise odpovědné za šetření a v případě potřeby i jiné útvary.
5. Příslušní zástupci členských států se mohou slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy účastnit jako pozorovatelé.
Článek 9
Příprava slyšení
1. Po vyslechnutí odpovědného ředitele nebo jeho zástupce stanoví úředník pro slyšení den, dobu trvání a místo konání slyšení. Pokud je zúčastněnými stranami nebo útvary Komise požadováno odročení, rozhodne úředník pro slyšení, zda je povolí, či nikoli.
2. Ve vhodných případech může úředník pro slyšení uspořádat přípravné jednání se zúčastněnými stranami nebo s útvary Komise odpovědnými za šetření a jinými útvary, a to za účelem zjištění veškerých skutkových nebo právních otázek, které mají být předmětem slyšení, a jejich co možná nejlepšího objasnění. Za tím účelem může úředník pro slyšení vyžadovat od účastníků slyšení veškeré informace nezbytné k přípravě slyšení.
3. Úředník pro slyšení připraví program každého slyšení, který se všem účastníkům poskytne před slyšením.
4. Úředník pro slyšení může v přiměřené době po uplynutí lhůty pro předložení vyjádření ke zpřístupnění informací a před slyšením mezi stranami vyzvat účastníky, aby předložili otázky ohledně informací poskytnutých jinými zúčastněnými stranami.
5. Ve vhodných případech, vzhledem k potřebě zajistit, aby bylo slyšení mezi stranami řádně připraveno a především aby byly skutkové otázky co možná nejvíce objasněny, může úředník pro slyšení, po vyslechnutí odpovědného ředitele nebo jeho zástupce, poskytnout stranám pozvaným na slyšení předem seznam otázek, na které by chtěl znát jejich názor.
6. Úředník pro slyšení rovněž může žádat o předchozí písemné vyrozumění ohledně podstatného obsahu stanovisek, která chtějí účastníci na slyšení přednést.
7. Úředník pro slyšení může přizvat k účasti na slyšení externí odborníky. Zúčastněné strany a útvary Komise mohou požádat úředníka pro slyšení, aby účast externích odborníků na slyšení připustil. Úředník pro slyšení je povinen o těchto žádostech rozhodnout. Externí odborníci pozvaní k účasti na slyšení jsou povinni podepsat dohodu o mlčenlivosti.
8. Externí odborníci mohou být požádáni o poskytnutí jakéhokoli relevantního rozboru, zpráv nebo publikací, které se zařadí do spisu a zpřístupní všem účastníkům před slyšením, kdykoli je to možné.
Článek 10
Vedení slyšení
1. Úředník pro slyšení nese plnou odpovědnost za vedení slyšení. Úředník pro slyšení zajistí řádné vedení slyšení, což přispěje k zachování spravedlnosti samotného slyšení i jakéhokoli následně vydaného rozhodnutí.
2. Slyšení nejsou veřejná. Úředník pro slyšení rozhodne, které osoby by měly být vyslechnuty jménem zúčastněné strany, a zda by měly být dotčené osoby slyšeny zvlášť nebo v přítomnosti jiných osob pozvaných k účasti na slyšení. Ve druhém z uvedených případů je nutno přihlédnout k oprávněnému zájmu zúčastněných stran na ochraně jejich obchodního tajemství a jiných důvěrných informací.
3. Úředník pro slyšení může umožnit účastníkům klást v průběhu slyšení otázky a na otázky odpovídat.
4. V případě, že úředník pro slyšení připustil účast externích odborníků, zajistí, aby tito odborníci měli příležitost přednést své názory a odpovědět na otázky ostatních účastníků daného slyšení.
5. Vzhledem k potřebě zajistit zachování práva být slyšen, může úředník pro slyšení ve vhodných případech po provedení slyšení, po vyslechnutí odpovědného ředitele nebo jeho zástupce, poskytnout zúčastněným stranám příležitost předložit další písemná vyjádření. Úředník pro slyšení určí den, do kdy mohou být tato podání učiněna. K písemným vyjádřením doručeným po uvedeném dni nemusí být přihlíženo.
Článek 11
Následný postup po slyšení
1. Úředník pro slyšení vyhotoví přepis nebo smysluplné shrnutí slyšení:
a)
v případě pořádání slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy se přepis nebo smysluplné shrnutí zpřístupní všem účastníkům slyšení a zařadí se do spisu, který je zúčastněným stranám k dispozici pro účely nahlédnutí;
b)
v případě pořádání slyšení mezi jednotlivou zúčastněnou stranou či skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy a útvary Komise se přepis nebo smysluplné shrnutí zpřístupní všem účastníkům slyšení. Tito účastníci mohou předložit odůvodněnou žádost o zachování důvěrnosti určitých informací obsažených v přepisu nebo ve shrnutí. Úředník pro slyšení o těchto žádostech rozhodne po vyslechnutí útvarů Komise odpovědných za šetření, popřípadě jiných útvarů. Nedůvěrná verze přepisu nebo shrnutí slyšení se založí do spisu, který je k dispozici zúčastněným stranám pro účely nahlédnutí.
2. Úředník pro slyšení může předkládat útvarům Komise odpovědným za šetření doporučení v souladu s článkem 4 odst. 4 tohoto rozhodnutí. Útvary Komise odpovědné za šetření vyrozumí úředníka pro slyšení v přiměřené lhůtě před přijetím právního aktu v konečném znění o tom, zda a jakým způsobem k těmto doporučením přihlédly, a poskytnou úředníkovi pro slyšení kopii předlohy právního aktu.
3. Úředník pro slyšení předkládá pravidelné zprávy členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku, s kopií pro generálního ředitele, týkající se slyšení s jednotlivými stranami nebo skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy podle článku 18 tohoto rozhodnutí, ledaže daný případ vyžaduje okamžité doporučení členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku nebo generálnímu řediteli.
4. Veškerá doporučení úředníka pro slyšení útvarům Komise odpovědným za šetření, jakož i zprávy a zjištění předkládaná úředníkem pro slyšení členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku a generálnímu řediteli, jsou považovány za důvěrné interní dokumenty.
