PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 452/2011
ze dne 6. května 2011
o uložení konečného antisubvenčního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. ZAHÁJENÍ
(1)
Dne 17. dubna 2010 zveřejnila Komise v Úředním věstníku Evropské unie (2) oznámení o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Unie (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
(2)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 4. března 2010 podala Evropská asociace výrobců bezdřevého papíru CEPIFINE (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Podnět obsahoval zjevné důkazy o subvencování bezdřevého natíraného papíru a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení řízení.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení oznámila Komise před zahájením šetření vládě ČLR (dále jen „čínská vláda“), že obdržela náležitě doložený podnět, podle nějž působí subvencovaný dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Čínská vláda byla vyzvána ke konzultacím, aby se vyjasnily otázky uvedené v podnětu a aby bylo dosaženo řešení na základě dohody. Čínská vláda nabídku ke konzultacím přijala a tyto konzultace následně proběhly. V jejich průběhu se nepodařilo řešení na základě dohody nalézt. Bylo však řádně přihlédnuto ke stanoviskům, jež k tvrzením v podnětu předložila čínská vláda a jež se týkaly nenapadnutelnosti daných programů. V návaznosti na konzultace předložila čínská vláda vlastní podání.
1.2. ANTIDUMPINGOVÉ ŘÍZENÍ
(4)
Dne 18. února 2010 zveřejnila Komise v Úředním věstníku Evropské unie (3) oznámení o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
(5)
Dne 17. listopadu 2010 uložila Komise nařízením (EU) č. 1042/2010 (4) na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR prozatímní antidumpingové clo.
(6)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření jsou shodné, neboť definice výrobního odvětví Unie, reprezentativních výrobců v Unii a období šetření jsou v obou šetřeních stejné. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy, jež vznesly strany při jednom z těchto řízení, zohledněny při obou řízeních.
1.3. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(7)
O zahájení řízení Komise úředně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR a sdružení výrobců (sdružení papírenského průmyslu), zástupce dotčené země, známé dovozce a známé uživatele. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(8)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku podle článku 27 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorky vybrat, byli všichni vyvážející výrobci a jejich známé sdružení (sdružení papírenského průmyslu), všichni výrobci v Unii a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli za období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 základní informace o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem (vymezeným v oddíle 2.1). Proběhly rovněž konzultace s orgány ČLR.
(9)
Jak je vysvětleno v 51. bodě odůvodnění, dvě skupiny čínských vyvážejících výrobců poskytly požadované informace a souhlasily se zařazením do vzorku. Na základě výše uvedených skutečností bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není u vyvážejících výrobců v ČLR nutný.
(10)
Jak je vysvětleno ve 53. bodě odůvodnění, bylo rozhodnuto, že u výrobců v Unii není výběr vzorku nutný.
(11)
Jak je vysvětleno ve 54. bodě odůvodnění, bylo rozhodnuto, že u dovozců, kteří nejsou ve spojení, není výběr vzorku nutný.
(12)
Komise rozeslala dotazníky všem stranám, o kterých bylo známo, že se jich řízení týká, a všem dalším stranám, které o to požádaly ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení, a to jmenovitě žadateli, dalším známým výrobcům v Unii, známým vyvážejícím výrobcům v ČLR a sdružení výrobců, zástupcům dotčené země, známým dovozcům a známým uživatelům.
(13)
Odpovědi na dotazníky a další podání byly doručeny od dvou skupin čínských vyvážejících výrobců, od CEPIFINE, od čtyř výrobců v Unii vystupujících jako žadatelé a jednoho dalšího výrobce v Unii, dále od třinácti dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení, pěti uživatelů a od jednoho sdružení tiskařského průmyslu.
(14)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné, aby mohla rozhodnout o subvencování, výsledné újmě a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto státních orgánů a společností:
a)
Vláda Čínské lidové republiky:
-
Čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
b)
Výrobci v Unii a jejich sdružení:
-
CEPIFINE, Brusel, Belgie,
-
Sappi Fine Paper Europe, Brusel, Belgie,
-
skupina LECTA (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Itálie, CONDAT SAS, Le Plessis Robinson, Francie, a TORRASPAPEL, S.A., Barcelona, Španělsko), Barcelona, Španělsko,
-
skupina Burgo Group spa, Altavilla Vicentina, Itálie, a společnosti, které jsou s ní ve spojení, tj. Burgo Distribuzione srl, Milán, Itálie, a Ebix sa, Barcelona, Španělsko,
-
Papierfabrik Scheufelen GmbH, Lenningen, Německo.
c)
Vyvážející výrobci v ČLR:
1)
Sinar Mas Paper (China) Investment Co Ltd, holdingová společnost skupiny Asia Pulp & Paper Group (dále jen „APP“)
-
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR,
-
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR,
-
Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd, město Ning-po, provincie Če-ťiang, ČLR,
-
Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd, město Ning-po, provincie Če-ťiang, ČLR.
2)
Skupina Chenming Paper Group (dále jen „Chenming“)
-
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR,
-
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR.
d)
Dovozci v Unii:
-
Cartaria Subalpina, Turín, Itálie,
-
Paperlinx, Northampton, Spojené království.
1.4. OBDOBÍ ŠETŘENÍ A POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(15)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 (dále jen „období šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2006 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. DOTČENÝ VÝROBEK
(16)
Dotčeným výrobkem je bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90.
(17)
Bezdřevý natíraný papír je vysoce jakostní papír, kartón a lepenka všeobecně používané k tisku materiálů určených ke čtení, jako jsou například časopisy, katalogy, výroční zprávy, ročenky. Dotčený výrobek zahrnuje jak listy (archy), tak kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích (kotouče určené k rozřezání). Kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích jsou určeny k tomu, aby byly před tiskem rozřezány na archy, a jsou tudíž považovány za zaměnitelné a za přímo soutěžící s archy.
(18)
Dotčený výrobek nezahrnuje kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Také, na rozdíl od kotoučů používaných v archových tiskařských strojích, se kotouče určené pro použití v kotoučových tiskařských strojích obvykle vkládají do těchto tiskařských strojů přímo a předem se nerozřezávají.
(19)
Jedna ze zúčastněných stran namítla, že výrobek, který je předmětem tohoto šetření, je příliš úzce vymezen a že by do něho měly být zahrnuty i kotouče bezdřevého natíraného papíru určené pro kotoučové tiskařské stroje. Tato strana tvrdila, že kotouče pro kotoučové stroje a kotouče zahrnuté do oblasti působnosti tohoto šetření (kotouče určené k rozřezání a archy) mají stejné základní technické a fyzikální vlastnosti a nejsou navzájem rozlišitelné. Kromě toho tvrdila, že oba tyto druhy se používají pro vysoce kvalitní tisk, a že jsou proto do určité míry vzájemně zaměnitelné.
(20)
Šetření však na rozdíl od výše uvedeného tvrzení potvrdilo, že skutečně existují zřetelně rozdílné technické a fyzikální vlastnosti, jako je vlhkost a tuhost, které papír používaný v kotoučových strojích odlišují od papíru používaného při archovém tisku. Šetření dále potvrdilo, že technické vlastnosti uvedené v 18. bodě odůvodnění jsou charakteristické výhradně pro kotouče papíru vhodné k použití v kotoučových tiskařských strojích. V důsledku těchto rozdílů nelze papír používaný v kotoučových strojích nebo papír používaný v archových strojích používat ve stejném typu tiskařského stroje, a proto nejsou vzájemně zaměnitelné. Je třeba poznamenat, že všechny strany souhlasily s tím, že uvedené dva druhy papíru se od sebe odlišují pevností povrchu a pevností v tahu.
(21)
Navíc zmíněná strana tvrdila, že odběratelé považují bezdřevý natíraný papír ve formě listů (archů), kotoučů určených k rozřezání a kotoučů pro kotoučové stroje za jeden jediný trh, a proto jsou distribuční kanály stejné. Rozdílné technické vlastnosti se odrážejí jen v malých cenových rozdílech u těchto skupin výrobků.
(22)
Šetření však odhalilo, že uvedené dva typy kotoučů jsou nezaměnitelné také z ekonomického hlediska, protože kotouče určené pro kotoučový tisk se používají při velkoobjemovém tisku a obvykle se vyrábějí na zakázku a vyžadují dodání v přesně určenou dobu, a proto nejsou tyto výrobky skladovány zprostředkovateli, nýbrž jsou zasílány přímo konečným uživatelům, tzn. že se také prodávají prostřednictvím odlišného distribučního kanálu než kotouče používané při archovém tisku. Odlišný výrobní postup a odlišné úspory z rozsahu při tisku se odrážejí ve výrazných cenových rozdílech.
(23)
Navíc z ČLR nebyly v posuzovaném období dovezeny žádné kotouče určené pro kotoučové stroje. Rovněž lze považovat za nepravděpodobné, že by tyto výrobky byly dováženy v budoucnu, neboť pořizování těchto výrobků na dlouhou vzdálenost je z důvodů uvedených v předchozím bodě odůvodnění ekonomicky neúnosné.
(24)
Na tomto základě byla tato tvrzení odmítnuta.
(25)
Stejná strana tvrdila, že pevnost v tahu není vhodnou technickou vlastností pro odlišení těchto výrobků, protože tato zkouška je obecná a její výsledky kromě toho mohou být ovlivněny vlhkostí zkoušeného papíru. Tato strana dále tvrdila, že na základě některých dalších zkoušek, jež proběhly v její vlastní laboratoři a při nichž byla měřena pevnost v tahu kotoučů pro kotoučové stroje, jež vyrábějí výrobci v Unii, je zřejmé, že tyto výrobky nespadají do současné definice výrobku, což by dokazovalo, že kritérium „pevnosti v tahu“ není pro odlišení bezdřevého natíraného papíru používaného pro kotoučový tisk od bezdřevého natíraného papíru používaného pro archový tisk vhodné. Tato strana na základě tohoto důkazu tvrdila, že kotouče pro kotoučové stroje byly z oblasti působnosti šetření vyloučeny svévolně.
(26)
V souvislosti s tvrzením, že vlhkost papíru může způsobit, že výsledky zkoušky podle normy ISO 3783:2006 nejsou spolehlivé, nebyl předložen žádný důkaz.
(27)
Výsledky zkoušek předložené vyvážejícím výrobcem spočívaly v souhrnu výsledků zkoušek provedených v jeho vlastní laboratoři. Nejdůležitější však je, že výsledky nebyly poskytnuty k nahlédnutí a připomínkování dalšími zúčastněnými stranami, zejména výrobním odvětvím Unie, a vyvážející výrobce ani přes opakované upomínky nepředložil smysluplné shrnutí nedůvěrné povahy.
(28)
Po poskytnutí základních informací vyvážející výrobce nepředložil žádné další podrobnější informace, které by mohly pomoci posoudit spolehlivost zkoušky. Jelikož nebyla poskytnuta nedůvěrná verze této zkoušky, nemohly společnosti, jejichž kotouče pro kotoučové stroje byly údajně testovány, na výsledky zkoušky reagovat. Komise proto nemohla objektivně zjistit, zda jsou předložené výsledky zkoušky spolehlivé a správné a zda se na ně lze pro účely šetření spolehnout. Na základě údajů, jež měla Komise k dispozici, bylo zjištěno, že objektivita a spolehlivost zkoušky je nedostatečná, jelikož informace předložené v rámci utajení nemohly být ověřeny podle žádných spolehlivých zdrojů.
(29)
Po zveřejnění příslušných zjištění týž vyvážející výrobce předložil výsledky další zkoušky provedené v jeho zastoupení externí zkušební laboratoří a znovu zopakoval, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích byl z rozsahu šetření svévolně vyloučen. V protokolu o zkoušce je uvedeno, že pevnost v tahu se měřila na 25 vzorcích kotoučů pro kotoučové stroje, jež laboratoři poskytl vyvážející výrobce a označil je za vzorky papíru vyráběného výrobci v Unii. Podle tohoto protokolu žádný ze vzorků papíru nesplnil obě kritéria uvedená v 18. bodě odůvodnění.
(30)
Posouzení zprávy o zkoušce ukázalo, že tato zpráva vypracovaná zmíněnou externí laboratoří se za prvé týká většinou výrobků, pro něž byly tyto výsledky bezpředmětné, neboť naprostá většina zkoušených vzorků ve skutečnosti nebyly kotouče pro kotoučové stroje; za druhé se zpráva týká výrobků, které nebyly dostatečně identifikovány, jelikož na základě protokolu o zkoušce nelze určit, zda je testovaný papír určen k archovému tisku nebo k tisku z kotoučů, jelikož druh papíru popsaný v protokolu existuje v obou formátech. Kromě toho neposkytl protokol o zkoušce jistotu, že kotouče, z nichž vzorky údajně pocházejí, jsou skutečně totožné s kotouči, jež byly testovány.
(31)
V reakci na zprávu o zkoušce vypracovanou zmíněnou externí laboratoří žadatel předložil výsledky zkoušek, jež provedl jeden z unijních výrobců na stejných vzorcích kotoučů pro kotoučové stroje, které údajně zkoušela uvedená externí laboratoř. Výsledky této zkoušky byly odlišné. Dle žadatele byly odlišnosti způsobeny možnými odlišnými podmínkami zkoušky, a tudíž možným nedodržením normy ISO 3783:2006, tj. normy, podle které by měla měřit pevnost v tahu dle vymezení v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(32)
Po poskytnutí konečných zjištění zmíněný vyvážející výrobce zpochybnil objektivnost rozhodnutí Komise odmítnout výsledek uvedené zkoušky provedené externí laboratoří. Prohlásil, že zkoušku provedl nezávislý odborník na náhodném vzorku a v souladu s příslušnou normou ISO. Poskytl přísežné prohlášení svého vedoucího s vysvětlením postupu výběru vzorku pro zkoušky tak, aby byla zajištěna nezávislost, správnost a reprezentativnost zkoušky.
(33)
Za prvé, Komise nikdy nezpochybnila objektivitu zprávy o zkoušce vypracované uvedenou externí laboratoří a z tohoto hlediska není důležité, zda byla zkouška provedena na náhodném vzorku. Na druhou stranu byly vyjádřeny pochyby, pokud jde o ujištění týkající se výběru a původu zkoušených vzorků, a nikoli pokud jde o zkoušku samotnou. Argumenty zmíněného vyvážejícího výrobce tyto pochybnosti neodstranily, neboť nebyly ucelené a byly v řadě ohledů nejasné; např. zařazení výrobků jiných než kotoučů pro kotoučové stroje bylo podle jeho tvrzení způsobeno administrativními chybami nebo byla vina připisována chybám dodavatelů, kteří údajně zřejmě dodali špatné vzorky.
(34)
Jelikož ani zdroj, ani vzorky údajně zkoušených výrobků nebyly jasně identifikovány a výsledky zkoušek provedených různými stranami byly protichůdné, mělo se za to, že předložená zpráva o zkoušce vypracovaná externí laboratoří jednající jménem příslušného čínského vyvážejícího výrobce neprokazuje nade vší pochybnost, že zkouška pevnosti v tahu nebyla vhodná pro odlišení bezdřevého natíraného papíru vhodného pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevého natíraného papíru vhodného pro archové tiskařské stroje. Uvedená zpráva o zkoušce tudíž neprokázala, že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje byl z oblasti působnosti šetření vyloučen svévolně.
(35)
Co se týče vhodnosti zvolení pevnosti v tahu jako rozlišovacího kritéria pro určení kotoučů vhodných pro tisk na kotoučových tiskových strojích, je třeba připomenout, že v definici výrobku jsou tyto dvě skupiny výrobků od sebe odlišeny mimo jiné na základě jejich použití, tzn. zda je daný výrobek vhodný k použití při kotoučovém tisku, nebo archovém tisku, což se určuje na základě požadavků příslušných strojů, pro něž jsou určeny, kterým odpovídá, mimo jiné, pevnost v tahu. Dále je třeba poznamenat, že pevnost v tahu je pouze jednou z vlastností, které odlišují bezdřevý natíraný papír vhodný pro použití při kotoučovém tisku od bezdřevého natíraného papíru používaného při archovém tisku; v 18. a 20. bodě odůvodnění jsou uvedena další kritéria, která nebyla dotyčným vyvážejícím výrobcem zpochybněna. Jedna ze stran prohlásila, že vlhkost, jak je definována ve 20. bodě odůvodnění, není základní rozlišující vlastností výrobků. Během šetření se však další strany k této otázce vyjadřovaly různě. V každém případě bylo shledáno, že tuhost a pevnost v tahu jsou nejdůležitější činitele.
(36)
V podání v reakci na výše uvedené žadatel uznal, že mohou existovat kotouče, které sice zcela nesplňují všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu uvedená v 18. bodě odůvodnění, ale přesto by se daly použít při kotoučovém tisku. Nadále však trval na svém názoru, že pevnost v tahu je jedinou zkouškou, která může s jistotou stanovit, že je daný kotouč skutečně vhodný pro kotoučový tisk, tzn. že pokud určitý kotouč splňuje kritérium pevnosti v tahu uvedené v 18. bodě odůvodnění, jedná se zcela jistě o kotouč pro kotoučový tisk.
(37)
Na podporu výše uvedených tvrzení o pevnosti v tahu odkázal vyvážející výrobce na argumenty předložené jedním žadatelem z řad výrobců v Unii v rámci antidumpingových a antisubvenčních šetření v USA, ve kterých dotyčný výrobce z Unie údajně uznal, že kotouče pro kotoučový tisk nelze rozlišit na základě zkoušky pevnosti v tahu ani žádným jiným měřením.
(38)
Žadatel zpochybnil tato tvrzení vyvážejícího výrobce a tvrdil, že z řízení v USA naopak vyplývá, že existuje jasná dělicí čára, která odlišuje kotouče pro kotoučový tisk od bezdřevého natíraného papíru.
(39)
Za prvé je třeba si uvědomit, že výroky, na něž odkazoval vyvážející výrobce, byly předneseny v rámci šetření v jiných jurisdikcích a odlišnými stranami, než jsou strany tohoto řízení, a tudíž nejsou relevantní. Za druhé, orgány USA ve zmíněných šetřeních dospěly k závěru, že existuje jasný rozdíl mezi bezdřevým natíraným papírem používaným při archovém tisku na straně jedné a kotouči vhodnými k použití při kotoučovém tisku na straně druhé. Kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích byly považovány za polotovary, zatímco kotouče vhodné pro kotoučový tisk nebyly považovány za dotčený výrobek. Orgány USA ve své definici dotčeného výrobku kotouče pro kotoučové stroje explicitně nedefinují. Při vymezení výrobku, který byl předmětem zmíněných šetření, proto nebyla pevnost v tahu relevantní.
(40)
Na základě výše uvedených připomínek bylo potvrzeno, že technická vlastnost „pevnost v tahu“ je spolehlivou vlastností k popisu bezdřevého natíraného papíru vhodného k použití při kotoučovém tisku.
(41)
Vznesené připomínky však také ukázaly, že existují i kotouče, jež lze při kotoučovém tisku použít, přestože plně nesplňují všechna kritéria pevnosti v tahu. Z tohoto důvodu bylo považováno za nezbytné dále upřesnit definici kotoučů vhodných pro kotoučový tisk.
(42)
S cílem poskytnout další kritérium pro odlišení kotoučů pro kotoučový tisk, které ne zcela splňují všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu, žadatel navrhl, že by se kotouč, který sice plně nevyhověl při zkoušce pevnosti v tahu, ale má vnitřní cívku o velikosti menší než 80 mm, měl považovat za kotouč pro kotoučový tisk.
(43)
Čínská vláda a dotyčný vyvážející výrobce uvedli, že přidáním velikosti cívky jako nové součásti definice výrobku dochází k úpravě definice kotoučů pro kotoučový tisk, a tedy definice dotčeného výrobku. Rovněž uvedli, že velikost vnitřní cívky není vhodným kritériem, jelikož existují kotouče pro kotoučový tisk o velikosti vnitřní cívky vyšší než 80 mm a kotouče určené k rozřezání o velikosti vnitřní cívky nižší než 80 mm.
(44)
Komise usilovala o zpřesnění definice kotoučů vhodných pro kotoučový tisk a o další objasnění s cílem ještě zřetelněji rozlišit dotčený výrobek a další výrobky, též za účelem minimalizace možnosti, že opatření budou obcházena. Předložené údaje týkající se vhodnosti velikosti cívky jako alternativního kritéria pro definici však prokázaly, že toto kritérium by vedlo k možnému vyloučení dotčeného výrobku, tj. kotoučů určených k rozřezání o velikosti cívky nižší než 80 mm, z působnosti opatření. Proto bylo od záměru použít toto kritérium pro definici kotoučů vhodných k použití při kotoučovém tisku upuštěno.
(45)
Výše uvedenými skutečnostmi není dotčena spolehlivost metody, podle níž byly kotouče vhodné k použití při kotoučovém tisku vyloučeny z oblasti působnosti šetření, jak to tvrdily čínské skupiny vyvážejících výrobců.
(46)
V průběhu šetření některé zúčastněné strany také tvrdily, že by z oblasti působnosti šetření měly být vyloučeny vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenka (dle definice v 47. bodě odůvodnění). Tvrdily, že vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenka mají odlišné fyzikální vlastnosti, například několik vrstev, vyšší tuhost a nižší hustotu, a že je konečné použití těchto výrobků odlišné, neboť se obvykle používají pro výrobu skládačkových krabic a obalových materiálů. Tyto strany nakonec tvrdily, že jednovrstvý papír, kartón a lepenku a vícevrstvý papír, kartón a lepenku lze navzájem snadno rozlišit podle jejich fyzického vzhledu.
(47)
Vícevrstvý papír, kartón a lepenka, definované ve vysvětlivkách k harmonizovanému systému k číslu 4805, jsou výrobky získané stlačením dvou či více vrstev vlhké buničiny, z nichž alespoň jedna má jiné vlastnosti než ostatní. Tyto rozdíly mohou být způsobeny vlastnostmi použité buničiny (např. recyklovaný odpad), výrobním postupem (např. mechanický či chemický), nebo stupněm zpracování (např. nebělené, bělené nebo barvené), má-li buničina stejné vlastnosti a je-li vyrobena stejným postupem.
(48)
Šetření ukázalo, že vícevrstvý papír, kartón a lepenka mají skutečně některé odlišné fyzikální a technické vlastnosti, konkrétně jsou složeny z více vrstev buničiny, což jim poskytuje větší tuhost. Vícevrstvý papír, kartón a lepenka se vyrábějí odlišným výrobním postupem, který vyžaduje jiný papírenský stroj, než jaký se používá při výrobě bezdřevého natíraného papíru, jelikož se při výrobním postupu navrství několik vrstev buničiny do podoby jediného výrobku. A konečně vícevrstvý papír, kartón a lepenka slouží k odlišným účelům (hlavně jako obalový materiál) ve srovnání s bezdřevým natíraným papírem, který se používá pro vysoce kvalitní tisk propagačních materiálů, časopisů apod. Vícevrstvý papír, kartón a lepenka definované ve 47. bodě odůvodnění se proto považují za výrobek, který není dotčeným výrobkem. V důsledku toho se uvedené kódy KN, které se vztahují na dovoz vícevrstvého papíru, kartónu a lepenky, vyjímají z oblasti působnosti šetření.
