ROZHODNUTÍ RADY 2011/168/SZBP
ze dne 21. března 2011
o Mezinárodním trestním soudu a o zrušení společného postoje 2003/444/SZBP
RADA EVROPSKÉ UNIE:
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie při své činnosti na mezinárodní scéně hodlá podporovat zásady demokracie, právního státu, univerzálnosti a nedělitelnosti lidských práv a základních svobod, úcty k lidské důstojnosti, rovnosti a solidarity a dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva, jak je stanoveno v článku 21 Smlouvy. Unie usiluje o rozvíjení vztahů a budování partnerství mimo jiné s mezinárodními organizacemi, které sdílejí uvedené zásady.
(2)
Jedním z cílů Unie je zachovávat mír, předcházet konfliktům a posilovat mezinárodní bezpečnost v souladu s cíli a zásadami Charty Organizace spojených národů.
(3)
Římský statut Mezinárodního trestního soudu (dále jen „Římský statut“) vstoupil v platnost dne 1. července 2002.
(4)
Římský statut ratifikovaly všechny členské státy.
(5)
Zásady Římského statutu a zásady, kterými se řídí činnost Mezinárodního trestního soudu (dále jen „MTS“), jsou zcela v souladu se zásadami a cíli Unie. Závažné zločiny, které spadají do jurisdikce MTS, se dotýkají mezinárodního společenství jako celku i Unie a jejích členských států.
(6)
Unie a její členské státy jsou odhodlány ukončit beztrestnost pachatelů těchto trestných činů, a to přijímáním opatření na vnitrostátní úrovni a posílením mezinárodní spolupráce, jež zajistí jejich účinné stíhání.
(7)
Unie a MTS podepsaly dne 10. dubna 2006 dohodu o spolupráci a pomoci, jež vstoupila v platnost dne 1. května 2006 (1).
(8)
Zásady a pravidla mezinárodního trestního práva zakotvené v Římském statutu by měly být zohledněny i v jiných nástrojích mezinárodního práva.
(9)
Unie je přesvědčena, že pro zajištění plné účinnosti MTS má zásadní význam, aby k Římskému statutu přistoupily všechny státy, a v této souvislosti považuje za potřebné podporovat iniciativy zaměřené na přijetí Římského statutu, odpovídají-li jeho duchu a liteře.
(10)
Je nanejvýš důležité, aby byla zachována celistvost Římského statutu a nezávislost MTS.
(11)
V závěrech ze dne 30. září 2002 o Mezinárodním trestním soudu vypracovala Rada jako přílohu uvedených závěrů soubor zásad, které mají členským státům sloužit jako obecné zásady při zvažování nutnosti a rozsahu případných dohod nebo ujednání v souvislosti s návrhy na podmínky pro vydávání osob MTS.
(12)
Dne 25. května 2010 přijala Rada závěry o hodnotící konferenci Římského statutu Mezinárodního trestního soudu (dále jen „hodnotící konference“), jež se konala v ugandské Kampale od 31. května do 11. června 2010.
(13)
Hodnotící konference přijala v souladu s čl. 5 odst. 2 Římského statutu jeho změny, jimiž vymezila zločin agrese a stanovila podmínky, za nichž může MTS vykonávat jurisdikci ve vztahu k tomuto zločinu; dále přijala změny Římského statutu, jimiž se jurisdikce MTS rozšiřuje na další tři válečné zločiny v případě jejich spáchání v ozbrojeném konfliktu, jenž nemá mezinárodní povahu, a rozhodla, že článek 124 Římského statutu bude prozatím zachován. Uvedené změny podléhají ratifikaci nebo přijetí a v platnost vstoupí v souladu s čl. 121 odst. 5 Římského statutu. Jurisdikce MTS ve vztahu ke zločinu agrese podléhá rozhodnutí, jež musí být po 1. lednu 2017 přijato stejnou většinou smluvních stran, jaká se vyžaduje pro přijetí změny Římského statutu.
(14)
Unie se na hodnotící konferenci zavázala k přezkumu a aktualizaci svých nástrojů zaměřených na podporu MTS, jakož i k další podpoře univerzality a zachování celistvosti Římského statutu.
(15)
Uplatňování Římského statutu vyžaduje praktická opatření, která by Unie a její členské státy měly plně podpořit.
