PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 451/2011
ze dne 6. května 2011
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 a čl. 14 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ
(1)
Nařízením (EU) č. 1042/2010 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila Komise prozatímní antidumpingové clo (dále jen „prozatímní opatření“) z dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“).
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 4. ledna 2010 podala Evropská asociace výrobců bezdřevého papíru CEPIFINE (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Podnět obsahoval skutečnosti nasvědčující dumpingu uvedeného výrobku a podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení řízení.
2. NÁSLEDNÝ POSTUP
(3)
Po zveřejnění základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních antidumpingových opatření (dále jen „zveřejnění prozatímních zjištění“), předložilo několik zúčastněných stran k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení.
(4)
Komise nadále shromažďovala a ověřovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění.
(5)
Jedna skupina spolupracujících čínských vyvážejících výrobců (dále jen „vyvážející výrobce“) uvedla, že před uložením prozatímních opatření měla být vyslechnuta, jelikož podle této skupiny je prozatímní nařízení individuálním opatřením ve smyslu článku 41 Listiny základních práv Evropské unie (3) (dále jen „Listina“).
(6)
Co se týká výše uvedeného tvrzení, je třeba zdůraznit tyto body. Práva stran v rámci antidumpingových řízení stanoví základní nařízení, přičemž procesní úkony pro uložení prozatímních opatření jsou stanoveny v článku 7. V článku 7 základního nařízení se mimo jiné uvádí, že případná prozatímní opatření mohou být uložena do devíti měsíců po zahájení řízení. V tomto řízení Komise provedla šetření v souladu s článkem 6 základního nařízení a uložila prozatímní opatření podle článku 7 základního nařízení, přičemž všechny zúčastněné strany, které o to požádaly, byly vyslechnuty a měly přiměřenou možnost poskytnout informace a podat své připomínky. Podle ustálené judikatury Soudního dvora platí, že „i když … zásada práva na slyšení vyžaduje, aby byli vývozci informováni o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlí uložit prozatímní cla, nemůže mít nedodržení tohoto práva samo o sobě za následek neplatnost nařízení o uložení konečných cel, pokud byl v průběhu řízení k přijetí zmíněného nařízení nedostatek způsobující neplatnost řízení k přijetí příslušného nařízení o uložení prozatímních cel napraven“ (4). V tomto případě Komise splnila své povinnosti týkající se poskytnutí informací vyplývající ze základního nařízení a v řízení vedoucím k přijetí tohoto nařízení bylo dodrženo právo vyvážejícího výrobce na nestranné vyslechnutí.
(7)
Prozatímní povaha opatření přijatých podle článku 7 základního nařízení se odráží mimo jiné v maximální šestiměsíční lhůtě, po kterou mohou být opatření uložena, a rovněž ve skutečnosti, že každé prozatímní clo je zajištěno pouze složením jistoty. Komise mimoto nikdy žádné straně nebránila v tom, aby před uplynutím devítiměsíční lhůty stanovené v právních předpisech pro uložení prozatímních opatření podala žádost o konání více slyšení, pokud se domnívá, že je nutné, aby byla vyslechnuta v této fázi.
(8)
Vyvážející výrobce požádal o přístup k použitým údajům jediné společnosti ve Spojených státech amerických (dále jen „USA“), která v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) poskytla informace pro stanovení běžné hodnoty. Uvádělo se, že v opačném případě by bylo vyvážejícímu výrobci zabráněno v přístupu k důkazům, na jejichž základě byla uložena prozatímní opatření, a že to by porušilo jeho práva na obhajobu a bylo by v rozporu se zásadou řádné správy. Vyvážející výrobce tvrdil, že by důvěrné údaje týkající se konkrétních stran mohly být poskytnuty právním zástupcům vyvážejícího výrobce. Právní zástupci by se zavázali, že zaručí mlčenlivost, pokud jde o obchodní tajemství společností. Toto tvrzení bylo podpořeno odkazem na systémy USA a Kanady a na rozsudek Soudního dvora Evropské unie ve věci G.J. Dokter a další v. minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit.
(9)
Tyto žádosti bylo nutno odmítnout. Žádost vyvážejícího výrobce se týkala přístupu k důvěrným údajům o cenách, které poskytla výše uvedená společnost v USA. Komise nemohla umožnit přístup k takovýmto podrobným důvěrným obchodním informacím. Umožnění přístupu k těmto údajům by bylo v rozporu s právem Unie, zejména s článkem 19 základního nařízení, jelikož by vedlo k neoprávněnému sdělení omezených a citlivých obchodních údajů společnosti v USA. Pokud jde o navrhovaný způsob sdělení obchodního tajemství společnosti právním zástupcům ostatních zúčastněných stran, není na rozdíl od systémů USA a Kanady v základním nařízení takovýto postup stanoven. Jednoznačně tudíž nespadá do stanoveného právního rámce Unie pro antidumpingová řízení. Výše uvedený případ projednávaný Soudním dvorem v žádném případě nepodporuje tvrzení týkající se přístupu k důvěrným informacím. Rozsudek odkazuje rovněž na určitá omezení zásady práva na obhajobu.
(10)
Vyvážející výrobce požádal o přístup k důkazům týkajícím se kotoučů používaných v kotoučových tiskařských strojích vyráběných výrobci v Unii, podrobných informací o právním postavení jednoho reprezentativního výrobce v Unii, činnosti a finančních údajů vybraných papíren, podrobných údajů o výrobních nákladech výrobního odvětví Unie a kontrolních číslech výrobků reprezentativních výrobců v Unii. Některé požadované informace byly mimo rozsah tohoto šetření, jelikož se týkaly výrobků, na něž se šetření nevztahovalo, nebo činnosti výrobců v Unii, která nezahrnuje výrobu bezdřevého natíraného papíru. Co se týká ostatních požadovaných informací, nemohla Komise umožnit přístup k těmto údajům, jelikož podle článku 19 základního nařízení by to představovalo neoprávněné sdělení důvěrných obchodních tajemství.
(11)
Vyvážející výrobce požadoval rovněž zveřejnění názvů společností, které vznesly námitky vůči šetření a nepožádaly o důvěrný způsob zacházení. Poskytnutí těchto informací by odhalilo totožnost a postoj výrobců, kteří požádali o důvěrný způsob zacházení; tyto informace nebylo proto možno poskytnout.
(12)
Poskytnutá prozatímní zjištění byla co nejpodrobnější, aniž by byly zveřejněny důvěrné informace, a nepředstavovala proto porušení základních práv vyvážejícího výrobce, jeho práv na obhajobu ani zásady řádné správy.
(13)
Analýzy újmy, které byly provedeny v tomto antidumpingovém a souběžném antisubvenčním šetření, jsou totožné, jelikož definice výrobního odvětví Unie, reprezentativní výrobci v Unii a období šetření byly v obou šetřeních stejné. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy předložené v kterémkoli z těchto řízení zohledněny v obou řízeních.
2.1. Období šetření
(14)
Připomíná se, že (jak je stanoveno v 13. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) se šetření dumpingu a újmy týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 (dále jen „období šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2006 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
3. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
3.1. Dotčený výrobek
(15)
Po uložení prozatímních opatření vyvážející výrobce a žadatel předložili další připomínky týkající se definice výrobku. Některé z těchto připomínek představovaly zopakování připomínek, jimiž se již zabývalo prozatímní nařízení.
(16)
Vyvážející výrobce zopakoval, že neexistuje významný rozdíl, pokud jde o základní vlastnosti bezdřevého natíraného papíru v arších a kotoučích vhodných pro použití v archových tiskařských strojích (dotčený výrobek) a v kotoučích určených pro použití v kotoučových tiskařských strojích, a že by proto bezdřevý natíraný papír určený pro kotoučové tiskařské stroje neměl být z definice výrobku vyloučen. Tato strana rovněž tvrdila, že nebylo doloženo zjištění Komise, že tyto výrobky nejsou vzájemně zaměnitelné.
(17)
Připomíná se, že šetřením bylo zjištěno, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích a archových tiskařských strojích představuje odlišné skupiny výrobků a že tyto výrobky nejsou vzájemně zaměnitelné, jak je popsáno v 18. a 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. I samotný vyvážející výrobce uznal, že tyto výrobky nejsou zcela zaměnitelné.
(18)
Je třeba rovněž zmínit, že v průběhu posuzovaného období nebyly z ČLR dováženy žádné kotouče pro použití v kotoučových tiskařských strojích. Lze proto považovat za nepravděpodobné, že tyto výrobky budou dováženy v budoucnu, jelikož pořizování těchto výrobků na velkou vzdálenost není z důvodů uvedených v 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení z ekonomického hlediska rentabilní.
(19)
Vyvážející vývozce dále uvedl, že kritéria stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a to technická vlastnost týkající se pevnosti v tahu, nejsou vhodná pro rozlišování mezi bezdřevým natíraným papírem vhodným pro použití v kotoučových tiskařských strojích na straně jedné a bezdřevým natíraným papírem používaným v archových kotoučových strojích na straně druhé. Bylo rovněž uvedeno, že vyloučení kotoučů pro kotoučové stroje bylo provedeno svévolně a že kotouče pro kotoučové tiskařské stroje vyráběné výrobci v Unii údajně nesplňují kritéria stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pokud jde o pevnost v tahu.
(20)
Vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že Komise nedostála své povinnosti přezkoumat objektivně důkazy, které tento vyvážející výrobce předložil útvarům Komise před přijetím prozatímního nařízení, konkrétně výsledky zkoušky provedené v jeho vlastní laboratoři, která se týkala se měření pevnosti v tahu u kotoučů pro kotoučové stroje, jež vyrábějí výrobci v Unii.
(21)
Výsledky zkoušky předložené vyvážejícím výrobcem spočívaly ve shrnutí výsledků zkoušky provedené v jeho vlastní laboratoři. Zásadní je, že výsledky nebyly poskytnuty ke kontrole a podání připomínek ostatními zúčastněnými stranami, zejména výrobním odvětvím Unie, a vyvážející výrobce navzdory opakovaným upomínkám nepředložil ani smysluplné shrnutí těchto výsledků bez důvěrných údajů.
(22)
Připomíná se, že v prozatímní fázi Komise dospěla k závěru, že objektivita a spolehlivost zkoušky nepostačují k tomu, aby na nich bylo možno založit příslušné závěry. Vyvážející výrobce neposkytl žádné další podrobné informace, jež by mohly pomoci blíže posoudit spolehlivost zkoušky. Jelikož nebyla poskytnuta verze zprávy o této zkoušce neobsahující důvěrné údaje, nemohly společnosti, jejichž kotouče pro kotoučové stroje byly údajně testovány, na závěry zkoušky reagovat. Komise tudíž nemohla objektivně ověřit, zda jsou předložené výsledky zkoušky spolehlivé a správné a zda je možno z nich vycházet pro účely šetření. Na základě skutečností, které měla Komise k dispozici, nemohly být závěry ohledně objektivity a spolehlivosti zkoušky, jichž bylo dosaženo v prozatímní fázi, přehodnoceny, jelikož informace poskytnuté jako důvěrné nemohly být překontrolovány pomocí spolehlivých zdrojů.
(23)
Po uložení prozatímních opatření vyvážející výrobce předložil výsledky další zkoušky, kterou jeho jménem provedla externí zkušební laboratoř, a znovu zopakoval, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích byl z rozsahu šetření svévolně vyloučen. Ve zkušebních protokolech bylo uvedeno, že pevnost v tahu byla měřena u 25 vzorků kotoučů pro kotoučové stroje, které vyvážející výrobce poskytl laboratoři a identifikoval jako vzorky papíru vyráběného výrobci v Unii. Podle tohoto protokolu žádný papír nesplnil obě kritéria stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(24)
Při posuzování zkušebního protokolu vyšlo najevo, že se za prvé zkušební protokol vypracovaný externí laboratoří týkal většinou výrobků, pro něž nebyly tyto výsledky podstatné, jelikož většinu testovaných vzorků ve skutečnosti netvořily kotouče pro kotoučové stroje; za druhé, zkušební protokol se týkal výrobků, které nebyly dostatečně identifikovány, jelikož ze zkušebního protokolu nebylo možno zjistit, zda byl testovaný papír určen pro archové tiskařské stroje nebo pro kotoučové tiskařské stroje, jelikož značka papíru uvedená v protokolu existovala v obou formátech. Zkušební protokol mimoto neposkytoval žádnou záruku, že uvedené kotouče zařazené do vzorku byly skutečně kotouči, jež byly testovány.
(25)
V reakci na zkušební protokol vypracovaný externí laboratoří poskytl žadatel výsledky zkoušky, kterou provedl jeden z výrobců v Unii u téhož vzorku kotoučů pro kotoučové tiskařské stroje, jež byly údajně testovány externí laboratoří. Tato zkouška vykázala odlišné výsledky. Žadatel přičetl rozdíly možným odlišným podmínkám při provádění zkoušky, a tudíž případnému nedodržení normy ISO 3783:2006, tj. normy, podle níž by měla být měřena pevnost v tahu stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(26)
Po zveřejnění konečných zjištění zpochybnil vyvážející výrobce objektivitu Komise při odmítnutí výsledků zkoušky provedené externí laboratoří. Uvedl, že zkouška byla provedena naslepo nezávislým odborníkem a v souladu s příslušnou normou ISO. S cílem dokázat nezávislost, správnost a reprezentativnost zkoušky poskytl čestné prohlášení vedoucího pracovníka, ve kterém byl vysvětlen postup výběru zdroje vzorků použitých při zkoušce.
(27)
Objektivitu zkušebního protokolu externí laboratoře Komise nikdy nezpochybnila a v tomto ohledu není relevantní, že byla zkouška provedena naslepo. Byly však vyjádřeny pochybnosti týkající se záruk ohledně výběru a původu zkoušených vzorků a nikoli samotné zkoušky. Argumenty vyvážejícího výrobce tyto obavy neodstranily, jelikož nebyly ucelené a byly v několika ohledech nejasné, například zahrnutí výrobků jiných než kotoučů pro kotoučové stroje bylo údajně způsobeno administrativními chybami nebo chybami dodavatelů, kteří poskytli nesprávné vzorky.
(28)
Jelikož nebyl zřejmý zdroj a rovněž vzorky údajně testovaných výrobků a výsledky zkoušek provedených různými stranami byly protichůdné, usuzovalo se, že předložený zkušební protokol externí laboratoře jednající jménem vyvážejícího výrobce nemůže nevyvratitelně prokázat, že zkouška týkající se pevnosti v tahu není vhodná k rozlišování mezi bezdřevým natíraným papírem určeným pro používání v kotoučových tiskařských strojích na straně jedné a bezdřevým natíraným papírem používaným v archových tiskařských strojích na straně druhé. Zkušební protokol proto neprokázal, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích byl svévolně vyloučen z rozsahu šetření.
(29)
Co se týká významu pevnosti v tahu jako rozlišujícího kritéria pro kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích, připomíná se, že v definici výrobku byly vzájemně odlišeny dvě skupiny výrobků, kromě jiného na základě použití výrobků, tj. zda je výrobek vhodný pro použití v kotoučových nebo archových tiskařských strojích na základě požadavků na lisy, na kterých se používají, což se odráží mimo jiné na pevnosti v tahu. Dále se podotýká, že pevnost v tahu je pouze jednou z vlastností, které odlišují bezdřevý natíraný papír vhodný pro použití v kotoučových tiskařských strojích od bezdřevého natíraného papíru používaného v archových tiskařských strojích; v 16. a 18. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou stanovena další kritéria, která vyvážející výrobce nezpochybnil. Vyvážející výrobce uvedl, že vlhkost definovaná v 18. bodě odůvodnění prozatímního nařízení není rozdílnou základní vlastností pro rozlišení výrobků. V průběhu šetření však ostatní strany v tomto ohledu uvedly odlišná tvrzení. V každém případě bylo zjištěno, že nejdůležitějšími faktory jsou tuhost a odolnost v tahu.
(30)
Ve svém dalším podání, které reagovalo na tyto skutečnosti, žadatel potvrdil, že mohou existovat kotouče, které nesplňují zcela všechna kritéria pro pevnost v tahu stanovená v prozatímním nařízení, lze je však přesto použít v kotoučových tiskařských strojích. Trval však na svém názoru, že zkouška pevnosti v tahu je jediná zkouška, která může s jistotou určit, zda je kotouč skutečně vhodný pro kotoučové tiskařské stroje, tj. pokud kotouč splňuje kritéria týkající se pevnosti v tahu uvedená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, jedná se jistě o kotouč pro kotoučové stroje.
(31)
Na podporu výše uvedených tvrzení týkajících se pevnosti v tahu poukázal vyvážející výrobce na argumenty předložené jedním ze žádajících výrobců v Unii při antidumpingovém a antisubvenčním šetření v USA, v němž výrobce v Unii údajně tvrdil, že kotouče pro kotoučové stroje nelze rozlišovat na základě zkoušky pevnosti v tahu či jiného měření.
(32)
Žadatel tato tvrzení vyvážejícího výrobce zpochybnil a uvedl, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno, z řízení v USA vyplývá, že existuje jednoznačná dělicí čára odlišující kotouče pro kotoučové stroje od bezdřevého natíraného papíru.
(33)
Za prvé je třeba uvést, že tvrzení, na něž poukazoval vyvážející výrobce, byla předložena při šetřeních v rámci jiných jurisdikcí a jinými stranami, než jsou strany, jež jsou účastníky tohoto řízení, a nejsou tudíž relevantní. Za druhé, orgány USA v uvedených šetřeních dospěly k závěru, že mezi bezdřevým natíraným papírem používaným v archových tiskařských strojích na straně jedné a kotouči vhodnými pro použití v kotoučových tiskařských strojích na straně druhé existuje jednoznačný rozdíl. Kotouče určené k rozřezání byly pokládány za polotovary, zatímco kotouče vhodné pro kotoučové tiskařské stroje se nepovažovaly za dotčený výrobek. Orgány USA ve své definici výrobku nevymezily výslovně kotouče pro kotoučové tiskařské stroje. Z tohoto důvodu nebylo ve zmíněných šetřeních při definici výrobku důležité kritérium týkající se pevnosti v tahu.
(34)
Na základě výše uvedených předložených připomínek bylo potvrzeno, že technická vlastnost „pevnost v tahu“ je spolehlivou vlastností pro popis bezdřevého natíraného papíru vhodného pro použití v kotoučových tiskařských strojích.
(35)
Z předložených připomínek však bylo rovněž zjištěno, že existují kotouče pro kotoučové stroje, které lze použít v kotoučových tiskařských strojích, i když nesplňují zcela všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu. Z tohoto důvodu se pokládalo za nezbytné dále upřesnit definici kotoučů vhodných pro kotoučové tiskařské stroje.
(36)
Za účelem poskytnutí dalšího kritéria k odlišení kotoučů pro kotoučové stroje, které nesplňují zcela všechna kritéria pevnosti v tahu, žadatel navrhl, aby se kotouč, který nevyhověl zcela zkoušce na pevnost v tahu, avšak má vnitřní jádro o velikosti menší než 80 mm, považoval za kotouč pro kotoučové stroje.
(37)
Vláda ČLR a vyvážející výrobce uvedli, že přidání velikosti vnitřního jádra jakožto nového prvku do definice výrobku je revizí definice kotoučů pro kotoučové stroje a tedy i dotčeného výrobku. Uvedli rovněž, že velikost vnitřního jádra není vhodným kritériem, jelikož existují kotouče pro kotoučové stroje s velikostí vnitřního jádra větší než 80 mm a kotouče určené k rozřezání s velikostí vnitřního jádra menší než 80 mm.
(38)
Komise usilovala o další zpřesnění definice kotoučů vhodných pro použití v kotoučových strojích a o další vyjasnění, aby se ještě jasněji rozlišovalo mezi dotčeným výrobkem a jinými výrobky, také s cílem minimalizovat možnost obcházení opatření. Předložené důkazy ohledně vhodnosti velikosti jádra jakožto alternativního kritéria v definici však ukázaly, že by toto kritérium vedlo k možnému vyloučení dotčeného výrobku, tj. kotoučů pro kotoučové stroje s velikostí vnitřního jádra menší než 80 mm, z opatření. Proto bylo toto kritérium pro definici kotoučů vhodných pro použití v kotoučových strojích opuštěno.