(49)
A konečně jeden čínský výrobce tvrdil, že by tzv. „lepenka“ neboli „kartón“ měl být vyloučen z oblasti působnosti šetření, protože nespadá pod definici bezdřevého papíru (ať už natíraného, či nikoli) kvůli údajným rozdílům ve své hmotnosti, tloušťce a tuhosti. Bylo zjištěno, že výrazy „lepenka“ a „kartón“ se obvykle používají pro papír obsahující látky o vysoké hustotě, které činí papír obecně těžším, tzn. že „lepenka“ a „kartón“ se běžně definují jako papír o hmotnosti vyšší než 224 g/m2. Šetření však odhalilo, že rozdíl v hmotnosti nemá významný dopad na zbývající fyzikální a technické vlastnosti a konečná užití, jež by lepenku/kartón odlišily od dotčeného výrobku. Rovněž je třeba poznamenat, že, jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění, veškerý bezdřevý natíraný papír o hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, byl výslovně zahrnut do definice dotčeného výrobku. Proto se lepenka/kartón považuje za dotčený výrobek.
2.1.1. OBDOBNÝ VÝROBEK
(50)
Bylo zjištěno, že dotčený výrobek, výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v ČLR, jakož i výrobek vyráběný a prodávaný na trhu Unie výrobci v Unii mají tytéž základní fyzikální a technické vlastnosti i stejná základní užití. Proto se považují za obdobné ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. VÝBĚR VZORKŮ
3.1. VÝBĚR VZORKU VYVÁŽEJÍCÍCH VÝROBCŮ V ČLR
(51)
Pouze dvě skupiny vyvážejících výrobců v ČLR se přihlásily a odpověděly na žádost o poskytnutí údajů týkajících se výběru vzorku, která byla součástí oznámení o zahájení řízení. Jedna skupina (Chenming) zastupuje dva vyvážející výrobce ve spojení, zatímco druhá skupina (APP) zastupuje čtyři vyvážející výrobce ve spojení. Tito spolupracující vyvážející výrobci představují celkový vývoz dotčeného výrobku z ČLR do Unie. Za těchto okolností Komise rozhodla, že výběr vzorku není u vyvážejících výrobců v ČLR nutný.
(52)
U dvou ze čtyř vyvážejících výrobců ve spojení ze skupiny APP bylo zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku uvedené ve 47. bodě odůvodnění. V této souvislosti je třeba připomenout vyvozený závěr, že by vícevrstvý kartón a lepenka měly být z vymezení výrobku, který je předmětem tohoto šetření, vyloučeny. Dále je třeba připomenout, že vícevrstvý kartón a lepenka byly vyloučeny z vymezení výrobku, který je předmětem souběžného antidumpingového řízení. Byl tedy učiněn závěr, že uvedení dva vyvážející výrobci ve spojení, u nichž bylo zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku, nebudou zahrnuti do tohoto šetření. Zjištění předložená v tomto nařízení se proto nezakládají na informacích a údajích, jež tito dva výrobci poskytli.
3.2. VÝBĚR VZORKU VÝROBCŮ V UNII
(53)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu výrobců v Unii se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 27 základního nařízení předpokládal výběr vzorku. Po přezkoumání předložených informací a vzhledem ke skutečnosti, že se ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení přihlásili pouze čtyři výrobci v Unii, však bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není nutný. Tito čtyři výrobci byli považováni za reprezentativní (při pokrytí 61 % celkové výroby) pro výrobní odvětví Unie definované ve 372. bodě odůvodnění. Informace poskytnuté těmito čtyřmi společnostmi byly ověřeny na místě a byly použity pro analýzu mikroekonomických ukazatelů, jak je uvedeno ve 386. bodě odůvodnění.
3.3. VÝBĚR VZORKU DOVOZCŮ, KTEŘÍ NEJSOU VE SPOJENÍ
(54)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu dovozců se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 27 základního nařízení předpokládal výběr vzorku. Avšak po přezkoumání předložených informací a vzhledem k malému počtu dovozců, kteří projevili ochotu spolupracovat, bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není nutný.
4. SUBVENCOVÁNÍ
4.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(55)
Je nutno připomenout, že čínská vláda a čtyři čínští vyvážející výrobci poskytli odpovědi na dotazník a souhlasili s inspekcemi na místě, jež měly jejich odpovědi ověřit.
(56)
Pokud jde o čínskou vládu, Komise poté, co obdržela odpovědi na dotazník, jí zaslala tři písemná upozornění na nedostatky a jedno oznámení o inspekci. Poskytla čínské vládě dostatek času na přípravu a předložení vlastního vyjádření, kdykoli ji o to čínská vláda s uvedením důvodů požádala. V několika případech tak byly čínské vládě výrazně prodlouženy lhůty, jmenovitě o dva týdny v případě odpovědi na dotazník, takže celková lhůta pro předložení odpovědi na dotazník činila 49 dní, a o tři týdny v případě odpovědi na první z písemných upozornění na nedostatky, takže celková lhůta pro její předložení činila 40 dní.
(57)
Před konáním inspekcí na místě požádala čínská vláda Komisi o další písemné informace, zejména o kompletní seznam dotazů, jež Komise zamýšlela během inspekcí položit, a o seznam orgánů státní správy, jež se měly inspekcí na místě účastnit. Čínská vláda uvedla, že dokud jí tyto informace nejsou k dispozici, neplní Komise své povinnosti orgánu provádějícího šetření podle Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, zejména pak povinnosti podle odstavce 8 přílohy VI. Tvrdila dále, že nebudou-li jí tyto informace předloženy, nebude schopna zaručit výsledek inspekcí.
(58)
S tímto požadavkem čínské vlády vyjádřila Komise zdvořilý nesouhlas. V této souvislosti je nutno poznamenat, že Komise splnila veškeré příslušné podmínky, jež stanoví odstavec 8 přílohy VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a článek 26 základního nařízení. Čínské vládě bylo zasláno podrobné oznámení o inspekci, v němž byl potvrzen program návštěvy (termíny a skupina programů, jež měly být projednávány v jednotlivé dny, kdy měla inspekce probíhat) a v němž byla čínská vláda požádána o to, aby byli přítomni zástupci orgánů příslušných pro dotyčné programy a úředníci, kteří se podíleli na přípravě podání čínské vlády. Komise před provedením inspekcí na místě dále ozřejmila, že orgány příslušné za programy, jež jsou předmětem šetření, jakož i úředníky, kteří jsou nejvíce povoláni k účasti na inspekcích a k zodpovídání dotazů, zná pouze čínská vláda. K seznamu svých konkrétních dotazů Komise před provedením inspekcí na místě a v jejich průběhu vysvětlila, že tento seznam nepožadují právní předpisy WTO ani Unie a že účelem šetření je ověřit odpověď čínské vlády na dotazník a relevantní doplňující podání, a že se inspekce tedy bude řídit strukturou těchto dokumentů. Komise dále vysvětlila, že se pokusí získat a objasnit další informace potřebné pro probíhající řízení, avšak konkrétní formulace dotazů kladených v této souvislosti bude záviset na odpovědích čínské vlády na původní ověřování jejích odpovědí. Komise dále čínskou vládu před provedením inspekcí na místě upozornila, že odmítne-li čínská strana poskytovat potřebné informace či být orgánu provádějícímu šetření nápomocna při ověřování informací a údajů pokládaných za nezbytné pro účely řízení, může to postup šetření vážně ohrozit. Čínská vláda byla dále upozorněna na důsledky článku 28 základního nařízení.
(59)
Během inspekce na místě u čínského ministerstva obchodu v Pekingu se Komise v souladu s články 11 a 26 základního nařízení snažila předložené informace ověřit na základě podkladů použitých při přípravě odpovědi čínské vlády. Dospěla přitom k předběžnému závěru, že vzhledem k nedostatku dostupných údajů a podkladů nelze odpověď na dotazník řádně ověřit. Určité informace navíc nebyly předloženy vůbec, přestože o ně Komise výslovně požádala, a část dotazů nebyla zodpovězena. Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení.
(60)
Čínská vláda uvedla, že orgán provádějící šetření by měl určit nezbytnost informací přiměřeným způsobem tak, aby přitom nezneužil svých práv. Uvedla dále, že přestože nejsou informace pokládány za ideální ve všech ohledech, neměly by být považovány za bezpředmětné. Na základě těchto argumentů uvedla, že součinnost poskytuje podle svého nejlepšího vědomí a že její odpověď na dotazník je úplná. Tvrdila rovněž, že jsou inspekce na místě špatně naplánovány, neboť z oznámení o inspekci nebylo dostatečně zřejmé, co má být předmětem ověřování, a Komise neprovedla specifické inspekce na místě u všech vládních subjektů. V neposlední řadě tvrdila, že jí Komise ukládá neúměrnou zátěž a požaduje irelevantní a zbytečné informace.
(61)
V souvislosti s plánováním inspekcí na místě je třeba připomenout, že čínská vláda s termínem, programem inspekce i místem jejího konání souhlasila. Konkrétně byl termín inspekce na místě projednán v srpnu 2010. Komise původně navrhla, aby se inspekce na místě uskutečnila v prvním říjnovém týdnu roku 2010, a svůj návrh následně na základě požadavků čínské strany dvakrát změnila, nejprve na druhý a poté na třetí říjnový týden roku 2010. Stížnosti na načasování inspekcí na místě jsou tedy neopodstatněné, neboť Komise učinila maximum pro to, aby řádně odůvodněným požadavkům čínské vlády vyhověla. K požadovaným informacím je nutno poznamenat, že čínská vláda nic nenamítala vůči formátu dotazníku ani způsobu, jakým byly informace vyžádány. Odpověď na dotazník a následná vyjádření předkládalo jménem čínské vlády čínské ministerstvo obchodu. Komise si vyžádala informace, jež jsou pokládány za nezbytné pro reprezentativní zjištění, a zůstala ve svých požadavcích důsledná, když během šetření žádala o tytéž údaje a informace a čínskou vládu žádala o vysvětlení k předloženým informacím a jejímu zapojení do programů, jež byly předmětem šetření.
4.2. KONKRÉTNÍ PROGRAMY
(62)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující programy, jež byly údajně zapojeny do poskytování vládních subvencí.
I)
Preferenční úvěry výrobcům natíraného papíru
II)
Programy týkající se daně z příjmu
-
Preferenční daňové schéma pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie
-
Preferenční daňové schéma pro výzkum a vývoj
-
Osvobození od daně dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
III)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
Osvobození dováženého zařízení od DPH a cla
-
Vracení DPH v případě zařízení vyrobeného na domácím trhu
-
Osvobození podniků se zahraničními investicemi od daní za údržbu města, výstavbu a od příplatků na vzdělávání
IV)
Grantové programy
-
Známé značky
-
Zvláštní fondy pro přilákání zahraničních investičních projektů
-
Pomoc v antidumpingovém řízení
-
Grant na technologickou modernizaci v městě Šou-kuang
-
Fond na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou
-
Subvence z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií
-
Cena průmyslové zóny ve městě Su-čou za zachování hospodářského růstu
-
Zvláštní fond na úpravu znečištěné vody z jezera Tchaj-chu v provincii Ťiang-su
-
Zvláštní fond na úspory energie v průmyslové zóně ve městě Su-čou
-
Zvláštní fond na snížení celkových emisí nejdůležitějších znečišťujících látek ve městě Su-čou
-
Subvence na úspory vody a snížení emisí
-
Ekologická cena udělovaná odborem ochrany životního prostředí ve městě Su-čou
-
Cena udělovaná za energetické úspory ve městě Šou-kuang
V)
Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Poskytování práv na využití půdy
-
Poskytování chemikálií na výrobu papíru
-
Poskytování elektřiny
4.2.1. PREFERENČNÍ ÚVĚRY VÝROBCŮM NATÍRANÉHO PAPÍRU
a) Úvod
(63)
Čínští výrobci dotčeného výrobku údajně využívají výhod úvěrů s nízkými úrokovými sazbami, které jim poskytují banky spojené s vládní politikou a komerční banky ve státním vlastnictví. Děje se tak v souladu s politikou čínské vlády poskytovat podnikům finanční pomoc, jež má stimulovat a podporovat hospodářský růst a rozvoj čínského papírenského průmyslu. Jak vyplývá z pětiletých plánů a průmyslové politiky, nabízí bankovní systém papírenskému průmyslu zvýhodněné finanční programy.
b) Využití dostupných údajů
(64)
Komise se na základě informací v podnětu snažila vyšetřit poskytování bankovních úvěrů výrobcům natíraného papíru. Proto bylo pokládáno za nezbytné požádat čínskou vládu, aby ve své odpovědi na dotazník a následných podáních uvedla konkrétní informace a údaje k několika vládním plánům a projektům, jež jsou zaměřeny na stimulaci a podporu rozvoje čínského odvětví výroby papíru. Jednalo se o tyto plány a projekty:
-
Desátý pětiletý plán civilního hospodářství a společenského rozvoje v Číně („10. pětiletka“),
-
„Desátý pětiletý plán“ papírenského průmyslu („pětiletka papírenského průmyslu“),
-
Desátý pětiletý plán a zvláštní plán na rok 2010 pro budování národního lesnictví a integraci papírenského průmyslu („integrační projekt“),
-
Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení „Dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace“ („rozhodnutí č. 40“),
-
Směrný index restrukturalizace průmyslu („směrný index“),
-
Hlavní směry pro Jedenáctý pětiletý plán národního hospodářského a společenského rozvoje (2006-2010) („11. pětiletka“),
-
Oběžník Státní rady k realizaci hlavních cílů (11. pětiletka) a dělbě úkolů („prováděcí oběžník k 11. pětiletce“),
-
Koncepce rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007 („strategie papírenství na rok 2007“),
-
Rozvojový plán provincie Kuan-tung,
-
Jedenáctá pětiletka města Čan-ťiang,
-
Jedenáctá pětiletka města Ťi-ning.
(65)
Informace vyžádané k uvedeným plánům poskytla čínská vláda jen zčásti. V plném rozsahu, tj. v čínském znění s anglickým překladem, byly předloženy pouze dva z vyžádaných plánů (rozhodnutí č. 40 a směrný index restrukturalizace průmyslu). Ke třem regionálním plánům, jež si Komise původně vyžádala, čínské orgány uvedly, že nejsou relevantní, neboť v daných regionech nejsou usazeni vyvážející výrobci, kteří na šetření spolupracují („spolupracující vyvážející výrobci“). Tyto plány proto nebyly předloženy, což Komise akceptovala, avšak požádala o plány rozvoje oblastí (regionů, provincií, obcí), v nichž tito výrobci usazeni jsou. Čínská vláda předložila znění 11. pětiletky provincie Ťiang-su a 11. pětiletky provincie Šan-tung v čínském jazyce, nikoli však jejich překlad, a to ani překlad jejich obsahu. Ke dvěma plánům, jež předloženy nebyly, čínská vláda uvedla, že se týkají období 2000-2005, a jsou tedy již zastaralé. Komise toto tvrzení akceptovala. Zbývající plány (integrační projekt, 11. pětiletka, prováděcí oběžník k 11. pětiletce a strategie papírenství na rok 2007) byly předloženy pouze v čínštině spolu s anglickým překladem jejich obsahu. Čínská vláda uvedla, že požadavky Komise bylo příliš náročné splnit a že vláda má pouze omezené zdroje, a tedy nemohla tyto dokumenty přeložit.
(66)
K výše uvedenému je třeba poznamenat, že Komise žádala o informace, jež pro účely šetření pokládala za nezbytné vzhledem k tomu, že je zmiňoval podnět. Komise navíc opakovaně zdůrazňovala, že je požadované dokumenty zapotřebí předložit v angličtině. U tohoto druhu důležitého dokumentu se jedná o nezbytnost, jelikož ze samotného obsahu nebylo možno určit, která část dokumentu je pro šetření relevantní. Plány předložené v čínštině navíc nejsou dlouhé a podle všeho jsou k dispozici relevantní dokumentace i v angličtině, která byla pořízena buď nezávislými zdroji (advokátní kanceláře specializované na čínské právo) nebo při antisubvenčních šetřeních, jež v Číně prováděly Spojené státy americké (dále jen „USA“).
(67)
Komise tak měla možnost ověřit pouze tyto dokumenty: rozhodnutí č. 40, směrný index a strategii papírenství na rok 2007, jejichž anglická verze byla součástí podnětu a kterou poskytl i jeden z vyvážejících výrobců.
(68)
K tomu, aby mohla vyšetřit míru vládních zásahů na čínském finančním trhu a vytvořit si potřebný přehled o finančním sektoru v ČLR, si Komise vyžádala jednak informace o tom, jaký procentní podíl představuje majetková účast vlády ve finančních institucích, jednak údaje k výši, resp. procentnímu podílu úvěrů, jež poskytují banky ve státním vlastnictví. Čínská vláda tvrdila, že nemá o podílnících bank k dispozici žádné záznamy, přestože článek 61 zákona o komerčních bankách (Law on Commercial Banks) [2003] č. 13 stanoví, že banky tyto údaje vykazují „orgánu bankovního dohledu při Státní radě a Čínské lidové bance (People's Bank of China)“. Pokud jde o výši, resp. procentní podíly úvěrů, jež banky ve státním vlastnictví poskytují, čínská vláda potvrdila, že přestože jsou relevantní údaje zaznamenávány, nemůže je dát Komisi k dispozici. Komise dále usnadnila čínské vládě práci tím, že omezila požadované informace o výši vládní účasti pouze na ty finanční instituce, o nichž se zjistilo, že úvěrují spolupracující vyvážející výrobce. Čínská vláda však neposkytla relevantní údaje ani o tomto omezeném segmentu finančních institucí, jež v Číně působí.
(69)
K tomu, aby mohla vyšetřit úvěrovou politiku čínských bank (např. metod při určování úrokových sazeb úvěrů, oceňování úvěrů atd.), požádala Komise čínskou vládu o informace ke strategiím, jež sledují příslušné státní orgány, konkrétně Čínská lidová banka a Komise pro bankovní dohled. Čínská vláda k této úvěrové politice neposkytla žádné relevantní informace. K doložení úlohy, jakou Čínská lidová banka sehrává při určování úrokových sazeb, a vztahu, jaký zaujímá vůči bankovnímu systému, nebyl předložen jediný dokument, předpis ani pokyny, jež by uvedená banka bankovnímu systému adresovala. Vysvětlena nebyla ani aplikace zákona o komerčních bankách [2003] č. 13, zejména jeho článků 34, 38 a 39, jež stanoví základní pravidla pro poskytování úvěrů a další podnikatelské činnosti komerčních bank, přestože Komise o toto vysvětlení výslovně žádala.
(70)
Za účelem vyšetřit úvěrovou politiku čínských bank, jež během období šetření poskytovaly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, požádala Komise čínskou vládu, aby uspořádala schůzky s těmito konkrétními bankami, tak aby mohla Komise ověřit informace o preferenčních úvěrech poskytovaných čínským výrobcům bezdřevého natíraného papíru. Čínská vláda uvedla, že nemůže bankám ve státním vlastnictví uložit, aby tyto schůzky organizovaly. K otázce, zda uvedené banky při poskytování úvěrů posuzují úvěrová rizika, a pokud ano, jakým způsobem, tedy nebyly od čínských bank shromážděny žádné důkazy.
(71)
Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo vedle relevantních dokumentů čínské vlády, jež předložily další strany, nezbytné použít informace ze sekundárních zdrojů včetně podnětu a veřejně dostupných informací pořízených na internetu. Čínská vláda vznesla vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné nové důkazy nepředložila.
(72)
Aby bylo možno ověřit informace o preferenčních úvěrech poskytovaných čínským výrobcům bezdřevého natíraného papíru, byli spolupracující vyvážející výrobci požádáni, aby uspořádali schůzky s konkrétními bankami, které je během období šetření pokytovaly úvěry. Žádné schůzky však neproběhly. Opakované žádosti Komise o jejich uspořádání postupovali spolupracující vyvážející výrobci příslušným bankám, ty však odmítaly na šetření spolupracovat. Spolupracující vyvážející výrobci byli upozorněni na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo pokládáno za nezbytné opřít veškerá zjištění k bankovním úvěrům, jež byly těmto výrobcům poskytnuty, na dostupných údajích. Výrobci vznesli vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné další důkazy nepředložili.
(73)
Jeden z čínských vyvážejících výrobců byl požádán o konkrétní informace ke konkrétní dohodě se třemi čínskými bankami o restrukturalizaci dluhu. Uvedený výrobce odmítl nezbytné informace poskytnout, a proto nebylo možné ověřit ani tuto celkovou dohodu a související úvěry poskytnuté na základě smluv, ani žádné konkrétní údaje, např. dobu, na niž byly úvěry poskytnuty, splátkový harmonogram či úrokovou sazbu. Tento spolupracující vyvážející výrobce byl upozorněn na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo pokládáno za nezbytné opřít veškerá zjištění k bankovním úvěrům, jež byly tomuto spolupracujícímu vyvážejícímu výrobci poskytnuty, na dostupných údajích. Tento výrobce vznesl vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné další důkazy nepředložil.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
i) Vládní zásahy do finančního bankovního systému v souvislosti s preferenčními úvěry papírenskému průmyslu
- Úloha vládních plánů
(74)
Šetření zjistilo, že jsou papírenskému průmyslu věnovány konkrétní strategické plány. Podle nich mají výkonnost tohoto odvětví pozorně sledovat státní orgány, jež mají v úkolu realizovat zvláštní politiku (např. provádět dekrety), tak aby byly cíle těchto strategických plánů naplněny. Šetření dále zjistilo, že tyto specifické strategické plány upravují i preferenční úvěry papírenskému průmyslu.
(75)
Po prostudování rozhodnutí č. 40 a zvláštního oddílu o financování ve strategii papírenství na rok 2007 je totiž zřejmé, že čínský systém státního plánování bankám ukládá poskytovat papírenskému průmyslu úvěry.