(16)
Akční plán, který mimo jiné požadovalo usnesení o vstupu v platnost statutu Mezinárodního trestního soudu schválené Evropským parlamentem dne 28. února 2002 v návaznosti na společný postoj Rady 2001/443/SZBP ze dne 11. června 2001 o Mezinárodním trestním soudu (2), byl přijat dne 4. února 2004 a měl by být vhodným způsobem upraven.
(17)
Vzhledem k výše uvedenému je třeba společný postoj 2003/444/SZBP ze dne 16. června 2003 o Mezinárodním trestním soudu (3) zrušit a nahradit tímto rozhodnutím,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Mezinárodní trestní soud (dále jen „MTS“) za účelem předcházení a zamezení páchání závažných zločinů spadajících do jeho jurisdikce patří mezi základní prostředky podpory dodržování mezinárodního humanitárního práva a lidských práv, a tak přispívá ke svobodě, bezpečnosti, spravedlnosti a právnímu státu, jakož i k zachování míru, k předcházení konfliktům a k posílení mezinárodní bezpečnosti v souladu s cíli a zásadami Charty Organizace spojených národů.
2. Cílem tohoto rozhodnutí je zvýšit pomocí prosazování co nejširší účasti na Římském statutu Mezinárodního trestního soudu (dále jen „Římský statut“) jeho všeobecnou podporu, zachovat celistvost Římského statutu, podpořit nezávislost MTS i jeho účinné a účelné fungování, podpořit spolupráci s MTS a podpořit uplatňování zásady doplňkovosti.
Článek 2
1. Aby přispěla k cíli co nejširší účasti na Římském statutu, vynaloží Unie a její členské státy veškeré úsilí na urychlení tohoto procesu tím, že při každé vhodné příležitosti zařadí otázku co nejširší ratifikace, přijetí, schválení Římského statutu nebo přistoupení k Římskému statutu a uplatňování Římského statutu na pořad jednání - a to i při sjednávání dohod - nebo politických rozhovorů se třetími zeměmi, skupinami států nebo s příslušnými regionálními organizacemi.
2. Unie a její členské státy přispějí k celosvětové účasti na Římském statutu a jeho provádění rovněž dalšími prostředky, například přijímáním iniciativ na podporu šíření hodnot, zásad a ustanovení Římského statutu a souvisejících nástrojů. Na podporu cílů tohoto rozhodnutí Unie spolupracuje podle potřeby s dalšími zúčastněnými státy, mezinárodními institucemi, nevládními organizacemi a jinými zástupci občanské společnosti.
3. Členské státy sdílejí se všemi zúčastněnými státy své zkušenosti s uplatňováním Římského statutu a popřípadě podpoří tento cíl i jiným způsobem. Členské státy na požádání přispějí technickou a případně finanční pomocí k legislativní práci nutné k účasti na Římském statutu a jeho uplatňování třetími zeměmi. Unie může na požádání také přispět takovou pomocí. Státy, které zvažují účast na Římském statutu nebo spolupráci s MTS, jsou povzbuzovány k tomu, aby informovaly Unii o obtížích, se kterými se v této souvislosti setkají.
4. Při provádění tohoto článku koordinují Unie a její členské státy politickou a technickou podporu MTS s ohledem na různé státy nebo skupiny států.
Článek 3
Za účelem podpory nezávislosti MTS Unie a její členské státy zejména:
a)
vybízejí smluvní strany, aby bezodkladně a v plné výši převedly své příspěvky v souladu s rozhodnutími, která přijalo shromáždění smluvních stran;
b)
vynakládají veškeré úsilí na to, aby členské státy co nejdříve přistoupily k dohodě o výsadách a imunitách Mezinárodního trestního soudu nebo ji ratifikovaly, a podporují přistoupení k ní nebo její ratifikaci jinými státy, a
c)
snaží se vhodně podporovat rozvoj vzdělávání a pomoci soudcům, žalobcům, úředníkům a právním zástupcům v souvislosti s činností týkající se MTS.
Článek 4
1. Unie a její členské státy pečlivě sledují vývoj týkající se spolupráce s MTS v souladu s Římským statutem.
2. Unie vyhodnocuje uplatňování dohody mezi Evropskou unií a Mezinárodním trestním soudem o spolupráci a pomoci.
3. Unie a její členské státy podle potřeby zváží uzavření ad hoc ujednání a dohod, jež umožní účinné fungování MTS, a podporují v obdobné činnosti třetí strany.