(39)
Výše uvedenými skutečnostmi není dotčena spolehlivost metody, na jejímž základě byly kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích vyloučeny z rozsahu šetření, jak tvrdila čínská skupina vyvážejících výrobců.
(40)
Nebyly obdrženy žádné další připomínky týkající se vyloučení vícevrstvého papíru z definice výrobku v rámci tohoto šetření.
(41)
Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují 14. až 26. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2. Obdobný výrobek
(42)
Jelikož nebyly obdrženy žádné připomínky, pokud jde o závěry uvedené v 27. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, potvrzují se prozatímní zjištění týkající se obdobného výrobku.
4. VÝBĚR VZORKŮ
(43)
Jelikož k výběru vzorku nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 28. až 30. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(44)
Na čtyři výrobce uvedené ve 29. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, kteří byli považováni za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie definované v 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se dále odkazuje jako na „reprezentativní výrobce v Unii“.
5. DUMPING
(45)
Po uložení prozatímních opatření podala připomínky týkající se dumpingu pouze jedna čínská spolupracující skupina (APP, vyvážející výrobce).
5.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(46)
Co se týká kritéria č. 1, skupina APP tvrdila, že se tvrzení Komise zakládala výhradně na údajné nemožnosti ověřit platbu. Bylo proto uvedeno, že metody používané dotyčnou stranou jsou v souladu s mezinárodními účetními standardy (dále jen „IAS“).
(47)
To bylo nutno odmítnout. V tomto ohledu se podotýká, že šetření ukázalo, že nebylo možné zjistit existenci plateb, pokud jde o převod akcií společností a náklady na pořízení hlavních surovinových vstupů. Co se týká používaných účetních metod, uvádí se, že používané metody nebyly v souladu s IAS (vzájemné započítávání a zveřejnění údajů o spřízněných stranách).
(48)
Pokud jde o kritérium č. 1 a 2, skupina APP uvedla, že Komise celkově odmítla stanovisko známé společnosti účetních poradců z toho důvodu, že není relevantní. Takovéto odmítnutí údajně představuje nepřípustné zamítnutí prohlášení nezávislého svědka, čímž bylo porušeno právo společnosti APP na spravedlivý proces. Skupina APP tvrdila, že její účetní poradci pokládali analýzu Komise týkající se účetních postupů a zásad za chybnou, přičemž některé body, které Komise zjistila, nebyly podle těchto poradců podstatné.
(49)
Tvrzení skupiny APP nebyla doložena žádnými důkazy a musela být odmítnuta. V této souvislosti se uvádí, že účetní poradci, na něž se odkazuje ve výše uvedeném bodě odůvodnění, nezpochybňují (jak se zdá) konkrétní skutečnosti zjištěné v tomto šetření, nýbrž se spíše pokoušejí předložit analýzu některých základních účetních zásad, zejména zásady obezřetnosti, akruálního principu, zásady přesného zachycení transakcí a zásady významnosti. Je nutno zmínit, že tito účetní poradci nebyli přítomni při inspekci na místě, kterou Komise uskutečnila v ČLR a při níž získala přímé poznatky o skutečných postupech APP, které jsou důležité pro posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Komise dotyčné straně podrobně vysvětlila písemně zaznamenané nedostatky a jejich souvislost s účetními zásadami IAS. Výklad těchto zásad účetní společností nebyl dostatečně odůvodněn ani doložen důkazy a rovněž jej nebylo možno uvést do souladu se zjištěnými konkrétními skutečnostmi. Důkazy obsažené ve spisu ve skutečnosti potvrdily, že výše uvedené účetní zásady nebyly dodržovány.
(50)
Skupina APP uvedla, že byla porušena její základní práva. Tvrdila, že Komise při šetření týkajícím se žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství uložila straně nepřiměřené důkazní břemeno.
(51)
Toto tvrzení bylo nutno odmítnout. V této souvislosti se uvádí, že Komise skupinu APP plně informovala o druhu požadovaných informací s ohledem na žádost o zacházení jako v tržním hospodářství a v každé fázi řízení se snažila ověřit veškeré informace, které tato strana poskytla. Skutečnost, že informace předložené dotyčnou stranou nepotvrzují shodu jejích účetních metod s IAS, neznamená existenci nepřiměřeného důkazního břemene. Zacházení jako v tržním hospodářství představuje výjimku z běžného režimu pro společnosti usazené v zemích bez tržního hospodářství a strany jsou v těchto případech jednoduše vyzvány, aby prokázaly, že dodržují pravidla stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, přičemž nesplnění jednoho kritéria postačuje k odůvodnění odmítnutí přiznat zacházení jako v tržním hospodářství. V tomto konkrétním řízení bylo šetřením zjištěno, že se skupině APP nepodařilo prokázat dodržení požadavků kritéria č. 2.
(52)
Skupina APP rovněž tvrdila, že posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství nebylo dostatečně objektivní. Skupina uvedla, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství mohlo být ovlivněno povědomím Komise o dopadu odmítnutí přiznat toto zacházení na dumpingové rozpětí skupiny.
(53)
Tato tvrzení navíc nebyla doložena důkazy, a musela být tudíž odmítnuta. Neexistuje žádný náznak, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo ovlivněno povědomím Komise o dopadu odmítnutí přiznat toto zacházení na dumpingové rozpětí skupiny. Analýza týkající se zacházení jako v tržním hospodářství je technickou analýzou splnění pěti jednoznačných kritérií stanovených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení a analýza týkající se zacházení jako v tržním hospodářství, kterou předložila Komise, byla provedena na základě kritérií pro toto zacházení, aniž by se bral v potaz dopad výsledku této analýzy na případné dumpingové rozpětí vyvážejícího výrobce. V této souvislosti se připomíná, že naplánování jednotlivých částí inspekcí na místě a rozdíl v kalendářích (formuláře žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství, antidumpingové dotazníky, údaje srovnatelné země, vývoz prostřednictvím stran ve spojení v Unii) spolu s lhůtami, v nichž strany poskytly odpovědi na dotazník a provedly následné změny svých podání, prokazuje, že v době poskytnutí informací týkajících se zacházení jako v tržním hospodářství nemohla Komise zjistit možný dopad rozhodnutí o přiznání tohoto zacházení na případný dumping dotyčné strany. Skupina APP mimoto poskytla nové informace a nahradila informace, které již byly obsaženy ve spisu, až v pozdní fázi, nelze tudíž tvrdit, že Komise mohla vypočítat dumpingová rozpětí na základě informací, které neměla k dispozici.
(54)
Skupina APP rovněž uvedla, že Komise nemusela ověřit zcela odpovědi strany na dotazník, aby si utvořila podrobný obraz o údajích obsažených v odpovědi strany na antidumpingový dotazník, a že existuje podezření, že Komise měla všechny potřebné údaje pro výpočet antidumpingového rozpětí.
(55)
Toto tvrzení bylo třeba odmítnout. V této souvislosti se poznamenává, že podle článku 16 základního nařízení ověřila Komise veškeré informace, které předložily zúčastněné strany, s cílem dospět k reprezentativnímu zjištění. Zjištění šetření vycházela ze skutečností ověřovaných v období trvajícím čtyři měsíce, a nikoli z pouhého podezření či jiného druhu neověřených prohlášení nebo tvrzení.
(56)
Skupina APP uvedla, že kritéria pro zacházení jako v tržním hospodářství je nutno vzít v úvahu na základě jejich cíle, kterým je zajistit, aby byly ceny výsledkem běžných tržních sil. V tomto ohledu se uvádí, že účel kritérií pro zacházení jako v tržním hospodářství je jednoznačně stanoven v čl. 2 odst. 7 základního nařízení a že s ohledem na skupinu APP uplatnila Komise tato jednoznačně stanovená kritéria při analýze její žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství.
(57)
Skupina APP rovněž tvrdila, že posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství vykazovalo nedostatky, jelikož ověření odpovědi na antidumpingový dotazník zjistilo „spolehlivé“ výrobní náklady, zatímco posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství poukazuje na nemožnost zjistit platby za vstupy.
(58)
Tento výklad zjištění je třeba odmítnout jako chybný. Připomíná se, že v základním nařízení je přiznání zacházení jako v tržním hospodářství, a tudíž spolehlivost a použití vlastních údajů vyvážejícího výrobce o cenách a nákladech za účelem stanovení běžné hodnoty, výslovně podmíněno tím, že společnost úspěšně prokáže, že splňuje požadavky stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c). Pokud by bylo přijato výše uvedené tvrzení skupiny APP, „obcházelo“ by to jednoduše zjištění vyplývající z posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství a čl. 2 odst. 7 písm. c) použitím jiného druhu informací shromážděných k jiným účelům. To není v souladu s ustanoveními základního nařízení.
(59)
Připomíná se, že v případě skupiny APP bylo u dvou ze čtyř vyvážejících výrobců ve spojení zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku. Vzhledem ke skutečnosti, že vícevrstvý kartón a lepenka jsou z definice výrobku vyloučeny, jak bylo potvrzeno v (37). a (41). bodě odůvodnění, vyvozuje se závěr, že zjištění týkající se zacházení jako v tržním hospodářství s ohledem na dva vyvážející výrobce ve spojení v rámci skupiny APP, kteří vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku, nejsou pro toto řízení podstatná.
(60)
Jelikož nebyly podány žádné jiné připomínky týkající se zacházení jako v tržním hospodářství, potvrzují se 31. až 51. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2. Individuální zacházení
(61)
Jelikož k individuálnímu zacházení nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 52. až 55. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3. Běžná hodnota
5.3.1. Srovnatelná země
(62)
Žádná ze stran nezpochybnila výběr USA jako srovnatelné země za účelem konečného určení.
(63)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky týkající se výběru srovnatelné země, potvrzují se 56. až 63. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.2. Určení běžné hodnoty
(64)
Připomíná se, že běžná hodnota byla vypočítána na základě údajů, které poskytl jediný spolupracující výrobce ve srovnatelné zemi (tj. USA). Běžná hodnota byla tudíž stanovena na základě cen při prodeji na domácím trhu jednoho amerického výrobce obdobného výrobku vyráběného v USA. Během období šetření tento výrobce vyráběl a prodával na trhu USA převážnou většinu jednotlivých druhů obdobného výrobku.
(65)
Skupina APP uvedla, že Komise neposkytla potřebné informace týkající se běžné hodnoty ve srovnatelné zemi, jako je srovnatelnost výrobků, reprezentativnost, struktura nákladů, mechanismy spravedlivého srovnání a úpravy.
(66)
Tato tvrzení bylo nutno odmítnout. V této souvislosti se podotýká, že, jak bylo vysvětleno v 9. bodě odůvodnění, Komise poskytla této straně všechny důležité informace týkající se údajů použitých k výpočtu běžné hodnoty, jež mohly být uvolněny, aniž by byl porušen článek 19 základního nařízení, tj. při současném zajištění, aby bylo s případnými důvěrnými údaji, které poskytl jediný výrobce v USA, zacházeno jako s takovými a aby nebyly poskytnuty ostatním stranám. Informace poskytnuté vyvážejícímu výrobci byly smysluplné a umožnily mu pochopit použitou metodiku v souladu s článkem 2 základního nařízení.
(67)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, potvrzují se 64. až 67. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.4. Vývozní cena
(68)
Skupina APP tvrdila, že při výpočtu dumpingového rozpětí neměl být vynechán vývoz jedné z jejích společností, které při šetření spolupracovaly, i když neexistovaly odpovídající výrobky. Tato skupina rovněž uvedla, že objem vývozu této společnosti nebyl malý, nýbrž významný.
(69)
S ohledem na tato tvrzení se podotýká, že při stanovení vývozních cen byly uváženy prodejní hodnoty dotyčných obchodů, u těchto obchodů však nebylo možno stanovit běžnou hodnotu, jelikož ve srovnatelné zemi neexistovaly srovnatelné druhy výrobků, a nebylo tudíž možno provést srovnání. Pokud jde o objem vývozu této konkrétní společnosti, poznamenává se, že představoval pouze menší část celkového vývozu skupiny APP a že se jeho cenové úrovně zdály být v souladu s celkovými úrovněmi vývozních cen skupiny APP. Je třeba rovněž uvést, že za účelem určení, zda je vývoz dumpingový či nikoli, byla použita velká většina vývozních obchodů, tj. obchody, u nichž existovala naprostá shoda s běžnou hodnotou stanovenou ve srovnatelné zemi. Tvrzení skupiny APP s ohledem na vývozní cenu bylo proto nutno odmítnout, jelikož nemohou zpochybnit zjištění týkající se dumpingu působícího újmu, poněvadž základ pro výpočet je jednoznačně reprezentativní. Toto zjištění nutně zohledňuje skutečnost, že ve srovnatelné zemi neexistuje pro každý vývozní obchod nutně odpovídající běžná hodnota.
(70)
Skupina APP rovněž uvedla, že se výše uvedený vývoz měl použít ve výpočtech dumpingového rozpětí, jelikož orgán provádějící šetření mohl určit podobné druhy výrobků použité pro výpočet běžné hodnoty, přizpůsobit vývozní cenu běžné hodnotě nebo běžnou hodnotu určit početně za účelem srovnání s výše zmíněným vývozem.
(71)
Tato tvrzení musela být odmítnuta, jelikož ve srovnatelné zemi neexistovaly žádné druhy výrobků, které by se dostatečně blížily vyváženým výrobkům, aby bylo možno provést úpravu o rozdíly ve fyzických vlastnostech. Stejně tak nebylo možné určit pro takovéto druhy výrobků běžnou hodnotu početně. Nebylo rovněž možné stanovit podobné druhy výrobků v ostatních obchodech s běžnou hodnotou, ani nebyl k dispozici základ pro provedení úprav či početní určení běžné hodnoty pomocí předpokladů týkajících se prodejních, správních a režijních nákladů a zisku.
(72)
Skupina APP požádala o vysvětlení s ohledem na přiměřené ziskové rozpětí použité při početním určení vývozní ceny podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení.
(73)
V této souvislosti se uvádí, že na základě nového vývoje Komise tento bod revidovala. Připomíná se, že (jak bylo objasněno v 71. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) byla použita přiměřená míra zisku, která byla mnohem nižší, než je cílový zisk pro výrobní odvětví Unie. Komise přezkoumala dostupné údaje a ziskové rozpětí použité pro početní určení vývozní ceny snížila na míru rovnající se vážené průměrné míře, kterou udala řada dovozců dotčeného výrobku v Unii, kteří nejsou ve spojení, tj. 4,5 %.
(74)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, s výše uvedenou změnou se potvrzují 68. až 71. bod odůvodnění.
5.5. Srovnání
(75)
Skupina APP uvedla, že nechápe základ pro výpočet některých úprav s ohledem na běžnou hodnotu (konkrétně druh úprav a jejich dopad na běžnou hodnotu) a vývozní cenu (konkrétně použitou metodiku a výpočty provedené za účelem dosažení několika poměrů).
(76)
Co se týká úpravy běžné hodnoty, jak bylo vysvětleno v 9. a 62. bodě odůvodnění, poskytla Komise skupině APP všechny relevantní údaje, které bylo možno uvést s přihlédnutím k ustanovením základního nařízení týkajícím se důvěrnosti. Komise u spolupracující strany ve srovnatelné zemi ověřila, zda je v zájmu větší transparentnosti možno zveřejnit další informace týkající se úprav. Po získání souhlasu výrobce ve srovnatelné zemi byly po zveřejnění prozatímních zjištění skupině APP skutečně poskytnuty podrobnější informace, které dále rozváděly úpravy běžné hodnoty.
(77)
Co se týká úprav vývozní ceny, podotýká se, že skupina APP obdržela veškeré údaje. Na základě žádosti skupiny APP jí byla po zveřejnění prozatímních zjištění podána vysvětlení, která podrobněji rozváděla úpravy vývozní ceny.
(78)
Jelikož nebyly podány žádné další připomínky, potvrzují se 72. a 73. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.6. Dumpingové rozpětí
(79)
K dumpingovému rozpětí nebyly předloženy žádné relevantní připomínky. Vzhledem k neexistenci jiných připomínek se potvrzuje 74. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(80)
Vzhledem k revidované míře ziskového rozpětí použité k početnímu určení vývozní ceny pro skupinu APP a podle metodiky objasněné v 31. až 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením toto:
Vyvážející výrobce
Dumpingové rozpětí
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR
43,5 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
43,5 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
63 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
63 %
(81)
Na základě skutečností uvedených v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení bylo konečné celostátní dumpingové rozpětí pro ČLR stanoveno za použití konečného dumpingového rozpětí zjištěného u spolupracujících společností s nejvyšší individuální celní sazbou, tj. 63 %. Jelikož nebyly podány žádné jiné připomínky, potvrzuje se 76. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
6. VÝROBCI V UNII
(82)
Vláda ČLR uvedla, že jeden z reprezentativních výrobců je údajně ve spojení s jednou čínskou společností, a měl být tudíž vyloučen z definice výrobního odvětví Unie. Šetřením však bylo zjištěno, že výrobky, které vyrábí zmíněná čínská společnost, nejsou dotčeným výrobkem. Tento vztah neměl proto žádný dopad na analýzu újmy ani na zařazení tohoto výrobce v Unii do definice výrobního odvětví Unie.
(83)
Jelikož k výrobě v Unii nebyly podány žádné jiné připomínky, potvrzují se 77. až 79. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. ÚJMA
7.1. Spotřeba v Unii
(84)
Jelikož ke spotřebě v Unii nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 80. až 82. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2. Dovoz do Unie z ČLR
(85)
Jelikož k výši dovozu do Unie z ČLR nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 83. a 84. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2.1. Cenové podbízení
(86)
Aby bylo zajištěno použití jednotného přístupu při výpočtech dumpingu a cenového podbízení a prodeje pod cenou a z důvodů uvedených v 64. až 67. bodě odůvodnění, byl výpočet cenového podbízení revidován s cílem vyloučit vývoz společnosti jednoho spolupracujícího vyvážejícího výrobce ve skupině.
(87)
Na základě pozměněného souboru údajů pro výpočet a rovněž vzhledem k menší opravě výpočtu byla míra cenového podbízení v 87. bodě odůvodnění mírně revidována. V období šetření byly ceny dumpingového dovozu v průměru o 7,6 % nižší než prodejní ceny výrobců v Unii.
7.3. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie a reprezentativních výrobců v Unii
7.3.1. Předběžné poznámky
(88)
Jeden ze spolupracujících čínských vyvážejících výrobců (APP) uvedl, že analýza újmy měla být provedena na úrovni náležitě vymezeného výrobního odvětví Unie, jež mělo být omezeno na výrobce v Unii, kteří podpořili podnět a spolupracovali při šetření. Tento výrobce předpokládal, že by se závěry týkající se podstatné újmy změnily, pokud by byly některé ukazatele, například podíl na trhu, stanoveny na úrovni takovéhoto „náležitě vymezeného“ výrobního odvětví Unie. Vláda ČLR uvedla, že při analýze újmy nebyly u žadatelů a celého výrobního odvětví Unie jednotně a zevrubně analyzovány všechny ukazatele újmy.
(89)
Za prvé se podotýká, že tvrzení tohoto výrobce byla (jak se zdá) odvozena z ukazatelů vypočítaných pomocí jiných souborů údajů a informací, než které byly zjištěny při šetření a které jsou uvedeny níže a v prozatímním nařízení. Tyto závěry jsou proto věcně nesprávné, a nejsou tudíž podstatné.
(90)
Za druhé, je zavedenou praxí Komise posoudit pro údaj týkající se újmy způsobené na úrovni celého výrobního odvětví Unie makroekonomické činitele, jak bylo objasněno v 89. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. V tomto šetření bylo výrobní odvětví Unie vymezeno na úrovni výrobců v Unii, na něž připadá celková výroba v Unii (77. bod odůvodnění prozatímního nařízení), bez ohledu na to, zda výrobci podpořili podnět nebo spolupracovali při šetření. Vzhledem k této široké definici se odmítá tvrzení vyvážejícího výrobce, že výrobní odvětví Unie nebylo „náležitě“ vymezeno.
(91)
Mikroekonomické činitele jsou analyzovány na úrovni reprezentativních výrobců v Unii bez ohledu na skutečnost, zda podporují podnět, či nikoli. Na reprezentativní výrobce připadalo 58 % výroby v Unii. Žádný z ostatních výrobců v Unii neuvedl, že závěry Komise týkající se mikroekonomických činitelů jsou nespolehlivé či neopodstatněné. Neexistuje proto důvod pro zpochybnění zjištění založených na informacích, které poskytli pouze reprezentativní výrobci v Unii.