(76)
K rozhodnutí č. 40 je nutno poznamenat, že se jedná o příkaz Státní rady jakožto nejvyššího správního orgánu ČLR, a je tedy právně závazný pro další veřejnoprávní a hospodářské subjekty. Rozhodnutí klasifikuje průmyslová odvětví na „podporované, omezované a eliminované projekty“. Tento akt představuje průmyslověpolitickou směrnici, která spolu se směrným indexem ozřejmuje způsob, jakým čínská vláda realizuje svou politiku stimulovat a podporovat určité skupiny podniků či odvětví, např. papírenského odvětví, které směrný index řadí do kategorie odvětví „podporovaných“. K počtu odvětví klasifikovaných jako „podporovaná“ je třeba poznamenat, že jich je celkem 26, a představují tedy jen zlomek čínského hospodářství. Navíc v rámci těchto 26 odvětví mají status „podporovaných“ jen určité činnosti. Rozhodnutí č. 40 v článku 17 dále stanoví, že pro „podporované investiční projekty“ platí zvláštní výhody a pobídky (finanční podpora, osvobození od dovozního cla, osvobození od DPH či osvobození od daně). Na straně druhé rozhodnutí č. 40 v souvislosti s „restriktivními a eliminovanými projekty“ zmocňuje státní orgány, aby přímo intervenovaly za účelem regulace trhu. Články 18 a 19 de facto požadují, aby příslušný orgán uložil finančním institucím úvěry již neposkytovat, a útvaru státní cenové správy ukládají, aby zvýšil ceny elektřiny a dodavatelům elektřiny nařídil, aby své dodávky „restriktivním a eliminovaným projektům“ ukončily. Z výše uvedeného je zřejmé, že rozhodnutí č. 40 stanoví pravidla závazná pro všechny hospodářské instituce, a to v podobě směrnic o pomoci podporovaným odvětvím, k nimž patří rovněž papírenský průmysl.
(77)
Strategie papírenství na rok 2007 stanoví pro uvedené odvětví konkrétní podmínky, směr a cíle. Popisuje stav papírenského průmyslu v Číně (např. počet podniků, výrobu, spotřebu, vývoz či statistické údaje k druhu používaných surovin). Stanoví strategie a cíle papírenského průmyslu, pokud jde o plánování v tomto odvětví, využívání surovin, technologií a zařízení, strukturu výrobků a organizační strukturu výrobců. Strategie dále upravuje „vstupní kritéria“ tohoto odvětví, neboť určuje konkrétní požadavky na poměr mezi majetkem a závazky a stanoví, jaký konkrétní úvěrový rating a konkrétní cílové úspory z rozsahu, podíly na trhu a spotřebu energie a vody mají společnosti v tomto odvětví dosáhnout. Podniky mají na jejím základě zpracovat vlastní plány rozvoje. Provinciím a regionům dále strategie ukládá, aby se podílely na její realizaci, a celou kapitolu věnuje „investicím a financování“ papírenského průmyslu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že podle strategie finanční instituce výslovně nesmějí úvěrovat žádný projekt, který neodpovídá jejím ustanovením. Úhrnem řečeno je po prostudování strategie papírenství na rok 2007 a z její formulace zřejmé, že se jedná o specifický nástroj státu, jehož cílem je regulovat papírenský průmysl v Číně a jejž je nutno pokládat za povinný nástroj průmyslové politiky, který jsou příslušné zúčastněné strany v Číně (státní orgány, finanční instituce a výrobci) povinny konkrétním způsobem realizovat.
(78)
Čínská vláda uvedla, že je strategii papírenství na rok 2007 nutno pokládat za směrný, nezávazný plán. Tvrdila dále, že v témže kontextu není právně závazný žádný z vládních plánů a projektů, a tudíž nelze v jejich rámci poskytnout žádný finanční příspěvek či výhodu. Pouhé pročtení strategie papírenství na rok 2007 a jeho výše uvedených konkrétních ustanovení však ozřejmí, že tento dokument nelze pokládat za nezávaznou směrnici. V tomto ohledu se připomíná, že ve strategii papírenství na rok 2007 se mimo jiné uvádí: „Politika průmyslového rozvoje je vytvářena na základě požadavků zdokonalení reformy socialistického tržního hospodářství, jakož i na základě souvisejících právních a správních předpisů s cílem vytvořit spravedlivé tržní podmínky a prostředí příznivé pro rozvoj, řešit stávající problémy rozvoje papírenského průmyslu a řídit zdravý rozvoj tohoto odvětví“. K ostatním plánům a projektům, jež jsou vyjmenovány v 64. bodě odůvodnění, je třeba uvést, že přinejmenším jeden z nich odkazuje na prováděcí oběžník k 11. pětiletce. Není snadné porozumět tomu, jak může být k právně údajně nezávaznému dokumentu (vládnímu plánu) vydán právně závazný prováděcí akt (v daném případě oběžník Státní rady).
(79)
Článek 34 zákona o komerčních bankách [2003] č. 13 mimoto uvádí, že banky „vykonávají úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a pod vedením státní průmyslové politiky“. V tomto zvláštním případě je relevantní státní průmyslová politika zakotvena ve strategii papírenství na rok 2007. Je tedy jen logické vyvodit závěr, že úvěry, jež výrobci bezdřevého natíraného papíru získávají u komerčních bank ve státním vlastnictví, se řídí vládními směrnicemi.
(80)
Předmětem šetření byla i úloha, kterou sehrává Národní komise pro rozvoj a reformy (National Development and Reform Commission). Čínská vláda k němu uvedla, že se jedná o agenturu Státní rady, která koordinuje makroekonomickou politiku a řídí vládní investice. Tento státní orgán vydal kromě jiných plánů i strategii papírenství na rok 2007. K právnímu rámci, podle nějž byla Národní komise pro rozvoj a reformy zřízena a vyvíjí svou činnost, např. její stanovy, nebyly přes výslovnou žádost předloženy žádné dostupné informace. Komisi se od čínské vlády dostalo pouze vysvětlení, že se Národní komise pro rozvoj a reformy musí řídit pokyny Státní rady jakožto nejvyššího orgánu státní správy, že jsou však tyto informace pro šetření irelevantní. Toto tvrzení nelze akceptovat. Stanovy orgánu, který vydává vládní plány, jsou pro účely šetření pokládány za relevantní, neboť jsou to vládní plány a projekty, které jsou jeho předmětem. Komise požádala i o zdůvodnění skutečnosti, proč čínská Národní komise pro rozvoj a reformy systematicky shromažďuje od společností podrobné údaje. Čínská vláda k tomu uvedla, že tyto informace lze shromažďovat prostřednictvím průmyslových sdružení a z jiných veřejných zdrojů. Ze skutečnosti, že jsou v rámci zvláštního mechanismu systematicky shromažďovány údaje o společnostech určené pro zpracování vládních plánů a projektů, však vyplývá, že jsou tyto plány a projekty pokládány za významnou součást státní průmyslové politiky.
(81)
Z uvedeného vyplývá, že veškerá rozhodnutí, jež finanční instituce přijímají vůči papírenskému průmyslu, musí brát v úvahu nutnost plnit cíle příslušných strategických plánů. O společnostech, jež tyto konkrétní strategické plány zařazují mezi „podporovaná odvětví“, se totiž předpokládá, že mají velmi dobrý úvěrový rating, což má přímý dopad na hodnocení jejich úvěruschopnosti v čínském finančním systému. Jak dále vyplývá z kapitoly o financování ve strategii papírenství na rok 2007 a ze sdělení o úvěrovém ratingu, které Komisi poskytl jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, nařizuje čínský systém státního plánování bankám, aby úvěrovaly papírenský průmysl; podle těchto zdrojů je společnostem udělován velmi dobrý úvěrový rating, neboť tyto společnosti splňují podmínky konkrétních strategických plánů. Zde je třeba poznamenat, že uvedené sdělení o úvěrovém ratingu, jež bylo předloženo během šetření, přímo spojuje pozitivní budoucí vyhlídky společnosti s existencí strategických plánů pro papírenství a splnění jejich cílů. Existují i důkazy o tom, že státní orgány sledují výkonnost společností, neboť každoročně přezkoumávají jejich podnikatelská oprávnění a shromažďují tímto způsobem statistické údaje o jejich finanční situaci a výkonnosti. Z informací od spolupracujících vyvážejících výrobců byly dále získány důkazy o tom, že Čínská lidová banka sleduje v souladu s článkem 9 nařízení o registraci a konzultaci bank úvěrovou situaci společností, a to prostřednictvím ročního přezkumu úvěrů, jež si společnosti každoročně berou.
(82)
Všechny výše uvedené skutečnosti prokazují, že mezi konkrétními strategickými plány a financováním papírenského průmyslu existuje vazba.
- Vládní zásahy v bankovním sektoru
(83)
Pokud jde o spolupracující vyvážející výrobce, šetření zjistilo, že dvěma z nich byla ve většině případů automaticky poskytována nejnižší možná úroková sazba v rámci limitů, jež stanovila Čínská lidová banka, zatímco další dva využívali výhodných změn splátkového harmonogramu, jež byly sjednány v roce 2008. Čínské banky ve státním vlastnictví totiž odkoupily veškeré úvěry poskytnuté zahraničními bankami; úvěry se změněným splátkovým harmonogramem nebyly poskytovány s významnou rizikovou prémií nad rámec základní úrokové sazby Čínské lidové banky.
(84)
Šetření dále zjistilo, že jsou vládní zásahy pro čínský finanční trh charakteristické, neboť většina významných bank je ve státním vlastnictví. Čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace k podílníkům, resp. vlastnické struktuře bank v Číně. Jak je však uvedeno dále, Komise zkompilovala všechny dostupné údaje, tak aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Při analýze, zda jsou bankám svěřeny pravomoci státní správy nebo zda je vykonávají, nezjišťovala Komise pouze informace týkající se státního vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vládní dozor nad činností, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a skutečnost, zda byl příslušný subjekt zřízen zákonem.
(85)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky ve státním vlastnictví mají v Číně největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Podle průzkumu čínského bankovního sektoru, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank (2006 Deutsche Bank Research on China's banking sector), může podíl bank ve státním vlastnictví dosahovat více než 2/3 čínského trhu. Zpráva WTO o výsledcích přezkumu obchodní politiky Číny ke stejnému tématu uvádí: „Dalším významným rysem finančního sektoru v Číně je vysoká míra státního vlastnictví“. (5) Je třeba poznamenat, že na čtyři velké banky ve státním vlastnictví (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank a Industrial and Commercial Bank) připadá z čínského bankovního sektoru podle všeho více než polovina. Podíl státu v bankách spojených s vládní politikou a v dalších bankách ve státním vlastnictví dosahuje přes 50 %, a tyto banky tak kontroluje vláda. Komise rovněž požádala o informace týkající se struktury vládního dozoru ve výše uvedených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o papírenský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Čínská vláda ani uvedené banky nicméně takové informace neposkytly. Pouze opakovaně odkazovaly na informace obsažené ve výročních zprávách bank, které předložily. Informace ve výročních zprávách bank však neobsahovaly (a nemohly obsahovat) informace v tak podrobné míře, jak bylo požadováno.
Komise musela tudíž použít dostupné informace. Na základě dostupných informací došla k závěru, že výše uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Zdrojem relevantních údajů, o něž se opírají výše uvedená zjištění, byly informace od čínské vlády, výroční zprávy čínských bank, jež buď předložila čínská vláda, nebo jsou veřejně dostupné, dále informace extrahované z průzkumu, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank o čínském bankovním sektoru, informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a údaje v podnětu. Pokud jde o zahraniční banky, připadá na ně v čínském bankovním sektoru podle nezávislých odhadů jen malý podíl, a hrají tedy při poskytování úvěrů podle politického záměru jen nevýznamnou roli; podle relevantních údajů by tento podíl mohl činit pouhé 1 % čínského trhu (6). Relevantní veřejně dostupné informace dále potvrzují, že zejména velké čínské komerční banky nadále spoléhají na to, že se v případě nedostatečné kapitálové přiměřenosti v důsledku úvěrové expanze postarají o zvýšení kapitálu jejich podílníci ve státním vlastnictví a vláda (7). V této souvislosti je třeba uvést, že velká většina bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, je ve státním vlastnictví. Z dostupných údajů bylo totiž zjištěno, že přinejmenším třináct z uváděných devatenácti bank je ve státním vlastnictví; patří k nim i dvě banky spojené s vládní politikou (Export-Import Bank of China a China Development Bank) a významné čínské komerční banky, např. Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China.
Pokud jde o ostatní státem vlastněné banky, Komise požádala o stejné informace týkající se vládního dozoru a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o papírenský průmysl, jaké byly zmíněny výše. Tyto podrobné informace opět nebyly poskytnuty kromě opakovaného odkazu na informace v příslušných výročních zprávách bank, které byly ve většině případů pouze v čínštině bez anglického překladu. Informace ve výročních zprávách bank však nemohou poskytnout informace v tak podrobné míře, jak bylo požadováno. Pokud jde o banky spojené s vládní politikou, jak je vysvětleno níže, šetřením bylo zjištěno, že neexistuje žádná jasná právní úprava jejich úlohy a jejich vztahu k vládě. Podle tvrzení čínské vlády při inspekci na místě se však zdá, že banky spojené s vládní politikou podporují pro vládní politiku v Číně a nejsou provozovány za účelem dosahování zisku. Všechny výše uvedené skutečnosti potvrzují, že uvedené čtyři banky jsou kontrolovány vládou a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu.
(86)
Komise se dále snažila prošetřit rozdíl mezi bankami spojenými s vládní politikou (podle dostupných informací se jedná o Export-Import Bank of China, China Development Bank a Agricultural Development Bank of China) a státem vlastněnými bankami komerčními. K těmto dvěma odlišným kategoriím finančních institucí si vyžádala vysvětlení. Podle vyjádření čínské vlády nereguluje činnost bank spojených s vládní politikou žádný právní předpis, neboť čínské orgány v současnosti teprve pracují na návrhu příslušného zákona. Čínská vláda dále uvedla, že jedna z bank spojených s vládní politikou (jmenovitě China Development Bank) by neměla být pokládána za banku spojenou s vládní politikou, neboť byla přeměněna na holdingovou společnost a nachází se v přechodné fázi. K tomu budiž poznamenáno, že předložené informace potvrzují, že k bankám spojeným s vládní politikou je přistupováno odlišně od komerčních bank. Ačkoli činnost ani chování těchto bank na čínském finančním trhu nejsou upraveny žádnými pravidly, vyplývá z oběžníků Čínské lidové banky, kde se o nich výslovně hovoří, že banky spojené s vládní politikou mají v porovnání s komerčními bankami zvláštní postavení. Pokud jde o postavení China Development Bank, čínský stát v ní drží (prostřednictvím čínského ministerstva financí) více než 50 % akcií, a její přeměna na holdingovou společnost tedy nemá na vládní kontrolu žádný vliv.
(87)
Dalším faktorem, jenž zkresluje podmínky na čínském finančním trhu, je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob určování úrokových sazeb a jejich fluktuace. Šetření totiž zjistilo, že uvedená banka má konkrétní pravidla, jež pohyb úrokových sazeb v Číně regulují. Podle dostupných informací je úprava těchto pravidel obsažena v Oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů - Yinfa [2004] č. 251. Finanční instituce mají podle nich stanovovat své úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od základní úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě úvěrů od komerčních bank a komerčně spravovaných úvěrů od bank spojených s vládní politikou není stanoveno horní, nýbrž jen dolní limitní rozmezí. V případě městských a venkovských úvěrových družstev je stanoveno horní i dolní limitní rozmezí. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž Státní rada vydala zvláštní úpravu, se úrokové sazby nepohybují směrem nahoru. Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definicím a formulacím, jež jsou obsaženy ve výše uvedeném oběžníku, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Čínská vláda uvedla, že tyto oběžníky byly součástí reformy, v jejímž rámci probíhala liberalizace úrokových sazeb, bližší vysvětlení však nepodala. K žádosti o vysvětlení k preferenčním a dalším úvěrům, jež blíže vymezuje Státní rada, čínská vláda uvedla, že znění příslušného čínského dokumentu vychází z předpokladu, že další úvěry blíže vymezí Státní rada.
K vysvětlení, proč čínské právní předpisy vymezují preferenční úvěry, čínská vláda neuvedla žádné další údaje ani relevantní dokumentaci. I pokud tato tvrzení čínské vlády akceptujeme, není v souvislosti s dalšími druhy úvěrů zřejmé, proč zákonodárce pokládal za nezbytné možnost dalších úvěrů vymezovaných Státní radou zavádět. Komise dále žádala o vysvětlení k existenci komerčně spravovaných politických úvěrů, o nichž se zmiňuje oběžník č. 251. Čínská vláda v této věci neposkytla žádná vysvětlení ani důkazy. Čínská vláda byla dále požádána o aktualizace či právní předpisy vydané v návaznosti na uvedené oběžníky, jež by se týkaly úvěrové politiky komerčních bank a bank spojených s vládní politikou, tyto informace však neposkytla.
(88)
V neposlední řadě je třeba poznamenat, že čínská vláda nepředložila ke struktuře čínského bankovního systému žádné další informace ani statistické údaje.
(89)
Na základě 74. až 88. bodu odůvodnění a s přihlédnutím k nedostatečné spolupráci čínské strany (a na základě úvah v 90. bodě odůvodnění) dospěla Komise k závěru, že finanční trh v Číně je narušen vládními zásahy a úrokové sazby, jež účtují nevládní banky a další finanční instituce, jsou se sazbami vládními pravděpodobně sladěny. Úrokové sazby, jež účtují nevládní banky a další finanční instituce, tedy nelze pokládat za vhodný komerční základ pro srovnání při určování případné výhody, kterou získávají příjemci vládních úvěrů.
ii) Finanční příspěvek
(90)
S ohledem na všechny uvedené skutečnosti se dále konstatuje, že naprostou většinu úvěrů poskytly uvedeným dvěma spolupracujícím výrobcům banky spojené s vládní politikou či jiné banky ve státním vlastnictví, jež jsou z důvodu úzkých vazeb na vládu považovány za veřejnoprávní subjekty. Tyto banky jsou z více než 50 % vlastněny státem, a jsou tedy považovány za banky kontrolované vládou. Existují i další důkazy o tom, že tyto banky ve skutečnosti konají z pověření vlády, neboť, jak je vysvětleno v 65. bodě odůvodnění, zasahuje stát (tj. Čínská lidová banka) zřetelně do způsobu, jakým komerční banky rozhodují o úrokových sazbách úvěrů, jež poskytují čínským společnostem; přitom v některých případech uvedených v 83. bodě odůvodnění byla společnostem téměř automaticky poskytnuta nejnižší možná sazba v rámci rozmezí, jež určil stát. Za těchto okolností jsou úvěrové postupy těchto subjektů přímo přičitatelné vládě. Skutečnost, že banky jednají z pověření vlády, potvrzuje rovněž způsob, jakým zajišťují naplňování průmyslové politiky vlády strategie papírenství na rok 2007, rozhodnutí 40 a článek 34 zákona o komerčních bankách (viz 74. až 81. bod odůvodnění). Existuje rovněž řada nepřímých důkazů podporovaných objektivními studiemi a zprávami, které svědčí o tom, že v čínském finančním systému stále dochází k rozsáhlým vládním intervencím (viz 312. bod odůvodnění). A konečně, Čína neposkytla informace, které by umožnily lepší pochopení vztahu mezi státem vlastněnými bankami a vládou (viz 68. až 70. a 84. až 86. bod odůvodnění). V případě úvěrů, jež poskytují banky spojené s vládní politikou či ve státním vlastnictví, tak Komise dospívá k závěru, že výrobci natíraného papíru získávají finanční příspěvek v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
iii) Výhoda
(91)
V míře, v níž jsou vládní půjčky poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je jim poskytována výhoda podle čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení. Vzhledem ke zjištění, že nevládní úvěry v Číně nepředstavují vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek, byl tento srovnávací základ sestaven pomocí metody popsané v 96. až 102. bodě odůvodnění.
iv) Specifičnost
(92)
Čínská vláda byla požádána o informace jednak ke kritériím, jejichž splněním vzniká na subvenci nárok, jednak k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít o dostupné údaje. Je třeba poznamenat, že podle čl. 28 odst. 6 platí: „Nespolupracuje-li účastník řízení vůbec nebo jen částečně a následkem toho nebudou některé podstatné informace sděleny, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval“. Přihlíženo bylo k následujícím údajům:
-
důkaz specifičnosti subvence, jenž předložil žadatel,
-
zjištění (viz 77. a 78. bod odůvodnění), podle nichž směřují do papírenského průmyslu specifické subvence na základě specifického plánu pro dané odvětví, tj. pětiletky papírenského průmyslu,
-
důkazy (viz 76. bod odůvodnění) o tom, že je papírenský průmysl „podporovaným odvětvím“ (rozhodnutí č. 40),
-
článek 34 zákona o komerčních bankách [2003] č. 13 (viz 79. bod odůvodnění), podle nějž komerční banky vykonávají úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky; v tomto konkrétním případě tedy úvěrová činnost těchto bank probíhá v intencích pětiletky papírenského průmyslu,
-
zjištění (viz 81. bod odůvodnění), podle nichž čínský systém státního plánování nařizuje bankám, aby papírenský průmysl úvěrovaly, a podle nichž se u společností předpokládá velmi dobrý úvěrový rating, neboť splňují podmínky podle konkrétních strategických plánů.
(93)
Na základě výše uvedeného a vzhledem k tomu, že čínská vláda během šetření nespolupracovala, z dostupných důkazů vyplývá, že subvence, jež jsou poskytovány společnostem v papírenském průmyslu, nejsou obecně dostupné všem podnikům, a jedná se tedy o subvence specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích či podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
d) Závěry
(94)
S ohledem na výše uvedené je třeba financování papírenského průmyslu pokládat za subvenci.
(95)
Tato subvence by měla být vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(96)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna za období šetření. Podle čl. 6 písm. b) základního nařízení se za výhodu považuje rozdíl mezi částkou, kterou platí daná společnost za poskytnutí vládní půjčky, a částkou, kterou by tato společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by mohla získat na trhu.
(97)
Jak je vysvětleno výše, jsou úvěry, jež čínské banky poskytují, výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím trhu; vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek byl tudíž sestaven pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodného srovnávacího základu u úrokových sazeb rovněž dostupných údajů.
(98)
Při sestavování vhodného srovnávacího základu je pokládáno za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby odrážely běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována za zkreslených tržních podmínek a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné z údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců sice vycházet, avšak uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad zkreslených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(99)
S ohledem na výše uvedené byli čínská vláda i spolupracující vyvážející vývozci (jak je uvedeno v 68. až 72. bodě odůvodnění) požádáni o informace k úvěrové politice čínských bank a ke způsobu, jakým byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Navzdory opakovaným žádostem zúčastněné strany tyto informace neposkytly. Vzhledem k takto nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným skutečnostem a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení je pokládáno za náležité uvažovat situaci, že je všem podnikům v Číně udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg), a uplatnit na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. V případě úvěrů v cizí měně uplatňuje Komise na standardní úvěrovou sazbu uvedenou v příslušných čínských úvěrových smlouvách (sazbu LIBOR) adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. Nicméně vzhledem k celkově nedostatečné spolupráci čínské vlády při poskytování informací o bankách ve státním vlastnictví a při zjednávání přístupu k nim je v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení a s ohledem na všechny dostupné skutečnosti pokládáno za náležité použít úvěrový rating BB (v neinvestičním, spekulativním stupni).