5. V případě, že se koná slyšení mezi stranami, vyhotoví úředník pro slyšení písemnou konečnou zprávu ohledně dodržení práv zúčastněných stran. Tato zpráva může být úředníkem pro slyšení pozměněna ve světle změn předlohy právního aktu, a to až do okamžiku přijetí právního aktu v konečném znění.
Článek 12
Přístup ke spisu
1. Strana, která tvrdí, že je zúčastněnou stranou, může požadovat, aby úředník pro slyšení přezkoumal odmítnutí útvary Komise odpovědných za šetření umožnit této straně v přiměřené lhůtě přístup ke spisu daného k dispozici pro účely nahlédnutí nebo ke konkrétnímu dokumentu, který má Komise k dispozici. Úředník pro slyšení případ posoudí a rozhodne, zda přizná částečný nebo plný přístup ke spisu nebo k požadovanému dokumentu, nebo takový přístup odmítne.
2. Úředník pro slyšení stanoví lhůty, v rámci kterých takový přístup útvary Komise odpovědné za šetření poskytnou.
Článek 13
Důvěrnost
1. Úředník pro slyšení je vázán obecnými pravidly týkajícími se důvěrnosti informací předložených zúčastněnými stranami ve správním řízení vedeném před Komisí.
2. Zúčastněná strana nebo útvary Komise odpovědné za šetření mohou úředníka pro slyšení požádat o vydání rozhodnutí ohledně důvěrné povahy dokumentu, který mají útvary Komise odpovědné za šetření k dispozici.
Článek 14
Nedůvěrná shrnutí důvěrných informací
1. Zúčastněná strana může požádat úředníka pro slyšení, aby přezkoumal závěry útvarů Komise odpovědných za šetření ohledně toho, zda je nedůvěrné shrnutí důvěrných informací, které bylo předloženo v průběhu šetření, dostatečně podrobné, aby umožňovalo přiměřené pochopení podstaty důvěrně sdělených informací.
2. V případě, že útvary Komise odpovědné za šetření hodlají nepřihlédnout k dokumentu nebo k informacím, k nimž zúčastněná strana odmítla předložit smysluplné nedůvěrné shrnutí, může zúčastněná strana úředníka pro slyšení požádat, aby ve věci rozhodl.
3. Úředník pro slyšení žádost posoudí. Pokud dojde k závěru, že nedůvěrné shrnutí není dostatečně podrobné, poskytne úředník pro slyšení zúčastněné straně, která shrnutí dodala, příležitost vyjádřit se v přiměřené lhůtě ke svému shrnutí a vylepšit ho.
4. V případě, že zúčastněná strana, která předložila důvěrné informace, předloží nedostatečné shrnutí nebo poskytne odůvodnění, jež nelze akceptovat, nebo je nečinná, úředník pro slyšení rozhodne, zda má nebo nemá být přihlíženo k důvěrným informacím, pro něž nebylo poskytnuto žádné smysluplné nedůvěrné shrnutí podle příslušných ustanovení základních nařízení.
Článek 15
Přístup k informacím, které jsou ze své povahy důvěrné a nelze je učinit předmětem shrnutí
Na žádost zúčastněné strany může úředník pro slyšení posoudit informaci, která je ze své povahy důvěrná a nelze ji učinit předmětem shrnutí, k níž dotčená strana nemá přístup, za účelem ověření, jak byla tato informace útvary Komise odpovědnými za šetření použita.
Úředník pro slyšení zúčastněnou stranu, která takovou žádost podala, informuje o tom, zda dle jeho názoru:
a)
je informace, k níž dotčená strana nemá přístup, pro obranu této strany rozhodná a
b)
zda případně útvary šetření tuto informaci správně zohlednily ve skutečnostech a úvahách, na nichž založily své závěry.
Článek 16
Prodloužení lhůt
1. Žádost o prodloužení lhůt nebo posunutí lhůt pro zodpovězení dotazníků, předložení dodatečných informací, návštěvy na místě nebo vyjádření ke zpřístupnění informací je zúčastněnou stranou nejprve určena útvarům Komise odpovědným za šetření. Tato žádost musí být podána včas před uplynutím původní lhůty. Je-li tato žádost odmítnuta nebo považuje-li zúčastněná strana přiznané prodloužení za příliš krátké, může zúčastněná strana předložit, před uplynutím původní lhůty, odůvodněnou žádost o přezkoumání věci úředníkovi pro slyšení. Po vyslechnutí odpovědného ředitele nebo jeho zástupce může úředník pro slyšení lhůty prodloužit nebo žádost odmítnout.
2. Útvary Komise nejednají v předmětné věci jednat dříve, než úředník pro slyšení rozhodne.
3. Úředník pro slyšení rozhodne s přihlédnutím ke konkrétním okolnostem dotčené žádosti a lhůtám závazným pro dané řízení.
Článek 17
Účast na jednání výborů
Úředník pro slyšení se může účastnit jednání výborů. Ve vhodných případech může úředník pro slyšení odpovídat na otázky členských států, pokud se tyto otázky týkají povahy jeho intervence v řízení.
Článek 18
Zprávy podávané úředníkem pro slyšení
1. Na konci každého roku vyhotoví úředník pro slyšení výroční zprávu. Výroční zpráva musí obsahovat informace o případech, v nichž úředník pro slyšení intervenoval, druh rozhodnutí a doporučení, která učinil, a veškerá doporučení směřující ke zdokonalení obchodních řízení. Zpráva je určena členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku. Generální ředitel pro obchod a dotčená ředitelství obdrží kopii této zprávy.
2. Shrnutí závěrečné zprávy se sdělí členským státům a Evropskému parlamentu a zveřejní se na internetové stránce úředníka pro slyšení.