(92)
Byly obdrženy další připomínky týkající se úrovně spolupráce jednoho reprezentativního výrobce v Unii.
(93)
Uvádělo se, že jeden z reprezentativních výrobců v Unii spolupracoval pouze částečně, jelikož byl údajně ve spojení s jiným výrobcem, který při šetření nespolupracoval. Společnosti byly údajně ve spojení v důsledku přechodných dohod uzavřených v době získání obchodního segmentu druhého výrobce, který se týkal bezdřevého natíraného papíru, spolupracujícím výrobcem v Unii. Uvádělo se, že prostřednictvím těchto prozatímních dohod kontroluje spolupracující výrobce v Unii některé z papíren, které zůstaly ve vlastnictví částečně nabytého výrobce. Na podporu tohoto tvrzení poukázal vyvážející výrobce na rozhodnutí Komise (5), které v době akvizice zkoumalo, zda je nutno transakci považovat za získání ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (6).
(94)
Tímto tvrzením se již zabýval 91. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Připomíná se, že zmíněné přechodné dohody neprokazují, že by mezi společnostmi existoval vztah překračující běžný obchodní vztah mezi kupujícím a prodávajícím. Cílem podmínek prozatímních dohod je řízení prodeje natíraného papíru během přechodného období a podle těchto podmínek má výrobce v Unii během přechodného období pouze funkce, jež jsou srovnatelné s obchodním zástupcem. V konsolidované účetní závěrce ověřené auditory a ve své odpovědi na dotazník tento výrobce mimoto uvedl příjmy z provizí plynoucí z jeho působení jakožto zástupce dotyčných papíren; výrobce v Unii nevykázal u těchto papíren vlastnictví, a tudíž ani žádné náklady.
(95)
Podle výše uvedeného rozhodnutí Komise se transakce mezi společnostmi pokládala za získání části podniku jiné společnosti výrobcem v Unii, nikoli za převzetí společnosti jako takové. Z rozhodnutí nevyplývá, že by po akvizici měly být společnosti pokládány za jeden subjekt; společnosti zejména nezaložily společný podnik. Podotýká se rovněž, že zeměpisná oblast, která byla zkoumána ve výše uvedeném rozhodnutí, zahrnuje celý Evropský hospodářský prostor, a nikoli Unii. Je třeba rovněž uvést, že v dotyčném rozhodnutí Komise neanalyzovala vztah mezi dotyčnými společnostmi ve smyslu článku 143 prováděcího nařízení k celnímu kodexu Společenství (7).
(96)
V tomto ohledu proto neexistují důvody pro přehodnocení prozatímních závěrů, tj. že obě společnosti nejsou ve spojení ve smyslu článku 143 nařízení (EHS) č. 2454/93 a že dotyčný výrobce v Unii při šetření plně spolupracoval.
(97)
Vyvážející výrobce rovněž uvedl, že by každá přidružená společnost výrobců v Unii měla poskytnout zvláštní odpověď na dotazník, jelikož se jedná o samostatné právní subjekty. Vyvážející výrobce poukazoval na diskriminaci, jelikož se požadovalo, aby pro každý subjekt ve skupině podal zvláštní žádost o zacházení jako v tržním hospodářství.
(98)
Podotýká se, že v případě žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství nese důkazní břemeno skupina společností a musí prokázat, že všechny společnosti ve skupině splňují kritéria pro zacházení jako v tržním hospodářství, jelikož se rozhodnutí, zda by mělo být přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, či nikoli, týká celé skupiny. V případě dotazníků pro výrobce v Unii je účelem určit, zda v období šetření existovala podstatná újma způsobená (celému) výrobnímu odvětví Unie. Tvrzení týkající se diskriminace nebere v potaz jednoznačný rozdíl mezi cíli šetření týkajícího se újmy a rozhodnutí o přiznání zacházení jako v tržním hospodářství.
(99)
V případě dotyčného výrobce v Unii se v každém případě usuzovalo, že pro smysluplnou odpověď a analýzu aspektů újmy postačuje jedna odpověď na dotazník. Odpověď zejména obsahovala podrobný rozpis informací na úrovni jednotlivých papíren a během inspekcí na místě bylo možno ověřit veškeré potřebné údaje týkající se všech výrobců/prodejců obdobného výrobku, kteří jsou ve spojení.
(100)
V následně poskytnutých informacích vyvážející výrobce také uvedl, že táž společnost plně nespolupracovala, jelikož vyplnila svůj formulář jménem neexistujícího subjektu, a že auditované účetnictví společnosti neodpovídá údajům poskytnutým v její odpovědi na dotazník. Závěry uvedené v předchozím bodě odůvodnění jsou relevantní i v tomto ohledu.
(101)
Závěry uvedené v 88. až 91. bodě odůvodnění se proto nemění.
7.3.2. Údaje týkající se výrobního odvětví Unie (makroekonomické ukazatele)
(102)
Vláda ČLR uvedla, že makroekonomické údaje použité při analýze nejsou úplné a přesné, nemohou být proto použity jako jednoznačné důkazy o podstatné újmě.
(103)
Při inspekci na místě u žadatele bylo potvrzeno, že údaje použité ke stanovení makroekonomických ukazatelů byly shromážděny přímo od výrobců v Unii, na něž připadá přibližně 98 % celkové výroby v Unii, a jsou dostatečně podrobné, aby bylo možno získat informace o dotčeném výrobku. Použité předpoklady nebo odhady byly provedeny na přiměřeném a opodstatněném základě; například kotouče určené k rozřezání nebyly vzaty v úvahu z důvodu jejich jasně nevýznamných objemů, což je patrné z jejich podílu na celkovém objemu prodeje reprezentativních výrobců v Unii. Toto tvrzení bylo proto třeba odmítnout.
(104)
Vyvážející výrobce tvrdil, že by podíl výrobců v Unii na trhu měl zahrnovat rovněž dovoz ze Švýcarska, jelikož ten pochází z papírny, kterou vlastní jeden z reprezentativních výrobců v Unii.
(105)
Zeměpisná působnost antidumpingových šetření se týká Evropské unie. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(106)
Uvádělo se rovněž, že se podíl žadatele na trhu v posuzovaném období pozoruhodně zvýšil.
(107)
Podíl na trhu je makroekonomickým ukazatelem, který je analyzován na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a nikoli na úrovni žadatelů. Kromě toho je tvrzení týkající se podílu žadatelů na trhu věcně nesprávné.
(108)
Jelikož v této souvislosti nebyly podány žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní zjištění uvedená v 92. až 98. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7.3.3. Údaje týkající se reprezentativních výrobců v Unii (mikroekonomické ukazatele)
(109)
Vyvážející výrobce uvedl, že analýza újmy je chybná kvůli skutečnosti, že do analýzy mikroekonomických ukazatelů pro roky 2006-2008 nebyly zahrnuty informace o papírnách, které získal výrobce v Unii uvedený v 89. bodě odůvodnění.
(110)
Podle tvrzení předložených vyvážejícím výrobcem byly mikroekonomické ukazatele upraveny tak, aby představovaly zcela srovnatelnou tendenci v průběhu let s vyloučením informací o získaných papírnách pro všechny posuzované roky.
(111)
Na základě pozměněného rozsahu údajů použitých při analýze hospodářské situace reprezentativních výrobců v Unii, jak bylo objasněno v předchozím bodě odůvodnění, jsou mikroekonomické ukazatele s konečnou platností stanoveny takto:
7.3.3.1. Průměrné jednotkové ceny reprezentativních výrobců v Unii
(112)
Navzdory mírně pozměněným údajům se potvrzují základní tendence a zjištění uvedená v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se závěrem, že ceny bezdřevého natíraného papíru byly v průběhu let stálé.
Tabulka 5
Ceny výrobců v Unii
Ceny výrobců v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Průměrná cena (EUR/t)
692
717
691
699
Index
100
104
100
101
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
7.3.3.2. Stav zásob
(113)
Zásoby v období šetření představovaly asi 10 % objemu výroby. Stav zásob reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období zvýšil o 10 %, a to zejména mezi léty 2006 a 2007 a později mezi rokem 2008 a obdobím šetření. Toto zvyšování se pozoruhodně časově shodovalo s prudkým nárůstem levného dumpingového dovozu z ČLR.
Tabulka 6
Stav zásob
Stav zásob
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Zásoby (v tunách)
278 265
298 547
296 387
306 588
Index
100
107
107
110
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
7.3.3.3. Zaměstnanost, mzdy a produktivita
Tabulka 7
Zaměstnanost
Zaměstnanost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Zaměstnanost v ekvivalentech plného pracovního úvazku (FTE)
7 756
7 487
7 207
6 197
Index
100
97
93
80
Mzdové náklady (EUR/FTE)
54 053
54 948
57 026
58 485
Index
100
102
105
108
Produktivita (v jednotkách/FTE)
453
478
486
484
Index
100
106
107
107
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(114)
V důsledku uzavření některých papíren a konsolidace reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období počet zaměstnanců výrazně snížil, a to o 20 % (téměř 1 600 pracovních míst). Nárůstu efektivity bylo dosaženo zvýšením a udržením vysokého výkonu na jednoho zaměstnance, dokonce i v době značného propouštění. Mzdové náklady trvale rostly, přičemž se za posuzované období zvýšily celkem o 8 %.
(115)
Potvrzují se proto závěry uvedené v 102. bodě odůvodnění prozatímního nařízení s mírně pozměněnými údaji.
7.3.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic
Tabulka 8
Ziskovost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Ziskovost
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Změna (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Peněžní tok (v tisících EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Index
100
81
66
129
Investice (v tisících EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Index
100
99
84
58
Návratnost investic
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Změna (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(116)
Míra ziskovosti v posuzovaném období byla upravena, aby přesněji zohledňovala úroveň ziskovosti. Touto změnou však není dotčena základní tendence týkající se ziskovosti. Reprezentativní výrobci v Unii utrpěli v letech 2006 až 2008 ztráty a finanční situace se začala zlepšovat teprve v roce 2009, kdy světová cena buničiny, která je hlavní surovinou, výrazně klesla v důsledku hospodářského útlumu. Snížení cen buničiny (-19 %) bylo považováno za mimořádně velký pokles, který přímo přispěl k zlepšení finanční situace v období šetření. Je nutno zmínit, že od období šetření se ceny buničiny vrátily na úrovně před obdobím šetření.
(117)
S výhradou mírně pozměněných údajů se potvrzují zjištění týkající se peněžního toku, investic a návratnosti investic, která byla uvedena v 104. a 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(118)
Vyvážející výrobce uvedl, že by se zlepšení ziskovosti nemělo považovat za omezený případ vycházející z mimořádného poklesu nákladů na surovinu, jak bylo objasněno v 107. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Pokles nákladů přinesl prospěch všem místním i čínským výrobcům, nejen žadatelům. Obrat v ziskovosti nebyl proto založen výhradně na snížení nákladů, nýbrž byl spíše výsledkem změny cenové politiky žadatelů.
(119)
Vyvážejí výrobce dále uvedl, že ziskovost je ovlivňována spíše cenami bezdřevého natíraného papíru než cenou buničiny. Bylo však zjištěno, že zatímco ceny buničiny v roce 2009 prudce poklesly, ceny bezdřevého natíraného papíru zůstaly stabilní a v důsledku toho vzrostl zisk. Vzhledem ke stabilním cenám proto v tomto konkrétním období nelze vyvozovat vzájemný vztah mezi cenami a ziskovostí.
(120)
Míra ziskovosti je ukazatelem, který je analyzován na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, nikoli na úrovni žadatele, jak naznačovala dotyčná strana. Analýza shromážděných informací prokázala přímou souvislost mezi mimořádným poklesem cen buničiny, která je hlavní surovinou, a vyšší ziskovostí; přičemž při zlepšení ziskovosti skutečně hrály roli stálé ceny hotových výrobků. Ačkoliv to pravděpodobně platilo i pro ostatní výrobce na trhu, nemění to závěr, že toto dočasné zlepšení ziskovosti je způsobeno mimořádným poklesem cen suroviny v období šetření.
7.3.3.5. Schopnost získávat kapitál
(121)
Potvrzují se zjištění týkající se schopnosti reprezentativních výrobců získávat kapitál, jak bylo uvedeno v 106. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7.4. Závěr o újmě
(122)
Jeden vyvážející výrobce a vláda ČLR uvedli, že neexistují jednoznačné důkazy, že žádající výrobci v Unii utrpěli podstatnou újmu. Naopak, žadatelé vykázali v období šetření celkově stabilní hospodářské výsledky a vyšší ziskovost.
(123)
Za prvé, stav výrobního odvětví Unie je analyzován na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a nikoli na úrovni žadatelů, jak naznačovaly zmíněné strany.
(124)
Za druhé, jak již bylo uvedeno v 85. a 102. bodě odůvodnění, zdá se, že závěry těchto stran byly odvozeny z ukazatelů vypočítaných podle jiných souborů údajů a informací, než které byly zjištěny během šetření a představeny výše a v prozatímním nařízení. Tyto závěry jsou proto věcně nesprávné. Analýza stran nebyla mimoto konzistentní s ohledem na použití dvou různých souborů údajů pro makroekonomické a mikroekonomické ukazatele.
(125)
Dále bylo uvedeno, že zlepšení ziskovosti je nutno považovat rovněž za výsledek restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví, včetně snížení výroby a zaměstnanosti a zvýšení produktivity. V tomto případě nelze posledně uvedené faktory pokládat za jediné ukazatele újmy, nýbrž všechny ukazatele újmy je nutno posoudit společně.
(126)
V čl. 3 odst. 5 základního nařízení je uveden výčet hospodářských činitelů a ukazatelů, jež je nutno vyhodnotit při zkoumání dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie. V čl. 3 odst. 5 se výslovně uvádí, že výčet těchto činitelů není vyčerpávající a žádné z uvedených kritérií nemusí být rozhodující. Ačkoliv je nutno ukazatele posoudit jednotlivě, závěry by měly být vyvozeny pomocí analýzy všech činitelů.
(127)
Výše uvedená tvrzení vyážejícího výrobce a vlády ČLR celkově neovlivňují závěr, jehož bylo dosaženo v prozatímní fázi, a který se proto potvrzuje, tj. že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
(128)
Strany se opakovaně vyjádřily rovněž k hrozbě možné další podstatné újmy s ohledem na obrovský nárůst kapacity čínských výrobců podporovaný politikou a subvencemi státu. Šetření se zabývalo existencí podstatné újmy, a nikoli hrozbou další podstatné újmy. Tyto připomínky nemohly proto ovlivnit zjištění a je nutno je odmítnout.
(129)
Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují prozatímní zjištění uvedená v 107. až 111. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
8. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
(130)
Komise obdržela řadu připomínek k prozatímním zjištěním týkajícím se příčinné souvislosti mezi dumpingem a újmou.
8.1. Účinek dumpingového dovozu
(131)
Řada stran zpochybnila prozatímní zjištění týkající se účinku dumpingového dovozu. Hlavním předloženým tvrzením bylo to, že čínský dovoz neměl z hlediska objemu a cen významný dopad. Uvádělo se, že nedošlo k prudkému nárůstu čínského dovozu, nýbrž že se tento v průběhu let zvyšoval postupně, a jeho dopad byl proto poměrně omezený a pro účely zjištění újmy by se neměl zveličovat. Dále se uvádělo, že čínské ceny byly sice nižší než ceny výrobců v Unii, neměly však dopad na relativně stálé ceny výrobního odvětví Unie. Jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce zpochybnil zjištění Komise, že čínské ceny zapříčinily stlačení cen. Poukázal na skutečnost, že v roce 2009, kdy se čínské ceny dále snížily, zaznamenaly ceny výrobního odvětví Unie nejen růst, nýbrž ve skutečnosti umožnily výrobnímu odvětví Unie dosáhnout zisku.
(132)
Vývoj čínského dovozu byl podrobně analyzován v 84. a 114. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Bylo zjištěno, že se dovoz v posuzovaném období téměř ztrojnásobil, zejména od roku 2006 do roku 2007 (+118 %) a od roku 2008 do období šetření (+81 %). Nárůst objemu proto nelze pokládat za nevýznamný.
(133)
Pokud jde o ceny, ceny čínského dovozu byly o 7,6 % nižší než ceny reprezentativních výrobců v Unii, což se pokládalo za významné na trhu, na němž je transparentnost cen vysoká. Jak bylo popsáno v 112. bodě odůvodnění, ceny reprezentativních výrobců v Unii byly v posuzovaném období stálé s výjimkou mimořádného zvýšení v roce 2007, což je rok, v němž čínský vývoz nerostl. V roce 2009 se výrobcům v Unii podařilo udržet ceny stabilní za cenu dalšího úbytku podílu na trhu a ztráty ziskovosti způsobené spolupůsobením těchto stálých cen a snižujících se nákladů na surovinu.
(134)
Čínský vyvážející výrobce uvedl, že dovoz bezdřevého natíraného papíru z Číny nemá dopad na ceny v odvětví v Unii, jelikož není srovnatelný s bezdřevým natíraným papírem vyráběným a prodávaným reprezentativními výrobci v Unii, protože při určení cenového podbízení a úrovně ceny, která nepůsobí újmu, bylo porovnáno pouze 10 % prodeje reprezentativních výrobců v Unii. Poznamenává se, že se tato určení provádějí na základě zcela srovnatelných výrobků, které se přímo shodují ve všech vlastnostech, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání. Bezdřevý natíraný papír vyráběný čínskými výrobci a výrobci v Unii jsou však obecně srovnatelné výrobky, jak uvádí 42. bod odůvodnění, a proto spolu přímo soutěží na trhu Unie.
(135)
Dále bylo namítáno, že zjištění, že trh s bezdřevým natíraným papírem je komoditním trhem, který se vyznačuje vysokým stupněm transparentnosti, je nesprávné, jelikož výrobci v Unii prodávají přibližně polovinu svých výrobků přímo koncovým uživatelům. V rozporu s tímto tvrzením prodávali reprezentativní výrobci v Unii většinu svých výrobků prostřednictvím obchodníků přímo nebo nepřímo (jednalo se o takzvaný indentní prodej, při němž jsou výrobky zasílány přímo zákazníkovi, avšak objednávání a fakturace probíhají prostřednictvím obchodníků). Obchodníci sehrávají klíčovou úlohu jak při zásobování výrobky, tak při zajišťování cenové transparentnosti na trhu.
(136)
Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují prozatímní zjištění uvedená v 113. až 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
8.2. Vliv dalších činitelů
8.2.1. Vývoj spotřeby na trhu Unie a hospodářská krize
(137)
Jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce a vláda ČLR uvedli, že snížení výroby v Unii bylo důsledkem světové finanční krize a prudkého poklesu spotřeby na trhu Unie, jak dokládají negativní tendence zaznamenané u výrobců v Unii s ohledem na prodej na domácím trhu, využití kapacity, zaměstnanost a stav zásob, a neměly by být přičteny čínskému dovozu.
(138)
K doložení svého tvrzení citovala vláda ČLR prohlášení týkající se konkurenceschopnosti a zaměstnanosti, které v červnu 2009 zveřejnil papírenský a celulózový průmysl (dále jen „prohlášení“). Tento dokument se vztahuje na celý papírenský a celulózový průmysl a je určen pro účely obecné politiky. Na základě informací uvedených v tomto dokumentu nelze vyvodit zvláštní závěry pro výrobu a prodej dotčeného výrobku. Nelze proto dospět k závěru, zda se tvrzení nebo zjištění uvedená v prohlášení skutečně vztahují jednoznačně na dotčený výrobek. Jelikož při šetření nebyla zjištěna významná souvislost mezi finanční krizí a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, bylo nutno toto tvrzení odmítnout.
8.2.2. Ceny surovin
(139)
Nebyla předložena žádná nová tvrzení, jež by vedla k přehodnocení závěrů uvedených v 120. až 122. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a v 113. bodě odůvodnění tohoto nařízení.