(100)
Výhoda pro vyvážející výrobce byla vypočtena tím způsobem, že byl úrokový diferenciál v procentním vyjádření vynásoben nesplacenou výší úvěru, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté rozpočítána na celkový obrat spolupracujících vyvážejících výrobců.
(101)
Jak je vysvětleno v 73. bodě odůvodnění, odmítl jeden z vyvážejících výrobců předložit důležitou dohodu o restruktualizaci dluhu. Nebylo tak možno ověřit základní informace o úvěrech, jež jsou předmětem dohody, např. úrokovou sazbu, splatnost, splátkový harmonogram atd. Vyvážející výrobce ani neprokázal, že z předmětných úvěrů splatil jistinu. Při výpočtu výše výhody byly proto tyto úvěry posouzeny jako grant a byly rozpočítány na období šetření spolu s úrokem, jenž během tohoto období zůstal nezaplacen a jehož výpočet je uveden v 100. bodě odůvodnění.
(102)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 5,37 % a v případě společností ze skupiny Chenming 1,26 %.
4.2.2. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU
- Preferenční daňové schéma pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie
(103)
Společnostem, jež si úspěšně požádají o vydání osvědčení podniku, který využívá nejnovější a špičkové technologie, tento program umožňuje využít snížené sazby u daně z příjmů ve výši 15 % oproti běžné sazbě, jež činí 25 %.
a) Právní základ
(104)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven jednak v článku 28 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (Enterprise Income Tax Law of the PRC) (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), jednak ve Správních opatřeních k určování podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie. Týká se jej i Oznámení státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985). Toto oznámení podrobněji upravuje realizaci tohoto programu.
b) Nárok na subvenci
(105)
Článek 10 správních opatření k určování podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie, vyjmenovává seznam kritérií, jejichž splněním vzniká společnostem nárok na využití programu. Splňuje-li společnost veškeré podmínky článku 10, musí podat příslušným orgánům žádost postupem podle článku 11 zmíněných opatření.
c) Praktická realizace
(106)
Společnost, jež zamýšlí o účast v programu požádat, musí podat elektronickou cestou žádost u místního odboru pro vědu a technologie, který tuto žádost předběžně posoudí. Tento odbor následně společnost doporučí u útvaru pro vědu a technologie příslušné provincie. Před vydáním rozhodnutí o tom, že bude žadateli uděleno osvědčení podniku, který využívá nejnovější a špičkové technologie, je uvedený útvar oprávněn provést přímo v prostorách žadatele šetření.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(107)
Tohoto podpůrného programu se účastnili tři spolupracující vyvážející výrobci, kteří získali během období šetření výhody. Přestože čínská vláda nepředložila žádné správní předpisy, poskytli vyvážející výrobci dostupné právní texty. Ani z nich však nelze dost dobře vyčíst postup podávání žádosti, jenž tak zůstává vágní a netransparentní.
e) Závěry
(108)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(109)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(110)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce natíraného papíru. V kapitole 4 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007) věnované „daňovým pobídkám“ totiž článek 25 stanoví, že „pobídky v oblasti daně z příjmů podniků poskytuje stát hlavním odvětvím a projektům, jež stát podporuje“. Komise má za to, že zásady a klasifikaci, z nichž vychází zařazení podniku do kategorie podporovaných, stanovila Státní rada v rozhodnutí č. 40 (článek 14) a ve směrném katalogu průmyslové restrukturalizace. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(111)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(112)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za posuzované období. Za výhodu se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby po odečtení výše daně vypočtené podle snížené preferenční sazby. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(113)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 1,22 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,58 %.
- Preferenční daňové schéma pro výzkum a vývoj
(114)
Tento program nabízí výhodu všem společnostem, jež jsou uznávanými realizátory výzkumných a vývojových projektů. Toto zařazení jim umožňuje u daně z příjmů právnických osob uplatnit 50 % skutečných výdajů na schválené projekty.
a) Právní základ
(115)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven i) v čl. 30 odst. 1 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), dále ii) v článku 95 Prováděcího nařízení k zákonu ČLR o dani z příjmů podniků, výnosu Státní rady ČLR č. 512 vyhlášeném dne 6. prosince 2007, a iii) v Průvodci hlavními odvětvími (oznámení č. 6 z roku 2007).
b) Nárok na subvenci
(116)
Tento program nabízí výhodu společnostem, jež byly uznány za realizátory výzkumných a vývojových projektů. Podmínky pro účast v něm splňují pouze výzkumné a vývojové projekty společností, jež využívají nejnovější a špičkové technologie a jimž se dostává primární podpory od státu; tyto podmínky splňují dále projekty vyjmenované v Průvodci hlavními odvětvími industrializace za pomoci špičkových technologií v rámci stávající rozvojové priority, který vydala Národní komise pro rozvoj a reformy.
c) Praktická realizace
(117)
Společnosti, jež zamýšlejí podat žádost o účast v programu, musí místnímu odboru pro vědu a technologie poskytnout podrobné údaje o daných výzkumných a vývojových projektech. Projekty schvaluje na základě posouzení žádosti daňový odbor. Částka, jež podléhá dani z příjmů právnických osob, se snižuje o 50 % skutečných výdajů na schválené projekty.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(118)
Tohoto programu se účastnili spolupracující vyvážející výrobci, kteří získali během období šetření výhody. Přestože čínská vláda nepředložila žádné správní předpisy, poskytli vyvážející výrobci dostupné právní texty. Ani z nich však nelze dost dobře vyčíst postup podávání žádosti, který tak zůstává vágní a netransparentní.
e) Závěry
(119)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(120)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(121)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce natíraného papíru. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(122)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(123)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu se považuje celková daňová povinnost vypočtená podle běžné daňové sazby, od níž se odečte daň skutečně zaplacená po 50 % odpočtu skutečných výdajů na výzkum a vývoj u schválených projektů. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(124)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí 0,02 % u společností ze skupiny APP a 0,05 % u společností ze skupiny Chenming.
- Osvobození od daně dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
(125)
Program je určen podnikům se sídlem v Číně, které drží podíly v jiných tuzemských podnicích. V případě příjmů, jež jim plynou z určitých dividend vyplácených těmito tuzemskými podniky, mají tito podílníci nárok na osvobození od daně.
a) Právní základ
(126)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven v článku 26 zákona ČLR o dani z příjmů podniků a je blíže rozveden v článku 83 prováděcího předpisu k zákonu ČLR o dani z příjmů podniků, výnosu Státní rady ČLR č. 512 vyhlášeném dne 6. prosince 2007.
(b) Nárok na subvenci
(127)
Tento program poskytuje výhody všem společnostem se sídlem v Číně, které mají podíly v jiných podnicích se sídlem v Číně.
c) Praktická realizace
(128)
Společnosti mohou programu využít přímo při vyplňování daňového přiznání.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(129)
Spolupracující vyvážející výrobci ve svém přiznání k dani z příjmů vykázali osvobození od daně u částky, která je označena jako dividendy, bonusy a jiné příjmy z kapitálových investic, které plynou způsobilým rezidentům a podnikům v souladu s podmínkami přílohy 5 k přiznání k dani z příjmů (roční výkaz daňových zvýhodnění). Tyto společnosti neodváděly z vykázaných částek daň z příjmů.
e) Závěry
(130)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(131)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace neposkytla. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(132)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky se sídlem v Číně, jimž plynou od jiných podniků se sídlem v Číně příjmy z dividend - na rozdíl od podniků, které investují do podniků zahraničních.
(133)
Vzhledem k tomu, že jsou všechny uvedené daňové programy podle kapitoly 4 zákona ČLR o dani z příjmů podniků vyhrazeny výlučně významným výrobním odvětvím a projektům, které stát podle článku 25 podporuje či stimuluje, jedná se rovněž v tomto případě o specifický program, neboť tento je vyhrazen pouze určitým podnikům a výrobním odvětvím, jež jsou klasifikovány jako podporované a k nimž patří např. výroba natíraného papíru. Komise má totiž za to, že zásady a klasifikaci, z nichž vychází zařazení podniku do kategorie podniků podporovaných, stanovila Státní rada v rozhodnutí č. 40 (článek 14) a ve směrném katalogu průmyslové restrukturalizace. Navíc nejsou v daném případě dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(134)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(135)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu se považuje výše celkové daňové povinnosti (včetně daně z příjmu z dividend, jenž příjemcům plyne od jiných podniků se sídlem v Číně), po odečtení částky, kterou příjemci skutečně zaplatili při zohlednění osvobození dividend od daně. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(136)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 1,34 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,21 %.
4.2.3. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE NEPŘÍMÝCH DANÍ A DOVOZNÍHO CLA
- Osvobození dováženého zařízení od DPH a cla
(137)
Tento program stanoví výhody v podobě osvobození dlouhodobých aktiv od DPH a jejich bezcelního dovozu, jichž mohou využít podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, které si u čínských orgánů opatří osvědčení o státem podporovaných projektech v souladu s příslušnými právními předpisy v oblasti investic, daní a cel.
a) Právní základ
(138)
Tento program se opírá o soubor právních předpisů, jmenovitě o i) Oběžník Státní rady č. 37/1997 o úpravě daňových schémat pro dovážené zařízení, ii) Sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, iii) Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a o iv) Katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
b) Nárok na subvenci
(139)
Nárok na subvenci mají pouze žadatelé z řad podniků se zahraničními investicemi a podniků domácích, jež si opatří osvědčení o státem podporovaných projektech.
c) Praktická realizace
(140)
Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů ve svém článku I.1 stanoví, že v případě projektů zahraničních investic, jež odpovídají „podporovaným projektům podle Katalogu výrobních odvětví pro účely směrování zahraničních investic a podle Katalogu prioritních výrobních odvětví pro účely zahraničních investic ve středozápadním regionu spojených s přenosem technologií, je od cla a DPH osvobozeno jednak zařízení určené k vlastnímu použití a dovezené v rámci celkové investice, jednak technologie, díly, součásti a náhradní díly dovezené spolu s tímto zařízením v souladu se smlouvou; toto neplatí pro komodity uvedené v Katalogu komodit dovážených v rámci projektů zahraničních investic, jež nejsou osvobozeny od daně“. Potvrzení vystavované podporovaným projektům zahraničních investic, v jejichž případě dosahuje celková investice alespoň 30 milionů USD, vydává Národní komise pro rozvoj a reformy. V případech, kdy je celková investice nižší než 30 milionů USD, vystavují potvrzení téhož druhu komise či odbory pro ekonomiku na úrovni provincie. Poté, co obdrží uvedené potvrzení o podporovaném projektu, předloží společnosti místním celním orgánům uvedená osvědčení a další doklady k žádosti, aby získaly nárok na osvobození dovezeného zařízení od cla a DPH.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(141)
Tohoto programu využívali všichni spolupracující vyvážející výrobci.
e) Závěry
(142)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(143)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(144)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky, které svou investiční činnost uskutečňují v rámci specifických kategorií podnikání, jejichž taxativní výčet podávají právní předpisy (tj. katalog výrobních odvětví pro účely směrování zahraničních investic a katalog prioritních výrobních odvětví, výrobků a technologií, jejichž rozvoj stát v současnosti podporuje). Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(145)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(146)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, byla vypočtena s přihlédnutím k osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována životnost v délce trvání průměrné doby odepisování v daném výrobním odvětví (tj. patnáct let). Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(147)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 1,17 % a u společností ze skupiny Chenming 0,61 %.
- Vracení DPH v případě zařízení vyrobeného na domácím trhu
(148)
Tento program stanoví výhody v podobě vracení DPH, jež podniky se zahraničními investicemi uhradí při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu.
a) Právní základ
(149)
Program se opírá o Oběžník státní daňové správy č. 171, 1999 ze dne 20. září 1999 o vyhlášení prozatímních opatření o navrácení daně daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu podniky se zahraničními investicemi. Platnost programu pak ukončil Oběžník o ukončení politiky refundací daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu ze strany podniků se zahraničními investicemi [Caishui 2008, č. 176]. Druhý uvedený oběžník stanoví po ukončení programu k 1. lednu 2009 přechodné období.
b) Nárok na subvenci
(150)
Nárok na subvenci vzniká jen podnikům se zahraničními investicemi, jež nakupují zařízení vyrobené na domácím trhu.
c) Praktická realizace
(151)
Cílem programu je refundovat podnikům se zahraničními investicemi DPH zaplacené při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Předpokladem je, že toto zařízení není klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození a jeho hodnota nepřekračuje celkový investiční limit pro podniky se zahraničními investicemi podle „Zkušebních správních opatření o nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(152)
Tohoto programu využívali všichni spolupracující vyvážející výrobci.
e) Závěry
(153)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(154)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(155)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky určitého druhu (tj. podniky se zahraničními investicemi). Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(156)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, neboť subvence je poskytována v závislosti na používání zboží vyrobeného na domácím trhu na úkor zboží dovezeného.
(157)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(158)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, byla vypočtena s přihlédnutím k vrácení DPH uhrazeného při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována životnost v délce trvání průměrné doby odepisování v daném výrobním odvětví (tj. patnáct let). Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(159)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 0,03 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,05 %.
- Osvobození podniků se zahraničními investicemi od daní za údržbu města, výstavbu a od příplatků na vzdělávání
(160)
Tento program vyjímá podniky se zahraničními investicemi z povinnosti hradit místní daně za údržbu města, výstavbu a příplatek na vzdělávání.
a) Právní základ
(161)
Program se opírá o Dočasný předpis Čínské lidové republiky o dani za údržbu města Kuo-fa, (zveřejněno dne 8. února 1985, č. 19) a Předpis ministerstva financí k několika specifickým otázkám provádění Dočasného předpisu Čínské lidové republiky o dani za údržbu města Cchaj-šuej-c' (zveřejněno dne 22. března 1985, č. 69).
b) Nárok na subvenci
(162)
Nárok na subvenci vzniká pouze podnikům se zahraničními investicemi.
c) Praktická realizace
(163)
Podle Dočasného předpisu Čínské lidové republiky o dani za údržbu města se základ daně za údržbu města a za výstavbu určí jako „výše daně z výrobku, DPH a daně z podnikatelské činnosti, kterou poplatníci daně skutečně zaplatí, a je hrazena současně s daní z výrobku, DPH a daní z podnikatelské činnosti“.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(164)
Jak je vysvětleno v 347. a 348. bodě odůvodnění, daňové povinnosti v souvislosti s tímto programem platí od 1. prosince 2010 pro všechny společnosti působící v Číně.
e) Závěry
(165)
Proto a na základě informací do 30. listopadu 2010 je program nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(166)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť právní předpisy, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, osvobozují od daňové povinnosti v případě daně za údržbu města a za výstavbu určité podniky (tj. podniky se zahraničními investicemi).
(167)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
(168)
Vzhledem k informacím, které poskytla čínská vláda a příslušní spolupracující vyvážející výrobci, se však usuzuje, že se dotyčným stranám podařilo prokázat, že tento program již nepředstavuje žádnou výhodu pro dotyčné výrobce.
(169)
Jsou proto splněny podmínky stanovené v článku 15 základního nařízení. Proto bylo rozhodnuto, že v souvislosti s tímto programem nebudou uložena vyrovnávací opatření.
4.2.4. GRANTOVÉ PROGRAMY
(170)
U dvou z grantových programů uvedených v podnětu bylo zjištěno, že jich využívali spolupracující vyvážející výrobci; jednalo se o cenu za známou značku a o Zvláštní fondy pro podporu hospodářské a obchodní výměny se zahraničím a pro přilákání významných zahraničních investičních projektů do provincie Šan-tung. Ostatní programy, jejichž využití bylo v daném případě zjištěno, oznámili spolupracující vyvážející výrobci. Čínská vláda byla na existenci těchto programů upozorněna a byla požádána o nezbytné informace k nim. Podle jejího vyjádření nemohou být programy v podnětu neuvedené předmětem šetření, neboť to odporuje pravidlům WTO. Žádost Komise je podle ní tedy v rozporu s pravidly pro provádění důkazů a konzultací, jež upravuje Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Čínská vláda dále uvedla, že informace, jež Komise k těmto programům předložila, jsou obecné povahy a že by Komise i za předpokladu, že by programy předmětem šetření být mohly, měla čínské vládě zaslat novou, řádně zdůvodněnou žádost o podrobnosti k nově namítaným subvencím, jež by byly pro šetření relevantní.
(171)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že je běžným postupem Unie vyrozumívat orgány země, proti níž je vedeno šetření, o existenci dalších namítaných subvenčních programů, než o jakých hovoří podnět a jichž využívají spolupracující vyvážející výrobci, a tyto orgány požádat o příslušné informace a vysvětlení. Postup zvolený v daném případě je v souladu s příslušnými pravidly WTO. Komise čínskou vládu vyrozuměla o existenci těchto programů v okamžiku, kdy se o nich dozvěděla, a poskytla čínské vládě informace, jež od čínských spolupracujících vyvážejících výrobců obdržela. Čínské vládě současně poskytla příležitost ke konzultacím o těchto programech a čínská vláda této příležitosti využila. Byly tak v plném rozsahu dodrženy články 12.1, 13.1 a 13.2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních i čl. 11 odst. 10 základního nařízení. Níže uvedená zjištění zohledňují informace, jež čínská vláda k příslušným programům poskytla.
i) Programy uvedené v podnětu
- Známé značky
a) Právní základ
(172)
Program je realizován na základě Sdělení provincie Šan-tung o rozpočtových prostředcích vyčleněných v roce 2008 na zvláštní cenu za rozvoj vývozních značek [Lucaiqizhi (2008) č. 75]. Na základě programu jsou společnostem poskytovány granty, jejichž účelem je podpořit vývozní značky a zvýšit tržní podíl známých značek.
b) Nárok na subvenci
(173)
Cenu mohou získat pouze podniky, jež vyvážejí známé značky a jsou usazeny v provincii Šan-tung. K doložení kritérií pro vznik nároku na cenu nebyly předloženy žádné právní ani správní akty.
c) Praktická realizace
(174)
Cílem programu je odměnit podniky, jež jsou uznávanými vývozci známých značek a jsou usazeny v provincii Šan-tung, a podpořit tak jejich rozvoj a konkurenceschopnost. Žádost o účast v programu nemusí podnik podávat, a proto není vydáváno žádné formální rozhodnutí o jejím schválení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(175)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(176)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(177)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(178)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky, tj. podniky, jež vyvážejí známé značky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(179)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(180)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(181)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než 0,01 %).
- Zvláštní fondy pro přilákání zahraničních investičních projektů
a) Právní základ
(182)
Oficiálním dokumentem, který je tomuto programu věnován, je Oznámení lidové vlády města Šou-kuang o vyznamenání podniků za zásluhy v roce 2008 (Announcement of Shouguang People's Government on Commendation of advanced enterprises in 2008). Tento program zřízený dne 9. února 2008 vyznamenává podniky, jež v roce 2008 dosáhly vynikajících výsledků.
b) Nárok na subvenci
(183)
Do programu se mohou zapojit společnosti, jež byly uznány jako „podniky se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či jako „podniky se zásluhami o zahraniční obchod“ a jež vykazují pozoruhodné výsledky v zahraničním obchodu či dokázaly přilákat významné zahraniční investice. Čínská vláda k této strategii ani k vymezení „podniku se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či „podniku se zásluhami o zahraniční obchod“ nepředložila žádný právní ani správní předpis.
c) Praktická realizace
(184)
Přidělování prostředků z fondů „podnikům se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či „podnikům se zásluhami o zahraniční obchod“ je věcí lidové vlády města Šou-kuang.
(185)
Podle údajů čínské vlády nemusí podnik o účast v programu žádat, a proto není vydáváno žádné formální rozhodnutí o jejím schválení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(186)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(187)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(188)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(189)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky, tj. podniky se zásluhami o přilákání zahraničních investic a podniky se zásluhami o zahraniční obchod. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(190)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(191)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(192)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než0,01 %).
ii) Programy, jež uvedli spolupracující vyvážející výrobci
- Pomoc v antidumpingovém řízení
a) Právní základ
(193)
Oficiálním dokumentem, jenž je tomuto programu věnován, jsou Prováděcí pravidla pro politiku podpory subjektům, proti nimž je vedeno antidumpingové, antisubvenční či ochranné šetření (Rules for the Implementation of the Support Policy for Anti-dumping, Anti-subsidy, Safeguard investigation Respondent). Podle tvrzení čínské vlády byl tento program ukončen v roce 2008, nebylo však doloženo relevantní vyhlášení právního předpisu.
b) Nárok na subvenci
(194)
Subvenci uděluje finanční odbor příslušného regionu či provincie s cílem usnadnit dané společnosti účast v antidumpingovém šetření, které pro ní vedou USA. K získání nároku na subvenci musí být společnost registrována v provincii Šan-tung (s výjimkou města Čching-tao) a postupovat v souladu s pokyny, jež vydávají ministerstvo obchodu a orgány dané provincie.
c) Praktická realizace
(195)
Program je specifický pro určitý region (platí pouze v provincii Šan-tung, avšak s výjimkou jejího největšího města Čhing-tao) a kritéria způsobilosti pro účast v něm nejsou objektivně stanovena právním předpisem.
(196)
Podle příslušného právního předpisu je ve prospěch žadatele hrazeno 40 % nákladů na právní poradenství.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(197)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(198)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(199)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti.
(200)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(201)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(202)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než 0,01 %).
- Grant na technologickou modernizaci v městě Šou-kuang
a) Právní základ
(203)
Realizace programu se řídila Stanoviskem k urychlení rozvoje odvětví využívajících špičkových technologií (zkušební realizace) (Shoufa [2005] č. 37) (Opinion to accelerate high-tech industry development (Trial Implementation) (Shoufa [2005] No. 37), jež vydala obecní samospráva města Šou-kuang. Podle údajů čínské vlády se program opírá o konkrétní právní rámec, avšak nepředložila jeho znění.
b) Nárok na subvenci
(204)
V případě tohoto programu se jedná o subvenci, jež je poskytována ke zvýšení konkurenceschopnosti podniků. K doložení kritérií vzniku nároku na subvenci nebyly předloženy žádné právní ani správní akty.
c) Praktická realizace
(205)
Podle údajů čínské vlády se jedná o grantový program na místní úrovni, jenž má podporovat výzkum a vývoj, úspory energie a ochranu životního prostředí. Postup podávání žádosti o účast v programu není upraven. Regionální vláda vydává nepravidelná sdělení, jimiž vyvážející výrobce informuje o tom, že jim byl udělen grant v určité výši.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(206)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(207)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(208)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(209)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(210)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(211)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(212)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny Chenming 0,59 %.