3. Úředník pro slyšení vyhotovuje pro člena Komise odpovědného za obchodní politiku pravidelné zprávy, jejichž obsahem je shrnutí jeho činnosti a záležitostí, které se při výkonu těchto činností vyskytly. Tato zpráva nastíní hlavní otázky politiky, rozhodnutí a doporučení učiněná úředníkem pro slyšení a také způsob, jakým bylo k těmto doporučením přihlédnuto útvary Komise odpovědnými za vedení vyšetřování. Kopie této zprávy je určena generálnímu řediteli pro obchod.
4. Úředník pro slyšení podává zprávu o každém slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy a při výkonu své poradenské činnosti může členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku a generálnímu řediteli podávat zprávy o jakékoli jiné záležitosti, která vyplyne z obchodního řízení nebo je jinak rozhodná pro účinnou aplikaci zásad práva Evropské unie v obchodním řízení.
5. Závěrečná zpráva úředníka pro slyšení o slyšeních mezi zúčastněnými stranami se předkládá členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku, generálnímu řediteli pro obchod a odpovědnému řediteli. Sděluje se pověřeným zástupcům členských států a zúčastněným stranám.
Článek 19
Přechodná ustanovení
Toto rozhodnutí se použije na řízení, která byla v okamžiku vstupu tohoto rozhodnutí v platnost již zahájena, ale v nichž dosud nedošlo k závěrečnému zpřístupnění informací.
Procesní úkony učiněné před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost si zachovají své účinky.
Článek 20
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 29. února 2012.
EUROOPA KOMISJONI PRESIDENDI OTSUS,
29. veebruar 2012,
ärakuulamise eest vastutava ametniku tööülesannete ja pädevuse kohta teatavates kaubandusmenetlustes
(2012/199/EL)
EUROOPA KOMISJONI PRESIDENT,
võttes arvesse Euroopa Liidu asutamislepingut,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse komisjoni kodukorda, (1) eriti selle artiklit 22,
ning arvestades järgmist:
(1)
Õigus heale haldusele kujutab endast väljakujunenud põhimõtet Euroopa Liidu õiguses, mis hõlmab huvitatud isikute menetlusõigusi haldusmenetlustes, mille tulemus võib nende huve mõjutada.
(2)
Eespool nimetatud Euroopa Liidu õiguse aluspõhimõte on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 41 (2). Kuna kaubandusmenetlusega hõlmatud isiku õigused, mis on sätestatud harta artikli 41 lõigetes 1 ja 2, on õigusloome üldpõhimõtted, on need selgelt sätestatud järgmistes määrustes või peaks neid kõnealuste määruste suhtes kohaldama: nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed, (3) nõukogu 11. juuni 2009. aasta määrus (EÜ) nr 597/2009 kaitse kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed, (4) nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrus (EÜ) nr 260/2009 impordi ühiste eeskirjade kohta, (5) nõukogu 7. juuli 2009. aasta määrus (EÜ) nr 625/2009 teatavatest kolmandatest riikidest pärit impordi ühiste eeskirjade kohta, (6) nõukogu 22. detsembri 1994. aasta määrus (EÜ) nr 3286/94, millega kehtestatakse ühenduse meetmed ühise kaubanduspoliitika vallas, et tagada rahvusvahelistest kaubanduseeskirjadest, eeskätt Maailma Kaubandusorganisatsiooni egiidi all kehtestatud eeskirjadest tulenevate ühenduse õiguste kasutamine, (7) nõukogu 29. jaanuari 1996. aasta määrus (EÜ) nr 385/96 kaitse kohta kahjustava hinnakujunduse eest laevaehituses, (8) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 868/2004, mis käsitleb kaitset kolmandate riikide poolse subsideerimise ja ebaõiglase hinnakujunduse vastu, mis põhjustab ühenduse lennuettevõtjatele lennuteenuste pakkumisel kahju, (9) nõukogu 22. juuli 2008. aasta määrus (EÜ) nr 732/2008, millega kohaldatakse üldiste tariifsete soodustuste kava 1. jaanuarist 2009 ja millega muudetakse määrusi (EÜ) nr 552/97, (EÜ) nr 1933/2006 ja komisjoni määrusi (EÜ) nr 1100/2006 ja (EÜ) nr 964/2007, (10) nõukogu 23. juuli 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1515/2001 meetmete kohta, mida ühendus võib võtta pärast WTO vaidluste lahendamise organi aruannet dumpingu- ja subsiidiumivastaste meetmete kohta, (11) ja nõukogu 3. märtsi 2003. aasta määrus (EÜ) nr 427/2003 üleminekuaja tootepõhise kaitsemehhanismi kohta seoses Hiina Rahvavabariigist pärineva impordiga ja millega muudetakse määrust (EÜ) nr 519/94 teatavatest kolmandatest riikidest pärineva impordi ühiseeskirjade kohta (12).
(3)
Alates 1. jaanuarist 2007 on kohustus tagada huvitatud isikute menetlusõiguste tõhus kasutamine ja ühtlasi tagada, et eespool nimetatud määrustes sätestatud kaubandusmenetlusi viidaks läbi erapooletult, õiglaselt ning mõistliku aja jooksul, usaldatud kaubanduse peadirektoraadi kaubanduskaitse küsimustes kogenud ametnikule, kelle ametinimetus on „ärakuulamise eest vastutav ametnik”.
(4)
Eespool nimetatud rolli tugevdamiseks ja asjakohaste menetluste läbipaistvuse ja õiglase läbiviimise tagamiseks on nüüd asjakohane tugevdada ärakuulamise eest vastutava ametniku kõnealust funktsiooni komisjonis ja määrata kindlaks tema tööülesanded.
(5)
Kõnealusele ametikohale peab määrama sõltumatu, kaubandusmenetluse kogemusega isiku. Komisjon peaks ärakuulamise eest vastutava ametniku ametisse määrama liidu ametnike personalieeskirjade ja liidu muude teenistujate teenistustingimustes sätestatud korras.
(6)
Ärakuulamise eest vastutava ametniku sõltumatuse tagamiseks tuleks tema ametikoht luua halduseesmärkidel kaubanduspoliitika eest vastutava komisjoni liikme juurde.