8.2.3. Vývozní výkonnost reprezentativních výrobců v Unii
(140)
Revize mikroekonomického ukazatele vysvětlená ve 110. bodě odůvodnění měla dopad na analýzu vývozní výkonnosti reprezentativních výrobců v Unii do té míry, že snížení jejich prodeje na vývoz v posuzovaném období činilo 16 %. Prodej na vývoz těchto společností stranám, které nejsou ve spojení, představoval 26 % jejich celkového prodeje.
(141)
Na rozdíl od tvrzení jednoho vyvážejícího výrobce se prozatímní nařízení v 123. a 124. bodě odůvodnění zabývalo vývojem vývozu dotčeného výrobku reprezentativními výrobci v Unii. Výše uvedená revize neovlivňuje tyto závěry učiněné v prozatímní fázi.
(142)
Předložené tvrzení a důkazy o vlivu vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie tedy nevedly ke změně závěrů učiněných v prozatímní fázi.
8.2.4. Dovoz z jiných třetích zemí
(143)
Předloženými tvrzeními o účinku dovozu z jiných třetích zemí se již zabývaly 125. až 127. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
8.2.5. Strukturální nadbytek kapacity
(144)
Uvádělo se, že újmu, která byla způsobena výrobcům v Unii, způsobil strukturální nadbytek kapacity. Tento činitel byl již analyzován v 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(145)
Hlavním argumentem předloženým v této souvislosti bylo to, že restrukturalizační úsilí výrobního odvětví Unie bylo v roce 2009 završeno konsolidací dvou velkých výrobců, která vedla k okamžitému zlepšení situace výrobního odvětví Unie. Jak bylo popsáno v 93. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, probíhala restrukturalizace od roku 2000 až do období šetření. Kladný dopad zmíněné konsolidace se měl odrazit v lepším využití kapacity a přinejmenším ve stálém objemu prodeje, oba tyto ukazatele se však v období šetření zhoršily. Na druhou stranu bylo zjištěno, že lepší ziskovost výrobního odvětví Unie v období šetření způsobil především a přímo mimořádný jednorázový pokles cen buničiny. Zůstávají proto zachovány závěry uvedené v 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že restrukturalizační úsilí výrobního odvětví bylo narušeno dumpingovým dovozem.
8.3. Závěr o příčinné souvislosti
(146)
Na základě výše uvedených skutečností jsou zachována prozatímní zjištění uvedená v 129. až 132. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že dumpingový dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení. Potvrzují se rovněž prozatímní zjištění týkající se vlivu ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie: tyto činitele nejsou takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
9. ZÁJEM UNIE
9.1. Výrobní odvětví Unie
(147)
Nebyly obdrženy žádné další připomínky nebo informace ohledně zájmu výrobců v Unii a dovozců a obchodníků. Potvrzují se proto prozatímní zjištění ohledně zájmu těchto skupin uvedená v 134. až 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
9.2. Dovozci a obchodníci
(148)
Nebyly obdrženy žádné další připomínky ani informace o zájmu dovozců a obchodníků. Potvrzují se proto prozatímní zjištění ohledně zájmu těchto skupin uvedená v 139. až 143. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
9.3. Uživatelé
(149)
Po zveřejnění prozatímních opatření se přihlásily další tři tiskárny a sdružení evropských tiskáren a vydavatelů. Tito tvrdili, že opatření budou mít nepříznivý dopad na navazující odvětví, jelikož by růst cen mohl vést k přemístění tiskařského průmyslu, což by mělo za následek vyšší dovoz navazujících tiskovin. Toto tvrzení bylo doloženo skutečností, že se dovoz tiskovin z ČLR v posledních letech rychle zvyšoval a v rámci evropské spotřeby všech tiskovin zjevně zaujímal značný podíl na trhu.
(150)
Uvádělo se rovněž, že by opatření mohla způsobit nedostatek dodávek na trhu a delší dodací lhůty pro uživatele.
(151)
Většina těchto tvrzení se netýkala konkrétních společností a podobala se tvrzením, která již byla předložena v prozatímní fázi šetření a jimiž se zabývaly 146. a 150. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Připomíná se, že spolupráce tiskáren byla omezená a z omezených kvantitativních údajů, které byly obdrženy, byl vyvozen závěr, že vzhledem k úrovni ziskovosti a podílu bezdřevého natíraného papíru na jejich nákladech jsou tiskárny skutečně citlivé na růst cen. Většina tiskáren však v období šetření čínský papír nenakupovala nebo byl tento přímý nákup jen velmi omezený a množství čínského papíru je celkově nízké, přímý dopad cla by byl proto zanedbatelný. Většina tiskáren rovněž uváděla, že vzhledem k nutnosti krátkých dodacích lhůt zůstal podíl dodávek přímo ze třetích zemí omezený.
(152)
Pokud jde o tvrzení týkající se navazujících tiskovin z ČLR, je třeba uvést, že statistiky dovozu tiskovin zahrnují širokou škálu výrobků, k nimž patří hotové tiskoviny, které nejsou vytištěny na bezdřevém natíraném papíru. Na základě dostupných informací nebylo možno posoudit, jaká část výrobků dovážených z ČLR je vytištěna na dotčeném výrobku a jaká část je vytištěna na jiných druzích papíru. Z poskytnutých informací je však známo, že tiskoviny pocházející z ČLR většinou zahrnují některé zvláštní kategorie knih, knih pro děti, kalendářů, obalů a pohlednic. Výrobky, které jsou „časově citlivější“, jako jsou týdenní/měsíční časopisy a jiné noviny, jsou vzhledem k době potřebné pro přepravu k dovozu z ČLR méně náchylné. Ačkoliv tisk některých tištěných výrobků může být náchylnější k přemístění, na druhou stranu existují druhy výrobků, u nichž jsou zásadní blízkost a služby, a proto nejsou ovlivněny zahraniční hospodářskou soutěží. Přestože je papír pro odvětví tisku důležitým prvkem nákladů, je toto odvětví navíc rovněž náročné na práci, a proto mohou být náklady práce významnější hnací silou vývoje, pokud jde o přemístění. Nelze tedy vyloučit, že se zvýší dovoz tištěných výrobků, které jsou vytištěny na bezdřevém natíraném papíru, avšak s žádnou přesností nelze odhadnout úroveň nárůstu a míru ovlivnění konkurenceschopnosti výrobců v oblasti tisku, a tedy přímý dopad případného zvýšení cen na navazující odvětví tisku v Unii.
(153)
Z předložených informací je rovněž známo, že tiskařský průmysl trpí strukturálním nadbytkem kapacity, který vede k pokračující restrukturalizaci tohoto výrobního odvětví. Jednou z hnacích sil restrukturalizace byla rovněž konsolidace výrobců papíru v hodnotovém řetězci. Mělo se za to, že problémy tiskařského průmyslu se zvýšením cen působí spíše strukturální nadbytek kapacit v samotném tiskařském průmyslu.
(154)
Zúčastněné strany, které poukazovaly na možný nedostatek dodávek, tento možný dodatek nevyčíslily, ani neposkytly příslušný odhad. V každém případě se tato tvrzení nezdají být doložena mírou využití kapacity výrobců v Unii, která v období šetření činila 83 %, což znamená volnou kapacitu přibližně jeden milion tun. Na základě těchto skutečností není pravděpodobné, že dojde k nedostatku dodávek.
9.4. Závěr týkající se zájmu Unie
(155)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzují prozatímní zjištění týkající se zájmu Unie, tj. že neexistují přesvědčivé důvody proti uložení konečných opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
10. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
10.1. Úroveň pro odstranění újmy
(156)
Jedna skupina čínských vyvážejících výrobců si vyžádala další informace o metodě použité při výpočtu cílového zisku ve výši 8 %, který byl použit pro výpočet ceny nepůsobící újmu. Skupina odkázala na podnět, v němž byl navrhovaný cílový zisk nižší.
(157)
Žadatel na druhou stranu požadoval, aby byl cílový zisk stanoven na úrovni minimálně 10 %, přičemž vycházel z očekávaného ziskového rozpětí, které ve své metodice klasifikace používají nezávislé ratingové agentury, a ze ziskovosti, jíž dosáhl výrobce činný v jiném segmentu výroby papíru, který není ovlivněn čínským dovozem.
(158)
Je nutno objasnit, že cílový zisk navrhovaný v podnětu byl posouzen na základě odpovědí na dotazník a inspekcí na místě u reprezentativních výrobců v Unii. Konkrétně byly zvažovány náklady investic do strojního zařízení. Bylo zjištěno, že cílový zisk stanovený na posledně uvedeném základě odráží nutnost vysokých počátečních investic a riziko spojené s tímto kapitálově náročným výrobním odvětvím v případě neexistence dumpingového nebo subvencovaného dovozu. Proto je cílový zisk 8 % považován za úroveň, které by mohlo odvětví dosáhnout, pokud by nedocházelo k dumpingovému dovozu. Jak bylo uvedeno v 86. bodě odůvodnění, byl v zájmu zajištění jednotného přístupu při výpočtu dumpingu a cenového podbízení a prodeje pod cenou a z důvodů uvedených v 68. až 71. bodě odůvodnění výpočet úrovně pro odstranění újmy revidován s cílem vyloučit vývoz společnosti spolupracujících čínských vyvážejících výrobců ve skupině.
(159)
Ve všech ostatních ohledech se potvrzují 153. až 161. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
10.2. Konečná opatření
(160)
Na základě závěrů, jichž bylo dosaženo s ohledem na dumping, újmu, příčinnou souvislost a zájem Unie, by v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy, podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných rozpětí újmy.
(161)
Podotýká se, že souběžně s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR probíhalo antisubvenční řízení. Jelikož podle čl. 14 odst. 1 základního nařízení a čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (8), (dále jen „základní antisubvenční nařízení“) nesmí být na žádný výrobek současně uloženo antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní subvence, pokládalo se za nezbytné určit, zda a do jaké míry částka subvencí a dumpingové rozpětí vyplývají ze stejné situace.
(162)
Pokud jde o subvenční programy, které představovaly vývozní subvence ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. a) základního antisubvenčního nařízení, je konečné antidumpingové rozpětí zjištěné u dvou čínských vyvážejících výrobců způsobeno částečně (tj. 0,05 %) existencí napadnutelných vývozních subvencí. U ostatních subvenčních programů se vzhledem k použití pravidla nižšího cla v tomto případě a zjištěné výši subvence v souběžném antisubvenčním řízení nepovažovalo za nutné dále zkoumat, zda a do jaké míry jsou stejné subvence vyrovnány dvakrát, je-li na stejný dovážený výrobek uloženo současně antidumpingové i vyrovnávací clo.
(163)
Co se týká konečné celostátní úrovně dumpingu a subvence, připomíná se, že tato úroveň byla zjištěna pomocí konečného dumpingového rozpětí a konečného rozpětí subvence zjištěného u spolupracujících čínkých vyvážejících výrobců s nejvyšší individuální celní sazbou, tj. 63 % v případě konečného dumpingového rozpětí a 16 % v případě konečného rozpětí subvence.
(164)
Připomíná se, že pro antidumpingové i antisubvenční šetření platí stejná úroveň pro odstranění újmy. V této souvislosti se uvádí, že úroveň pro odstranění újmy je nižší než konečná dumpingová rozpětí, avšak vyšší než konečná rozpětí subvence. Považovalo se za vhodné uložit konečné vyrovnávací clo na úrovni zjištěných konečných rozpětí subvence a poté uložit konečné antidumpingové clo do příslušné úrovně pro odstranění újmy.
(165)
Na základě výše uvedených skutečností a s přihlédnutím k zjištěním uvedeným v prováděcím nařízení Rady (EU) č. 452/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného vyrovnávacího cla a o konečném výběru prozatímního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (9) a s ohledem čl. 14 odst. 1 poslední větu základního nařízení, podle níž clo nebude uloženo do míry nezbytné ke splnění pravidla stanoveného v uvedené větě, je sazba konečného antidumpingového cla pro ČLR a sazba cel, která budou uložena, následující:
Společnost
Celkové rozpětí subvence
Z toho vývozní subvence
Dumpinové rozpětí
Rozpětí újmy
Sazba konečného vyrovná-vacího cla
Sazba konečného antidumpingového cla
Sazba konečného antidumpingového cla, které má být uloženo
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
0,05 %
43,5 %
20 %
12 %
20 %
8 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
0 %
63 %
39,1 %
4 %
39,1 %
35,1 %
Všechny ostatní společnosti
12 %
0,05 %
63 %
39,1 %
12 %
39,1 %
27,1 %
11. KONEČNÝ VÝBĚR PROZATÍMNÍHO CLA
(166)
Vzhledem k rozsahu zjištěného dumpingového rozpětí a k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se s přihlédnutím ke skutečnosti, že v souběžném antisubvenčním řízení nebyla uložena žádná prozatímní opatření, považovalo za nezbytné, aby se částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením vybraly s konečnou platností v rozsahu prozatímních uložených cel.
(167)
Jeden ze spolupracujících čínských vyvážejících výrobců uvedl, že konečný výběr prozatímního cla v sazbách stanovených v čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) č. 1042/2010 by byl v rozporu s čl. 10 odst. 3 druhou větou základního nařízení. Jak je však vysvětleno v tomto nařízení, a zejména v jeho čl. 1 odst. 2, konečné clo uložené tímto nařízením je ve skutečnosti vyšší než uložené prozatímní clo. Za těchto okolností by prozatímní clo v sazbách stanovených v čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) č. 1042/2010 mělo být s konečnou platností vybráno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), v současnosti kódů KN ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90 (kódy TARIC 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 a 4810999020), pocházející z Čínské lidové republiky.
Konečné antidumpingové clo se nevztahuje na kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Konečné antidumpingové clo se nevztahuje rovněž na vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenku.
2. Sazba konečného antidumpingového cla je tato:
Společnost
Sazba antidumpingového cla
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
20 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
39,1 %
Všechny ostatní společnosti
39,1 %
3. Pokud jde o antidumpingové clo stanovené v čl. 1 odst. 2, 12 % se nevybere u společností Gold East Paper (Jiangsu) Co. a Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., 4 % u společností Shangdong Chenming Paper Holdings Limited a Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd a 12 % u všech ostatních společností, pokud je odpovídající částka vybrána podle nařízení (EU) č. 452/2011.
4. S ohledem na čl. 1 odst. 2 a 3 je sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Sazba antidumpingového cla
Doplňkový kód TARIC
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
8 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
35,1 %
B013
Všechny ostatní společnosti
27,1 %
B999
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1042/2010 se s konečnou platností vybírají v sazbě stanovené v článku 1 uvedeného nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. května 2011.
NÕUKOGU RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 451/2011,
6. mai 2011,
millega kehtestatakse Hiina Rahvavabariigist pärit kaetud kvaliteetpaberi impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks ning nõutakse lõplikult sisse selle suhtes kehtestatud ajutine tollimaks
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (1) (edaspidi „algmäärus”), eriti selle artiklit 9 ja artikli 14 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni (edaspidi „komisjon”) ettepanekut, mis on esitatud pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,
ning arvestades järgmist:
1. AJUTISED MEETMED
(1)
Määrusega (EL) nr 1042/2010 (2) (edaspidi „ajutine määrus”) kehtestas komisjon ajutise dumpinguvastase tollimaksu (edaspidi „ajutised meetmed”) Hiina Rahvavabariigist (edaspidi „Hiina”) pärit kaetud kvaliteetpaberi impordi suhtes.
(2)
Menetlus algatati seoses sellega, et 4. jaanuaril 2010 esitas Euroopa kvaliteetpaberi tootjate liit CEPIFINE (edaspidi „kaebuse esitaja”) kaebuse tootjate nimel, kelle toodang moodustab olulise osa, käesoleval juhul üle 25 %, kaetud kvaliteetpaberi kogutoodangust liidus. Kaebus sisaldas esmapilgul usutavat tõendusmaterjali nimetatud toote dumpinguhindadega müügi ja sellest tuleneva olulise kahju kohta, mida käsitati piisava põhjusena menetluse algatamiseks.
2. JÄRGNENUD MENETLUS
(3)
Pärast selliste oluliste faktide ja kaalutluste teatavakstegemist, mille põhjal oli otsustatud kehtestada ajutised dumpinguvastased meetmed (edaspidi „esialgsete järelduste teatavakstegemine”), esitas mitu huvitatud isikut kirjalikud esildised, milles nad väljendasid oma seisukohti esialgsete järelduste kohta. Seda soovinud isikutele anti võimalus arvamust avaldada suuliselt.
(4)
Komisjon jätkas lõplike järelduste tegemiseks vajaliku teabe kogumist ja kontrollimist.
(5)
Üks koostööd tegevate Hiina eksportivate tootjate rühm (edaspidi „eksportiv tootja”) väitis, et nad oleks tulnud ära kuulata enne ajutiste meetmete kehtestamist, sest rühma arvamuse kohaselt on ajutine määrus Euroopa Liidu põhiõiguste harta (3) artikli 41 tähenduses üksikmeede.
(6)
Sellest väitest lähtudes tuleks tähelepanu pöörata järgmistele punktidele. Algmääruses on piiritletud osapoolte õigused dumpinguvastase menetluse raames ning kõnealuse küsimuse puhul on ajutiste meetmete kehtestamise kord sätestatud artiklis 7. Algmääruse artiklis 7 on muu hulgas öeldud, et ajutisi meetmeid saab kehtestada 9 kuu jooksul alates menetlusjuhtumi algatamisest. Kõnealuse menetluse puhul viis komisjon uurimise läbi vastavalt algmääruse artiklile 6 ja kehtestas ajutised meetmed vastavalt algmääruse artiklile 7, samas kuulati ära kõik seda soovinud huvitatud isikud ning anti neile piisavalt võimalusi esitada andmeid ja teha märkusi. Euroopa Kohus on korduvalt rõhutanud, et „isegi kui […] ärakuulamisõiguse põhimõte eeldab eksportijate informeeritust kavandatavate ajutiste tollimaksude kehtestamise aluseks olevate oluliste seikade ja kaalutluste kohta, ei saa ainuüksi selle õiguse tunnustamata jätmine seada kahtluse alla lõplike tollimaksude kehtestamist käsitleva määruse kohaldamist, kui nimetatud määruse vastuvõtmismenetluse käigus on kõrvaldatud ajutiste tollimaksude kehtestamist käsitleva määruse vastuvõtmist raskendanud puudused” (4). Praegusel juhul täitis komisjon oma algmäärusest tuleneva teatavakstegemise kohustuse ning käesoleva määruse vastuvõtmise aluseks oleva menetluse käigus respekteeriti eksportiva tootja õigust olla õiglaselt ära kuulatud.
(7)
Algmääruse artikli 7 kohaselt vastu võetud meetmete ajutine iseloom kajastub muu hulgas ka nende maksimaalselt kuuekuulises kestuses ning asjaolus, et mis tahes ajutine tollimaks tuleb garanteerida tagatisega. Ka ei takistanud komisjon osalistel taotleda täiendavaid ärakuulamisi enne ajutiste meetmete kehtestamiseks seadusega sätestatud 9-kuulise tähtaja möödumist, kui osalised pidasid vajalikuks selles etapis täiendavalt arvamust avaldada.
(8)
Eksportiv tootja taotles ligipääsu andmetele ainsalt Ameerika Ühendriikide (edaspidi „USA”) äriühingult, kes andis artikli 2 lõike 7 punkti a kohast teavet normaalväärtuse kindlaksmääramiseks. Väideti, et vastasel korral puuduks osalisel juurdepääs tõendusmaterjalile, mille alusel ajutised meetmed kehtestati, ning et see rikuks osalise õigust kaitsele ja oleks vastuolus heade haldustavadega. Sama osaline väitis, et teatavate osalistega seotud konfidentsiaalsed andmed võiks teatavaks teha koostööd tegevate eksportiva tootja seadusjärgsele esindajale. Seadusjärgne esindaja kohustuks tagama äriühingute ärisaladuste konfidentsiaalsuse. Selle väite toetuseks viidati USA ja Kanada süsteemidele ning Euroopa Liidu Kohtu juhtumile G.J. Dokter and Others v Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit.