- Fond na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou
a) Právní základ
(213)
Realizace programu se řídí Dočasnými opatřeními k posílení práce na ochraně práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou a dále Správními předpisy o Fondu na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou.
b) Nárok na subvenci
(214)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou, jež získaly osvědčení o zápisu v rejstříku autorských práv k programovému vybavení počítačů, osvědčení o zápisu v rejstříku topografie integrovaných obvodů a jež nově vytvořily výrobky známých značek.
c) Praktická realizace
(215)
K získání grantu na podání žádosti o registraci patentu či obchodní známky musí daná společnost vyplnit formulář žádosti o udělení ceny za známou značku na úrovni města Su-čou či nadřazeného územního celku a předložit jej odboru pro vědu a technologie uvedené průmyslové zóny. Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(216)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce. Komise však poznamenává, že jí k tomuto výrobci nebyla předložena žádná relevantní dokumentace, neboť jí nebyla dodána ani žádost o účast v programu, ani rozhodnutí o udělení ceny.
e) Závěry
(217)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(218)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(219)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(220)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(221)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(222)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(223)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP méně než 0,01 %.
- Subvence z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií
a) Právní základ
(224)
Čínská vláda ani vyvážející výrobci neuvedli žádný právní základ. Program upravuje finanční pomoc společnostem v průmyslové zóně ve městě Su-čou a podle údajů čínské vlády je jeho cílem jednak urychlit reformu a modernizaci této zóny, jednak podpořit kvalitnější vědecký výzkum, kterým se podniky v této průmyslové zóně zabývají.
b) Nárok na subvenci
(225)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou, jež splňují požadavky řady plánů a mají zpracovány příslušné vědeckovýzkumné projekty. Čínská vláda předložila popis programu, avšak nepředložila znění příslušných plánů.
c) Praktická realizace
(226)
Pomoc v rámci tohoto programu získávají společnosti, jež v průmyslové zóně investují a žádají o granty na specifické druhy opatření (výzkum a vývoj, pomoc při vývoji nových výrobků, správa práv duševního vlastnictví, rozvoj trhů v zámoří, koordinace projektů s vládou, veřejné služby v oblasti technologií). Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(227)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(228)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(229)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(230)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní či správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(231)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(232)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(233)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(234)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 0,03 %.
- Cena průmyslové zóny ve městě Su-čou za zachování hospodářského růstu
a) Právní základ
(235)
Čínská vláda ani vyvážející výrobci neuvedli žádný právní základ. Podle údajů čínské vlády je program realizován v souladu se Stanoviskem průmyslové zóny ve městě Su-čou k podpoře hladkého, stabilního a rychlého hospodářského růstu a jeho cílem je urychlit strukturální růst průmyslu a zahraničního obchodu.
b) Nárok na subvenci
(236)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou. Pro účast v něm nestanovily čínské orgány jednoznačná kritéria, avšak k získání grantu musí podniky usazené v průmyslové zóně dosáhnout v roce 2009 ve srovnání s rokem předchozím lepší vývozní výkonnosti.
c) Praktická realizace
(237)
Přestože podniky nemusí podle čínské vlády o účast v programu žádat, předložil příslušný spolupracující vyvážející výrobce formulář žádosti průmyslové zóny ve městě Su-čou o příspěvek z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií. Podle údajů čínské vlády je program vázán na vývozní výkonnost podniků tím způsobem, že je podnikům vyplácena předem stanovená částka v RMB za každý dolar, o který se zvýší objem a hodnota jejich vývozu. Tato pobídka znějící na RMB se dále rozlišuje podle druhu výrobků a modelů. Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(238)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(239)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(240)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(241)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(242)
Program je navíc po právní stránce vázán na vývozní výkonnost, a je proto podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení pokládán za specifický a napadnutelný. Grant je spojen s vývozní výkonností a jeho výše je podle této výkonnosti určována, neboť výhoda, kterou jeho příjemci získávají, je odvozena od zvýšení objemu a hodnoty vývozu v meziročním srovnání.
(243)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(244)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z vývozu, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence byla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti.
(245)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 0,05 %.
- Programy, jež uvedli spolupracující vyvážející výrobci, jež však nebyly předmětem posouzení
(246)
Spolupracující vyvážející výrobci uvedli rovněž následující režimy a programy vázané na úspory energie a ochranu životního prostředí:
-
Zvláštní fond na úpravu znečištěné vody z jezera Tchaj-chu v provincii Ťiang-su
-
Zvláštní fond na úspory energie v průmyslové zóně ve městě Su-čou
-
Zvláštní fond na snížení celkových emisí nejdůležitějších znečišťujících látek ve městě Su-čou
-
Subvence na úspory vody a snížení emisí
-
Ekologická cena udělovaná odborem ochrany životního prostředí ve městě Su-čou
-
Cena udělovaná za energetické úspory ve městě Šou-kuang
(247)
Vzhledem k tomu, že je s uvedenými programy spojeno jen málo výhod, nepovažovala Komise za nutné podrobit tyto programy šetření.
4.2.5. DODÁNÍ ZBOŽÍ NEBO POSKYTNUTÍ SLUŽEB VLÁDOU ZA CENU NIŽŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU
i) Programy uvedené v podnětu, jež byly předmětem posouzení
- Poskytování práv na využití půdy
a) Právní základ a nárok na subvenci
(248)
Podle údajů v podnětu poskytla čínská vláda spolupracujícím vývozcům užívací práva k pozemkům za cenu nižší než přiměřenou. V reakci na toto tvrzení předložila čínská vláda Zákon o správě půdy a Předpis č. 39 ze dne 28. září 2007 o přidělování práv užívání ke stavebním pozemkům ve státním vlastnictví na základě výzev k podávání nabídek, aukcí a cenových odhadů. Čínská vláda odmítla poskytnout jakékoli údaje ke skutečným cenám za práva užívání k pozemkům, srovnávací základ pro minimální ceny půdy, o nichž tvrdí, že existují, ke způsobu hodnocení těchto srovnávacích základů, ani k metodice, kterou se stát řídí při vyvlastňování půdy.
b) Praktická realizace
(249)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškeré půdy vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze půdu prodávat, lze však přidělovat práva užívání k ní; státní orgány tak činí na základě veřejných soutěží, cenových nabídek či aukcí.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(250)
Spolupracující vyvážející výrobci předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i smlouvy či osvědčení o příslušných užívacích právech; čínská vláda však neuvedla údaje k tomu, jak jsou užívací práva k pozemkům oceňována.
(d) Závěry
(251)
Poskytování užívacích práv k pozemkům čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu. Jak je vysvětleno ve 260. až 262. bodě odůvodnění, neexistuje v Číně fungující trh s půdou; jak ukázalo použití externího srovnávacího základu, je částka, kterou spolupracující výrobci za užívací práva k pozemkům zaplatili, výrazně pod úrovní běžné tržní ceny.
(252)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít o dostupné údaje. Je třeba poznamenat, že podle čl. 28 odst. 6 platí: „Nespolupracuje-li účastník řízení vůbec nebo jen částečně a následkem toho nebudou některé podstatné informace sděleny, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval“. Přihlíženo bylo k následujícím údajům:
(253)
Důkazy o specifičnosti subvence, jež předložili žadatelé.
(254)
Zjištění (viz 77. a 78. bod odůvodnění), podle nichž směřují do papírenského průmyslu specifické subvence na základě specifického plánu pro dané odvětví, tj. pětiletky papírenského průmyslu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že články 7 až 11 uvedeného plánu stanoví pro strukturu odvětví konkrétní pravidla, neboť uvádějí, které kategorie papírenské výroby mají být v tom kterém zeměpisném regionu země realizovány.
(255)
Důkazy (viz 76. bod odůvodnění) o tom, že je papírenský průmysl „podporovaným výrobním odvětvím“ (rozhodnutí č. 40).
(256)
Zjištění (viz 260. až 262. bod odůvodnění), že v Číně neexistuje fungující trh s půdou.
(257)
Zjištění na základě údajů spolupracujících vyvážejících výrobců, jež byla potvrzena v současně probíhajícím antidumpingovém šetření, o tom, že byla těmto výrobcům přidělena půda vzhledem k jejich projektům v oblasti papírenství (8).
(258)
Na základě výše uvedeného a vzhledem k tomu, že čínská vláda s Komisí během šetření nespolupracovala, z dostupných důkazů vyplývá, že subvence, jež jsou poskytovány společnostem v papírenském průmyslu, nejsou obecně k dispozici všem podnikům, a jedná se tedy o subvence specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(259)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(260)
Z výše uvedeného by měl být vyvozen závěr, že pokud jde o užívací práva k půdě, neřídí se situace v Číně tržními pravidly. Podle všeho se totiž zdá, že v Číně nejsou k dispozici žádné údaje ze soukromého sektoru, jež by mohly sloužit jako srovnávací základ. Úprava nákladů či cen tedy není v případě Číny proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v Číně neexistuje trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít pro účely srovnání externí základ, tak aby bylo možno výši výhody určit. S ohledem na to, že čínská vláda nespolupracovala a nenavrhla žádný externí základ, jenž by mohl být pro srovnání použit, musela Komise ke stanovení vhodného externího srovnávacího základu využít dostupných údajů. V této souvislosti pokládala za vhodné použít k jeho stanovení údaje ze samostatného celního území Tchaj-wan, Penghu, Kinmen a Matsu (čínská Taipei) (dále jen „Tchaj-wan“).
(261)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v Číně, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Všichni tito výrobci jsou usazeni na východě Číny, v rozvinutých oblastech s vysokým HDP v provinciích v okolí Šanghaje, jež se vyznačují vysokou hustotou obyvatel. Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, se vypočte s přihlédnutím k rozdílu mezi částkou, kterou jednotlivé společnosti za užívací práva k pozemkům zaplatily, a částkou, kterou by musely zaplatit za běžných podmínek při zohlednění tchaj-wanského srovnávacího základu.
(262)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o depreciaci měny ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetové stránky odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Depreciace měny byla vypočtena na základě míry inflace na Tchaj-wanu, kterou zveřejnil Mezinárodní měnový fond ve svém výhledu na rok 2009 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná životnost užívacích práv k pozemkům určeným k průmyslovému využití v Číně, tj. 50 let. Tato částka byla následně rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(263)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností skupiny APP 2,81 % a v případě společností skupiny Chenming 0,69 %.
(ii) Programy uvedené v podnětu, jež nebyly předmětem posouzení
- Poskytování elektřiny
(264)
Bylo zjištěno, že spolupracující vyvážející výrobci tohoto programu v období šetření nevyužívali. Nebylo tedy zapotřebí vyhodnocovat, jedná-li se o program napadnutelný, či nikoli.
- Poskytování chemikálií na výrobu papíru
(265)
Bylo zjištěno, že spolupracující vyvážející výrobci tohoto programu v období šetření nevyužívali. Nebylo tedy zapotřebí vyhodnocovat, jedná-li se o program napadnutelný, či nikoli.
4.3. PŘIPOMÍNKY STRAN TÝKAJÍCÍ SE SUBVENCOVÁNÍ
4.3.1. ÚVOD
(266)
Čínská vláda, dvě skupiny spolupracujících vyvážejících výrobců (APP a Chenming) a žadatel z Unie předložili své připomínky k poskytnutí konečných informací.
(267)
Žadatel z Unie podpořil zjištění Komise.
(268)
Čínská vláda a skupiny APP a Chenming zjištění Komise zpochybnily. Vzhledem k tomu, že argumenty již byly v plném rozsahu řešeny v rámci poskytnutí konečných informací, nejsou v tomto nařízení znovu uváděny.
4.3.2. TVRZENÍ O DVOJÍ NÁPRAVĚ
(269)
Čínská vláda tvrdila, že návrh vyrovnávacích opatření svým rozsahem představuje dvojí nápravu. Bylo konstatováno, že v Unii se v rámci antidumpingových šetření vůči Číně určuje běžná hodnota podle údajů získaných od výrobců ve třetí zemi s tržním hospodářstvím. V takových případech by tudíž vyrovnávací cla představovala dvojí nápravu ve stejné záležitosti, jelikož antidumpingová cla prakticky kompenzují případné subvence údajně poskytované čínským společnostem.
(270)
Skupina APP tvrdila, že pokud běžná hodnota vychází z prodeje na domácím trhu ve srovnatelné zemi, zamítnutí žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství a použití nesubvencované běžné hodnoty se projeví zvýšením cla o výši subvence, a tudíž budou tyto subvence započítány dvakrát.
(271)
Čínská vláda uvedla, že stejnými údajnými zkresleními se již zabývalo souběžné antidumpingové řízení. Čínská vláda rovněž uvedla, že praxe Komise je v rozporu s právem Unie a WTO a že by Komise měla buď zastavit řízení o vyrovnávacím clu, nebo spolupracujícím vyvážejícím výrobcům v souběžném antidumpingovém řízení přiznat zacházení jako v tržním hospodářství. Čínská vláda rovněž uvedla, že nepřijímá tvrzení Komise, že nedochází k dvojímu započítání na základě rozpětí újmy, které je nižší než dumpingové rozpětí. A konečně, čínská vláda namítla, že na základě zjištění odvolacího orgánu WTA ve sporu US - ČLR DS379 (9) týkajících se dvojí nápravy, by toto řízení mělo být zastaveno.
(272)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba poznamenat, že dvojí náprava nehraje v tomto řízení žádnou úlohu. Ať již současné uložení antidumpingových a vyrovnávacích cel v případě netržního hospodářství může či nemůže vést k možné „dvojí náhradě“, k této situaci by mohlo z povahy věci dojít pouze v případě kumulace dumpingového rozpětí a výše subvence, tzn. pokud celková úroveň obou dvou druhů cla přesahuje vyšší z částek dumpingového rozpětí a subvence. Tak tomu ovšem, jak bude vysvětleno níže, v tomto případě není.
(273)
Především je třeba připomenout, že Unie při ukládání antidumpingových a vyrovnávacích cel na stejný výrobek uplatňuje pravidlo nižšího cla. Jinými slovy, v rámci šetření Unie Komise zjistí úroveň dumpingu, subvencí a újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie. Úroveň cel nemůže být nikdy vyšší než rozpětí újmy, přičemž v tomto případě je rozpětí újmy stejné v obou řízeních. V souběžném antidumpingovém řízení Komise zjistila dumpingové rozpětí, které je mnohem vyšší než rozpětí újmy. V souladu s pravidlem nižšího cla Komise navrhla zavedení opatření, která jsou založena na rozpětí újmy (viz nařízení Rady (EU) č. 451/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (10). Rozpětí subvence zjištěné v rámci tohoto antisubvenčního šetření tudíž ve srovnání s dumpingovým rozpětím neposkytne výrobnímu odvětví Unie žádnou dodatečnou ochranu, neboť maximální výše antidumpingového cla již bude omezena rozpětím újmy. Proto v těchto dvou souběžných řízeních nedochází k žádnému překrývání ani kumulaci cel, a tudíž i za předpokladu, že existuje možnost dvojí nápravy, jak je popsáno v 269. bodě odůvodnění, nemůže ze zákona vyplývat žádný požadavek upravit výši dumpingu podle výše subvence. Rozdíl mezi rozpětími dumpingu a újmy zjištěnými v rámci antidumpingových řízení byl skutečně mnohem vyšší než výše subvencí zjištěná v tomto šetření. Rovněž je třeba zdůraznit, že pokud jde o skutečné složení cel, která je nutno uhradit, Komise v praxi nejprve uloží clo ve výši, jež vyplývá z šetření, které se týká vyrovnávacího cla. Pokud zůstane rozdíl mezi výše uvedenou úrovní cla a rozpětím újmy, může být tento rozdíl pokryt clem vyplývajícím z antidumpingového šetření. To však neznamená, že dochází k dvojímu započítání, jelikož celková úroveň cel by mohla být zdůvodněná již výsledkem samotného antidumpingového šetření.
(274)
Za druhé je třeba poznamenat, že opravné prostředky navržené čínskou vládou nejsou právně přípustné, neboť i) šetření prokázalo existenci vyrovnávacích subvencí, které výrobnímu odvětví Unie způsobily podstatnou újmu, a bylo shledáno, že zavedení dotyčných opatření bylo v zájmu Unie, takže toto řízení nelze ukončit, ii) ne všechny čínské strany požádaly v souběžném antidumpingovém řízení o zacházení jako v tržním hospodářství, iii) zacházení jako v tržním hospodářství nelze automaticky přiznat stranám, které o ně nepožádaly a iv) u těch stran, jejichž žádost o zacházení jako v tržním hospodářství byla zamítnuta, došlo k zamítnutí z důvodu závažných nedostatků zjištěných s ohledem na kritéria 1, 2 a 3 čl. 2 odst. 7 písm. c) základního antidumpingového nařízení.
4.3.3. TVRZENÍ O POUŽITÍ NEPŘÍZNIVÝCH ZÁVĚRŮ
(275)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise protiprávně použila nepříznivé závěry v důsledku nedostatečné spolupráce. V této souvislosti se čínská vláda odvolává na čl. 28 odst. 6 základního nařízení, který mimo jiné uvádí, že pokud účastník řízení nespolupracuje nebo spolupracuje jen částečně, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval. Podle čínské vlády je uplatnění nepříznivých závěrů v rozporu s čl. 12 odst. 7 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jakož i přílohy II antidumpingové dohody WTO.
(276)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že toto chápání čl. 28 odst. 6 základního nařízení čínskou vládou je neopodstatněné. Komise neuplatnila vůči čínské vládě žádné nepříznivé závěry v tom smyslu, že by záměrně zvolila méně příznivý výsledek pro dotyčné vývozce, ani se nesnažila uplatnit sankční možnost, co se týče existence subvencí nebo výše vyrovnávacích cel. Komise, jakožto orgán provádějící šetření, požádala čínskou vládu, aby v přiměřené lhůtě předložila soubor příslušných informací. Čínská vláda však neposkytla informace považované za nezbytné pro šetření (například kopie plánů, informace o bankách, posouzení, jež banky prováděly při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, ocenění práv k užívání pozemků). Za těchto okolností byla Komise nucena použít článek 28 základního nařízení o dostupných údajích umožňujících dospět k reprezentativnímu zjištění. Je vhodné zdůraznit, že to neproběhlo formou uplatnění sankčních zjištění vůči čínské vládě. Jako příklad se uvádí, že Komise neodmítla informace o právech k užívání pozemků, nýbrž že čínská vláda naopak nepředložila všechny požadované informace o oceňování těchto práv. Stejně tak Komise neuplatnila vůči čínské vládě žádné nepříznivé závěry, pokud jde o preferenční úvěrování výrobců natíraného papíru, nýbrž si musela vyhledat chybějící informace, které se týkají plánů, úlohy bank a úvěrové politiky uplatňované bankami vůči spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, jelikož tyto informace čínská vláda prostě neposkytla. Komise tedy použila veškeré informace předložené čínskou vládou. Pokud předložené informace nebyly dostatečné nebo nebyly shledány průkaznými, Komise je musela doplnit dalšími důležitými údaji, aby mohla dospět ke svým zjištěním. V některých případech nelze vyloučit, že výsledek byl pro čínskou vládu méně příznivý, než kdyby plně spolupracovala, avšak toto nebylo záměrem Komise.
(277)
Přístup Komise v tomto případě lze porovnat se způsobem, jakým pojetí „nepříznivých závěrů“ podle odstavce 7 přílohy V Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních využívají panely WTO. Například panel EC-Aircraft uplatnil nepříznivé závěry při dvou příležitostech v souvislosti se španělským programem výzkumu a vývoje „PROFIT“ v případech, kdy Unie poskytla nedostatečné údaje. Co se týče jak výše finanční částky, tak otázky faktické specifičnosti, panel nezohlednil důkazy předložené Unií a své závěry nahradil řešením navrženým žadatelem (USA) (11). V tomto šetření tomu tak nebylo, jelikož nedošlo k tomu, že by Komise nezohlednila jakékoli údaje předložené čínskou vládou a jednoduše nahradila řešení navržené žadatelem, nýbrž použila celý souhrn informací, které měla k dispozici, aby dospěla k závěru. S ohledem na tyto skutečnosti se konstatuje, že výše uvedená tvrzení musela být odmítnuta.
(278)
Jelikož Komise nepoužila nepříznivé závěry ve vztahu k čínské vládě nebo kterémukoli vývozci, tvrzení, že uplatnění nepříznivých závěrů vůči vládě je v rozporu s právem WTO, postrádá jakýkoli účel.
(279)
Toto tvrzení bylo nutno odmítnout, jelikož není podloženo skutečnými fakty. O článku 28 a o tom, na jaké případy se může uplatnit, Komise informovala čínskou vládu v prvním dopise, který čínská vláda obdržela při zahájení tohoto řízení, jakož i v posledním dopise, který čínská vláda obdržela před inspekcí na místě. Kromě toho byla čínská vláda upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce vysvětlené v 59. bodě odůvodnění.
(280)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že ji Komise nikdy nepožádala, aby zajistila setkání s představiteli státem vlastněných bank.
(281)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise požádala o přímé zapojení čínské vlády při sjednávání schůzek s bankami, které poskytly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Za tímto účelem byl také čínské vládě předán seznam bank, které takové úvěry poskytly. Čínská vláda byla rovněž požádána, aby zajistila účast představitelů bank spojených s vládní politikou a představitelů dalších finančních institucí při inspekci na místě na čínském úřadu vlády za účelem zodpovězení otázek týkajících se části dotazníku určené pro tyto strany. Čínská vláda na žádnou z výše uvedených žádostí nikdy nezareagovala.
(282)
Čínská vláda tvrdila, že použití nepříznivých závěrů je v tomto případě neodůvodněné, jelikož podle svých nejlepších schopností poskytla informace, které měla k dispozici. Čínská vláda uvedla, že banky jsou v tomto řízení třetími stranami, a nikoli zúčastněnými stranami, které jsou vymezeny v čl. 12 odst. 9 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, a proto nejsou povinny spolupracovat. Bylo rovněž konstatováno, že Komise jednala svévolně a v rozporu s pravidly WTO, jelikož čínská vláda předložila dostatečné informace o poskytování úvěrů bankami a právech k užívání pozemků.
(283)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že Komise nepříznivé závěry vůči čínské vládě neuplatnila. Kromě toho, jak je uvedeno v 276. bodě odůvodnění, Komise použila veškeré informace, které čínská vláda poskytla, ale jelikož chyběly podstatné informace, musela údaje doplnit o další dostupné zdroje, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění.
(284)
Pokud jde o tvrzení o zúčastněných stranách, je třeba připomenout, že čl. 12 odst. 9 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních jasně stanoví, že za zúčastněné strany lze považovat i jiné domácí nebo zahraniční strany než ty, které jsou v něm uvedeny. Pokud jde o toto řízení, Komise si na základě podnětu vyžádala informace o poskytování preferenčních úvěrů výrobcům natíraného papíru. Tyto informace navíc přímo souvisejí s bankami, jejichž většinovým vlastníkem je stát. Čínská vláda i oba spolupracující vyvážející výrobci o tom byli informováni. Skutečnost, že prostě nebyly předloženy dostatečné informace o poskytování úvěrů bankami, donutila Komisi uchýlit se k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení.