(7)
Käesoleva otsuse kohaselt kuuluvad ärakuulamise eest vastutava ametniku tööülesannete hulka kaubanduspoliitika voliniku ja kaubanduse peadirektoraadi peadirektori nõustamine, menetlusõiguste tagamine, toimikule juurdepääsu lubamine, otsuste langetamine dokumentide konfidentsiaalsuse kohta, tähtaegade pikendamist käsitlevate juhtkonna arvamuste läbivaatamine. Ärakuulamise eest vastutav ametnik peab püüdma tagada, et komisjoni õigusaktide ja ettepanekute eelnõude koostamisel võetaks nõuetekohaselt arvesse kõiki asjakohaseid fakte, sõltumata sellest, kas need on asjaosalistele soodsad või mitte.
(8)
Huvitatud isikute menetlusõiguste kasutamise protseduuriliste tagatiste tõhustamiseks on vaja määrata kindlaks ärakuulamiste tüübid ja kehtestada koos ärakuulamiste eest vastutava ametnikuga toimuvate ärakuulamiste korraldamise, läbiviimise ja järelmeetmete reeglid.
(9)
Ärakuulamiste eest vastutava ametniku volitused teha otsuseid toimikutele juurdepääsu, konfidentsiaalsuse ja tähtaegadega seotud küsimuste kohta peaksid andma kaubandusmenetlusega seotud isikutele täiendava protseduurilise tagatise, piiramata menetluse tähtaegu.
(10)
Aruanded peaksid tagama, et ärakuulamise eest vastutava ametniku poolt käsitletud teemad ja olulisemad soovitused tehakse teatavaks otsustajatele ja seega pakuvad nad kaubandusmenetlusega seotud isikute õiguste kaitse täiendavat tagatist. Iga-aastased aruanded peaksid samuti ELi liikmesriike, Euroopa Parlamenti ja üldsust teavitama ärakuulamise eest vastutava ametniku tegevusest.
(11)
Füüsilisi isikuid käsitleva teabe avalikustamise korral tuleks erilist tähelepanu pöörata Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrusele (EÜ) nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta (13).
(12)
Käesolev otsus ei tohiks piirata üldeeskirju, millega antakse või välistatakse juurdepääs komisjoni dokumentidele.
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Ärakuulamise eest vastutav ametnik
1. Ärakuulamise eest vastutava ametniku konkreetsed kaubandusmenetlusega seotud tööülesanded on kehtestatud komisjonisiseselt.
2. Ärakuulamise eest vastutava ametniku kohustuseks on tagada vastavalt allpool loetletud määrustele (edaspidi „algmäärused”) huvitatud isikute menetlusõiguste tõhus kasutamine ja ühtlasi tagada, et kõnealustes määrustes sätestatud kaubandusmenetlusi viidaks läbi erapooletult, õiglaselt ning mõistliku aja jooksul. Need algmäärused on järgmised:
a)
määrus (EÜ) nr 1225/2009, eelkõige selle artikli 5 lõiked 10 ja 11, artikli 6 lõiked 5, 6, 7 ja 8, artikli 8 lõiked 3, 4 ja 9 ning artiklid 18, 19, 20 ja 21,
b)
määrus (EÜ) nr 597/2009, eelkõige selle artikli 10 lõiked 12 ja 13, artikli 11 lõiked 5, 6, 7, 8 ja 10, artikli 13 lõiked 3, 4 ja 9 ning artiklid 28, 29, 30 ja 31,
c)
määrus (EÜ) nr 260/2009, eelkõige selle artiklid 6 ja 9,
d)
määrus (EÜ) nr 625/2009, eelkõige selle artiklid 5 ja 7,
e)
määrus (EÜ) nr 3286/94, eelkõige selle artiklid 8 ja 9,
f)
määrus (EÜ) nr 385/96, eelkõige selle artikli 5 lõiked 12 ja 13, artikli 6 lõiked 5, 6, 7 ja 8, artiklid 12, 13 ja 14,
g)
määrus (EÜ) nr 868/2004, eelkõige selle artiklid 7 ja 8,
h)
määrus (EÜ) nr 732/2008, eelkõige selle artiklid 18, 19 ja 20,
i)
määrus (EÜ) nr 1515/2001, eelkõige selle artikli 1 lõige 2 ja artikli 2 lõige 2,
j)
määrus (EÜ) nr 427/2003, eelkõige selle artikli 5 lõige 5, artikli 6 lõiked 4, 5 ja 6, artikli 17 lõiked 2 ja 3 ning artikkel 18.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas otsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „kaubandusmenetlus”- igasugune komisjoni talituste poolt korraldatav uurimine või haldusmenetlus mis tahes algmääruse alusel.
b) „huvitatud isik”- kõik isikud, kelle huve mõjutab kaubandusmenetlus, vastavalt kohaldatavas algmääruses sätestatule.
c) „huvitatud isikute õigused”- menetlusõigused ja iga isiku õigus sellele, et temaga seotud kaubandusmenetlus viiakse läbi erapooletult, õiglaselt ja mõistliku aja jooksul.
Artikkel 3
Ametisse määramine. Tööülesannete täitmise lõpetamine ja asendamine
1. Ärakuulamise eest vastutav ametnik määratakse ametisse Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirjade ja ühenduste muude teenistujate teenistustingimustes sätestatud korras.
2. Ärakuulamise eest vastutava ametniku ametisse määramine avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas. Ärakuulamise eest vastutava ametniku tööülesannete täitmise katkestamine, ametisse määramise lõpetamine või tema üleviimine mis tahes korra kohaselt toimub komisjoni põhjendatud otsuse alusel. Kõnealune otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
3. Ärakuulamise eest vastutava ametniku ametikoht luuakse halduseesmärkidel kaubanduspoliitika eest vastutava komisjoni liikme juurde.
4. Kui ärakuulamise eest vastutav ametnik ei saa oma ülesandeid täita, siis määrab kaubanduspoliitika eest vastutav komisjoni liige, olles võimaluse korral pidanud nõu ärakuulamise eest vastutava ametnikuga, ärakuulamise eest vastutava ametniku kohustuste täitjaks teise ametniku, kes ei ole kõnealuse juhtumiga seotud ja kellel on piisav kogemus kaubandusmenetluse valdkonnas.