4. V této souvislosti Unie a její členské státy podle potřeby nadále upozorňují třetí státy na závěry Rady ze dne 30. září 2002 o Mezinárodním trestním soudu a na obecné zásady EU, které jsou jejich přílohou, ve vztahu k návrhům dohod nebo ujednání týkajících se podmínek pro předávání osob MTS.
Článek 5
Unie a její členské státy podle potřeby přijímají iniciativy nebo opatření, jež na vnitrostátní úrovni zajistí uplatňování zásady doplňkovosti.
Článek 6
Rada a vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku podle potřeby koordinují opatření Unie a členských států přijatá za účelem provedení článků 2 až 5.
Článek 7
Členské státy spolupracují v zájmu zajištění hladké činnosti shromáždění smluvních stran ve všech ohledech.
Článek 8
Unie zajišťuje soudržnost a soulad mezi svými nástroji a politikami ve všech oblastech své vnější i vnitřní činnosti, jež se týkají nejzávažnějších mezinárodních zločinů uvedených v Římském statutu.
Článek 9
Rada přezkoumá toto rozhodnutí podle potřeby.
Článek 10
Společný postoj 2003/444/SZBP se zrušuje a nahrazuje tímto rozhodnutím. Odkazy na zrušený společný postoj 2003/444/SZBP se považují za odkazy na toto rozhodnutí.
Článek 11
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 21. března 2011.
NÕUKOGU OTSUS 2011/168/ÜVJP,
21. märts 2011,
Rahvusvahelise Kriminaalkohtu kohta, millega tunnistatakse kehtetuks ühine seisukoht 2003/444/ÜVJP
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artiklit 29,
ning arvestades, et:
(1)
Aluslepingu artikli 21 kohaselt püüab liit oma rahvusvahelises tegevuses edendada selliseid põhimõtteid nagu demokraatia, õigusriik, inimõiguste ja põhivabaduste universaalsus ja jagamatus ning inimväärikuse, võrdsuse ja solidaarsuse, Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikirja põhimõtete ja rahvusvahelise õiguse austamine. Liit püüab arendada suhteid ja partnerlust muu hulgas rahvusvaheliste organisatsioonidega, kes jagavad kõnealuseid põhimõtteid.
(2)
Liidu üheks eesmärgiks on säilitada rahu, ennetada konflikte ja tugevdada rahvusvahelist julgeolekut kooskõlas ÜRO põhikirja eesmärkide ja põhimõtetega.
(3)
Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuut (edaspidi „Rooma statuut”) jõustus 1. juulil 2002.
(4)
Kõik liikmesriigid on Rooma statuudi ratifitseerinud.
(5)
Rooma statuudi ja Rahvusvahelise Kriminaalkohtu (edaspidi „kohus”) toimimise põhimõtted on täielikult kooskõlas liidu põhimõtete ja eesmärkidega. Kohtu pädevusse kuuluvad rasked kuriteod teevad muret kogu rahvusvahelisele kogukonnale ning liidule ja selle liikmesriikidele.
(6)
Liit ja selle liikmesriigid on täis otsustavust lõpetada olukord, kus kõnealuste kuritegude toimepanijad jäävad karistamata, tagades siseriiklikul tasandil meetmete võtmise ja rahvusvahelise koostöö tugevdamise kaudu nende isikute tulemusliku vastutuselevõtmise.
(7)
Liit ja kohus allkirjastasid 10. aprillil 2006 koostöö ja abistamise lepingu, (1) mis jõustus 1. mail 2006.
(8)
Rooma statuudis sisalduvaid rahvusvahelise kriminaalõiguse põhimõtteid ja norme tuleks arvesse võtta muudes rahvusvahelise õiguse instrumentides.
(9)
Liit on veendunud, et kohtu igakülgse tõhusa toimimise tagamiseks on üldine ühinemine Rooma statuudiga väga oluline, ning seetõttu leiab liit, et tuleb toetada Rooma statuudi heakskiitmist soodustavaid algatusi, tingimusel et need on kooskõlas Rooma statuudi teksti ja mõttega.
(10)
On eriti tähtis, et säiliks Rooma statuudi terviklikkus ja kohtu sõltumatus.
(11)
Oma 30. septembri 2002. aasta järeldustele Rahvusvahelise Kriminaalkohtu kohta on nõukogu lisanud põhimõtted, mis on liikmesriikidele suunisteks võimalike kokkulepete vajalikkuse ja ulatuse kaalumisel vastusena ettepanekutele, mis käsitlevad isikute kohtule üleandmise tingimusi.