4.3.4. TVRZENÍ O POUŽITÍ NEJSPOLEHLIVĚJŠÍCH DOSTUPNÝCH INFORMACÍ
(285)
Skupina APP tvrdila, že Komise nemůže vyřadit informace, které nejsou ve všech ohledech dokonalé, pokud zúčastněná strana, která tyto informace poskytla, nicméně jednala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí. Skupina APP také tvrdila že i v případech, kdy některá zúčastněná strana nespolupracovala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí, musí Komise při použití jí dostupných údajů brát v úvahu všechny odůvodněné skutečnosti předložené zúčastněnou stranou, ačkoli tyto skutečnosti nemusejí představovat úplné informace vyžadované od dotyčné zúčastněné strany. Komise je proto nucena jak podle základního nařízení, tak podle Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních tyto informace neopomíjet.
(286)
Čínská vláda uvedla, že uchýlit se k použití dostupných údajů není přípustné, pokud zúčastněný člen nebo zúčastněná strana prokázali, že jednali podle svého nejlepšího vědomí a svědomí a poskytli informace, které bylo možno ověřit, byly předány vhodným způsobem, takže je lze použít při šetření, byly předloženy včas a na takovém nosiči dat nebo v takovém počítačovém jazyce, jak o to orgány provádějící šetření požádaly.
(287)
V tomto případě tomu tak nebylo. V této souvislosti je třeba připomenout, že se Komise, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění, uchýlila k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení a čl. 12 odst. 7 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, protože čínská vláda a vyvážející výrobci navzdory opakovaným žádostem neposkytli informace, které byly považovány za nezbytné pro šetření. Komise se totiž skutečně musela snažit vyřešit základní problém, s nímž se jakožto orgán provádějící šetření setkala, tzn. skutečnost, že čínská vláda odepřela přístup k aktuálním informacím o plánech, úloze bank, hodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, oceňování práv k užívání pozemků nebo právních dokumentech týkajících se jednotlivých programů, jež byly předmětem šetření. Stejně tak spolupracující vyvážející výrobci neposkytli informace o úvěrech, jež jim poskytly čínské banky. Způsob, jakým čínská vláda a vyvážející výrobci spolupracovali, proto nesplňuje normy stanovené odvolacím orgánem WTO ve věci United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan (Spojené státy - Antidumpingová opatření vztahující se na některé ocelové výrobky válcované za tepla, které pocházejí z Japonska), jenž dospěl k závěru, že se od zúčastněných stran požaduje „vysoká“ úroveň spolupráce a že zúčastněné strany musí jednat podle „svého nejlepšího vědomí a svědomí“ (12). Komise nechápe, proč čínská vláda a vyvážející výrobce nemohli předložit nebo zařídit přdložení chybějící údajů, přičemž čínská vláda ani vyvážející výrobci neposkytli žádné věrohodné vysvětlení. Čínská vláda rovněž uvedla, že nebyly splněny podmínky k tomu, aby se Komise uchýlila k použití nejspolehlivějších dostupných informací, a že čínská vláda možná neposkytla určité informace prostě proto, že tyto informace neexistují, nejsou už relevantní nebo jsou nedostupné a nebyly požadovány v dotazníku nebo v předstihu před inspekcí.
(288)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že jak bylo jasně prokázáno v oddíle Subvencování, bylo použití dostupných údajů jedinou možností, kterou Komise jakožto orgán provádějící šetření měla, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Co se týče druhu požadovaných informací, je třeba připomenout, že Komise požádala o informace, které existovaly (například informace o plánech, úloze bank, hodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, oceňování práv k užívání pozemků nebo právních dokumentech týkajících se jednotlivých programů, jež byly předmětem šetření), a od zahájení řízení při mnoha příležitostech nabízela čínské vládě možnost tyto informace poskytnout.
(289)
Dále je třeba zdůraznit, že jakožto orgán provádějící šetření musela Komise vyšetřovat tvrzení, která byla uvedena v podnětu a pro něž existovaly dostatečné důkazy umožňující zahájit šetření (například o použití pětiletých plánů a průmyslové politiky pro preferenční úvěrování výrobců natíraného papíru, o úloze bank jakožto veřejnoprávních subjektů, o existenci přímých nebo nepřímých daní a grantových programů), a tak byla čínská vláda jakožto zúčastněná strana požádána, aby poskytla veškeré informace, které považuje za nezbytné. Čínská vláda však zaujala jiný přístup, který v podstatě znamenal, že sama sebe postavila do role subjektu, který nahrazuje orgán provádějící šetření. Čínská vláda skutečně chtěla sama posuzovat, co je relevantní, a předkládat pouze dokumenty, jež považuje za důležité, aniž by orgánu provádějícímu šetření povolila tyto záležitosti přezkoumat. Dokonalým příkladem, který to dokládá, je přístup čínské vlády k otázce státem vlastněných bank (viz 282. bod odůvodnění).
Čínská vláda tvrdila, že tyto banky jsou „třetími stranami“, avšak žadatel předložil dostatečné důkazy o tom, že jsou „veřejnoprávními subjekty“, takže Komise byla oprávněna žádat, aby čínská vláda poskytla požadované informace o jejich činnosti. V reakci na to čínská vláda sama rozhodla, že tyto banky nejsou veřejnoprávními subjekty, a odmítla o nich poskytnout jakékoliv informace. Toto rozhodnutí však náleží orgánu provádějícímu šetření, tj. Komisi, a nikoli čínské vládě. Takové chování zcela jednoznačně není v souladu s výše uvedenou judikaturou WTO, která stanoví, že zúčastněné strany musí jednat podle „svého nejlepšího vědomí a svědomí“. Je obtížné pochopit, jak se to srovnává se závěrem odvolacího orgánu ve věci United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan, že „…spolupráce je proces, který znamená společné pracovní úsilí stran za účelem dosažení společného cíle“ (13). Je třeba rovněž poznamenat, že Komise poskytla každé zúčastněné straně na předložení požadovaných informací dostatek času a prováděla šetření v souladu s přílohou VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, která stanoví pravidla pro inspekce na místě, jež mimo jiné umožňují s ohledem na získané informace na místě požádat o další podrobnosti.
(290)
Čínská vláda namítala, že požadované plány jsou objemné, protože obsahují 282 000 stran, a proto jejich překlad představuje neúměrnou mimořádnou zátěž. Tvrdila rovněž, že neví o plánech uvedených v nezávislých překladech a že v rámci řízení v USA národní pětileté plány neposkytla.
(291)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Rozsah plánů zmíněných v 65. bodě odůvodnění, které čínská vláda přeložila v čínštině, činil méně než 300 stran. Tvrzení o 282 000 stran není potvrzeno tím, co čínská vláda oficiálně předložila. Toto tvrzení je nicméně znepokojivé, protože může ukazovat na ještě mnohem podrobnější vládní zásahy, než jaké byly zjištěny v rámci tohoto šetření a souběžného antidumpingového šetření. Pokud jde o plány v nezávislých překladech, je třeba poznamenat, že Komise takovou dokumentaci obdržela od jiných zúčastněných stran, přičemž pro účely tohoto šetření byly tyto přeložené plány použity v tom rozsahu, v jakém je Komise obdržela. Závěrem je třeba objasnit, že Komise nechtěla tvrdit, že čínská vláda předložila plány pro účely řízení v USA. V 66. bodě odůvodnění se pouze uvádí, že podle všeho existují přeložené informace tohoto druhu.
4.3.5. TVRZENÍ O POUŽITÍ INFORMACÍ, KTERÉ NEJSOU VE VŠECH OHLEDECH DOKONALÉ
(292)
Čínská vláda tvrdila, že Komise před použitím nejspolehlivějších dostupných informací musí provést analýzu, jak to vyžaduje čl. 28 odst. 3 základního nařízení, a vyslovit závěr, zda jsou splněny zvláštní podmínky stanovené v uvedeném odstavci.
(293)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že se Komise uchýlila k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení, protože zvláštní podmínky stanovené v čl. 28 odst. 3 nebyly splněny. Jak je vysvětleno výše, čínská vláda buď předložila informace, které byly nedostatečné, nebo v mnoha případech požadované informace ani neposkytla. Je nutno připomenout, že informace o plánech buď nebyly poskytnuty vůbec nebo byly poskytnuty jen částečně, informace o úloze bank byly neúplné nebo nepřesvědčivé, hodnocení úvěrového rizika bankami při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům nebylo předloženo, ocenění práv k užívání pozemků nebylo předloženo a řada právních dokumentů týkajících se některých daňových a grantových programů rovněž nebyla poskytnuta. Vzhledem k nedostatkům nebo neexistenci informací nebyla Komise schopna některé předložené informace ověřit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem, vzhledem k tomu, že za těchto okolností nelze mít za to, že čínská vláda jednala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí, a vzhledem k neúměrným obtížím ztěžujícím snahu Komise dospět k přiměřeně správným závěrům, byla Komise nucena uchýlit se k použití dostupných údajů.
(294)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise měla jako nejspolehlivější dostupné informace použít informace, které již poskytla čínská vláda.
(295)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise použila celý souhrn informací poskytnutých zúčastněnými stranami (včetně veškerých informací předložených čínskou vládou) a vyhledaných z veřejně dostupných zdrojů, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění.
(296)
V souvislosti s úvěry bylo konstatováno, že v případě neexistence informací od konkrétních bank za účelem vyhodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů se měla Komise uchýlit k vysvětlením poskytnutým Čínskou lidovou bankou (PBOC) a Čínskou bankovní regulační komisí (CBRC), jakož i k výročním zprávám komerčních bank.
(297)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že banky, ačkoli o to byly výslovně požádány, potřebné údaje neposkytly. Informace poskytnuté Čínskou lidovou bankou a Čínskou bankovní regulační komisí byly pouze velmi obecné povahy a v žádném případě přímo nesouvisely s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Čínská vláda zařadila do spisu několik výročních zpráv komerčních bank (z nichž některé byly pouze v čínštině) a tvrdila, že komerční banky o své podnikatelské činnosti rozhodují samy v souladu s právními předpisy, bez jakýchkoli zásahů jakékoli organizace nebo osoby. Jedná se však o prosté výroky, které neumožňují ověřit, zda a jak banky hodnotily úvěrové riziko při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, a je nutno je porovnat s konkrétními případy, jež se vyskytly při šetřeních, kdy firmy zcela jasně získaly úvěry, aniž proběhlo jakékoli zřejmé ohodnocení jejich úvěrového rizika.
(298)
Pokud jde o práva k užívání pozemků, bylo konstatováno, že Komise měla použít údaje předložené čínskou vládou, které podle čínské vlády prokazují existenci fungujícího trhu. Bylo uvedeno, že informace požadované Komisí o minimálních cenách práv k užívání pozemků byly velmi rozsáhlé a nebyly požadovány v dotazníku nebo v předstihu před inspekcí.
(299)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že bez informací o ocenění práv k užívání pozemků nelze dospět k jakémukoli závěru, pokud jde o existenci fungujícího trhu s pozemky v Číně, který odráží síly nabídky a poptávky. Rovněž je třeba poznamenat, že Komise dala čínské vládě dostatek času, aby poskytla tyto informace za oblasti, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, avšak čínská vláda nepředložila v tomto ohledu jediný údaj. V každém případě Komise dodržela přílohu VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, která stanoví pravidla pro inspekce na místě, jež mimo jiné umožňují s ohledem na získané informace na místě požádat o další podrobnosti.
4.3.6. TVRZENÍ O DEFINICI VEŘEJNOPRÁVNÍCH SUBJEKTŮ
(300)
Čínská vláda tvrdila, že státní vlastnictví není přiměřeným kritériem pro zjištění, zda je určitá banka nebo subjekt provozující veřejnou službu veřejnoprávním subjektem, a že by k takové analýze měla Komise používat pravidla Unie pro státní podpory. Čínská vláda rovněž žádala, aby na základě zjištění odvolacího orgánu WTO ve sporu US - ČLR DS379 týkajících se definice veřejnoprávního subjektu bylo toto řízení zastaveno.
(301)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise v 90. bodě odůvodnění vysvětlila definici veřejnoprávního subjektu. Tato definice je v souladu s příslušnou judikaturou WTO týkající se antisubvenčních řízení, včetně výše zmíněné zprávy odvolacího orgánu. Není tudíž nutné se odchylovat od obecně přijímaného pojetí a používat jiný srovnávací základ (tj. pravidla Unie pro státní podporu), který se vztahuje na velmi odlišné odvětví práva. Je třeba si uvědomit, že právní úprava státní podpory se uplatňuje ve zcela jiných souvislostech, tj. nikoli za účelem regulace mezinárodního obchodu se zbožím, nýbrž jako doplněk ke společnému trhu. A konečně požadavek, aby bylo toto řízení zastaveno, nemá žádné právní ani věcné opodstatnění.
4.3.7. PREFERENČNÍ ÚVĚRY VÝROBCŮM NATÍRANÉHO PAPÍRU
(302)
Čínská vláda v souvislosti s preferenčním úvěrováním výrobců natíraného papíru uvedla, že Komise neposkytla dostatečné důkazy o specifickém subvencování, jak to vyžaduje čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Bylo namítnuto, že analýza Komise nesplnila svůj úkol potvrdit de jure specifičnost údajné subvence.
(303)
Dva spolupracující vyvážející výrobci rovněž tvrdili, že úvěry poskytnuté čínskými státními bankami nejsou specifické.
(304)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že specifičnost byla zjištěna na základě celkového souhrnu informací obsažených ve spisu včetně informací poskytnutých čínskou vládou, jejichž přehled je uveden v 92. bodě odůvodnění. Tyto informace potvrzují existenci specifičnosti de jure v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(305)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komisi se nepodařilo subvencování průkazně doložit v souladu s čl. 2 odst. 4 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 5 základního nařízení, jelikož důkazy, které Komise použila, nelze považovat za skutečné důkazy, protože nejsou potvrzující, objektivní a ověřitelné, a tedy důvěryhodné.
(306)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že skutečnosti popsané v 92. bodě odůvodnění průkazně dokládají specifičnost (tzn. že byly poskytnuty specifické subvence prostřednictvím odvětvového průmyslového plánu, papírenský průmysl se považuje za podporované odvětví, je potvrzena úloha komerčních bank a čínského státního plánovacího systému, jakož i vysoký úvěrový rating firem, jelikož splňují kritéria pro uplatnění konkrétních politických plánů). Tyto informace jsou potvrzující, protože jsou jasné, objektivní a přesvědčivé. Pocházejí z různých zdrojů a byly poskytnuty zúčastněnými stranami nebo vyhledány mezi veřejně dostupnými údaji.
(307)
Pokud jde o Koncepci rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, čínská vláda tvrdila, že papírenskému průmyslu neposkytuje specifické subvence ani preferenční zacházení. Cílem ustanovení tohoto plánu, že finanční instituce nesmějí poskytovat úvěry na jakýkoli projekt, který není v souladu s jeho regulací, je podle čínské vlády pouze pozastavit projekty, které způsobily vážné znečištění.
(308)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že formulace použité v Koncepci rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, jak je podrobně vysvětleno v 77. bodě odůvodnění, nenechávají nikoho na pochybách o existenci specifických subvencí a preferenčního zacházení pro papírenský průmysl. Tvrzení, že podrobná pravidla týkající se finančních institucí existují pouze z důvodů ochrany životního prostředí, není skutečným zněním příslušných textů potvrzeno.
(309)
V souvislosti s politickými plány, jakož i průvodními dokumenty, například integračním projektem a směrným indexem, čínská vláda znovu zopakovala, že podle čínského zákona o legislativě nejsou jako takové právně závazné. Čínská vláda prý spíše potřebovala právně závazný prováděcí akt. Byla rovněž vznesena námitka, že plány jsou příliš obecné, než aby mohly sloužit jako podklad pro určení specifičnosti, a pouhá skutečnost, že papírenský průmysl je podporovaným odvětvím, nedokazuje, že čínská vláda výslovně omezuje přístup k subvencím jen na určité podniky.
(310)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že šetření prokázalo, že plány jsou právně závazné z důvodů uvedených v 78. bodě odůvodnění. Šetření rovněž prokázalo, že přiznání statutu „podporovaného odvětví“ papírenskému průmyslu s sebou přináší zvláštní výhody pro příslušné podniky.
(311)
O poskytování úvěrů čínská vláda tvrdila, že z analýzy výročních zpráv čínských bank, které poskytly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, nevyplývá, že byly úvěry poskytnuty na základě politických plánů.
(312)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak je uvedeno výše, výroční zprávy bank neposkytují konkrétní informace o poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Ve skutečnosti jsou výroční zprávy všeobecnými dokumenty, které neposkytují žádné informace o tom, jak čínské banky poskytovaly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, ani o způsobu, jakým banky hodnotily úvěrové riziko u spolupracujících vyvážejících výrobců. Tyto informace byly po zúčastněných stranách opakovaně požadovány a jsou považovány za rozhodující mimo jiné s ohledem na zjištění uvedená ve zprávě MMF z roku 2006, která naznačovala, že liberalizace bankovnictví v Číně je neúplná a úvěrové riziko není náležitě zohledněno (14), ve zprávě MMF z roku 2009, která zdůraznila nedostatečnou liberalizaci úrokových sazeb v Číně (15), ve zprávě MMF o zemích z roku 2010, která uvádí, že kapitálové náklady v Číně jsou relativně nízké, přidělování úvěrů se někdy řídí jinými než cenovými hledisky a vysoké úspory společností částečně souvisí s nízkými náklady různých vstupů (včetně kapitálu a půdy) (16), ve zprávě OECD o čínské ekonomice z roku 2010 (17) a v pracovním dokumentu hospodářské sekce OECD č. 747 o reformách čínského finančního sektoru (18), které konstatují, že vlastnictví finančních institucí je nadále převážně státní, což vede k otázkám, do jaké míry jsou rozhodnutí bank o poskytování úvěrů založena na čistě komerčních úvahách, přičemž se zdá, že banky hrají typicky roli vládních agentur s vazbami na vládu.
(313)
V souvislosti s výše uvedeným sdělením o úvěrovém ratingu čínská vláda tvrdila, že jediné sdělení o úvěrovém ratingu nelze považovat za průkazné doložení specifičnosti. Čínská vláda se domnívá, že pokud se u většiny nebo dokonce u všech úvěrů poskytnutých spolupracujícím vyvážejícím výrobcům neukáže, že průmyslová politika umožnila, aby tito výrobci měli během období šetření vyšší úvěrový rating, nemůže Komise podmínky jednoho konkrétního případu vztahovat na všechna úvěrová rozhodnutí.
(314)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V tomto ohledu je třeba připomenout, že sdělení o úvěrovém ratingu zmíněné v 81. bodě odůvodnění vytváří přímou souvislost mezi příznivými vyhlídkami spolupracujícího vyvážejícího výrobce do budoucna a existencí plánů papírenské politiky a plněním jejich cílů. Při formulování svých závěrů kladla Komise značný důraz na tento dokument spolu s Koncepcí rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, protože - jak je popsáno výše- další informace požadované v této souvislosti, například hodnocení rizik u úvěrů, nebyly přes opakované žádosti poskytnuty.
(315)
Čínská vláda rovněž argumentovala, že Komise při analýze tvrzení o preferenčních úvěrech nevzala v úvahu oběžník PBOC o zlepšení správy zvláštních úvěrů YINFA [1999] č. 228. Podle čínské vlády výše uvedený oběžník potvrzuje, že preferenční úvěrování nebo zvláštní úvěry byly odstraněny.
(316)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že jak je vysvětleno v 87. bodě odůvodnění, Komise zjistila, že existují novější oběžníky PBOC než oběžník z roku 1999, přičemž tyto oběžníky jednoznačně zmiňují existenci preferenčních úvěrů a dalších úvěrů určených Státní radou. Argumenty čínské vlády o zrušení preferenčního úvěrování a zvláštních úvěrů nejsou tudíž podloženy fakty o skutečných případech. Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti je třeba poznamenat, že oběžník z roku 1999 uvádí, že banky, které jsou zcela ve vlastnictví státu, musí aktivně komunikovat s orgány odpovědnými za příslušná odvětví, aby získaly jejich pochopení a podporu. To je další výrok, který potvrzuje kontrolu státních orgánů nad bankami, které jsou zcela ve vlastnictví státu.
(317)
V souvislosti s důkazy specifičnosti předloženými žadatelem byl vznesen argument, že se jedná pouze o odkazy na zjištění z různých šetření v USA, v rámci kterých byla specifičnost potvrzena mimo jiné odkazem na pětileté plány.
(318)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že aby dospěla k reprezentativnímu zjištění, použila Komise všechny podstatné informace, jež měla k dispozici. Veřejně dostupné informace uvedené v podnětu, ačkoli odkazují na zjištění jiných orgánů provádějících šetření, byly tudíž považovány za podstatné a jejich použití bylo vhodné.
(319)
V souvislosti s rozhodnutím Státní rady č. 40 a směrným indexem byl vznesen argument, že výslovně nedefinují výrobu bezdřevého natíraného papíru jako podporované odvětví nebo podporované projekty. Čínská vláda rovněž tvrdila, že výraz „podporované projekty“ zahrnuje v Číně širokou škálu hospodářských činností pokrývajících různá odvětví.
(320)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že rozhodnutí č. 40 a směrný index definují papírenský průmysl, do něhož výroba bezdřevého natíraného papíru patří, jako podporované odvětví nebo podporované projekty. V souvislosti s podporovanými projekty je třeba připomenout, že zahrnují pouze některé činnosti v rámci 26 odvětví, a proto nelze toto třídění, které pokrývá jen určitou podmnožinu podniků v Číně, považovat za obecné a nespecifické. Komise toto považovala za nejpřirozenější výklad v situaci, kdy neměla k dispozici žádné vysvětlení (a podpůrné dokumenty) o tom, jak přesně čínská vláda používala pojem „papírenský průmysl“, například pro účely rozhodnutí č. 40 a směrného indexu.
(321)
V souvislosti se zákonem o komerčních bankách čínská vláda tvrdila, že článek 34 je obecné povahy a že v souladu s článkem 41 téhož zákona nejsou komerční banky povinny poskytovat úvěry na základě průmyslové politiky.
(322)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že znění článku 34 dává poskytování úvěrů komerčními bankami do přímé souvislosti s průmyslovou politikou státu. Nelze je tudíž považovat za ustanovení obecné a nepovinné povahy. Pokud jde o článek 41 uvedeného zákona, je třeba poznamenat, že tento článek hovoří o pravomoci komerčních bank poskytovat úvěry, avšak nestanoví podmínky, jež budou muset banky brát v úvahu při přijímání úvěrových rozhodnutí.
(323)
Skupina APP tvrdila, že poskytla Komisi dostatečné informace a dokumenty, které prokazují, že skupina APP byla ratingovou agenturou Moody v letech 2007 a 2008 hodnocena známkou A-1, a proto nebylo správné, že Komise tento rating nezohlednila a použila známku BB od agentury Bloomberg.