Artikkel 4
Ärakuulamise eest vastutava ametniku sekkumise üldpõhimõtted
1. Ärakuulamise eest vastutav ametnik on oma tööülesannete täitmisel sõltumatu. Oma tööülesandeid täites ei võta ärakuulamise eest vastutav ametnik vastu juhiseid.
2. Oma kohustuste täitmisel võtab ärakuulamise eest vastutav ametnik arvesse algmääruste tõhusa rakendamise vajadust liidu kehtivate õigusaktide ning Euroopa Kohtu poolt kehtestatud põhimõtete kohaselt.
3. Ärakuulamise eest vastutaval ametnikul on kogu menetluse jooksul oma tööülesannete täitmise ajal õigus piiranguteta ja asjatu viivituseta juurdepääsule kõikidele kaubandusmenetlusega seotud toimikutele.
4. Ärakuulamise eest vastutav ametnik teeb otsuseid vastavalt käesolevas otsuses sätestatule ja võib anda soovitusi komisjoni talitustele, kes vastutavad ärakuulamise eest vastutava ametniku sekkumist nõudnud huvitatud isikute õigustega seotud mis tahes küsimuste uurimise eest. Ärakuulamise eest vastutav ametnik peab püüdma tagada, et komisjoni õigusaktide ja ettepanekute eelnõude koostamisel võetaks nõuetekohaselt arvesse kõiki asjakohaseid fakte, sõltumata sellest, kas need on asjaosalistele soodsad või mitte.
5. Vastutav direktor või tema esindaja hoiab ärakuulamise eest vastutava ametniku kursis menetlusega, millesse ärakuulamise eest vastutav ametnik on sekkunud, kuni lõpliku õigusakti vastuvõtmiseni vastavalt kas komisjoni või nõukogu poolt. Ärakuulamise eest vastutavat ametnikku teavitatakse kaubandusmenetluse lõppetapis viivitamatult kõikidest olulistest muudatustest komisjoni arvamuses, et oleks võimalik hinnata võimalikku mõju huvitatud isikute õigustele.
6. Ärakuulamise eest vastutav ametnik nõustab kaubanduspoliitika eest vastutavat komisjoni liiget ja vajaduse korral peadirektorit oma soovituste järelmeetmete ja vajaduse korral võimalike parandusmeetmete osas.
7. Ärakuulamise eest vastutav ametnik peab nõu direktoriga, kes vastutab menetlusküsimuste ja oluliste teemadega seotud, huvitatud isikute õigusi mõjutavate muudatuste või uuenduste eest vastavalt käesoleva otsuse artiklis 2 sätestatule. Ärakuulamise eest vastutava ametniku poole võib pöörduda ka kõikides muudes kaubandusmenetlusega seotud küsimustes.
8. Ärakuulamise eest vastutav ametnik võib vajaduse korral esitada kaubanduspoliitika eest vastutavale komisjoni liikmele ja kaubanduse peadirektoraadi peadirektorile tähelepanekuid ja soovitusi kõikide kaubandusmenetlusega seotud küsimuste kohta.
Artikkel 5
Ärakuulamise eest vastutava ametniku sekkumise tingimused. Ajakava. Teave
1. Ärakuulamise eest vastutav ametnik täidab oma tööülesandeid huvitatud isikute, kaubanduspoliitika eest vastutava komisjoni liikme, peadirektori, kaubandusmenetluse eest vastutava direktori või tema esindaja ja kaubandusmenetluse osas konsulteeritava muu talituse direktori nõudmisel.
2. Ärakuulamise eest vastutav ametnik võib mis tahes ajal sekkuda kaubandusmenetlusse, võttes nõuetekohaselt arvesse kõnealuse menetluse ajalisi piiranguid.
3. Ärakuulamise eest vastutav ametnik peab kinni kaubandusmenetluses kohaldatavatest tähtaegadest kooskõlas algmäärustega.
4. Kõikidele komisjoni lõplikele õigusaktidele ja ettepanekutele lisatakse ärakuulamise eest vastutava ametniku teatis, kus on kirjas, kas kõnealune ametnik sekkus asjaomasesse menetlusse ja milline oli vastava sekkumise laad.
Artikkel 6
Ärakuulamine
1. Ärakuulamise eest vastutav ametnik võib nõudmisel või algmäärustes kehtestatud juhtudel ja tingimustel korraldada ja läbi viia kahte tüüpi ärakuulamisi: ühe huvitatud isiku või sarnaste huvidega huvitatud isikute rühma ja uurimise eest vastutavate komisjoni talituste vastastikune ärakuulamine ja erinevate huvidega huvitatud isikute vastastikune ärakuulamine.
2. Ärakuulamine võib hõlmata kõiki kaubandusmenetluse käigus tekkinud ja huvitatud isikute õigusi mõjutada võivaid küsimusi.
3. Ärakuulamisele kutsutud füüsilised isikud võivad osaleda isiklikult, kuid neid võib esindada ka seaduslik esindaja. Ärakuulamisele kutsutud juriidilisi isikuid esindab vastavate volitustega esindaja, kes on ametisse määratud vastava juriidilise isiku põhikoosseisu kuuluvate töötajate hulgast.
4. Ärakuulamise eest vastutava ametniku korraldatud ärakuulamisele kutsutud füüsilisi või juriidilisi isikuid võib abistada õigusnõustaja või ärakuulamise eest vastutava ametniku loal muu vastava kvalifikatsiooniga isik, kes ei kuulu töötajate põhikoosseisu.
5. Käesolev artikkel ei piira algmäärustes sätestatud õigust ärakuulamisele.
Artikkel 7
Ärakuulamine koos ühe huvitatud isiku või sarnaste huvidega huvitatud isikute rühmaga
1. Ärakuulamise eest vastutav ametnik võib huvitatud isiku või sarnaste huvidega huvitatud isikute rühma põhjendatud nõudmisel korraldada ja läbi viia vastastikuse ärakuulamise koos ühe huvitatud isiku või sarnaste huvidega huvitatud isikute rühma ning uurimise eest vastutavate komisjoni talituste ja vajaduse korral muude talitustega.