(9)
Need taotlused tuli tagasi lükata. Eksportiva tootja taotlus oli seotud juurdepääsuga hindu käsitlevatele konfidentsiaalsetele andmetele, mille oli esitanud eespool nimetatud USA äriühing. Komisjon ei saanud tagada juurdepääsu sedavõrd üksikasjalikele konfidentsiaalsetele äritegevust puudutavatele andmetele. Taotletud juurdepääsu tagamine oleks olnud vastuolus liidu õigusega, täpsemalt algmääruse artikliga 19, sest oleks tähendanud USA äriühingu piiratud juurdepääsuga ja tundlike äriandmete volitamata avaldamist. Mis puudutab ettepanekut võimaldada äriühingu ärisaladuste avaldamist teiste huvitatud isikute seadusjärgsetele esindajatele, siis erinevalt USA ja Kanada süsteemidest ei ole algmääruses sellist menetlust sätestatud. Niisiis dumpinguvastaseid menetlusi käsitlev kehtiv ELi õigusraamistik seda ilmselgelt ei hõlma. Kindlasti ei toeta eespool osutatud kohtulahend juurdepääsu taotlemist konfidentsiaalsele teabele. Otsuses viidatakse ka kaitseõiguse põhimõtte teatavatele loomupärastele piirangutele.
(10)
Eksportiv tootja taotles ka juurdepääsu tõendusmaterjalile seoses rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatavate liidu tootjatelt pärinevate rullidega, üksikasjaliku teabega ühe representatiivse liidu tootja juriidilise seisundi kohta, teatavate tehaste tegevuse ja finantsandmetega, liidu tootmisharu tootmiskuludega seotud üksikasjalike andmetega ning representatiivsete liidu tootjate toodete kontrollnumbritega. Osa taotletud teabest jäi uurimise kohaldamisalast välja, sest oli seotud uurimisega hõlmamata toodetega või liidu tootjate muu tegevusega kui kaetud kvaliteetpaberi tootmine. Muu taotletud teabe osas ei olnud komisjonil võimalik sellele juurdepääsu tagada, sest algmääruse artikli 19 kohaselt oleks see tähendanud konfidentsiaalsete ärisaladuste volitamata avaldamist.
(11)
Eksportiv tootja taotles ka nende äriühingute nimede avaldamist, kes olid uurimisele vastu ja ei taotlenud konfidentsiaalsust. Avalikustamine oleks teatavaks teinud konfidentsiaalsust palunud tootjad ja nende seisukohad, seepärast ei olnud võimalik sellist teavet avaldada.
(12)
Esialgsete seisukohtade teatavakstegemine oli nii üksikasjalik kui võimalik konfidentsiaalset teavet avalikuks tegemata ning seega ei rikutud eksportiva tootja põhiõigusi, tema õigust kaitsele ega hea haldustava põhimõtet.
(13)
Käesoleva dumpinguvastase menetluse ja paralleelselt toimunud subsiidiumivastase menetluse kahju analüüsid on ühesugused, sest liidu tootmisharu määratlus, representatiivsed liidu tootjad ja uurimisperiood on mõlema uurimise puhul samad. Seetõttu võeti kummagi menetluse käigus kahju tekitamise kohta esitatud kõiki märkusi arvesse mõlema menetluse puhul.
2.1. Uurimisperiood
(14)
Siinkohal meenutatakse, et dumpingu ja kahju puhul uuriti ajavahemikku 1. jaanuar 2009 kuni 31. detsember 2009 (edaspidi „uurimisperiood”), nagu on märgitud ka ajutise määruse põhjenduses 13. Kahju hindamiseks oluliste suundumuste uurimine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2006 kuni uurimisperioodi lõpuni (edaspidi „vaatlusalune periood”).
3. VAATLUSALUNE TOODE JA SAMASUGUNE TOODE
3.1. Vaatlusalune toode
(15)
Pärast ajutiste meetmete kehtestamist esitasid eksportiv tootja ja kaebuse esitaja täiendavaid märkusi toote määratluse kohta. Mõne puhul oli tegemist juba ajutises määruses käsitletud märkuse kordamisega.
(16)
Eksportiv tootja rõhutas veelkord, et kaetud kvaliteetpaberi põhiomadused ei erine oluliselt lehtedena või rullides lehesööturiga trükipressides („vaatlusalune toode”) kasutamisel ja rullides rotatsioonitehnika trükipressides kasutamisel ning seepärast ei oleks tohtinud rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatavat kaetud kvaliteetpaberit tootevalikust välja arvata. Osapool väitis ka, et komisjoni järeldus selle kohta, et kõnealused tooted ei ole omavahel asendatavad, ei leidnud toetust.
(17)
Tuleks meenutada uurimise käigus tehtud järeldust, et rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatav kaetud kvaliteetpaber ja lehesööturiga trükipressides kasutatav kaetud kvaliteetpaber on kaks erinevat tooterühma ning neid ei saa omavahel asendada, nagu on kirjeldatud ajutise määruse põhjendustes 18 ja 20. Ka eksportiv tootja tunnistas, et need tooted ei ole omavahel täiel määral asendatavad.
(18)
Veel tuleks märkida, et vaatlusaluse perioodi jooksul ei imporditud Hiinast rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatavaid rulle. Samuti võib lugeda ebatõenäoliseks seda, et neid tooteid hakataks tulevikus importima, sest nende tarnimine kauge vahemaa tagant ei ole majanduslikult tasuv põhjustel, mida nimetati ajutise määruse põhjenduses 20.
(19)
Eksportiv tootja väitis ka, et ajutise määruse põhjenduses 16 esitatud kriteerium, st kitkumiskindlus tehnilise omadusena, ei ole asjakohane ühelt poolt rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutamiseks sobiva kaetud kvaliteetpaberi ja teiselt poolt lehesööturiga trükipressides kasutatava kaetud kvaliteetpaberi eristamiseks. Edasi väitis ta, et rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatav paber jäeti välja meelevaldse hinnangu alusel ning et liidu tootjatelt pärit rullides paber rotatsioonitehnikaga trükipresside jaoks ei vasta ajutise määruse põhjenduses 16 sätestatud kriteeriumidele kitkumiskindluse osas.
(20)
Eksportiv tootja väitis ka, et komisjon ei täitnud oma ülesannet uurida objektiivselt kõnealuse eksportiva tootja enne ajutise määruse heakskiitmist komisjoni talitustele esitatud tõendusmaterjali, st eksportiva tootja laboris tehtud selliste katsete tulemusi, millega mõõdeti liidu tootjatelt pärit rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatava kaetud kvaliteetpaberi kitkumiskindlust.
(21)
Eksportiva tootja esitatud katsetulemused kujutasid endast tootja oma laboris tehtud katsetulemuste kokkuvõtet. Mis kõige tähtsam, huvitatud isikud ja eelkõige liidu tootmisharu ei saanud katsete tulemusi kontrollida ega märkusi esitada, samuti ei esitanud eksportiv tootja mõistlikku ja salastamata kokkuvõtet katsetulemuste kohta ning seda hoolimata korduvatest meeldetuletustest.
(22)
Tasub meenutada komisjoni uurimise esialgses etapis tehtud otsust, et järelduste tegemiseks ei olnud katse objektiivsus ja usaldusväärsus piisavad. Eksportiv tootja ei esitanud täpsemat teavet, mis oleks aidanud katsete usaldusväärsust paremini hinnata. Kuna katse salastamata versiooni ei esitatud, ei saanud need äriühingud, kelle toodetud kaetud kvaliteetpaberirulle rotatsioonitehnikaga trükipresside jaoks väidetavalt katses kasutati, katse tulemusi kommenteerida. Seega ei saanud komisjon objektiivselt kindlaks teha, kas esitatud katseandmed olid usaldusväärsed ja õiged ning kas neile oleks saanud uurimise käigus toetuda. Komisjonile kättesaadavate andmete põhjal ei olnud võimalik esialgses etapis tehtud järeldusi katse objektiivsuse ja usaldusväärsuse kohta uuesti läbi vaadata, sest konfidentsiaalsusnõudega esitatud teavet ei olnud võimalik usaldusväärsetest allikatest kontrollida.
(23)
Pärast ajutiste meetmete kehtestamist esitas sama eksportiv tootja sõltumatult laborilt tellitud täiendavate katsete tulemused ning kordas veelkord, et rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatav kaetud kvaliteetpaber jäeti uurimisest välja meelevaldse hinnangu alusel. Katse aruanne kinnitas, et trükipressi sisestatavate kaetud kvaliteetpaberirullide kitkumiskindlust mõõdeti 25 näidise peal, mille eksportiv tootja esitas laborile liidu tootjate paberi näidistena. Kõnealuse aruande kohaselt ei vastanud ükski neist paberi näidistest põhjenduses 16 kirjeldatud mõlemale kriteeriumile.
(24)
Katse aruande hindamisel selgus, et esiteks osutati sõltumatu labori katse aruandes peamiselt toodetele, millede puhul tulemused ei olnud uurimise seisukohast asjakohased, sest enamik katses kasutatud näidistest ei olnud tegelikult trükipressidele mõeldud paberirullid, ning teiseks osutati katse aruandes toodetele, mis ei olnud piisavalt identifitseeritud, sest katseprotokolli põhjal ei saanud kinnitada, kas katses kasutatud paber oli mõeldud lehesööturiga trükipressides kasutamiseks või rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutamiseks, kuna aruandes kirjeldatud paberi kaubamärgid on olemas mõlema formaadi puhul. Lisaks ei kinnitatud katse aruandes seda, et need näidiseks valitud rullid olid tõesti need, mida katse käigus kontrolliti.
(25)
Sõltumatu labori koostatud katse aruande tagasisidena esitas kaebuse esitaja ühe liidu tootja tehtud katse tulemused, kus kasutati samu trükipressi sisestavatelt rullidelt võetud näidiseid, mida väidetavalt kontrolliti sõltumatu labori tehtud katse käigus. Selle katse tulemused olid teistsugused. Kaebuse esitaja arvas, et erinevused võivad tuleneda sellest, et katse läbiviimise tingimused olid teistsugused, st et need ei vastanud ISO katsestandardile ISO 3783:2006 ehk standardile, mille kohaselt tuleb ajutise määruse põhjenduse 16 kohaselt mõõta kitkumiskindlust.
(26)
Pärast lõplike järelduste teatavaks tegemist seadis eksportiv tootja kahtluse alla komisjoni objektiivsuse seoses sõltumatu labori katsetulemuste tagasilükkamisega. Ta väitis, et sõltumatu ekspert viis katse läbi tausta teadmata ning vastavalt asjakohasele ISO standardile. Eksportiv tootja esitas juhtkonna kirjaliku tunnistuse selle kohta, kuidas valiti katse jaoks näidised, et tõendada protsessi sõltumatust, korrektsust ja representatiivsust.
(27)
Esiteks ei seadnud komisjon kunagi kahtluse alla sõltumatu labori katsetulemuste aruande objektiivsust, mistõttu katse läbiviimine tausta teadmata ei oma tähtsust. Kahtlused tekkisid pigem seoses näidiste valimiga ja nende päritoluga, mitte seoses katse endaga. Eksportiva tootja väited neid kahtlusi ei hajutanud, sest ei olnud kõike olulist hõlmavad ning mitte alati selged. Näiteks väideti, et muude toodete kui rotatsioonitehnikaga trükipressidele sobivate paberirullide kasutamine katsetes tulenes korralduslikest vigadest, või pandi süü selliste vigade eest tarnijatele, kes võisid saata valed näidised.
(28)
Kuna väidetavalt kontrollitud toodete puhul ei olnud selge ei toodete tarnija ega näidiste päritolu ning kuna erinevate huvitatud isikute korraldatud katsete tulemused olid üksteisega vastuolus, leiti et Hiina eksportiva tootja volitusel tegutsenud sõltumatu labori koostatud katse aruanne, mis esitati, ei tõenda veel, et kitkumiskindluse katse ei ole asjakohane ühest küljest rotatsioonitehnikaga trükipressides ja teisest küljest lehesööturiga trükipressides kasutamiseks sobiva kaetud kvaliteetpaberi eristamiseks. Seega ei tõenda esitatud katse aruanne, et rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatav kaetud kvaliteetpaber on uurimise kohaldamisalast meelevaldselt välja jäetud.
(29)
Mis puutub sellesse, kas kitkumiskindlus on asjakohane eristamiskriteerium rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatavate paberirullide puhul, siis tuletatakse meelde, et toote määratluses eristatakse neid kahte tooterühma muu hulgas toote kasutuse põhjal, st selle põhjal, kas toodet saab kasutada rotatsioonitehnikaga trükipressides või lehesööturiga trükipressides, ja selle määramisel on muude omaduste hulgas oluline ka kitkumiskindlus. Lisatakse, et kitkumiskindlus on vaid üks omadus, mille järgi eristada rotatsioonitehnikaga trükipressides või lehesööturiga trükipressides kasutamiseks sobivat kaetud kvaliteetpaberit; ajutise määruse põhjendustes 16 ja 18 on kirjeldatud teisi kriteeriume, mida asjaomane eksportiv tootja ei ole vaidlustanud. Eksportiv tootja väitis, et niiskusesisaldus, nagu see on määratletud ajutise määruse põhjenduses 18, ei ole toodete eristamise seisukohast selge põhiomadus. Uurimise käigus esitasid ka teised osapooled sellega seoses mitmesuguseid väiteid. Igal juhul leiti, et jäikus ja kitkumiskindlus on kõige olulisemad näitajad.
(30)
Vastuses tunnistas kaebuse esitaja, et võib olla paberirulle, mis ei vasta täielikult kõigile ajutises määruses sätestatud kitkumiskindluse kriteeriumidele, kuid mida saab siiski kasutada rotatsioonitehnikaga trükipressides. Siiski jäi ta seisukohale, et kitkumiskindluse katse on ainus katse, mille põhjal saab kindlalt tuvastada, et paberirull on tõepoolest sobiv rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutamiseks, st et kui rull vastab ajutise määruse põhjenduses 16 kirjeldatud kitkumiskindluse kriteeriumile, on tagatud tema kõnealune sobivus.
(31)
Eespool kitkumiskindluse kohta esitatud väite toetuseks osutas eksportiv tootja väidetele, mida üks kaebuse esitajate hulka kuuluv liidu tootja oli esitanud USAs läbi viidud dumpingu- ja subsiidiumivastase menetluste käigus, kus see liidu tootja oli väidetavalt tunnistanud, et rotatsioonitehnikaga trükipressidele mõeldud paberirulle ei saa eristada kitkumiskindluse katse või mis tahes muu mõõtmise alusel.
(32)
Kaebuse esitaja vaidlustas eksportiva tootja väited ja kinnitas, et vastupidiselt väidetule on USAs läbi viidud menetluse põhjal selge, et rotatsioonitehnikaga trükipressidele mõeldud paberit on võimalik eristada kaetud kvaliteetpaberist.
(33)
Esiteks tuleks märkida, et väited, millele eksportiv tootja osutas, olid esitatud teistsuguse õigusruumi seaduste kohaselt läbiviidud uurimistega seoses ja nende esitajaks ei olnud praeguses menetlusega seotud isikud, mistõttu ei ole need väited asjakohased. Teiseks on nimetatud menetlustes osalenud USA ametiasutused teinud järelduse, et lehesööturiga trükipressides kasutatava kaetud kvaliteetpaberi ja rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutamiseks sobivate paberirullide vahel on selge erinevus. Lõigatavaid rulle käsitati pooltoodetena, kusjuures rotatsioonitehnikaga trükipressidele sobivaid paberirulle ei peetud vaatlusaluseks tooteks. USA ametiasutused ei defineerinud tootevaliku määratluses üheseltmõistetavalt rotatsioonitehnikaga trükipressidele sobivaid paberirulle. Seetõttu ei peetud kitkumiskindluse kriteeriumi tootevaliku määratlemisel nimetatud uurimise seisukohast asjakohaseks.
(34)
Eespool nimetatud kaalutluste põhjal veenduti, et kitkumiskindlus on usaldusväärne tehniline omadus, mille alusel kirjeldada rotatsioonitehnikaga trükipressidele sobivat kaetud kvaliteetpaberit.
(35)
Esitatud märkused näitasid aga ka seda, et on olemas paberirulle, mida saab kasutada rotatsioonitehnikaga trükipressides isegi siis, kui nad ei vasta täiel määral kõigile kitkumiskindluse kriteeriumidele. Seepärast leiti olevat vajalik veelgi täpsustada rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutamiseks sobivate rullide määratlust.
(36)
Et oleks veel üks kriteerium, mille alusel eristada rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutamiseks sobivaid rulle, mis täielikult kitkumiskindluse kriteeriumile ei vasta, soovitas kaebuse esitaja, et paberirull, mis täielikult kitkumiskindluse katse kriteeriumidele ei vasta, kuid mille sees oleva südamiku läbimõõt on alla 80 mm, tuleks lugeda rotatsioonitehnikaga trükipressidele sobivaks rulliks.
(37)
Hiina valitsus ja eksportiv tootja väitsid, et südamiku läbimõõdu suurendamine toote määratluse uue elemendina tähendaks rotatsioonitehnikaga trükipressidele sobivate rullide ja seega vaatlusaluse toote määratluse muutmist. Ühtlasi väideti, et südamiku läbimõõt ei ole sobiv kriteerium, sest on olemas rotatsioonitehnikaga trükipressidele sobivaid üle 80 millimeetrise südamiku läbimõõduga paberirulle ning lehesööturiga trükipressides kasutamiseks sobivaid paberi- või papirulle, mille südamiku läbimõõt on alla 80 mm.
(38)
Komisjon püüdis täpsustada rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatavate paberirullide määratlust ning lisada detaile vaatlusaluse toote ja muude toodete veelgi selgemaks eristamiseks, samuti meetmetest kõrvalehoidmise võimaluste minimeerimiseks. Tõendusmaterjalist, mis esitati südamiku mõõtme kui alternatiivse kriteeriumi kohta toote määratlemisel, selgus, et see võiks kaasa tuua vaatlusaluse toote, st lehesööturiga trükipressides kasutamiseks sobivate alla 80 millimeetrise südamikuga paberi- või papirullide väljajäämise meetmete kohaldamisalast. Seepärast loobuti selle kriteeriumi kasutamisest rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatavate paberirullide määratlemisel.
(39)
Eespool nimetatu ei piira sellise meetodi usaldusväärsust, mille kohaselt rotatsioonitehnikaga trükipressidele sobivad rullid jäeti uurimise kohaldamisalast välja, nagu seda väitis Hiina eksportivate tootjate rühm.
(40)
Mitmekihilise paberi väljajätmise kohta uurimisalusest tootevalikust täiendavaid märkusi ei esitatud.
(41)
Eespool kirjeldatut arvesse võttes kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 14-26.
3.2. Samasugune toode
(42)
Ajutise määruse põhjenduses 27 esitatud arvamuste kohta märkusi ei esitatud ning seega kiidetakse heaks samasugust toodet käsitlevad esialgsed järeldused.
4. VÄLJAVÕTTELINE UURING
(43)
Kuna väljavõttelise uuringu kohta märkused puuduvad, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 28-30.
(44)
Ajutise määruse põhjenduses 29 osutatud ja põhjenduse 77 kohaselt liidu tootmisharu suhtes representatiivseks peetavale neljale tootjale viidatakse edaspidi kui „representatiivsetele liidu tootjatele”.
5. DUMPING
(45)
Vaid üks Hiina koostööd teinud tootjate rühm (APP, ekpsortiv tootja) esitas pärast ajutiste meetmete kehtestamist märkusi dumpingu kohta.
5.1. Turumajanduslik kohtlemine
(46)
Seoses 1. kriteeriumiga väitis APP, et komisjoni põhjenduste aluseks oli üksnes oletus, et makseid ei ole võimalik kontrollida. Sellest tulenevalt väideti, et osapoole kasutatud meetodid olid kooskõlas rahvusvaheliste raamatupidamisstandarditega (edaspidi „IAS”).
(47)
See väide lükati tagasi. Sellega seoses tuleks tähele panna uurimise käigus selgunud asjaolu, et seoses äriühingute aktsiate võõrandamise ja peamiste toorainete kasutuskuludega ei olnud makseid võimalik kindlaks teha. Märgitakse, et kasutatud raamatupidamismeetodid ei olnud kooskõlas IASga (tasaarvestamine ja seotud osapooli käsitleva informatsiooni avalikustamine).