(324)
Ratingové zprávy předložené skupinou APP Komise pečlivě analyzovala. Tyto ratingové zprávy dávají slibný výhled papírenského průmyslu do budoucna do souvislosti s vyhlášením Koncepce rozvoje papírenského průmyslu. Informace obsažené v těchto dokumentech proto vlastně potvrzují zjištění Komise, že současný finanční stav vývozce byl zjištěn ve zkresleném tržním prostředí, a tudíž nebylo možné vycházet z této míry úvěruschopnosti čínských vývozců uznat za bernou minci. Toto tvrzení muselo být odmítnuto.
(325)
Skupina APP rovněž tvrdila, že interní zprávy o finančním řízení zmíněné v tomto bodě v připomínkách APP k poskytnutí obecných informací jsou „mnohem uspokojivější než údaje, z nichž se momentálně vychází“.
(326)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Údaje vypočtené v těchto zprávách vycházejí z finanční situace společnosti dosažené ve zkresleném tržním prostředí, které je samozřejmě ovlivněno preferenčním úvěrováním, jehož existenci Komise zjistila. Jedná se tedy o uzavřený kruh, tzn. že společnost obdrží preferenční úvěr, který má příznivý vliv na její finanční ukazatele, jež mají následně příznivý vliv na podmínky budoucích úvěrů.
(327)
Skupina APP tvrdila, že metodika použitá Komisí při stanovení srovnávacích základů pro úvěry v USD a EUR je nesprávná a že Komise započítala přirážku k sazbě LIBOR dvakrát, čímž zvýšila referenční úrokovou sazbu.
(328)
Toto tvrzení je nutno odmítnout. Komise nezapočítala přirážky k sazbě LIBOR dvakrát. Jak je vysvětleno v poskytnutí konečných informací, při zjišťování srovnávacích základů pro úvěry v USD a EUR s lhůtou splatnosti delší než 1 rok Komise k příslušné jednoleté sazbě LIBOR přičetla rozdíl mezi firemními dluhopisy s ratingem BB a s lhůtou splatnosti 1 roku a firemními dluhopisy s ratingem BB a s lhůtou splatnosti n let, kde n je počet let představující dobu, pro kterou byla „dlouhodobá sazba LIBOR v USD“ vypočtena (tj. dva roky, tři roky, …, patnáct let). Je třeba zdůraznit, že tento rozdíl, jak je popsán výše, se připočítával k „čisté“ jednoleté sazbě LIBOR (tzn. nikoli k sazbě zvýšené o x základních bodů, jak tvrdila skupina APP).
4.3.8. PREFERENČNÍ DAŇOVÉ SCHÉMA PRO PODNIKY, KTERÉ JSOU UZNÁNY, ŽE VYUŽÍVAJÍ NEJNOVĚJŠÍ A ŠPIČKOVÉ TECHNOLOGIE
(329)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Uvedla, že článek 25 zákona o dani z příjmů podniků je obecný právní předpis, který se vztahuje na celé čínské hospodářství, a nikoli jen na výrobce bezdřevého natíraného papíru.
(330)
Čínská vláda také tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená, že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(331)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Zjištění Komise byla tudíž učiněna na základě jednoznačných důkazů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že článek 25 zákona o dani z příjmů podniků omezuje přístup k tomuto programu pouze na některé podniky a odvětví, jež patří do kategorie „podporovaných“, tzn. na určitou podmnožinu podniků v Číně. Jak je uvedeno výše, Komise dospěla k závěru, že odvětví výroby natíraného papíru do této kategorie patří, a proto jsou výhody v rámci tohoto programu specifické podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Pokud jde o kritéria způsobilosti, je třeba poznamenat, že příslušná ustanovení mimo jiné uvádějí, že výrobky musí spadat do rozmezí uvedeného v popisu odvětví využívajících nejnovější a špičkové technologie v rámci klíčové podpory ze strany státu a že podniky musí neustále provádět výzkum a vývoj za účelem získání nových vědeckotechnických poznatků, inovativně uplatňovat nové poznatky nebo výrazně zdokonalovat technologie či výrobky. Tyto podmínky jako celek nelze považovat za objektivní kritéria způsobilosti, která vedou k automatickému poskytnutí subvence v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(332)
Skupina APP se dotázala, zda by se výše napadnutelných subvencí vyplývajících z těchto programů neměla vypočítávat spíše na základě daňového přiznání a platby za rok 2008 namísto za rok 2009 (období šetření). Skupina tvrdila, že tyto dva programy souvisejí s daní z příjmů, která se v Číně obvykle v plné výši platí a vyrovnává v kalendářním roce následujícím po zdaňovacím období. Proto bylo o dani z příjmů za rok 2009 nebo o jakémkoli preferenčním zacházení přiznaném za uvedený rok rozhodnuto teprve v roce 2010.
(333)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Skutečná výše získaných výhod byla potvrzena a ověřena na základě daňového přiznání za rok 2009, a proto se jedná o výhody týkající se prodeje a příjmů vytvořených v roce 2009, tj. v období šetření.
4.3.9. PREFERENČNÍ DAŇOVÉ SCHÉMA PRO VÝZKUM A VÝVOJ
(334)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Rovněž uvedla, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(335)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že šetření prokázalo existenci zvýhodněného daňového režimu určeného pro některé společnosti, u nichž je prokázáno, že provádějí určitý druh výzkumných a vývojových projektů, tzn. pro určitou podmnožinu podniků v Číně. Jak je uvedeno výše, jedná se o společnosti, které patří do odvětví, jež využívají nejnovější a špičkové technologie a jimž se dostává primární podpory od státu, a projekty vyjmenované v Průvodci hlavními odvětvími industrializace za pomoci špičkových technologií, tedy například i v rámci výroby natíraného papíru, a proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Pokud jde o kritéria způsobilosti, je třeba poznamenat, že příslušná ustanovení, jež předložili spolupracující vyvážející výrobci, jsou obecná a neprůhledná, a tudíž je nelze považovat za objektivní kritéria způsobilosti, která vedou k automatickému poskytnutí subvence. Zjištění Komise byla tudíž učiněna na základě jednoznačných důkazů v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
4.3.10. OSVOBOZENÍ OD DANĚ DIVIDEND VYPLÁCENÝCH MEZI ZPŮSOBILÝMI TUZEMSKÝMI PODNIKY
(336)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Bylo namítnuto, že osvobození dividend od daně není subvencí ve smyslu Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož osvobození dividend od daně není svou povahou subvencí a příslušné čínské předpisy mají objasnit daňový základ, aby se zabránilo dvojímu zdanění.
(337)
Skupina APP tvrdila, že tento program není specifický, jelikož je obecně a jednotně uplatňován v celé Číně na základě objektivního kritéria, kterým je zdroj příjmů z dividend. Tvrdila také, že tento program nepředstavuje subvenci.
(338)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba upozornit, že příjmy z dividend od tuzemských podniků jsou osvobozeny od daně z příjmů právnických osob odváděné tuzemskými podniky. Především je třeba připomenout, že šetření prokázalo existenci zvýhodněného daňového režimu určeného pro některé společnosti, tj. tuzemské podniky, které dostávají dividendy od jiných tuzemských podniků, a kromě toho také pro důležitá průmyslová odvětví a projekty podporované státem, jako je například i výroba natíraného papíru, tj. pro konkrétní podmnožinu podniků v Číně. Proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Za druhé, jedná se o daňovou pobídku, která vede k tomu, že v souladu s definicí subvence uvedenou v čl. 1 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a v čl. 3 odst. 1 písm. a) základního nařízení stát nevybere určitý příjem. Pokud jde o tvrzení, že cílem této pobídky je zabránit dvojímu zdanění, je třeba poznamenat, že ačkoli Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních uznává, že členové WTO nejsou omezeni v přijímání opatření, jež mají zamezit dvojímu zdanění (viz Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, příloha I, poznámka pod čarou č. 59), toto ustanovení je tzv. „afirmativní námitkou“ a nebyly předloženy žádné konkrétní důkazy, jež by dokládaly tvrzení, že například dividendám od tuzemských podniků je z důvodu právních závazků, jež ČLR přijala v rámci příslušných dvoustranných dohod o dvojím zdanění uzavřených se třetími zeměmi, přiznáno jiné zacházení než dividendám od podniků se sídlem mimo Čínu.
(339)
Bylo rovněž konstatováno, že tento program je zcela bezvýznamný pro podniky a odvětví, jež patří do kategorie podporovaných, avšak z definice tohoto programu vyplývá, že se vztahuje na všechny tuzemské společnosti. Čínská vláda rovněž uvedla, že čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních stanoví, že stanovení obecně platných daňových sazeb se za specifickou subvenci nepovažuje. Čínská vláda proto tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(340)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že právní předpisy, které vytyčují tento program, spadají pod kapitolu 4 „Zvýhodněné daňové režimy“ zákona o daních z příjmů podniků, která předpokládá zvláštní daňové pobídky pro významná odvětví a projekty podporované státem. Jak je vysvětleno výše, výhody v rámci tohoto programu jsou za těchto podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Pokud jde o tvrzení o čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, je třeba poznamenat, že tento program se nevztahuje na stanovení obecně platné daňové sazby, nýbrž na existenci osvobození určitého druhu příjmů od daně, které vyplývá z příslušnosti k určitému druhu společností.
4.3.11. OSVOBOZENÍ DOVÁŽENÉHO ZAŘÍZENÍ OD DPH A CLA
(341)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Byla vznesena námitka, že konkrétní obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem nejsou specifické, protože zahrnují široké rozpětí hospodářských činností pokrývajících různá odvětví. Čínská vláda proto tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(342)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že tento program je k dispozici pouze pro společnosti, které investují do určitých obchodních kategorií taxativně vymezených zákonem (tj. prostřednictvím katalogu, který slouží jako vodítko pro zahraniční investice do jednotlivých odvětví, a katalogu klíčových průmyslových odvětví, produktů a technologií, jejichž rozvoj stát v současné době podporuje). Skutečnost, že způsobilost je omezena na určité obchodní kategorie, potvrzuje, že tento program není běžně k dispozici pro široká hospodářská odvětví, a proto výhody, které z něho vyplývají, jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření navíc neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Zjištění Komise byla tudíž průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(343)
Skupina APP tvrdila, že doba odepisování použitá Komisí pro výpočet výhody vyplývající z tohoto programu, která připadá na období šetření, není správná a že měla Komise použít dobu odepisování uváděnou společnostmi ze skupiny APP. Podle skupiny APP je tato metodika v rozporu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení.
(344)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Doba odepisování uváděná skupinou APP je určena pro účetní a finanční účely. Jiní spolupracující vyvážející výrobci a výrobní odvětví Unie vykázali odlišné doby odepisování. Komise proto v souladu se svou obvyklou praxí a s čl. 7 odst. 3 základního nařízení použila pro účely tohoto výpočtu jako životnost stroje dobu patnácti let, která se v dotyčném odvětví považuje za „běžnou“ dobu odepisování.
4.3.12. VRACENÍ DPH V PŘÍPADĚ ZAŘÍZENÍ VYROBENÉHO NA DOMÁCÍM TRHU
(345)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost průkazně doložit. Tvrdila rovněž, že vysvětlila kritéria způsobilosti pro tento program, a tudíž není žádný důvod k tomu, aby Komise použila pouze dostupné údaje.
(346)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že účast v tomto programu je vyhrazena pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují určitý druh zařízení vyrobených v tuzemsku, tj. pro určitou podmnožinu podniků v Číně, a proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření navíc neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Zjištění Komise byla tudíž za použití předložených informací a článku 28 základního nařízení průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
4.3.13. OSVOBOZENÍ PODNIKŮ SE ZAHRANIČNÍMI INVESTICEMI OD DANÍ ZA ÚDRŽBU MĚSTA, VÝSTAVBU A OD PŘÍPLATKŮ NA VZDĚLÁVÁNÍ
(347)
Jak APP, tak Chenming tvrdily, že se podle Oznámení o sjednocení daní za údržbu města a výstavbu a příplatků za vzdělávání vztahujících se na domácí podniky, podniky se zahraničními investicemi a fyzické osoby vydaného Státní radou Číny dne 18. října 2010 a použitelného ode dne 1. prosince 2010 výše uvedená daň a příplatky nyní vztahují na všechny podniky a fyzické osoby v Číně bez jakékoli výjimky. Podle těchto tvrzení již není tento program subvencí napadnutelný.
(348)
Tato tvrzení byla analyzována na základě předložené dokumentace a podkladů, které strany poskytly. Čínská vláda byla požádána o potvrzení výše uvedených informací. Čínská vláda, která je účastníkem řízení a orgánem, který v rámci tohoto programu subvenci poskytuje, Komisi sdělila, že byl tento program ukončen a nebyl nahrazen žádnými jinými pobídkami souvisejícími s toutéž daňovou povinností. Na základě informací od spolupracujících vyvážejících výrobců se konstatuje, že obě uvedené skupiny prokázaly, že již nevyužívají subvencí v rámci tohoto programu. V tomto ohledu se připomíná, že v souladu s článkem 15 základního nařízení se žádná opatření nepřijmou, pokud subvence skončí nebo se prokáže, že subvence již nepředstavují žádnou výhodu pro dotyčné vývozce. Vzhledem k výše uvedenému a na základě spisu se usuzuje, že subvence v rámci tohoto programu již nepředstavují žádnou výhodu pro dotyčné vývozce. Zjištění uvedená ve 160. až 169. bodě odůvodnění byla proto odpovídajícím zpsobem upravena.
4.3.14. ZNÁMÉ ZNAČKY A ZVLÁŠTNÍ FONDY PRO PŘILÁKÁNÍ ZAHRANIČNÍCH INVESTIČNÍCH PROJEKTŮ
(349)
V souvislosti s těmito programy čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost průkazně doložit. Čínská vláda tvrdila, že poskytla dostatečné informace o těchto programech a že neexistuje žádný zákon ani nařízení, které se jich týkají.
(350)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že tyto programy byly shledány specifickými a napadnutelnými na základě informací předložených čínskou vládou a spolupracujícími vyvážejícími výrobci, přestože nebyly předloženy žádné právní předpisy jako takové. Skutečnost, že - jak tvrdila čínská vláda - nejsou pro tyto programy přijaty žádné právní předpisy, potvrzuje mimo jakoukoli pochybnost, že objektivní kritéria ani podmínky stanovené zákonem upravujícím tyto programy prostě neexistují. Zjištění Komise byla tudíž za použití předložených informací a článku 28 základního nařízení průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Zdá se, že při absenci jakýchkoli kritérií či podmínek má vláda široký prostor pro vlastní uvážení, a tudíž se má za to, že přístup k subvencím je omezen jen na určité podniky.
4.3.15. SUBVENCE Z FONDU PRŮMYSLOVÉHO ROZVOJE V OBLASTI ŠPIČKOVÝCH TECHNOLOGIÍ A CENA PRŮMYSLOVÉ ZÓNY VE MĚSTĚ SU-ČOU ZA ZACHOVÁNÍ HOSPODÁŘSKÉHO RŮSTU
(351)
V souvislosti s těmito programy čínská vláda tvrdila, že Komise nesprávně vykládá čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož průmyslové zóny nejsou vymezenými zeměpisnými oblastmi.
(352)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že průmyslová zóna ve městě Su-čou je jednoznačně dílčí hospodářskou a správní jednotkou v rámci výsostného území ČLR, a tedy vymezenou zeměpisnou oblastí podle čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti je třeba rovněž poznamenat, že i kdyby skutečná fakta zjištěná v rámci šetření nepotvrdila výše uvedené skutečnosti, může se v průmyslové zóně, jak vyplývá již z její samotné definice, nacházet pouze podmnožina ze všech podniků na území dané země nebo v působnosti orgánu poskytujícího subvence, a v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních by se tudíž subvence poskytnuté průmyslovou zónou považovaly za specifické.
4.3.16. POSKYTOVÁNÍ PRÁV NA VYUŽITÍ PŮDY
(353)
Co se týče práv k užívání pozemků, čínská vláda tvrdila, že je protiprávní použít vnější srovnávací základ spočívající v odkazu na čl. 14 písm. d) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a na rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV). Bylo namítnuto, že právo Unie a WTO omezuje použití vnějších srovnávacích základů na velmi výjimečné okolnosti, což znamená, že je lze použít pouze tehdy, když jsou ceny uplatňované na trhu soukromými subjekty zkreslené v důsledku rozhodující úlohy vlády jakožto poskytovatele dotyčného zboží nebo služby. Podle čínské vlády Komise neprokázala, že ceny uplatňované na trhu soukromými subjekty jsou zkreslené v důsledku rozhodující úlohy čínské vlády jakožto poskytovatele.
(354)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Především je třeba poznamenat, že pravidla WTO, jak potvrdil odvolací orgán WTO ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV) (DS257) a příslušný panel WTO ve věci US - China countervailing duties (USA - Vyrovnávací cla uvalená na Čínu) (DS379), nezakazují použití vnějších srovnávacích základů. Za druhé, Komise ve svém přístupu plně zohlednila zvláštní podmínky, které požaduje judikatura WTO v případech, kdy se Komise uchyluje k použití vnějších srovnávacích základů. Jak bylo prokázáno v 248. až 259. bodě odůvodnění, půda je v Číně majetkem státu a vláda poskytuje pozemky soukromým subjektům na základě nájemních smluv. Čínské orgány navíc regulují poskytování a přidělování pozemků podnikům, a to i na sekundárních trzích, a přidělování pozemků podnikům se řídí přísnými pravidly, přičemž každý druh změny přidělení pozemků, jako je například převod smlouvy o udělení práv k užívání pozemků z jednoho podniku na jiný, musí být schválen státem a potvrzen novou smlouvou o udělení práv k užívání pozemků mezi nabyvatelem a příslušným státním orgánem. S ohledem na výše uvedené skutečnosti se konstatuje, že čínská vláda má rozhodující úlohu v udělování práv k užívání pozemků a že jakékoli ceny uplatňované na čínském trhu soukromými subjekty (pokud vůbec existují - v rámci tohoto šetření totiž nebyly žádné takové ceny předloženy) jsou nutně zkreslené v důsledku rozhodující úlohy čínské vlády jakožto poskytovatele a jeho monopolního postavení regulátora transakcí s pozemky. V důsledku toho by finanční příspěvek čínské vlády prakticky určoval úroveň případných cen uplatňovaných soukromými subjekty.
(355)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že zvolení Tchaj-wanu jako vnějšího srovnávacího základu znamená, že Komise nepoužila vnější srovnávací základ, který se vztahuje k převládajícím podmínkám na trhu v Číně nebo na ně odkazuje či s nimi souvisí. Bylo namítnuto, že použití tchajwanského základu pro vyrovnání rozdílů v poměrných výhodách jednotlivých zemí je výslovně zakázáno pravidly WTO.
(356)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Komise považuje Tchaj-wan (19) za vhodný vnější srovnávací základ s ohledem na celkový souhrn informací ve spisu, tzn. s ohledem na i) úroveň hospodářského rozvoje a hospodářskou strukturu na Tchaj-wanu a v příslušných čínských provinciích, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, ii) prostorovou blízkost těchto dvou čínských provincií a Tchaj-wanu, iii) vysoký stupeň rozvoje infrastruktury Tchaj-wanu i těchto dvou čínských provincií iv) silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR, v) podobnou hustotu obyvatelstva v dotčených čínských provinciích a na Tchaj-wanu, vi) podobný typ pozemků a transakcí použitých pro stanovení srovnávacího základu na Tchaj-wanu a v ČLR a vii) společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Tchaj-wanu a ČLR. Ťiang-su a Šan-tung jsou navíc považovány za provincie s nejrozvinutějším zpracovatelským průmyslem v ČLR (20). Přestože úroveň HDP na obyvatele není u Tchaj-wanu a dotyčných dvou čínských provincií shodná, HDP těchto čínských provincií v posledních letech rychle roste, takže Tchaj-wan dohánějí.
Nejnovější údaje navíc naznačují, že ČLR i Tchaj-wan mají podobné míry růstu reálného HDP (21). Zároveň je třeba poznamenat, že přesné srovnání mezi HDP země s netržním hospodářstvím (ČLR) a HDP země se zavedeným tržním hospodářstvím (Tchaj-wanu) není rozhodující, protože je zcela běžné, že pokud jde o HDP, netržní hospodářství zaostává za fungujícím tržním hospodářstvím. Nabídku a poptávku po průmyslových pozemcích může navíc ovlivňovat mnoho dalších faktorů, například pravidla plánování, politika životního prostředí apod. Skutečnou otázkou je, jaké by byly „převládající podmínky na trhu“, pokud jde o práva k užívání pozemků v ČLR, kdyby se jednalo o fungující tržní hospodářství, přičemž na základě všech dostupných důkazů se zdá, že by byly velmi podobné podmínkám na Tchaj-wanu.
(357)
Na základě celkového souhrnu výše uvedených informací se má za to, že zvolený srovnávací základ je v souladu s požadavky rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV) (odst. 103), které konstatovalo, že „zvolený srovnávací základ se musí nicméně vztahovat k převládajícím podmínkám na trhu v dané zemi nebo na ně odkazovat či s nimi souviset a musí odrážet cenu, kvalitu, dostupnost, prodejnost, přepravu a jiné podmínky nákupu nebo prodeje, jak to vyžaduje čl. 14 písm. d)“. Celkový souhrn podmínek na Tchaj-wanu se skutečně vztahuje k převažujícím podmínkám na trhu v dotyčných dvou čínských provinciích. Pozemky jsou k dispozici v oblastech s podobně hustým osídlením, prostorová blízkost oblastí zajišťuje, že kvalita pozemků je podobná, zatímco skutečnost, že Tchaj-wan a dotyčné dvě čínské provincie mají stejný jazyk a kulturu, vývozně orientované hospodářství a významná odvětví zpracovatelského průmyslu, potvrzuje, že cena, prodejnost a další podmínky nákupu nebo prodeje pozemků jsou úzce spjaty.
(358)
Spolupracující vyvážející výrobci tvrdili, že informace, jež měla Komise k dispozici, byly dostatečné k závěru, že v Číně existuje trh s pozemky.
(359)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Na základě informací, které měla Komise k dispozici, nebylo možné dospět k závěru, že v Číně existuje funkční trh s pozemky. Z právních předpisů, jež čínská vláda poskytla Komisi, je zřejmé, že veškerá půda v ČLR patří státu a pozemky jsou poskytovány pouze na základě nájemních smluv. Čínské úřady mají plně pod kontrolou nabídku a přidělování pozemků podnikům, a to včetně transakcí na sekundárním trhu. Navzdory příslušným žádostem Komise nebyly předloženy žádné důkazy, že v oblasti udělování práv k užívání pozemků existuje nějaký tržní mechanismus. Situace je podrobně vysvětlena v 354. bodě odůvodnění, který se týká podobných tvrzení čínské vlády.