2. Üks huvitatud isik võib seoses konkreetse küsimusega nõuda ärakuulamist koos sarnaste huvidega huvitatud isikute rühmaga ja kõnealune ärakuulamine viiakse läbi eeldusel, et selles nõustub osalema veel vähemalt üks sarnaste huvidega huvitatud isik.
Artikkel 8
Erinevate huvidega huvitatud isikute vastastikune ärakuulamine
1. Ärakuulamise eest vastutav ametnik võib korraldada ja juhatada erinevate huvidega huvitatud isikute vastastikust ärakuulamist, et nad saaksid esitada lahknevaid seisukohti ja vastuväiteid. Kõnealuse ärakuulamise korraldamise aeg täpsustatakse kaubandusmenetluse algatamise teates.
2. Erinevate huvidega huvitatud isikute vastastikust ärakuulamist saab korraldada kõikide kaubanduskaitse menetluste puhul pärast uurimise eest vastutavate komisjoni talituste ärakuulamist.
3. Üks huvitatud isik võib konkreetse küsimuse kohta nõuda ka erinevate huvidega huvitatud isikute rühma vastastikust ärakuulamist ja kõnealune ärakuulamine viiakse läbi eeldusel, et selles nõustub osalema veel vähemalt üks erinevate huvidega huvitatud isik.
4. Ärakuulamisel osalevad uurimise eest vastutavad komisjoni talitused ja vajaduse korral muud talitused.
5. Liikmesriikide pädevad esindajad võivad osaleda vaatlejatena kõikidel erinevate huvidega huvitatud isikute vastastikustel ärakuulamistel.
Artikkel 9
Ärakuulamiste ettevalmistamine
1. Pärast vastutava direktori või tema esindaja ärakuulamist määrab ärakuulamise eest vastutav ametnik kindlaks ärakuulamise kuupäeva, kestuse ja koha. Kui huvitatud isikud või komisjoni talitused nõuavad edasilükkamist, otsustab ärakuulamise eest vastutav ametnik, kas seda lubada või mitte.
2. Ärakuulamise eest vastutav ametnik võib vajaduse korral kutsuda kokku ettevalmistava koosoleku huvitatud isikute või uurimise eest vastutavate komisjoni talituste ja muude talitustega, et teha kindlaks ja selgitada välja võimalikult suures osas kõik ärakuulamisel arutamisele tulevad faktilised asjaolud ja seadused. Kõnealuse eesmärgi saavutamiseks võib ärakuulamise eest vastutav ametnik nõuda ärakuulamisel osalejatelt kogu teavet, mis on vajalik ärakuulamise ettevalmistamiseks.
3. Ärakuulamise eest vastutav ametnik koostab iga ärakuulamise kohta ajakava, mis tehakse kättesaadavaks kõikidele osalejatele enne ärakuulamist.
4. Ärakuulamise eest vastutav ametnik võib mõistliku aja jooksul pärast tähtaega, mis on määratud järelduste avalikustamise kohta märkuste esitamiseks, ja enne isikute vastastikust ärakuulamist kutsuda osalejaid üles esitama küsimusi teiste huvitatud isikute edastatud teabe kohta.
5. Kui isikute vastastikuse ärakuulamise nõuetekohane ettevalmistamine ning eelkõige faktiliste asjaolude võimalikult põhjalik selgitamine seda vajavad, võib ärakuulamise eest vastutav ametnik pärast konsulteerimist vastutava direktori või tema esindajaga anda ärakuulamisele kutsutud isikutele eelnevalt küsimused, mille kohta ta soovib saada nende seisukohti.
6. Ärakuulamise eest vastutav ametnik võib samuti nõuda eelnevat kirjalikku teatist kõikide ärakuulamistel osalejate kavandatud ütluste olulise sisu kohta.
7. Ärakuulamiste eest vastutav ametnik või ärakuulamistele kutsuda väliseksperte. Huvitatud isikud ja komisjoni talitused võivad ärakuulamise eest vastutavalt ametnikult taotleda luba kutsuda ärakuulamistele väliseksperte. Ärakuulamiste eest vastutav ametnik teeb otsuse eespool nimetatud taotluste kohta. Ärakuulamistele kutsutud väliseksperdid peavad kirjutama alla konfidentsiaalsuse säilitamise lepingule.
8. Välisekspertidelt võidakse nõuda, et nad koostaksid asjakohaseid analüüse, aruandeid või väljaandeid, mis lisatakse toimikule ja tehakse kõikidele osalejatele kättesaadavaks esimesel võimalusel enne ärakuulamist.
Artikkel 10
Ärakuulamise läbiviimine
1. Ärakuulamise eest vastutav ametnik vastutab täielikult ärakuulamise läbiviimise eest. Ärakuulamise eest vastutav ametnik tagab ärakuulamise nõuetekohase toimumise ning aitab sel viisil kaasa ärakuulamise ja selle põhjal tehtud otsuste objektiivsusele.
2. Ärakuulamised ei ole avalikud. Ärakuulamise eest vastutav ametnik otsustab, millised isikud tuleb huvitatud isikute nimel ära kuulata ja kas asjaomased isikud peab ära kuulama eraldi või teiste ärakuulamisele kutsutud isikute juuresolekul. Viimasel juhul tuleb arvesse võtta huvitatud isikute õigustatud huvi kaitsta oma ärisaladusi ja muid konfidentsiaalseid andmeid.
3. Ärakuulamise eest vastutav ametnik võib ärakuulamise käigus lubada osalejatel esitada küsimusi ja neile vastata.
4. Kui ärakuulamise eest vastutav ametnik on andnud loa välisekspertide osalemiseks, siis tagab ta selle, et asjaomased eksperdid saaksid avaldada oma seisukohti ja vastata teiste ärakuulamisel osalejate küsimustele.