(48)
Seoses 1. ja 2. kriteeriumiga olevat komisjon jätnud APP väite kohaselt kõrvale tuntud raamatupidamisfirma kokkuvõtliku arvamuse põhjendusega, et see ei olnud asjakohane. Selline kõrvalejätmine tähendaks sõltumatu tunnistaja ütluse lubamatut tagasilükkamist ning APP õiguse rikkumist õiglasele menetlusele. APP osutas, et tema raamatupidamisnõustajad leidsid raamatupidamiskorda ja -põhimõtteid käsitlenud komisjoni analüüsis vigu ning et vastavalt nõustajatele olid mõned komisjoni poolt esile toodud punktid tähtsusetud.
(49)
APP ei esitanud oma väidete kinnitamiseks mingit tõendusmaterjali ning seega tuli need tagasi lükata. Sellega seoses märgitakse, et eelmises põhjenduses nimetatud raamatupidamisnõustajad käesoleva uurimise käigus kindlaks tehtud fakte ilmselt ei vaidlusta, vaid püüavad pigem analüüsida mõningaid raamatupidamise peamisi põhimõtteid, eelkõige konservatiivsuse põhimõtet, tekkepõhisuse põhimõtet, tehingute õiget esitusviisi ja olulisuse põhimõtet. Kõnealused raamatupidamisnõustajad ei viibinud komisjoni läbiviidud kohapealse kontrollimise juures Hiinas, mille käigus sai komisjon vahetut ja turumajandusliku kohtlemise hindamise seisukohast asjakohast teavet APP tegelike toimimistavade kohta. Komisjon on esitanud asjaomasele osapoolele üksikasjaliku kirjaliku selgituse täheldatud puuduste ja nende seoste kohta IASi kohaste raamatupidamispõhimõtetega. Raamatupidamisfirma poolne nende põhimõtete tõlgendus ei olnud piisavalt põhjendatud ja tõendatud ning see ei olnud kooskõlas tegelike tuvastatud faktidega. Toimikus esitatud tõendusmaterjal kinnitas tõepoolest, et eespool nimetatud raamatupidamispõhimõtetest ei peetud kinni.
(50)
APP väitis, et rikuti tema põhiõigusi. Väidetavalt koormas komisjon turumajanduslikku kohtlemist uurides osapoolt liigse tõendusmaterjali esitamise nõudega.
(51)
See väide lükati tagasi. Selles seoses märgitakse, et komisjon on andnud tootjarühmale APP täiel määral teada, millist teavet seoses turumajandusliku kohtlemisega vajatakse, ning püüdnud menetluse igas etapis osapoole esitatud teavet kontrollida. Tõsiasi, et osapoole esitatud teave ei kinnita tema raamatupidamismetoodika vastavust IASle, ei viita tõendusmaterjali liigsusele. Turumajanduslik kohtlemine on mitteturumajanduslikes riikides asuvate äriühingute suhtes tavakorda tehtav erand ning sellistel juhtudel palutakse osapooltel lihtsalt tõendada, et nende tegevus on kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikes 7 punktis c sätestatud eeskirjadega, kusjuures turumajanduslikust kohtlemisest keeldumiseks piisab ühe kriteeriumi eiramisest. Kõnealuse menetluse puhul selgus uurimise käigus, et APP ei suutnud tõendada oma tegevuse vastavust 2. kriteeriumi nõuetele.
(52)
APP väitis ka, et turumajandusliku kohtlemise võimaluse hindamine ei olnud piisavalt objektiivne. APP arvamuse kohaselt võis turumajandusliku kohtlemise võimaluse hindamistulemusi mõjutada see, et komisjon oli teadlik turumajanduslikust kohtlemisest keeldumise mõjust tootjarühma dumpingumarginaalile.
(53)
Need väited on põhjendamatud ning seega tuli need tagasi lükata. Puuduvad tõendid selle kohta, et turumajandusliku kohtlemise võimaluse hindamistulemusi oleks mõjutanud see, et komisjon oli teadlik turumajanduslikust kohtlemisest keeldumise mõjust tootjarühma dumpingumarginaalile. Turumajandusliku kohtlemise analüüs on tehnilise iseloomuga ning käsitleb vastavust algmääruse artikli 2 lõike 7 punktis c sätestatud viiele selgele kriteeriumile; komisjoni analüüs põhines turumajandusliku kohtlemise kriteeriumitel ning ei võtnud arvesse analüüsitulemuste mõju eksportiva tootja võimalikule dumpingumarginaalile. Sellega seoses tuletatakse meelde, et lähtudes kohapealse kontrollimise etappide kavandamisest ja erinevustest aluseks võetud ajakavades (turumajandusliku kohtlemise taotluse vormid, dumpinguvastase uurimisega seotud küsimustikud, võrdlusriikide andmed, eksportmüük seotud liidu osapoolte kaudu), samuti pooltele vastuste esitamiseks ja järgnevaks muudatuste tegemiseks ettenähtud ajavahemikest on selge, et komisjon ei oleks saanud kindlaks teha mingit turumajandusliku kohtlemise analüüsitulemuste mõju osapoole võimalikule dumpingumarginaalile turumajandusliku kohtlemise teatavakstegemise ajal. APP esitas ka veel uurimise lõppjärgus uusi andmeid ning muutis juba toimikutes olevat teavet, mistõttu ei ole tõenäoline, et komisjon oleks saanud arvutada dumpingumarginaali andmete põhjal, mis ei olnud tema valduses.
(54)
APP väitis ka, et üksikasjaliku pildi saamiseks dumpinguvastase uurimisega seotud küsimustiku vastustes sisaldunud andmetest ei pidanud komisjon kõiki esitatud andmeid üle kontrollima ning et on kahtlusi, et kõik vajalikud andmed dumpingumarginaali arvutamiseks olid komisjonil olemas.
(55)
See väide tuli tagasi lükata. Sellega seoses märgitakse, et algmääruse artikli 16 sätete kohaselt kontrollis komisjon representatiivsete järelduste tegemiseks kogu huvitatud isikute esitatud teavet. Uurimise järeldused põhinesid nelja kuu pikkuse ajavahemiku jooksul kontrollitud faktidel, mitte kahtlustel või kontrollimata väidetel või vihjetel.
(56)
APP väitis, et turumajandusliku kohtlemise kriteeriume tuleks käsitada lähtuvalt nende eesmärgist tagada hindade kujunemine tavapäraste turujõudude mõjul. Selles seoses märgitakse, et turumajandusliku kohtlemise kriteeriumide ülesanne on selgelt sõnastatud algmääruse artikli 2 lõikes 7 ning APP turumajandusliku kohtlemise taotlust analüüsides kohaldas komisjon neid üheselt sätestatud reegleid.
(57)
APP väitis ka, et turumajandusliku kohtlemise analüüsimisel esines puudusi, ehk et dumpinguvase uurimisega seotud küsimustiku vastuste kontrollimine oli kinnitanud tootmiskulude nö usaldusväärsust, kuid turumajandusliku kohtlemise võimaluse hinnangus viidati võimetusele teha kindlaks tootmise sisendnäitajatega seotud maksed.
(58)
Selline järeldus tuleb väärtõlgendusena tagasi lükata. Tuletatakse meelde, et algmääruses on sõnaselgelt seatud tingimused turumajandusliku kohtlemise kohaldamiseks ning nähtud ette ka eksportiva tootja hinna- ja kuluandmete usaldusväärsus ja kasutatavus sellise äriühingu normaalhindade kindlaksmääramisel, kes tõendab oma tegevuse vastavust artikli 2 lõike 7 punktis c sätestatud nõuetele. Kui eespool nimetatud APP väide aktsepteeritaks, tähendaks see lihtsalt turumajandusliku kohtlemise võimaluse hindamistulemuste ja artikli 2 lõike 7 punkti c sätete eiramist ning selle asemel muudel eesmärkidel kogutud muud laadi teabe kasutamist. See ei ole kooskõlas algmääruse sätetega.
(59)
Tuletatakse meelde, et kaks APP neljast omavahel seotud eksportivast tootjast valmistasid üksnes mitmekihilist pappi. Arvestades tõsiasja, et põhjenduste 40 ja 41 kohaselt ei kuulu mitmekihiline papp tootevalikusse, tehakse järeldus, et turumajandusliku kohtlemisega seotud järeldustel APP kahe omavahel seotud ja üksnes mitmekihilist pappi valmistava eksportiva tootja kohta ei ole kõnealuse menetluse seisukohast tähtsust.
(60)
Kuna turumajandusliku kohtlemise kohta muid märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 31-51.
5.2. Individuaalne kohtlemine
(61)
Kuna individuaalse kohtlemise kohta märkused puuduvad, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 52-55.
5.3. Normaalväärtus
5.3.1. Võrdlusriik
(62)
Ükski osapool ei vaidlustanud USA valimist võrdlusriigiks.
(63)
Kuna märkusi võrdlusriigi valiku kohta ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 56-63.
5.3.2. Normaalväärtuse kindlaksmääramine
(64)
Tuleb meenutada, et normaalväärtus arvutati võrdlusriigi (st USA) ainsa koostööd tegeva tootja esitatud andmete põhjal. Seega määrati normaalväärtus ühe USA tootja USAs toodetud samasuguse toote omamaise müügi hindade põhjal. Uurimisperioodil kõnealune tootja tootis ja müüs USA turul valdava osa samasuguse toote liikidest.
(65)
APP väitis, et komisjon ei andnud normaalväärtuse kohta võrdlusriigis vajalikku teavet, nagu toodete võrreldavus, representatiivsus, kulustruktuur, õiglased võrdlusmehhanismid ja kohandused.
(66)
Need väited tuli tagasi lükata. Nagu on selgitatud põhjenduses 9, edastas komisjon menetlusosalisele kogu asjakohase teabe seoses normaalväärtuse arvutamiseks vajalike selliste andmetega, mida oli võimalik avaldada algmääruse artikli 19 sätteid rikkumata, st tagades ühtlasi, et ainsa USA tootja esitatud andmeid käsitataks konfidentsiaalsetena ning ei avaldataks teistele osalistele. Eksportiva tootja esitatud teave oli asjakohane ning võimaldas tal mõista vastavalt algmääruse artiklile 2 kasutatud metoodikat.
(67)
Kuna muud märkused puuduvad, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 64-67.
5.4. Ekspordihind
(68)
APP väitis, et ühe tema uurimisega koostööd tegeva äriühingu eksportmüüki ei oleks tohtinud dumpingumarginaali arvutamisel välja jätta vaatamata vastavate toodete puudumisele. Samuti väideti, et kõnealuse äriühingu ekspordi maht ei olnud väike, pigem vastupidi.
(69)
Nende väidetega seoses märgitakse, et kõnealuste tehingute müügiväärtust võeti ekspordihindade määramisel arvesse, kuid tehingute puhul ei olnud võimalik normaalväärtust määrata, sest võrdlusriigis puudusid võrreldavad tooteliigid ja seega ka võimalus võrdlemiseks. Seoses kõnealuse äriühingu ekspordikogustega märgitakse, et need esindasid üksnes väikest osa APP kogu ekspordimüügist ning nende hinnatasemed tundusid vastavat APP üldistele ekspordimüügi hinnatasemetele. Tähelepanu tuleks pöörata ka asjaolule, et enamikku eksporditehingutest (st neid, mille puhul kattumine võrdlusriigi normaalväärtustega oli täielik) kasutati selleks, et teha kindlaks, kas eksport toimus dumpinguhinnaga või mitte. Seega tuli APP väide ekspordihindade kohta tagasi lükata, sest järeldust kahjustava dumpingu kohta ei saa kahtluse alla seada selgelt representatiivse arvutuspõhimõtte tõttu. Tõsiasi, et iga eksporditehingu puhul ei pruugi võrdlusriigis vastavuses olevat normaalväärtust alati olemas olla, on selle järelduse puhul loomulik.
(70)
APP väitis ka, et eespool nimetatud eksportmüüki oleks tulnud kasutada dumpingumarginaali arvutamisel, sest uurival asutusel oli võimalik leida normaalväärtuse arvutamiseks kasutatavad sarnased tooteliigid, kohandada ekspordihind normaalväärtusele või määrata normaalväärtus arvestuslikult, et võrrelda seda eespool nimetatud eksportmüügiga.
(71)
Need väited tuli tagasi lükata, sest võrdlusriigis puudusid tooteliigid, mis oleksid olnud piisavalt sarnased eksporditud toodetele, et katta erinevused kohandamiste abil erinevate füüsiliste omaduste arvessevõtmiseks. Selliste tooteliikide puhul ei olnud võimalik normaalväärtust ka arvestuslikult määrata. Muude normaalväärtusega tehingute puhul sarnaseid tooteliike ei leitud ning ei olnud ka alust teha kohandusi või määrata normaalväärtus muul viisil, kasutades selleks müügi, üld- ja halduskulude ning kasumiga seotud oletusi.
(72)
APP palus selgitusi mõistliku kasumimarginaali kohta, mida kasutati ekspordihinna arvestuslikuks määramiseks vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 9.
(73)
Sellega seoses märgitakse, et komisjon käsitles seda küsimust uuesti pärast uute asjaolude ilmnemist. Nagu on selgitatud ajutise määruse põhjenduses 71, kasutati liidu tootmisharu sihtkasumist tunduvalt madalamat mõistlikku kasumimarginaali. Komisjon vaatas tema käsutuses olevad andmed läbi ning langetas ekspordihinna arvutamiseks kasutatud kasumimarginaali määra tasemele, mis oli võrdne terve rea vaatlusaluse toote liidu sõltumatute importijate teatatud määra kaalutud keskmisega, s.o 4,5 %.
(74)
Kuna muud märkused puuduvad, kinnitatakse ajutise määruse muudetud põhjendused 68-71.
5.5. Võrdlus
(75)
APP väitis, et talle on arusaamatu arvutuspõhimõte, mida kasutati teatavate möönduste tegemisel normaalväärtuse (kohanduse liik ja selle mõju normaalväärtusele) ja ekspordihinna (meetod ja arvutused, mida kasutati suhtarvude saamiseks) puhul.
(76)
Nagu on selgitatud eespool põhjendustes 9 ja 66, edastas komisjon normaalväärtuse kohandamisega seoses APP-le kõik asjakohased andmed, mida oli võimalik avaldada algmääruse konfidentsiaalsust käsitlevate sätetega arvestades. Komisjon küsis koostööd tegevalt osapoolelt võrdlusriigis, kas suurema läbipaistvuse huvides oleks võimalik avaldada kohandustega seotud täiendavat teavet. Olles saanud võrdlusriigi tootja nõusoleku, esitati APP-le pärast esialgsete järelduste avaldamist üksikasjalikumad andmed, mis selgitavad normaalväärtuse kohandamist.
(77)
Ekspordihinna kohandamise kohta sai APP kõik andmed. APP taotlusel anti talle pärast esialgsete järelduste avaldamist täpsemaid selgitusi ekspordihinna kohanduste kohta.
(78)
Kuna muud märkused puuduvad, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 72 ja 73.
5.6. Dumpingumarginaal
(79)
Dumpingumarginaali kohta asjakohaseid märkusi ei esitatud. Kuna muud märkused puuduvad, kinnitatakse ajutise määruse põhjendus 74.
(80)
Võttes arvesse APP ekspordihinna arvutamiseks kasutatud läbivaadatud kasumimarginaali määra ning lähtudes ajutise määruse põhjendustes 31-73 sätestatud metoodikast, on lõplikud dumpingumarginaalid väljendatuna protsendimäärana CIF-hinnast ühenduse piiril ilma tollimaksu tasumata järgmised:
Eksportiv tootja
Dumpingumarginaal
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province (Hiina RV)
43,5 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province (Hiina RV)
43,5 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province (Hiina RV),
63 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd (Shouguang City, Shandong Province, Hiina RV)
63 %
(81)
Ajutise määruse põhjenduses 76 esitatud seikade põhjal kehtestati Hiina üleriigiline dumpingumarginaal, kasutades selleks koostööd tegevate äriühingute puhul kehtestatud kõrgeimat individuaalse dumpingumarginaali määra, mis oli 63 %. Kuna muud märkused puuduvad, kinnitatakse ajutise määruse põhjendus 76.
6. LIIDU TOOTJAD
(82)
Hiina valitsus märkis, et üks representatiivsetest tootjatest oli väidetavalt seotud Hiina äriühinguga ning ei tohiks seega kuuluda liidu tootmisharu määratluse alla. Kuid uurimise käigus selgus, et osutatud Hiina äriühingu toodetud tooted ei ole vaatlusalune toode. Niisiis ei ole osutatud seosel mingit mõju kahju analüüsimisele ja kõnealuse liidu tootja hõlmamisele liidu tootmisharu määratlusega.
(83)
Kuna liidu toodangu kohta märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 77-79.
7. KAHJU
7.1. Liidu tarbimine
(84)
Kuna liidu tarbimise kohta märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 80-82.
7.2. Hiinast liitu suunatud import
(85)
Kuna Hiinast liitu importimise kohta märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 83 ja 84.
7.2.1. Hindade allalöömine
(86)
Tagamaks, et dumpingu, hindade allalöömise ja võrdlushindade allalöömisega seotud arvutused lähtuksid ühtselt aluselt, ning põhjendustes 68-71 sätestatud põhjustel on hindade allalöömist käsitlevaid arvutusi muudetud ja jäetud välja ühe koostööd tegevate eksportivate tootjate rühma kuuluva äriühingu eksportmüük.
(87)
Arvutusteks kasutatud muudetud andmete põhjal ning samuti arvutustes tehtud väikese kohanduse tõttu muudeti teataval määral põhjenduses 87 nimetatud hindade allalöömise määra. Uurimisperioodil lõi dumpinguhinnaga import liidu tootjate müügihinnad alla keskmiselt 7,6 % võrra.
7.3. Liidu tootmisharu ja representatiivsete liidu tootjate majanduslik olukord
7.3.1. Sissejuhatavad märkused
(88)
Üks Hiina koostööd tegevatest eksportivatest tootjatest (APP) väitis, et kahju tuleks analüüsida asjakohaselt määratletud liidu tootmisharu tasandil, mis peaks piirduma kaebust toetavate ja uurimises koostööd tegevate liidu tootjatega. Kõnealuse tootja arvamuse kohaselt oleksid järeldused olulise kahju kohta teistsugused, kui mõned näitajad (nt turuosa) kehtestataks nö nõuetekohaselt defineeritud liidu tootmisharu tasandil. Hiina valitsus märkis, et kahju analüüsimisel ei käsitletud kõiki kaebuse esitajate ja kogu liidu tootmisharu kahjunäitajaid ühtsel ja järjekindlal viisil.
(89)
Eelkõige märgitakse, et kõnealuse tootja esitatud väidete aluseks tunduvad olevat näitajad, mis on arvutatud muu teabe põhjal kui uurimise käigus kinnitust leidnud teave, mis on esitatud allpool ja ajutises määruses. Sellest tulenevalt on need järeldused ebatäpsed ja seega mitte asjakohased.
(90)
Ühtlasi on komisjonil tavaks hinnata makromajanduslikke tegureid kogu liidu tootmisharu tasandil tekitatud kahju alusel, nagu on selgitatud eespool ajutise määruse põhjenduses 89. Käesoleva uurimise käigus määratleti liidu tootmisharu nende liidu tootjate tasandil, kelle arvele langeb liidu kogutoodang (ajutise määruse põhjendus 77) vaatamata sellele, kas tootjad toetasid kaebust või kas nad osalesid uurimises. Sellist laiapõhjalist määratlust arvestades lükatakse tagasi eksportiva tootja väited, et liidu tootmisharu ei ole nö nõuetekohaselt defineeritud.
(91)
Mikromajanduslikke tegureid analüüsiti representatiivsete liidu tootjate tasandil sõltumata nende toetavast või mittetoetavast seisukohast kaebusele. Representatiivsete tootjate arvele langes 58 % liidu tootmisest. Ükski teistest liidu tootjatest ei avaldanud arvamust, nagu ei oleks komisjoni järeldused mikromajanduslike tegurite kohta usaldusväärsed või põhjendatud. Niisiis ei ole põhjust seada kahtluse alla järeldusi, mis tehti üksnes representatiivsete liidu tootjate esitatud teabe põhjal.
(92)
Ühe representatiivse liidu tootja koostöötaseme kohta laekus täiendavaid märkusi.