(12)
Nõukogu võttis 25. mail 2010 vastu järeldused Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuudi läbivaatamiskonverentsi kohta (edaspidi „läbivaatamiskonverents”), mis toimus Ugandas Kampalas 31. maist11. juunini 2010. aastal.
(13)
Läbivaatamiskonverentsil võeti vastu Rooma statuudi muudatused, millega statuudi artikli 5 lõike 2 kohaselt määratleti agressioon ning kehtestati tingimused, mille alusel kohus võib teostada oma pädevust kõnealuse kuriteo suhtes; võeti vastu Rooma statuudi muudatused, et laiendada kohtu pädevust veel kolme liiki sõjakuritegudele, mis pannakse toime rahvusvahelist mõõdet mitteomava relvastatud konflikti käigus, ning otsustati esialgu säilitada Rooma statuudi artikkel 124. Kõnealused muudatused tuleb ratifitseerida või heaks kiita ning nad jõustuvad Rooma statuudi artikli 121 lõike 5 kohaselt. Kohus on pädev menetlema agressiooni vastavalt otsusele, mis võetakse vastu pärast 1. jaanuari 2017, kasutades sama suurt osalisriikide enamust, mis on vajalik Rooma statuudi muudatuse vastuvõtmiseks.
(14)
Liit lubas läbivaatamiskonverentsil vaadata läbi ja ajakohastada oma vahendeid kohtu tegevuse toetuseks ning jätkata Rooma statuudi üldkehtivuse ja terviklikkuse edendamist.
(15)
Rooma statuudi rakendamiseks on vaja praktilisi meetmeid, mida liit ja selle liikmesriigid peaksid täielikult toetama.
(16)
Tegevuskava, mille vajalikkust tunnistati muu hulgas ka Euroopa Parlamendis 28. veebruaril 2002. aastal heakskiidetud resolutsioonis Rahvusvahelise Kriminaalkohtu statuudi jõustumise kohta, et võtta järelmeetmeid seoses nõukogu 11. juuni 2001. aasta ühise seisukohaga 2001/443/ÜVJP Rahvusvahelise Kriminaalkohtu kohta, (2) võeti vastu 4. veebruaril 2004 ja seda tuleks vajadusel kohandada.
(17)
Eespool esitatut silmas pidades tuleks 16. juuni 2003. aasta ühine seisukoht 2003/444/ÜVJP Rahvusvahelise Kriminaalkohtu kohta (3) kehtetuks tunnistada ja asendada käesoleva otsusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1. Rahvusvaheline Kriminaalkohus (edaspidi „kohus”), mille eesmärk on takistada ja ohjeldada tema pädevusse kuuluvate raskete kuritegude toimepanemist, on oluline vahend rahvusvahelise humanitaarõiguse ja inimõiguste edendamiseks, toetades seeläbi vabadust, turvalisust, õiglust ja õigusriiki ning aidates säilitada rahu, ennetada konflikte ja tugevdada rahvusvahelist julgeolekut vastavalt ÜRO põhikirja eesmärkidele ja põhimõtetele.
2. Käesoleva otsuse eesmärk on suurendada ülemaailmset toetust Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuudile (edaspidi „Rooma statuut”), edendades võimalikult laialdast statuudis osalemist, säilitada Rooma statuudi terviklikkust, toetada kohtu sõltumatust ning selle tulemuslikku ja tõhusat toimimist, toetada kohtuga koostöö tegemist ja vastastikuse täiendavuse põhimõtte elluviimist.
Artikkel 2
1. Toetamaks võimalikult laialdast Rooma statuudis osalemist, teevad liit ja selle liikmesriigid kõik endast oleneva selle protsessi edendamiseks, tõstatades kolmandate riikidega, riikide rühmadega või asjaomaste piirkondlike organisatsioonidega peetavatel läbirääkimistel, sealhulgas lepingute sõlmimiseks peetavatel läbirääkimistel, või poliitilise dialoogi käigus alati, kui see on asjakohane, küsimuse Rooma statuudi võimalikult laialdasest ratifitseerimisest, heakskiitmisest või sellega ühinemisest ning Rooma statuudi rakendamisest.