5. Kui see on asjakohane ja võttes arvesse vajadust tagada õigus olla ära kuulatud, võib ärakuulamise eest vastutav ametnik, olles konsulteerinud vastutava direktori või tema esindajaga, lubada huvitatud isikutel esitada kirjalikke lisamärkusi. Ärakuulamise eest vastutav ametnik määrab selliste märkuste esitamise tähtaja. Pärast kõnealust tähtaega esitatud kirjalikke märkusi ei pruugita arvesse võtta.
Artikkel 11
Ärakuulamiste järelmeetmed
1. Ärakuulamiste eest vastutav ametnik koostab ärakuulamiste kohta protokolli või sisukokkuvõtte;
a)
kui korraldatakse erinevate huvidega huvitatud isikute vastastikuseid ärakuulamisi, siis tehakse kõikidele ärakuulamisel osalejatele kättesaadavaks protokoll või sisukokkuvõte, mis lisatakse toimikule, et huvitatud isikud saaksid sellega tutvuda;
b)
kui korraldatakse ühe huvitatud isiku või sarnaste huvidega huvitatud isikute rühma ja komisjoni talituste vastastikuseid ärakuulamisi, siis tehakse protokoll või sisukokkuvõte kättesaadavaks kõikidele ärakuulamisel osalejatele. Kõnealused osalejad võivad esitada põhjendatud taotluse protokollis või sisukokkuvõttes esitatud teatavate andmete konfidentsiaalsetena hoidmise kohta. Ärakuulamise eest vastutav ametnik langetab eespool nimetatud taotluste kohta otsuse pärast uurimise eest vastutavate komisjoni talituste ja vajaduse korral muude talituste ärakuulamist. Ärakuulamise protokolli või sisukokkuvõtte mittekonfidentsiaalne versioon lisatakse toimikusse, et huvitatud isikud saaksid sellega tutvuda.
2. Ärakuulamise eest vastutav ametnik võib anda uurimise eest vastutavatele komisjoni talitustele soovitusi vastavalt käesoleva otsuse artikli 4 lõikele 4. Uurimise eest vastutavad komisjoni talitused teavitavad ärakuulamise eest vastutavat ametnikku mõistliku aja jooksul enne lõpliku õigusakti vastuvõtmist sellest, kas ja kuidas nad on kõnealuseid soovitusi arvesse võtnud, ja esitavad ärakuulamise eest vastutavale ametnikule õigusakti eelnõu koopia.
3. Ärakuulamise eest vastutav ametnik esitab kaubanduspoliitika eest vastutavale komisjoni liikmele korrapäraselt aruandeid, esitades ühtlasi vastava koopia peadirektorile, ühe huvitatud isiku või sarnaste huvidega isikute rühmade vastastikuste ärakuulamiste kohta vastavalt käesoleva otsuse artiklis 18 sätestatule, välja arvatud siis, kui konkreetse juhtumi puhul on vaja viivitamatult anda soovitus kaubanduspoliitika eest vastutavale komisjoni liikmele või peadirektorile.
4. Kõiki ärakuulamise eest vastutava ametniku poolt uurimise eest vastutavatele komisjoni talitustele antud soovitusi ning kaubanduspoliitika eest vastutavale komisjoni liikmele ja peadirektorile esitatud aruandeid ja tähelepanekuid peetakse konfidentsiaalseteks sisedokumentideks.
5. Isikute vastastikuse ärakuulamise puhul koostab ärakuulamise eest vastutav ametnik kirjaliku lõpparuande huvitatud isikute õiguste tagamise kohta. Ärakuulamise eest vastutav ametnik võib kuni lõpliku õigusakti vastuvõtmiseni teha lõpparuandesse muudatusi seoses õigusakti eelnõu mis tahes muudatusega.
Artikkel 12
Toimikuga tutvumise õigus
1. Ennast huvitatud isikuks pidav isik võib nõuda, et ärakuulamise eest vastutav ametnik vaataks läbi kõik uurimise eest vastutavate komisjoni talituste keeldumised võimaldada kõnealusele isikule mõistliku aja jooksul juurdepääs tutvumiseks avatud toimikule või komisjoni valduses olevale konkreetsele dokumendile. Ärakuulamise eest vastutav ametnik tutvub konkreetse juhtumiga ja langetab otsuse, kas lubada või mitte lubada toimikule või soovitud dokumendile osalist või täielikku juurdepääsu.
2. Ärakuulamise eest vastutav ametnik kehtestab tähtajad, mille jooksul uurimise eest vastutavad komisjoni talitused peavad võimaldama kõnealuse juurdepääsu.
Artikkel 13
Konfidentsiaalsus
1. Ärakuulamise eest vastutav ametnik järgib haldusmenetluses huvitatud isikute poolt komisjonile esitatud teabe konfidentsiaalsuse kohta kehtivaid üldeeskirju.
2. Huvitatud isik või uurimise eest vastutavad komisjoni talitused võivad nõuda, et ärakuulamise eest vastutav ametnik langetaks otsuse uurimise eest vastutavate komisjoni talituste valduses oleva dokumendi konfidentsiaalsuse kohta.
Artikkel 14
Konfidentsiaalse teabe mittekonfidentsiaalsed kokkuvõtted
1. Huvitatud isik võib nõuda, et ärakuulamise eest vastutav ametnik vaataks läbi uurimise eest vastutavate komisjoni talituste hinnangu selles osas, kas uurimise käigus esitatud konfidentsiaalse teabe mittekonfidentsiaalne kokkuvõte võimaldab vajalikul määral aru saada konfidentsiaalsena esitatud teabe sisust.
2. Kui uurimise eest vastutavad komisjoni talitused kavatsevad mitte arvesse võtta dokumenti või teavet, mille puhul huvitatud isik on keeldunud esitamast mittekonfidentsiaalset kokkuvõtet, siis võib kõnealune huvitatud isik nõuda ärakuulamise eest vastutavalt ametnikult otsuse tegemist kõnealuses küsimuses.