(93)
Väideti, et üks liidu representatiivne tootja tegi koostööd vaid osaliselt, sest oli oletatavasti seotud teise tootjaga, kes uurimises ei osalenud. Äriühingud olid väidetavalt omavahel seotud üleminekuaja lepingute tõttu, mis olid sõlmitud ajal, mil koostööd teinud liidu tootja omandas kontrolli teisele tootjale kuulunud segmendi üle kaetud kvaliteetpaberi äris. Väidete kohaselt kontrollib koostööd tegev liidu tootja üleminekuaja lepingute kaudu tehaseid, mis jäid osaliselt omandatud tootja omandisse. Oma väite kinnituseks osutas eksportiv tootja komisjoni otsusele (5) küsimuse kohta, kas omandamise ajal võis tehingut pidada kontrolli omandamiseks nõukogu 20. jaanuari 2004. aasta määruse (EÜ) nr 139/2004 (kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle (EÜ ühinemismäärus)) (6) tähenduses.
(94)
Seda väidet on juba käsitletud ajutise määruse põhjenduses 91. Tuletatakse meelde, et nimetatud üleminekuaja lepingutest ei selgunud ka mingit sellist äriühingute vahelist seotust, mis ületaks tavapärased ostja ja müüja vahelised ärisuhted. Ennekõike on üleminekuaja lepingute eesmärk reguleerida kaetud paberi müüki üleminekuperioodil ning vastavalt neis sisalduvatele sätetele on liidu tootja roll sel perioodil võrreldav müügiagendi omaga. Lisaks teatas liidu tootja auditeeritud konsolideeritud aruannetes ja küsimustiku vastustes kõnealuste tehaste agendina toimimise eest saadud komisjonitasust; liidu tootjal ei tuvastatud nende tehastega seoses omandisuhteid ega seega ka kulusid.
(95)
Vastavalt eespool nimetatud komisjoni otsusele käsitati äriühingute vahelist tehingut ühe äriühingu äritegevuse osalise üleminekuna teise liidu tootja kontrolli alla, mitte kogu äriühingu ülevõtmisena. Otsus ei näe ette äriühingute käsitamist ühe juriidilise isikuna pärast kontrolli omandamist; kindlasti ei ole äriühingutel ühisettevõtet. Märgiti ka, et nimetatud otsuses käsitletud geograafiline kohaldamisala on EMP ja mitte EL. Oluline on ka asjaolu, et komisjoni otsuses ei analüüsitud kõnealuste äriühingute seost tolliseadustiku rakendusmääruse (7) artikli 143 tähenduses.
(96)
Sellest lähtuvalt ei ole põhjust uuesti kaaluda esialgseid järeldusi, mille kohaselt kõnealused kaks äriühingut ei ole omavahel seotud tolliseadustiku rakendusmääruse artikli 143 tähenduses ja kõnealune liidu tootja tegi uurimise käigus täiel määral koostööd.
(97)
Eksportiv tootja väitis ka, et liidu tootjate kõik sidusettevõtjad oleksid pidanud küsimustikule vastama eraldi, sest nad on iseseisvad juriidilised isikud. Eksportiv tootja leidis end diskrimineeritud olevat, sest tal tuli esitada iga rühma kuuluva juriidilise isiku kohta eraldi turumajandusliku kohtlemise taotlus.
(98)
Märgitakse, et turumajandusliku kohtlemise taotluste puhul on äriühingute rühmal kohustus tõendada, et kõik rühma kuuluvad äriühingud vastavad turumajandusliku kohtlemise kriteeriumidele, sest otsus taotluse rahuldamise kohta tehakse rühmast lähtuvalt. Liidu tootjatele esitatava küsimustikuga tehakse kindlaks, kas uurimisperioodil võib täheldada olulist kahju liidu tootmisharule (tervikuna).
(99)
Kõnealuse liidu tootja puhul leiti, et asjalike vastuste saamiseks ja kahju erinevate aspektide analüüsimiseks piisab ühest küsimustikust. Ennekõike saadi vastustest üksikasjalikku teavet üksikute paberitehaste kohta ning samasuguse toote kõigi seotud tootjate/müüjate andmetele oli võimalik kinnitust saada kontrollkäikude abil.
(100)
Eksportiv tootja väitis ka, et sama äriühing ei teinud täiel määral koostööd, sest esitas küsimustikule vastused olematu juriidilise isiku nimel, ning et äriühingu auditeeritud aruanded ei kajasta küsimustiku vastustes esitatud andmeid. Eelmise põhjenduse järeldused on ka selles suhtes asjakohased.
(101)
Seega ei muudeta põhjendustes 88-91 esitatud järeldusi.
7.3.2. Liidu tootmisharu käsitlevad andmed (makromajanduslikud näitajad)
(102)
Hiina valitsus väitis, et analüüsimiseks kasutatud makromajanduslikud andmed olid puudulikud ja ebatäpsed, mistõttu nad ei sobi olulise kahju tõendamiseks.
(103)
Kaebuse esitaja kontrollimine kohapeal kinnitas, et makromajanduslike näitajate määramiseks kasutatud andmed koguti vahetult sellistelt liidu tootjatelt, kelle toodang moodustab ligikaudu 98 % liidu kogutootmisest, ning on piisavalt üksikasjalikud vaatlusalust toodet käsitleva teabe tuvastamiseks. Prognoosid ja/või hinnangud, mida kasutati, olid põhjendatud; näiteks ei võetud arvesse lõigatavaid paberirulle, sest nende osakaal representatiivsete liidu tootjate üldises müügimahus oli selgelt tähtsusetu. Seega tuli kõnealune väide tagasi lükata.
(104)
Eksportiv tootja väitis, et liidu tootjate turuosa peaks hõlmama ka importi Šveitsist, sest see pärineb representatiivse liidu tootja omandis olevast tehasest.
(105)
Subsiidiumivastase uurimise geograafiline kohaldamisala on Euroopa Liit. Seega tuli kõnealune väide tagasi lükata.
(106)
Lisaks väideti, et vaatlusalusel perioodil suurenes märgatavalt kaebuse esitaja turuosa.
(107)
Turuosa on makromajanduslik näitaja, mida analüüsitakse liidu tootmisharu tasandil ning mitte kaebuse esitajate tasandil. Teiseks on kaebuse esitaja turuosa kohta esitatud faktiteave ebaõige.
(108)
Muude märkuste puudumisel kiidetakse heaks ajutise määruse põhjendustes 92-98 esitatud esialgsed järeldused.
7.3.3. Representatiivseid liidu tootjaid käsitlevad andmed (mikromajanduslikud näitajad)
(109)
Eksportiv tootja märkis, et kahju analüüs ei ole tõene, sest ajavahemiku 2006-2008 mikromajanduslike näitajate analüüs ei hõlmanud teavet nende tehaste kohta, mis läksid põhjenduses 93 osutatud liidu tootja omandisse.
(110)
Pärast nimetatud osapoole väidete esitamist kohandati mikromajanduslikke näitajaid ning kõigi vaatlusaluste aastate puhul jäeti välja teave omandatud tehaste kohta, et aastate lõikes oleks tagatud täielik võrreldavus.
(111)
Kasutades representatiivsete liidu tootjate majandusliku olukorra analüüsimiseks eelmise põhjenduse kohaselt muudetud andmeid, kehtestatakse järgmised lõplikud mikromajanduslikud näitajad:
7.3.3.1. Keskmine ühikuhind representatiivsete liidu tootjate puhul
(112)
Vaatamata veidi muudetud arvnäitajatele kinnitatakse ajutise määruse põhjenduses 99 esitatud põhisuundumused ja järeldused, mille kohaselt kaetud kvaliteetpaberi hinnad jäid aastate lõikes stabiilseks.
Tabel 5
Liidu tootjate hinnad
Liidu tootjate hinnad
2006
2007
2008
2009/uurimisperiood
Keskmine hind (eurot/tonn)
692
717
691
699
Indeks
100
104
100
101
Allikas: küsimustiku kontrollitud vastused.
7.3.3.2. Varud
(113)
Uurimisperioodil moodustasid varud umbes 10 % tootmismahust. Representatiivsed liidu tootjad suurendasid vaatlusalusel perioodil oma varusid 10 %, seda eelkõige 2006. ja 2007. aasta vahelisel ajal ning 2008. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal. See langes kokku Hiinast pärit madala dumpinguhinnaga impordi järsu suurenemisega.
Tabel 6
Varud
Varud
2006
2007
2008
2009/uurimisperiood
Varud (tonnides)
278 265
298 547
296 387
306 588
Indeks
100
107
107
110
Allikas: küsimustiku kontrollitud vastused.
7.3.3.3. Tööhõive, töötasud ja tootlikkus
Tabel 7
Tööhõive
Tööhõive
2006
2007
2008
2009/uurimisperiood
Tööhõive (täistööaja ekvivalent)
7 756
7 487
7 207
6 197
Indeks
100
97
93
80
Tööjõukulu (eurot/täistööaja ekvivalent)
54 053
54 948
57 026
58 485
Indeks
100
102
105
108
Tootlikkus (ühikut/täistööaja ekvivalent)
453
478
486
484
Indeks
100
106
107
107
Allikas: küsimustiku kontrollitud vastused.
(114)
Paberitehaste sulgemise ja ühendamise tõttu vähendasid neli representatiivset liidu tootjat töötajate arvu vaatlusalusel perioodil oluliselt ehk 20 % (kadus peaaegu 1 600 töökohta). Efektiivsuse kasv saavutati seeläbi, et toodangu väljalase ühe töötaja kohta suurenes ja püsis sellisena isegi ulatuslike koondamiste ajal. Tööjõukulud suurenesid pidevalt, vaatlusaluse perioodi jooksul kokku 8 %.
(115)
Ajutise määruse põhjenduses 102 esitatud järeldusi kinnitavad seega ka veidi muudetud arvnäitajad.
7.3.3.4. Tulusus, rahavood, investeeringud ja investeeringutasuvus
Tabel 8
Tulusus
2006
2007
2008
2009/uurimisperiood
Tulusus
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Muutus (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Rahavoog (tuhandetes eurodes)
260 047
211 036
172 570
336 753
Indeks
100
81
66
129
Investeeringud (tuhandetes eurodes)
151 900
151 027
127 845
87 875
Indeks
100
99
84
58
Investeeringute tasuvus
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Muutus (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Allikas: küsimustiku kontrollitud vastused.
(116)
Et täpsemalt kajastada tulususe taset, korrigeeriti läbivalt vaatlusaluse perioodi tulususe määra. Kuid muudatus ei mõjutanud tulususe põhisuundumust. Representatiivsed liidu tootjad kandsid 2006. aastast kuni 2008. aastani kahju ning nende majanduslik olukord paranes alles 2009. aastal, kui peamise tooraine - tselluloosi - maailmaturuhind erandlikult majanduslanguse tõttu olulisel määral langes. 19 %-line tselluloosi hinna langus oli tavatult suur, mis aitas uurimisperioodil otseselt kaasa finantsolukorra paranemisele. Tuleks ka märkida, et uurimisperioodist möödunud ajavahemiku jooksul on tselluloosi hind tõusnud tagasi uurimisperioodi eelsele tasemele.
(117)
Tingimusel, et arvnäitajaid veidi muudetakse, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 104 ja 105 esitatud järeldused rahavoogude, investeeringute ja investeeringutasuvuse kohta.
(118)
Eksportiv tootja väitis, et tulususe paranemist ei tohiks käsitada ainult erandlikust tooraine hinna langusest tulenevana, nagu on selgitatud ajutise määruse põhjenduses 107. Hinnalangusest said kasu mõlemad osapooled ehk lisaks kaebuse esitajatele ka kõik kohalikud ja Hiina tootjad, mistõttu tulususe järsu muutumise põhjus ei olnud ainuüksi hinnalangus, vaid pigem kaebuse esitajate hinnakujunduskäitumise muutumine.
(119)
Eksportiv tootja väitis, et tulusus sõltub kaetud kvaliteetpaberi ja mitte tselluloosi hinnast. Siiski selgus, et kui 2009. aastal tselluloosi hind järsult langes, jäid kaetud kvaliteetpaberi hinnad stabiilseks ja selle tulemusena suurenes kasum. Niisiis, arvestades stabiilset hinda, ei ole kõnealusel konkreetsel ajavahemikul võimalik leida seost hinna ja tulususe vahel.
(120)
Tulususe määr on näitaja, mida analüüsitakse representatiivsete liidu tootjate tasandil ning mitte kaebuse esitaja tasandil, nagu viitas kõnealune osapool. Kogutud andmete analüüsi tulemused näitasid otsest seost põhitooraine ehk tselluloosi erandliku hinnalanguse ja tulususe tõusu vahel, mille tõttu valmistoodete stabiilsetel hindadel oli tõepoolest oma osa tulususe paranemisel. Kuigi sama kehtib tõenäoliselt ka teiste tootjate kohta turul, ei mõjuta see lõpparvamust, et kõnealune ajutine tulususe kasv tulenes erandlikust toorainehinna kukkumisest uurimisperioodil.
7.3.3.5. Kapitali kaasamise võime
(121)
Kinnitatakse ajutise määruse põhjenduses 106 esitatud järeldused representatiivsete tootjate kapitali kaasamise võime kohta.
7.4. Järeldus kahju kohta
(122)
Üks eksportiv tootja ja Hiina valitsus väitsid, et kaebuse esitanud liidu tootjate kantud olulise kahju kohta puuduvad veenvad tõendid. Kaebuse esitanud tootjate üldised majandustulemused olid uurimisperioodil pigem stabiilsed ja tulusus kasvas.
(123)
Esiteks analüüsitakse liidu tootmisharu olukorda representatiivsete liidu tootjate tasandil ning mitte kaebuse esitajate tasandil, nagu viitasid kõnealused osapooled.
(124)
Teiseks, nagu on öeldud juba eespool põhjendustes 89 ja 107, tunduvad osaliste esitatud väidete aluseks olevat allpool ja ajutises määruses esitatud ning uurimise käigus kehtestatud andmekogudest ja teabest erineva teabe põhjal arvutatud näitajad. Seega on need järeldused ebatäpsed. Samuti ei olnud osaliste analüüs järjekindel kahe erineva andmekogumi kasutamise osas makro- ja mikronäitajate puhul.
(125)
Lisaks väideti, et tulususe paranemises tuleb näha ka tootmisharu ümberkorraldamise, sealhulgas tootmisvõimsuse ja töökohtade vähendamise ning tootlikkuse suurendamise tulemust. Sel juhul ei saaks nimetatud tegureid pidada ainsateks kahjunäitajateks, vaid kõiki kahjunäitajaid tuleks vaadelda koos.
(126)
Algmääruse artikli 3 lõikes 5 on loetletud majanduslikud tegurid ja näitajad, mida tuleb arvesse võtta dumpinguhinnaga impordi mõju hindamisel liidu tootmisharule. Artikli 3 lõikes 5 on sõnaselgelt öeldud, et see loetelu ei ole ammendav ning et otsustamisel ei saa tingimata määravaks üks või mitu loetletud tegurit. Niisiis tuleks järeldusteni jõudmiseks analüüsida kõiki tegureid, kuigi näitajaid tuleb hinnata ühekaupa.
(127)
Üldiselt ei mõjuta eespool nimetatud eksportiva tootja ja Hiina valitsuse väited järeldust, et liidu tootmisharu kandis olulist kahju algmääruse artikli 3 lõike 5 tähenduses, milleni jõuti uurimise esialgses etapis ja mida ka kinnitatakse.
(128)
Osapooled juhtisid korduvalt tähelepanu olulise kahju võimalusele ka edaspidi, arvestades Hiina tootjate tohutut jõudluse kasvu riigi poliitika ja subsiidiumide toel. Uurimine keskendus olulise kahju olemasolule, mitte edasise olulise kahju ohule. Seega ei saanud need osutused järeldusi mõjutada ning neid ei arvestatud.
(129)
Seega kinnitatakse eelöeldu põhjal ajutise määruse põhjendustes 107-111 esitatud esialgsed järeldused.
8. PÕHJUSLIK SEOS
(130)
Komisjonile laekus dumpingu ja kahju vahelise põhjusliku seose kohta tehtud esialgsete järelduste kohta mitu märkust.
8.1. Dumpinguhinnaga impordi mõju
(131)
Mitu osapoolt vaidlustas dumpinguhinnaga impordi mõju käsitlevad esialgsed järeldused. Peamine argument selleks oli, et Hiina impordil ei olnud mahtude ja hindade osas olulist mõju. Väideti, et Hiina import ei kasvanud järsult, vaid pigem iga aastaga järk-järgult, ning et selle mõju oli niisiis üsna piiratud ja seda ei tohiks kahju kindlaksmääramisel üle tähtsustada. Samuti väideti, et Hiina hinnad ei mõjutanud liidu tootmisharu suhteliselt stabiilseid hindu vaatamata sellele, et need olid viimastest madalamad. Üks koostööd tegev Hiina eksportiv tootja seadis kahtluse alla komisjoni järelduse, et Hiina hinnad põhjustasid hindade allasurumise. Ta juhtis tähelepanu asjaolule, et 2009. aastal, kui Hiina hinnad jätkuvalt langesid, täheldati mitte üksnes liidu tootmisharu hindade tõusu, vaid ka liidu tootmisharu kasumlikkust.
(132)
Hiina impordiga seonduvat on põhjalikult analüüsitud ajutise määruse põhjendustes 84 ja 114. Leiti, et vaatlusalusel perioodil import peaaegu kolmekordistus, eriti aastatel 2006 ja 2007 (+ 118 %) ning 2008. aastast kuni uurimisperioodini (+ 81 %). Seega ei saa impordimahu kasvu pidada tähtsusetuks.
(133)
Hiina import lõi representatiivsete liidu tootjate hinnad alla 7,6 %, mida võib pidada suure läbipaistvusega hindadega turul märkimisväärseks. Nagu on kirjeldatud põhjenduses (112), olid representatiivsete liidu tootjate hinnad tõepoolest vaatlusalusel perioodil stabiilsed ning tõusid erandlikult 2007. aastal, kui Hiina eksport ei kasvanud. 2009. aastal suutsid liidu tootjad hoida oma hinnad stabiilsena turuosa edasise kaotamise hinnaga ning nende kasumlikkus tulenes stabiilsete hindade ja langenud toorainehindade koosmõjust.
(134)
Eksportiv tootja väitis, et kaetud kvaliteetpaberi import Hiinast ei mõjuta liidu tootmisharu hindu, sest see ei ole võrreldav representatiivsete liidu tootjate toodetava ja turustatava kaetud kvaliteetpaberiga ning hindade allalöömise ja mittekahjustava hinna kindlaksmääramisel võrreldi üksnes 10 % representatiivsete liidu tootjate müügist. Märgitakse, et sellised otsused langetati täiel määral võrreldavate toodete põhjal, mille omadused on korrektse võrdluse tagamiseks täielikus vastavuses. Kuid põhjenduse 42 kohaselt on Hiina tootjate ja liidu tootjate toodetav kaetud kvaliteetpaber võrreldavad ning seega liidu turul omavahel konkureerivad tooted.
(135)
Edasi väideti, et vale on järeldus, mille kohaselt kaetud kvaliteetpaberi turg on tarbekauba turg, mida iseloomustab suur läbipaistvus, sest liidu tootjad müüvad peaaegu poole oma toodangust otse lõppkasutajatele. Vastupidi väidetule müüsid liidu tootjad valdava osa toodangust otse või kaudselt kaubanduslike vahendajate kaudu (nn tellimusmüük, mille puhul tooted tarnitakse otse kliendile, kuid tellimine ja arveldamine toimub vahendajate kaudu). Turustajatel on tõepoolest oluline osa nii toodete varumisel kui ka turu läbipaistvana hoidmisel.
(136)
Eelöeldu põhjal kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 113-117 esitatud esialgsed järeldused.
8.2. Muude tegurite mõju
8.2.1. Tarbimissuundumused liidu turul ja majanduskriis
(137)
Üks koostööd tegev Hiina eksportiv tootja ja Hiina valitsus väitsid, et liidu tootmise vähenemise põhjustasid ülemaailmne finantskriis ja tarbimise järsk langus liidu turul, millest annab tunnistust liidu tootjate omamaise müügi, tootmisvõimsuse rakendusastme, tööhõive ja varude negatiivne suundumus.