2. Liit ja selle liikmesriigid aitavad ülemaailmsele Rooma statuudis osalemisele ja selle rakendamisele kaasa ka muul viisil, näiteks tehes algatusi Rooma statuudis ja sellega seotud instrumentides sisalduvate väärtuste, põhimõtete ja sätete levitamiseks. Liit teeb käesoleva otsuse eesmärkide saavutamiseks vajaduse korral koostööd muude asjast huvitatud riikide, rahvusvaheliste institutsioonide, valitsusväliste organisatsioonide ja muude kodanikuühiskonna esindajatega.
3. Liikmesriigid jagavad kõigi asjast huvitatud riikidega oma kogemusi Rooma statuudi rakendamisega seotud küsimustes ja osutavad vajaduse korral muul viisil abi selle eesmärgi saavutamiseks. Liikmesriigid annavad taotluse korral tehnilist ja vajaduse korral finantsabi õigusloomeks, mida on vaja Rooma statuudis osalemiseks ja selle rakendamiseks kolmandates riikides. Liit võib taotluse korral samuti anda sellist abi. Riike, kes kaaluvad Rooma statuudis osalemist või koostööd kohtuga, julgustatakse teatama liidule sellega seoses esilekerkinud raskustest.
4. Käesoleva artikli rakendamisel kooskõlastavad liit ja selle liikmesriigid eri riikide või riikide rühmadega seoses kohtule antava poliitilise ja tehnilise toetuse.
Artikkel 3
Kohtu sõltumatuse toetamiseks teevad liit ja selle liikmesriigid eelkõige järgmist:
a)
ergutavad osalisriike viivitamata ja täies ulatuses üle kandma oma osamaksud kooskõlas osalisriikide assamblee tehtud otsustega;
b)
teevad kõik endast oleneva selleks, et liikmesriigid ühineksid Rahvusvahelise Kriminaalkohtu privileege ja immuniteete käsitleva kokkuleppega ja ratifitseeriksid selle niipea kui võimalik, ja ergutavad muid riike sellega ühinema ja seda ratifitseerima, ning
c)
püüavad vajaduse korral toetada kohtunike, prokuröride, ametnike ja kaitsjate koolitamist ja abistamist kohtu tööga seotud küsimustes.
Artikkel 4
1. Liit ja selle liikmesriigid jälgivad tähelepanelikult, kuidas areneb Rooma statuudi kohane koostöö kohtuga.
2. Liit jälgib Rahvusvahelise Kriminaalkohtu ja Euroopa Liidu vahelise koostöö ja abistamise lepingu rakendamist.
3. Liit ja selle liikmesriigid kaaluvad vajadusel ajutiste kokkulepete sõlmimist, mille eesmärk on tagada kohtu tõhus toimimine, ning innustavad kolmandaid isikuid sama tegema.
4. Liit ja selle liikmesriigid jätkavad vastavalt vajadusele kolmandate riikide tähelepanu juhtimist nõukogu 30. septembri 2002. aasta järeldustele Rahvusvahelise Kriminaalkohtu kohta ja nendele lisatud ELi juhtpõhimõtetele, pidades silmas ettepanekuid sõlmida kokkuleppeid isikute kohtule üleandmise tingimuste kohta.
Artikkel 5
Vajadusel teevad liit ja selle liikmesriigid algatusi või võtavad meetmeid, et tagada vastastikuse täiendavuse põhimõtte elluviimine siseriiklikul tasandil.
Artikkel 6
Nõukogu ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja kooskõlastavad vajadusel liidu ja selle liikmesriikide meetmeid, mis on vajalikud artiklite 2-5 rakendamiseks.
Artikkel 7
Liikmesriigid teevad koostööd, et tagada osalisriikide assamblee igakülgne sujuv toimimine.
Artikkel 8
Liit tagab oma poliitikate ja vahendite ühtsuse ja kooskõla kõigis sise- ja välistegevuse valdkondades seoses kõige raskemate rahvusvaheliste kuritegudega, millele on osutatud Rooma statuudis.
Artikkel 9
Nõukogu vaatab käesoleva otsuse vajaduse korral läbi.
Artikkel 10
Ühine seisukoht 2003/444/ÜVJP tunnistatakse kehtetuks ja asendatakse käesoleva otsusega. Viiteid kehtetuks tunnistatud ühisele seisukohale 2003/444/ÜVJP käsitatakse viidetena käesolevale otsusele.
Artikkel 11
Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.
Brüssel, 21. märts 2011