3. Ärakuulamise eest vastutav ametnik vaatab taotluse läbi. Kui ärakuulamise eest vastutav ametnik otsustab, et mittekonfidentsiaalne kokkuvõte ei ole piisavalt üksikasjalik, siis annab ärakuulamise eest vastutav ametnik kokkuvõtte esitanud huvitatud isikule võimaluse esitada märkuseid ja parandada oma kokkuvõtet mõistliku aja jooksul.
4. Kui konfidentsiaalse teabe esitanud isik esitab puudliku kokkuvõtte, mittevastuvõetavad põhjendused või ei võta midagi ette, siis otsustab ärakuulamise eest vastutav ametnik, kas võtta arvesse või jätta arvesse võtmata konfidentsiaalne teave, mille puhul ei ole esitatud nõuetekohast mittekonfidentsiaalset kokkuvõtet vastavalt algmääruste asjakohastele sätetele.
Artikkel 15
Juurdepääs konfidentsiaalsele teabele, mille kohta ei saa kokkuvõtet teha
Huvitatud isiku taotlusel võib ärakuulamise eest vastutav ametnik vaadata läbi konfidentsiaalse teabe, mille kohta ei saa kokkuvõtet teha ja millele sellel isikul ei ole juurdepääsu, et teha kindlaks, kuidas on kõnealust teavet kasutanud uurimise eest vastutavad komisjoni talitused.
Ärakuulamise eest vastutav ametnik teavitab taotluse esitanud huvitatud isikut, kas tema arvates
a)
isiku eest varjatud teave on asjakohane kõnealuse isiku kaitsmiseks, ja
b)
vajaduse korral, kas uurimisega seotud talitused on nõuetekohaselt kajastanud teavet asjaolude ja kaalutluste kohta, mille alusel nad on oma järeldused teinud.
Artikkel 16
Tähtaegade pikendamine
1. Kõik huvitatud isikud peavad esitama küsimustikele vastamise, täiendava teabe esitamise, kohapealsete kontrollkäikude ja järelduste avalikustamist käsitlevate märkuste esitamise tähtaegade pikendamise või edasilükkamise taotlused kõigepealt uurimise eest vastutavatele komisjoni talitustele. Kõnealused taotlused tuleb esitada õigeaegselt enne algselt kehtestatud tähtaja möödumist. Kui eespool nimetatud taotlus lükatakse tagasi või kui huvitatud isik on arvamusel, et lubatud pikendamine ei ole piisav, siis võib isik esitada ärakuulamise eest vastutavale ametnikule enne algselt kehtestatud tähtaja möödumist põhjendatud taotluse kõnealuse küsimuse läbivaatamiseks. Pärast vastutava direktori või tema esindaja ärakuulamist võib ärakuulamise eest vastutav ametnik tähtaega pikendada või taotluse tagasi lükata.
2. Komisjoni talitused ei tohi kõnealuses küsimuses midagi ette võtta enne, kui ärakuulamise eest vastutav ametnik oma otsuse teinud.
3. Ärakuulamise eest vastutav ametnik langetab otsuse, võttes nõuetekohaselt arvesse vastava taotluse konkreetseid asjaolusid ja menetlustähtaegu.
Artikkel 17
Komiteede koosolekutel osalemine
Ärakuulamise eest vastutav ametnik võib osaleda komiteede koosolekutel. Ärakuulamise eest vastutav ametnik võib vajaduse korral vastata liikmesriikide küsimustele selles osas, mis on seotud kõnealuse ametniku menetlusse sekkumisega.
Artikkel 18
Ärakuulamise eest vastutava ametniku aruanded
1. Ärakuulamise eest vastutav ametnik koostab iga aasta lõpus aastaaruande. Aastaaruanne sisaldab järgmist teavet: juhtumid, millesse ärakuulamise eest vastutav ametnik sekkus, tema poolt tehtud otsused ja soovitused ning kõik kaubandusmenetluse parandamiseks tehtud soovitused. Aruanne esitatakse kaubanduspoliitika eest vastutavale komisjoni liikmele. Aruande koopia esitatakse kaubanduse peadirektoraadi peadirektorile ja asjaomastele direktoraatidele.
2. Aastaaruande kokkuvõtted edastatakse liikmesriikidele ja Euroopa Parlamendile ning need avaldatakse ärakuulamise eest vastutava ametniku veebilehel.
3. Ärakuulamise eest vastutav ametnik esitab kaubanduspoliitika eest vastutavale komisjoni liikmele korrapäraselt aruandeid, milles on kokku võetud kõnealuse ametniku tegevus ja selle käigus tekkinud küsimused. Aruandes tuuakse välja peamised poliitikaküsimused, ärakuulamise eest vastutava ametniku tehtud otsused ja soovitused ning kõnealuste soovituste rakendamine uurimise eest vastutavate komisjoni talituste poolt. Aruande koopia saadetakse kaubanduse peadirektoraadi peadirektorile.
4. Ärakuulamise eest vastutav ametnik esitab aruande erinevate huvidega huvitatud isikute kõikide vastastikuste ärakuulamiste kohta ja võib oma nõustajarolli täitmiseks esitada aruande kaubanduspoliitika eest vastutavale komisjoni liikmele ja peadirektorile kõikide muude kaubandusmenetlusest tulenenud küsimuste kohta või muude teemade kohta, mis on asjakohased kaubandusmenetlustes Euroopa Liidu õiguspõhimõtete tõhusa kohaldamise seisukohast.
5. Ärakuulamise eest vastutava ametniku lõpparuanne isikute vastastikuse ärakuulamise kohta esitatakse kaubanduspoliitika eest vastutavale komisjoni liikmele, kaubanduse peadirektoraadi peadirektorile ja vastutavale direktorile. Kõnealune aruanne edastatakse liikmesriikide pädevatele esindajatele ja huvitatud isikutele.
Artikkel 19
Üleminekusätted
Käesolevat otsust kohaldatakse selle jõustumise ajal käimasolevate menetluste suhtes, mille puhul ei ole veel toimunud lõplike järelduste avalikustamist.
Enne käesoleva otsuse jõustumist tehtud menetlustoimingud jäävad jõusse.
Artikkel 20
Jõustumine
Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Brüssel, 29. veebruar 2012