(138)
Oma väite kinnituseks osundas Hiina valitsus juunis 2009 avaldatud paberi- ja tselluloositööstuse konkurentsivõimet ja tööhõivet käsitlevale manifestile (edaspidi „manifest”). Manifest hõlmab kõiki paberi- ja tselluloositööstuse sektoreid ning sellel on üldine poliitiline eesmärk. Kõnealuses dokumendis sisalduva teabe põhjal ei olnud võimalik teha vaatlusaluse toote tootmise ja müügi kohta eri järeldusi. Seepärast ei ole võimalik ka otsustada, kas manifesti väited või järeldused on üheselt pädevad vaatlusaluse toote suhtes. Et uurimine ei tuvastanud ka märkimisväärset seost finantskriisi ja liidu tootmisharu kantud olulise kahju vahel, tuli see väide tagasi lükata.
8.2.2. Toorainete hinnad
(139)
Ajutise määruse põhjendustes 120-122 ja käesoleva määruse põhjenduses 118 esitatud järelduste läbivaatamiseks uusi argumente ei esitatud.
8.2.3. Representatiivsete liidu tootjate ekspordijõudlus
(140)
Põhjenduses 110 selgitatud mikromajandusliku näitaja muutmine mõjutas representatiivsete liidu tootjate ekspordijõudlust sel määral, et nende vaatlusaluse perioodi eksportmüük kahanes 16 %. Kõnealuste äriühingute eksportmüük sõltumatutele osapooltele moodustas 26 % nende kogumüügist.
(141)
Vastupidiselt ühe eksportiva tootja väitele käsitleti representatiivsete liidu tootjate vaatlusaluse toote ekspordi arengut ajutise määruse põhjendustes 123 ja 124. Eespool nimetatud näitaja muutmine ei mõjuta uurimise esialgses etapis tehtud järeldusi.
(142)
Liidu tootmisharu ekspordijõudluse mõju kohta esitatud väited ja tõendid ei anna niisiis alust muuta uurimise esialgses etapis tehtud järeldusi
8.2.4. Import muudest kolmandatest riikidest
(143)
Väiteid muudest kolmandatest riikidest pärit impordi mõju kohta käsitleti juba ajutise määruse põhjendustes 125-127.
8.2.5. Struktuuriline ülevõimsus
(144)
Väideti, et liidu tootmisharu kantud kahju põhjuseks oli struktuuriline ülevõimsus. Seda on juba analüüsitud ajutise määruse põhjenduses 128.
(145)
Peamiselt väideti sellega seoses, et liidu tootmisharu ümberkorraldamine lõppes 2009. aastal kahe suure tootja ühendamisega, tänu millele olukord liidu tootmisharus kohe paranes. Nagu kirjeldatud ajutise määruse põhjenduses 93, tegeleti ümberkorraldustega alates 2000. aastast kuni uurimisperioodini. Nimetatud ühendamise positiivne mõju oleks pidanud väljenduma tootmisvõimsuse paremas rakendamises või vähemalt stabiilsetes müügimahtudes, kuid uurimisperioodi jooksul mõlemad näitajad halvenesid. Teisalt oli kindlaks tehtud, et liidu tootmisharu suurem tulusus uurimisperioodil tulenes peamiselt ja otseselt tselluloosihinna tavatust ühekordsest kukkumisest. Seega kinnitatakse ajutise määruse põhjenduses 128 esitatud järeldust, et dumpinguhinnaga import kahjustas tootmisharu ümberkorraldamist.
8.3. Järeldus põhjusliku seose kohta
(146)
Eelöeldu põhjal kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 129-132 esitatud esialgsed järeldused, mille kohaselt Hiinast pärit dumpinguhinnaga import põhjustas liidu tootmisharule olulist kahju algmääruse artikli 3 lõike 6 tähenduses. Samuti leidsid kinnitust esialgsed järeldused muude selliste teadaolevate tegurite mõju kohta, mis oleksid võinud põhjustada kahju liidu tootmisharule. Need tegurid ei kõrvalda Hiinast pärit subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kantud kahju vahelist põhjuslikku seost.
9. LIIDU HUVID
9.1. Liidu tootmisharu
(147)
Liidu tootjate ja importijate ning kauplejate huvide kohta rohkem märkusi ega teavet ei laekunud. Niisiis kiidetakse kõnealuste rühmade huve käsitlevad ajutise määruse põhjendused 134-138 heaks.
9.2. Importijad ja kauplejad
(148)
Importijate ja kauplejate huvide kohta rohkem märkusi ega teavet ei laekunud. Niisiis kiidetakse kõnealuste rühmade huve käsitlevad ajutise määruse põhjendused 139-143 heaks.
9.3. Kasutajad
(149)
Pärast ajutiste meetmete teatavakstegemist andis endast teada veel kolm trükitöösturit ning Euroopa trükitöösturite ja kirjastajate ühendus. Nad väitsid, et meetmetel võib olla negatiivne mõju järgtööstusele, sest hinnatõus võib kaasa tuua trükitööstuse ümberpaiknemise ja sellega ka järgtööstuse trükiste suurema impordi. Väidet kinnitas asjaolu, et trükiste import Hiinast on viimastel aastatel kiiresti kasvanud ning ilmselt hõlvanud märgatava osa kõigi trükiste turul Euroopas.
(150)
Samuti väideti, et meetmete kehtestamine põhjustaks turul tarneraskusi ja pikendaks kasutajate jaoks tarnetähtaegu.
(151)
Enamik väidetest ei olnud seotud konkreetsete äriühingutega ning juba uurimise esialgses etapis oli esitatud sarnaseid väiteid, mida käsitleti ajutise määruse põhjendustes 146 ja 150. Tuleks märkida, et trükitöösturite koostöö oli piiratud ning saadud vähese arvulise teabe põhjal leiti, et trükitöösturid on oma tulususe määra ja kaetud kvaliteetpaberi osakaalu tõttu kuludes tõepoolest hinnatõusu suhtes tundlikud. Enamik trükitööstureid ostis aga uurimisperioodil Hiinast paberit kas väga vähe või üldsegi mitte ning kasutas sellist paberit üldiselt vähe, mistõttu oleks tollimaksu otsene mõju tähtsusetu. Enamik trükitööstureid teatas ka, et nende tarneajad peavad olema lühikesed ja seetõttu jääb ka edaspidi impordi osakaal kolmandatest riikidest väikeseks.
(152)
Hiinast pärit järgtööstuse trükiste kohta esitatud väidetega seoses tuleks märkida, et trükiste impordi statistika hõlmab suurt hulka tooteid ning ka selliseid trükiste valmistooteid, mis ei ole trükitud kaetud kvaliteetpaberile. Kättesaadava teabe põhjal ei olnud võimalik tuvastada, milline osa Hiinast imporditud toodetest trükitakse vaatlusalusele tootele ja milline osa muud liiki paberile. Kuid esitatud andmete alusel on teada, et Hiinast pärit trükised on põhiliselt teatavat liiki raamatud, lasteraamatud, kalendrid, pakendid ja õnnitluskaardid. Kindla kättetoimetamisajaga tooteid nagu nädala- või kuukirju ja muid uudiskirju imporditakse Hiinast väiksema tõenäosusega nende kohalejõudmisele seatud ajalise piirangu tõttu. Ehkki mõnede trükiste puhul võib tootmise ümberpaiknemine olla põhjendatud, on teisalt tooteliike, mille puhul on otsustava tähtsusega geograafiline lähedus ja müügijärgne teenindus, ning mida välismaine konkurents seega ei mõjuta. Kuigi paber on trükitööstuse oluline kuluelement, on trükitööstus ka tööjõumahukas ning seega võivad ümberpaiknemist pigem mõjutada tööjõukulud. Kokkuvõttes ei saa välistada kaetud kvaliteetpaberile trükitud trükiste impordi suurenemist, kuid võimatu on mingigi täpsusastmega hinnata, kui suur see kasv võiks olla ja milline oleks selle mõju liidu trükitööstuse ahelale ning milline oleks hinnatõusu vahetu mõju liidu järgtrükitööstusele.
(153)
Esitatud teabest ilmneb ka, et trükitööstuse probleem on struktuuriline ülevõimsus, mis tingib jätkuvaid ümberkorraldusi selles sektoris. Üks ümberkorraldamise liikumapanevaid jõude oli ka paberitootjate koondumine väärtusahela raames. Arvatakse, et kõik trükitööstuse raskused hindade tõstmisel tulenevad üsna suures osas selle tööstusharu enda struktuurilisest ülevõimsusest.
(154)
Võimalikele tarneraskustele viidanud huvitatud pooled ei teinud kvantitatiivseid täpsustusi ega püüdnud hinnata võimalikke puudujääke. Esitatud väiteid ei tundu toetavat liidu tootjate tootmisvõimsuse rakendusaste, mis oli uurimisperioodil 83 % ja mis jättis vaba võimsust ligikaudu miljon tonni. Selle põhjal ei ole tarneraskused ilmselt tõenäolised.
9.4. Järeldus liidu huvide kohta
(155)
Eespool esitatut silmas pidades leidsid kinnitust esialgsed järeldused liidu huvide kohta, ehk et puuduvad mõjuvad põhjused, mis õigustaksid Hiinast pärit kaetud kvaliteetpaberi impordi suhtes lõplike meetmete kehtestamata jätmist.
10. LÕPLIKUD DUMPINGUVASTASED MEETMED
10.1. Kahju kõrvaldamist võimaldav tase
(156)
Üks Hiina eksportivate tootjate rühm palus täpsemat teavet 8 %-lise sihtkasumi arvutusmeetodi kohta, mida kasutati kahjusid vältiva hinna arvutamiseks. Viidati kaebusele, milles pakutud sihtkasum oli madalam.
(157)
Teisalt taotles kaebuse esitaja, et sihtkasumiks seataks vähemalt 10 %, ning lähtus seejuures eeldatavast kasumimarginaalist, mida kasutasid oma klassifitseerimismeetodites sõltumatud reitinguagentuurid, ja reaalsest tulususe määrast tootja puhul, kes tegutses muus paberitööstussegmendis, mida ei mõjutanud Hiina import.
(158)
Selgituseks tuleks öelda, et kaebuses soovitatud sihtkasumit analüüsiti küsimustiku vastuste ja representatiivsete liidu tootjate juurde tehtud kontrollkäikude tulemuste põhjal. Täpsemalt uuriti seadmetesse tehtud investeeringute maksumust. Leiti, et nimetatud aluselt määratud sihtkasum kajastab vajadust suure ettemaksega investeeringute järele ja riske, mis on omased sellele kapitalimahukale tootmisharule juhul, kui ei ole tegemist dumpinguhinnaga või subsideeritud impordiga. Niisiis arvatakse, et tootmisharu võiks saavutada 8 %-lise kasumimäära, kui puudub dumpinguhinnaga import. Tagamaks, et dumpingu, hindade allalöömise ja turuhinnast madalama hinnaga müügiga seotud arvutused lähtuksid ühtselt aluselt, ning põhjendustes 68-71 sätestatud põhjustel, on kahju kõrvaldamise taset käsitlevaid arvutusi muudetud ja jäetud välja ühe koostööd tegevate Hiina eksportivate tootjate rühma kuuluva äriühingu eksportmüük (nagu on kirjeldatud põhjenduses 86).
(159)
Muus osas kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendustes 153-161 esitatud järeldused.
10.2. Lõplikud meetmed
(160)
Arvestades järeldusi dumpingu, kahju, põhjusliku seose ja ühenduse huvide kohta ning kooskõlas algmääruse artikli 9 lõikega 4 tuleks vastavalt madalama tollimaksu reeglile kehtestada Hiinast imporditava kaetud kvaliteetpaberi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks, mis oleks dumpingu- ja kahjumarginaalide kõige madalamal tuvastatud tasemel. Sellisel juhul peaks tollimaksu määra kehtestama tuvastatud kahju tasemel.
(161)
Tähelepanu juhitakse asjaolule, et paralleelselt Hiinast pärit kaetud kvaliteetpaberi impordiga seotud dumpinguvastase uurimisega toimus ka subsiidiumivastane uurimine. Kuna vastavalt algmääruse artikli 14 lõikele 1 ja nõukogu 11. juuni 2009. aasta määruse (EÜ) nr 597/2009 (kaitse kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed) (8) (edaspidi „subsiidiumivastane algmäärus”) artikli 24 lõike 1 teisele lõigule ei saa ühegi toote kohta korraga kehtida dumpinguvastane ja tasakaalustav tollimaks, et korrigeerida üht ja sama dumpingust või ekspordi subsideerimisest tulenevat olukorda, peeti vajalikuks teha kindlaks, kas ja mil määral tulenevad subsiidiumisummad ja dumpingumarginaalid ühest ja samast olukorrast.
(162)
Seoses subsiidiumikavadega, mis kujutasid endast ekspordisubsiidiume subsiidiumivastase algmääruse artikli 4 lõike 4 punkti a tähenduses, on eksportiva Hiina tootja puhul kindlaks tehtud lõplik dumpingumarginaal osaliselt (0,05 %) tingitud tasakaalustatavate ekspordisubsiidiumide olemasolust. Pidades silmas teisi subsiidiumikavasid, väiksema tollimaksu reegli kasutamist käesoleval juhul ja paralleelsel subsiidiumivastasel uurimisel tuvastatud subsideerimismäära, ei peetud vajalikuks uurida täiendavalt, kas ja mil määral korvatakse samad subsiidiumid topelt, kui ühe ja sama imporditava toote suhtes kohaldatakse samaaegselt nii dumpinguvastast kui ka tasakaalustavat tollimaksu.
(163)
Üleriigiliste lõplike dumpingu- ja subsiidiumimääradega seoses tuletatakse meelde, et nende kehtestamisel kasutati lõpliku dumpingumarginaali (63 %) ja lõpliku subsiidiumimarginaali (16 %), mis määrati kindlaks nende koostööd tegevate Hiina eksportivate tootjate puhul, kellele oli kehtestatud kõrgeim individuaalne tollimaksumäär.
(164)
Meenutatakse, et nii dumpinguvastase kui ka subsiidiumivastase uurimise puhul kehtib sama kahju kõrvaldamise tase. Sellega seoses märgitakse, et kahju kõrvaldamise tase on madalam kui lõplikud dumpingumarginaalid, kuid kõrgem kui lõplikud subsiidiumimarginaalid. Seega peetakse asjakohaseks kehtestada lõplik tasakaalustav tollimaks kindlaksmääratud lõplike subsiidiumimarginaalide tasemel ning seejärel kehtestada lõplik dumpinguvastane tollimaks kuni asjaomase kahju kõrvaldamise tasemeni.
(165)
Eespool öeldu põhjal ning võttes arvesse järeldusi, mis sätestatakse 6. mai 2011 määrusega (EL) nr 452/2011, millega kehtestatakse lõplik tasakaalustav tollimaks Hiina Rahvavabariigist pärit kaetud kvaliteetpaberi impordi suhtes (9), samuti algmääruse artikli 14 lõike 1 viimast lauset, mille kohaselt tollimaksu ei kehtestata sel määral, mis on vajalik kõnealuses lauses ettenähtud korra järgimiseks, on Hiina RV suhtes kohaldatavate lõpliku dumpinguvastase tollimaksu määrad ning kõnealuste tollimaksude kehtestamisele kuuluvad määrad järgmised:
Äriühing
Kogu subsiidiumimarginaal
millest ekspordisubsiidium
Dumpingumarginaal
Kahjumarginaal
Lõpliku tasakaalustava tollimaksu määr
Lõpliku dumpinguvastase tollimaksu määr
Lõpliku tollimaksu määr, mis tuleb kehtestada
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd (Zhenjiang City, Jiangsu provints, Hiina RV) Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province (Hiina RV)
12 %
0,05 %
43,5 %
20 %
12 %
20 %
8 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandongi Province (Hiina RV), Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd (Shouguang City, Shandong Province, Hiina RV)
4 %
0 %
63 %
39,1 %
4 %
39,1 %
35,1 %
Kõik muud äriühingud
12 %
0,05 %
63 %
39,1 %
12 %
39,1 %
27,1 %
11. AJUTISE TOLLIMAKSU LÕPLIK SISSENÕUDMINE
(166)
Arvestades tuvastatud dumpingumarginaalide suurusjärku ja liidu tootmisharule tekitatud kahju taset, samuti asjaolu, et paralleelse subsiidiumivastase uurimise käigus ajutisi meetmeid ei kehtestatud, leitakse, et ajutise määrusega kehtestatud ajutise dumpinguvastase tollimaksuna tagatiseks antud summad tuleks lõplikult sisse nõuda lõplikult kehtestatud tollimaksumäära ulatuses.
(167)
Üks koostööd tegev Hiina eksportiv tootja väitis, et ajutise tollimaksu lõplik sissenõudmine määruse (EL) nr 1042/2010 artikli 1 lõikes 2 sätestatud määra kohaselt oleks vastuolus algmääruse artikli 10 lõike 3 teise lausega. Kuid nagu on selgitatud käesolevas määruses ja eelkõige selle artikli 1 lõikes 2, on käesoleva määrusega kehtestatav lõplik tollimaks tegelikult kõrgem kui kehtestatud ajutine tollimaks. Seega tuleb ajutine tollimaks määruse (EL) nr 1042/2010 artikli 1 lõikes 2 sätestatud määrade kohaselt lõplikult sisse nõuda,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
1. Kehtestatakse lõplik tasakaalustav tollimaks Hiina Rahvavabariigist pärit ning praegu CN-koodide ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 ja ex 4810 99 90 (TARICi koodid 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 ja 4810999020) alla kuuluva kaetud kvaliteetpaberi suhtes, mis on kas paber või papp (v. a jõupaber või -papp), mis on kaetud ühelt või mõlemalt poolt ning mida turustatakse kas lehtedena või rullides ja mille kaal ruutmeetri kohta on vahemikus 70-400 grammi ning heledus on rohkem kui 84 (mõõdetuna ISO standardi 2470-1 kohaselt).
Lõplikku dumpinguvastast tollimaksu ei kohaldata rullide suhtes, mida kasutatakse rotatsioonitehnikaga trükipressides. Rulle, mida kasutatakse rotatsioonitehnikaga trükipressides, määratletakse kui rulle, mis juhul, kui neid katsetatakse vastavalt ISO katsestandardile ISO 3783:2006 („Paper and board - Determination of resistance to picking - Accelerated speed method using the IGT-type tester (electric model)”), annavad tulemuseks vähem kui 30 N/m mõõdetuna paberi ristsuunas (CD) ja vähem kui 50 N/m mõõdetuna masinasse sisestamise suunas (MD). Lõplikku dumpinguvastast tollimaksu ei kohaldata ka mitmekihilise paberi ja papi puhul.
2. Lõpliku dumpinguvastase tollimaksu määr on järgmine:
Äriühing
Dumpinguvastase tollimaksu määr
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd (Zhenjiang City, Jiangsu provints, Hiina RV); Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province (Hiina RV)
20 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandongi Province (Hiina RV); Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd (Shouguang City, Shandong Province, Hiina RV)
39,1 %
Kõik muud äriühingud
39,1 %
3. Seoses artikli 1 lõikes 2 ette nähtud dumpinguvastase tollimaksuga ei nõuta Gold East Paper (Jiangsu) Co. ja Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. puhul sisse 12 %, Shangdong Chenming Paper Holdings Limited ja Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd puhul 4 % ning kõigi teiste äriühingute puhul 12 %, kui sama summa nõutakse sisse vastavalt määrusele (EL) nr 452/2011, millega kehtestatakse lõplikud tasakaalustavad tollimaksud.
4. Pidades silmas artikli 1 lõikeid 2 ja 3, on lõpliku dumpinguvastase tollimaksu määr, mida kohaldatakse allpool loetletud äriühingute valmistatud ning lõikes 1 kirjeldatud toodete vaba netohinna suhtes liidu piiril enne tollimaksu sissenõudmist, järgmine:
Äriühing
Dumpinguvastase tollimaksu määr
TARICi lisakood
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd (Zhenjiang City, Jiangsu provints, Hiina RV): Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province (Hiina RV)
8 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandongi Province (Hiina RV); Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd (Shouguang City, Shandong Province, Hiina RV)
35,1 %
B013
Kõik muud äriühingud
27,1 %
B999
5. Kui ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse kehtivaid tollimaksusätteid.
Artikkel 2
Määrusega (EL) nr 1042/2010 kehtestatud ajutise tollimaksuna tagatiseks antud summad nõutakse lõplikult sisse kõnealuse määruse artiklis 1 sätestatud määra alusel.
Artikkel 3
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõigis liikmesriikides.
Brüssel, 6. mai 2011