(360)
Skupina APP uvedla, že by se jako srovnávací základ měly použít současné čínské ceny týkající se práv k užívání pozemků nebo případně dnešní ceny půdy v indickém státě Maháráštra. Skupina Chenming rovněž navrhla jako srovnávací základ indický stát Maháráštra.
(361)
Jak již bylo popsáno v 359. bodě odůvodnění, funkční trh s pozemky v Číně neexistuje. Proto není vhodné používat jako srovnávací základ dnešní čínské ceny týkající se práv k užívání pozemků. Ve svých tvrzeních, že jako srovnávací základ by se mohly použít ceny pozemků ve státě Maháráštra, vycházeli vyvážející výrobci ze srovnání indického státu Maháráštra, pokud jde o HDP na obyvatele a hustotu osídlení v době pořízení práv k užívání pozemků. Jak je vysvětleno výše, Komise je toho názoru, že HDP na obyvatele a hustota obyvatelstva nemohou být jedinými rozhodujícími faktory při výběru země nebo oblasti za účelem jejího použití jako vnějšího srovnávacího základu. V každém případě, metodika navržená spolupracujícími vyvážejícími výrobci není v souladu s jejich tvrzeními. V období šetření činila v Bombaji, hlavním městě a zdaleka nejrozvinutější oblasti státu Maháráštra, úroveň příjmů na jednoho obyvatele 2 675 USD, což je ve skutečnosti méně než čínský celostátní průměr 3 529 USD (22), nemluvě o HDP na obyvatele ve vysoce rozvinutých provinciích Šan-tung a Ťiang-su (5 255 USD respektive 6 550 USD). Co se týče hustoty osídlení, ani ta není sama o sobě rozhodujícím faktorem, ale pro pořádek uvádíme, že ve státě Maháráštra připadá 314 obyvatel na 1 km2, zatímco v Ťiang-su je to 736 obyvatel na 1 km2 a v Šan-tungu 600 obyvatel na 1 km2, což znamená, že tyto hodnoty nejsou na stejné úrovni. Další faktory, jako je nedostatek prostorové blízkosti a společných charakteristik mezi Indií a Čínou, navíc vedou k závěru, že srovnávací základ v podobě státu Maháráštra se nevztahuje k převládajícím podmínkám na trhu v Číně ani na ně neodkazuje a nesouvisí s nimi. Z důvodů vysvětlených v 356. bodě odůvodnění trvá Komise na svém názoru, že ceny pozemků na Tchaj-wanu jsou jako vnější srovnávací zaklad mnohem vhodnější.
(362)
Skupina APP tvrdila, že některá práva k užívání pozemků, jež Komise vzala v úvahu při výpočtu výhody vyplývající z tohoto programu, již nemá skupina APP v držení. Skupina APP dále tvrdila, že na základě informací z internetových stránek odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu došla k jiné průměrné ceně pozemků za metr čtvereční a že Komise nevyvinula žádnou snahu hledat reprezentativní nabídky průmyslových pozemků.
(363)
Pokud jde o celkovou rozlohu pozemků, které skupina APP využívala, Komise toto tvrzení skupiny APP zohlednila a na základě informací a důkazů předložených v připomínkách k zveřejnění konečných informací je akceptovala. Takto opravený údaj se odrazil ve výpočtu subvence. Pokud jde o informace získané z Tchaj-wanu, oznamuje se, že toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ačkoli tato strana nenavrhovala použít tuto cenu pro výpočet vhodného srovnávacího základu, je třeba zdůraznit následující skutečnosti. Komise použila, co se týče cen pozemků na Tchaj-wanu, informace dostupné ve spise a metoda, kterou došla ke srovnávací ceně byla stranám sdělena a vysvětlena v oznámení týkajícím se případu ze dne 11. února 2011. Na druhé straně údaje, které předložila skupina APP, se týkají pouze února 2011, tj. jiného období, než bylo použito ve výpočtu Komise, a také se zdá, že se jedná pouze o příklady určitých údajů vztahujících se pouze k některým oblastem Tchaj-wanu. Komise se také nemůže vyjádřit k výpočtu srovnávacího základu, který provedla skupina APP, jelikož APP neposkytla žádné podrobnosti o metodě výpočtu a nezdůvodnila, proč by její výpočet měl lépe odrážet ceny pozemků na Tchaj-wanu.
(364)
Spolupracující vyvážející výrobci tvrdili, že jakákoli subvence v podobě udělení práva k užívání pozemku za nižší než přiměřenou odměnu nebude specifická.
(365)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak již bylo vysvětleno v konečném informačním dokumentu, čínská vláda poskytla v souvislosti s tímto programem nedostatečné informace, které musely být ve spisu doplněny o další informace a údaje. Na tomto základě se tudíž dospělo k uvedeným zjištěním, která jsou vysvětlena a rozebrána v 253. až 258. bodě odůvodnění.
4.3.17. OSTATNÍ
(366)
Skupina APP tvrdila, že úroková sazba použitá Komisí k přepočtu nominální hodnoty subvence na hodnotu v období šetření není správná.
(367)
Komise toto tvrzení skupiny APP zohlednila a na základě informací a důkazů předložených v připomínkách k zveřejnění konečných informací je akceptovala. Při výpočtu subvence byla použita úroková sazba navržená skupinou APP. Tato změna se již odráží v bodech odůvodnění týkajících se výpočtu rozpětí subvence a ve výsledných rozpětích subvence u jednotlivých dotyčných programů.
(368)
Skupina APP tvrdila, že výše subvence musí být vyjádřena jako procento jimi uváděné ceny CIF, a ne jako procento z obratu a že Komise by pro výpočet rozpětí subvence měla použít tuto metodu.
(369)
Předložené argumenty byly analyzovány v souladu s dokumentací a podklady, které příslušná strana poskytla. Je třeba poznamenat, že s výjimkou jednoho ze subvenčních programů, jež byly shledány jako napadnutelné, nebylo u žádného jiného programu konstatováno, že je závislý na vývozní výkonnosti a poskytovaný podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků. Proto byla výše subvence přepočtena na celkový obrat z prodeje společností skupiny APP v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení, který zní: „Pokud se subvence neposkytuje podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků, určí se výše napadnutelné subvence tak, že celková výše subvence se přiměřeně přepočte na množství výrobků, které byly v posuzovaném období vyrobeny, prodány nebo vyvezeny“. Jelikož není tato subvence spojena s výrobou žádného konkrétního výrobku ani s vývozem, je nejvhodnějším ukazatelem celkový obrat z prodeje, kterého daná společnost dosáhla. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že příslušný obrat byl stanoven na základě, jenž zajišťuje, že odráží co nejvěrněji prodejní hodnotu výrobku, který prodává společnost, jež je příjemcem. Tato změna je již zohledněna v bodech odůvodnění týkajících se výpočtu rozpětí subvence a ve výsledných rozpětích subvence pro jednotlivé dotčené programy. Jakákoli jiná navrhovaná metoda výpočtu napadnutelných subvencí by byla v rozporu s příslušnými ustanoveními základního nařízení (články 7 a 15) a s úředním postupem Komise při jejích antisubvenčních řízeních, kterým vybírá vhodného čitatele/jmenovatele pro přepočet výše napadnutelných subvencí.
Uvedená strana se rovněž odvolávala na část obecných zásad (23) týkající se výpočtu subvencí na jednotku jako na základ pro své tvrzení. Nicméně ze stejných důvodů, jaké byly uvedeny výše, nebyl výpočet na jednotku považován za vhodný přístup pro tento případ. Navrhovaná metodika se skutečně nepokládá za reprezentativní, neboť směšuje obrat a počet vyrobených jednotek, pouze co se týče dotčeného výrobku, a nezohledňuje počet jiných vyrobených výrobků. Nebyly předloženy ani ověřeny žádné informace o celkovém počtu vyrobených jednotek všech výrobků podle jednotlivých společností a subvence nebyly v žádném případě poskytovány na základě množství. Co se týče cen CIF, je na místě připomenout, že údaje ze spisu naznačují, že se tyto ceny liší jak mezi různými typy výrobků, tak v rámci jednoho typu. Dotčené subvence každopádně nesouvisí s typem výrobku. Komise navíc stanovila výši subvencí v ČLR a přepočetla ji tak, že vydělila výši celkové subvence výší obratu zaznamenaného v Číně, s ohledem na zvláštní situaci příslušných spolupracujících čínských vyvážejících výrobců. Tím je zajištěno použití ověřené výše subvencí a nejvhodnějšího obratu. A konečně se připomíná, že vzhledem k praktickým okolnostem tohoto řízení, tj. uvalení antidumpingových a antisubvenčních cel na úrovni rozpětí újmy, se usuzuje, že to nemá absolutně žádný dopad na postavení APP, bez ohledu na to, jaká metoda pro přepočet napadnutelných subvencí a vyrovnávacího cla se použije.
4.4. VÝŠE NAPADNUTELNÝCH SUBVENCÍ
(370)
Výše valoricky vyjádřených subvencí, jež byly poskytnuty vyšetřovaným společnostem a jsou napadnutelné v souladu se základním nařízením, jsou uvedeny v této tabulce:
Vyvážející výrobce
Antisubvenční rozpětí
Skupina APP
12,04 %
Skupina Chenming
4,06 %
(371)
Z informací z podnětu a od spolupracujících čínských vyvážejících výrobců je patrné, že v ČLR existují i další známí výrobci dotčeného výrobku. Nicméně s ohledem na skutečnost, že uvedený objem vývozu byl shledán vyšším než údaj o dovozu získaný z Eurostatu, byla úroveň spolupráce považována za vysokou. V zájmu účelnosti opatření bylo tedy pokládáno za vhodné stanovit výši subvence v případě nespolupracujících vyvážejících vývozců na nejvyšší úrovni subvencování, jež byla zjištěna u spolupracujících vyvážejících výrobců, tj. na úrovni 12,04 %.
5. VÝROBCI V UNII
5.1. VÝROBCI V UNII
(372)
Během období šetření vyrábělo obdobný výrobek čtrnáct známých výrobců a někteří další velmi malí výrobci v Unii. Odhaduje se, že údaj poskytnutý sdružením CEPIFINE představuje 98 % výroby výrobců v Unii. Na tomto základě bylo odhadnuto, že celková výroba v Unii během období šetření činila asi 5 270 000 tun. Výrobci v Unii tvořící celkovou výrobu Unie představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení.
(373)
Výroba bezdřevého natíraného papíru je energeticky a kapitálově náročná. Z tohoto důvodu se uplatňují úspory z rozsahu, které vysvětlují koncentraci výroby do několika velkých společností, doplněných o menší výrobce, kteří se zaměřují na zeměpisně blízké trhy. Většinu trhu Unie pokrývá pět podobně velkých výrobců s výrobními závody po celé Evropě. Velká část bezdřevého natíraného papíru představuje výrobek komoditního typu, s nímž se obchoduje hlavně prostřednictvím obchodníků a velkoobchodníků s papírem. Tyto distribuční kanály se vyznačují vysokým stupněm koncentrace kupní síly a transparentnosti cen prostřednictvím cenových nabídek.
(374)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že bezdřevý natíraný papír vhodný pro kotoučové tiskařské stroje by měl být zahrnut do oblasti působnosti tohoto šetření. Na základě tohoto tvrzení by podle této strany nemělo výrobní odvětví Unie, které podalo podnět, v tomto řízení dostatečně silnou pozici. Vzhledem k závěrům uvedeným ve 22. a 25. bodě odůvodnění, tedy že bezdřevý natíraný papír vhodný pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevý natíraný papír používaný při archovém tisku jsou dva různé výrobky, muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(375)
Čínská vláda poznamenala, že jeden z reprezentativních výrobců byl údajně ve spojení s čínskou společností, a proto by měl být z definice výrobního odvětví Unie vyloučen. Šetření však ukázalo, že výrobky vyráběné zmíněnou čínskou společností nejsou dotčeným výrobkem. Tento vztah proto neměl žádný dopad na analýzu újmy ani na zahrnutí tohoto výrobce v Unii do výrobního odvětví Unie, tak jak bylo vymezeno.
6. ÚJMA
6.1. SPOTŘEBA V UNII
(376)
Spotřeba byla stanovena na základě těchto údajů:
-
údaje Eurostatu o dovozu ze třetích zemí, náležitě upravené na základě informací poskytnutých výrobci Unie o výrobcích, na které se nevztahuje toto řízení. Šetřením bylo na základě předložených dokladů zjištěno, že tyto předpoklady byly přiměřené a oprávněné,
-
ověřená výše celkového objemu vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR na trh Unie, jelikož bylo zjištěno, že vykázaný objem vývozu je vyšší než údaje o dovozu získané z Eurostatu,
-
celkový prodej všech výrobců v Unii na trhu Unie zjištěný na základě informací poskytnutých sdružením CEPIFINE.
(377)
Na tomto základě byla celková spotřeba v Unii zjištěna takto:
Tabulka 1
Spotřeba v Unii
Spotřeba v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Tuny
5 308 275
5 508 183
5 384 770
4 572 057
Index
100
104
101
86
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník, upravené údaje Eurostatu a ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(378)
Celkově spotřeba v Unii v posuzovaném období klesla o 14 %. Bylo zjištěno, že spotřeba nejprve mezi lety 2006 a 2007 vzrostla o 4 %, načež mezi rokem 2007 a obdobím šetření klesla o 18 %. Snížení spotřeby v roce 2008 a v období šetření bylo způsobeno nižší poptávkou, zejména v první polovině roku 2009 v důsledku hospodářského útlumu.
6.1.1. DOVOZ DO UNIE Z ČLR
(379)
Jak je uvedeno ve 376. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že ověřená výše celkového objemu prodeje dotčeného výrobku uskutečněného spolupracujícími vyvážejícími výrobci z ČLR na trhu Unie byla vyšší než údaje o objemu dovozu vykázané Eurostatem. Jelikož byly ověřené informace považovány za přesnější než dostupné statistické údaje, byl celkový objem dovozu z ČLR stanoven na základě ověřených informací poskytnutých spolupracujícími společnostmi. Objem prodeje spolupracujících společností, u nichž bylo zjištěno, že v posuzovaném období vyvážely pouze vícevrstvý kartón a lepenku, byl z celkového dovozu vyloučen, protože bylo konstatováno, jak je vysvětleno ve 47. bodě odůvodnění, že vícevrstvý papír, kartón a lepenka by neměly být považovány za dotčený výrobek. Jelikož se údaje o dovozu dotčeného výrobku týkají pouze dvou společností, bylo z důvodu zachování jejich důvěrné povahy považováno za vhodné vykázat je v podobě indexu.
Tabulka 2
Celkový subvencovaný dovoz z ČLR
Celkový dovoz z ČLR
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Objem (index)
100
218
212
283
Podíl na trhu (index)
100
210
209
329
Ceny (v EUR/t)
677
661
657
621
Index
100
98
97
92
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(380)
Objem celkového dovozu z ČLR během posuzovaného období dramaticky vzrostl téměř na trojnásobek. V důsledku toho jeho podíl na trhu významně stoupl z přibližně 1 % v roce 2006 na více než 4 % v období šetření. To je nutno posuzovat na pozadí klesající spotřeby, která se ve stejné době snížila o 14 %. Průměrné ceny subvencovaného dovozu z ČLR vykázaly během posuzovaného období pokles o 8 %.
6.1.2. CENOVÉ PODBÍZENÍ
(381)
Za účelem analýzy cenového podbízení byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobku prodávaných výrobci v Unii odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu z ČLR prodávaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o stávající cla a náklady po dovozu.
(382)
Jak je vysvětleno v 51. bodě odůvodnění, byla spolupráce čínských vývozců velmi intenzivní a má se za to, že pokrývá celkový objem vývozu z ČLR do Unie během období šetření. U dvou čínských vyvážejících výrobců, kteří se původně přihlásili, bylo - jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění - shledáno, že dotčený výrobek na trh Unie nevyvážejí, a proto nebyl dovoz jejich výrobků vzat pro účely analýzy cenového podbízení v úvahu. Do srovnání nebyl zahrnut ani vývoz jedné společnosti patřící do skupiny jednoho ze spolupracujících vyvážejících výrobců, neboť žádný z reprezentativních výrobců v Unii nevyrábí srovnatelné druhy výrobků. V souvislosti s objemem vývozu této konkrétní společnosti je třeba poznamenat, že představoval pouze menší část celkového vývozu skupiny a jeho cenová hladina byla podle všeho v souladu s celkovou cenovou hladinou vývozu skupiny.
(383)
Srovnání ukázalo, že v období šetření byl dotčený subvencovaný výrobek z ČLR prodáván v Unii za ceny, které byly průměrně o 7,6 % nižší než prodejní ceny výrobců v Unii. Úroveň rozpětí cenového podbízení je třeba posuzovat na pozadí vysoké úrovně transparentnosti cen podporované cenovými nabídkami, která je pro distribuční trh s bezdřevým natíraným papírem charakteristická.
6.2. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE A ČTYŘ REPREZENTATIVNÍCH VÝROBCŮ V UNII
6.2.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(384)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo šetření dopadů subvencovaného dovozu na výrobce v Unii posouzení všech hospodářských ukazatelů s významem pro posouzení stavu výrobců v Unii od roku 2006 do konce období šetření.
(385)
Makroekonomické prvky (výroba, kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst a výše napadnutelných subvencí) byly posouzeny na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a to na základě informací poskytnutých sdružením CEPIFINE.
(386)
Analýza mikroekonomických prvků (průměrných jednotkových cen, zaměstnanosti, mezd, produktivity, zásob, ziskovosti, peněžního toku, investic, návratnosti investic, schopnosti získávat kapitál) byla provedena na úrovni výrobců v Unii, a to na základě informací, které byly od nich obdrženy a řádně ověřeny.
(387)
Bylo vzneseno tvrzení, že v rámci analýzy újmy nebyly všechny ukazatele újmy u žadatelů a výrobního odvětví Unie jako celku analyzovány jednotně a komplexně. Zúčastněné strany tvrdily, že závěry o podstatné újmě by byly odlišné, kdyby byly na úrovni žadatelů zjištěny některé ukazatele, jako je podíl na trhu.
(388)
Za prvé je třeba poznamenat, že prohlášení těchto stran jsou, jak se zdá, vypracována na základě ukazatelů vypočítaných z odlišných souborů údajů a informací, než které byly zjištěny v průběhu šetření a jsou uvedeny níže. Proto jsou tyto závěry věcně nesprávné, a tudíž bezpředmětné.
(389)
Za druhé, Komise běžně hodnotí makroekonomické faktory pro určení újmy utrpěné na úrovni výrobního odvětví Unie jako celku, jak bylo vysvětleno výše. V rámci tohoto šetření bylo výrobní odvětví Unie vymezeno na úrovni výrobců v Unii, na něž připadá celková produkce Unie, jak je vysvětleno v 372. bodě odůvodnění, a to nehledě k tomu, zda výrobci stížnost podpořili nebo zda při šetření spolupracovali.
(390)
Mikroekonomické faktory se analyzují na úrovni reprezentativních výrobců v Unii bez ohledu na to, zda stížnost podpořili či nikoli. Na reprezentativní výrobce připadalo 58 % produkce v Unii. Žádný z ostatních výrobců v Unii se nepřihlásil s tvrzením, že by závěry Komise o mikroekonomických faktorech byly nespolehlivé nebo nepodložené. Proto není žádný důvod zpochybňovat zjištění učiněná na základě informací poskytnutých pouze reprezentativními výrobci v Unii.
(391)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že jeden ze čtyř reprezentativních výrobců plně nespolupracoval, neboť prý byl ve spojení s jiným výrobcem v Unii, který při šetření rovněž nespolupracoval. Spojení těchto společností se prý zakládalo na přechodných dohodách uzavřených v okamžiku, kdy spolupracující výrobce v Unii nabyl část podniku druhého výrobce na výrobu bezdřevého natíraného papíru. Tato strana tvrdila, že spolupracující výrobce v Unii ovládá na základě těchto přechodných dohod několik papíren, jež zůstaly ve vlastnictví výrobce, jehož část podniku byla předmětem akvizice. Na podporu svého tvrzení odkázal vyvážející výrobce na rozhodnutí Komise ze dne 31. října 2008 (24), jež v době uvedené akvizice zkoumalo, měla-li by být tato transakce považována za získání ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (25).
(392)
Šetřením se však potvrdilo, že akciový podíl daného výrobce z Unie je zanedbatelný a nachází se pod hranicí stanovenou v článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu (26). Z uvedených přechodných dohod navíc nevyplývá, že by mezi těmito společnostmi existoval vztah, jenž by šel nad rámec běžného obchodního vztahu mezi zákazníkem a dodavatelem. Smyslem těchto přechodných dohod je zejména zorganizovat prodej natíraného papíru během přechodného období s tím, že výrobce v Unii během tohoto přechodného období pouze plní funkci srovnatelnou s obchodním zástupcem. Tento výrobce v Unii ve svých konsolidovaných a auditorem ověřených účetních závěrkách a ve své odpovědi na dotazník dále vykázal příjem z provize, kterou jako obchodní zástupce daných papíren získal; vlastnické podíly v těchto papírnách, a tedy ani náklady s papírnami spojené tento výrobce naopak nevykázal.
(393)
Podle uvedeného rozhodnutí Komise byla transakce mezi uvedenými společnostmi pokládána za akvizici části podniku dané společnosti výrobcem v Unii, a nikoli za převzetí společnosti jako takové. Z rozhodnutí nevyplývá, že by po této akvizici měly být společnosti pokládány za jeden subjekt; zejména společnosti nezaložily společný podnik (joint venture). Dále je třeba poznamenat, že byl předmět šetření v uvedeném rozhodnutí zeměpisně vymezen jako Evropský hospodářský prostor, a nikoli jako Unie. Je rovněž nutno poznamenat, že Komise v uvedeném rozhodnutí nepodrobila vztah mezi těmito společnostmi analýze podle článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu.
(394)
S ohledem na výše uvedené dospěla Komise k názoru, že uvedené dvě společnosti nejsou ve spojení ve smyslu článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu, a že daný výrobce v Unii tedy během šetření plně spolupracoval.
(395)
Při analýze mikroekonomických ukazatelů nebylo za celé období, jež bylo předmětem šetření, přihlíženo k údajům o papírnách, které nabyl výše uvedený výrobce v Unii, tak aby byl za toto období prezentován plně srovnatelný trend.
(396)
Tento vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že každá dceřiná společnost výrobců z Unie měla vyplnit samostatný dotazník, jelikož jde o samostatné právní subjekty.
(397)
V případě dotyčného výrobce z Unie se mělo za to, že pro smysluplnou odpověď a analýzu aspektů újmy bude jeden dotazník stačit. Odpovědi především poskytly podrobný přehled informací na úrovni jednotlivých papíren a během inspekcí na místě mohly být ověřeny všechny potřebné údaje týkající se všech výrobců nebo prodejců obdobného výrobku, kteří jsou s nimi ve spojení.
(398)
V následném podání uvedený vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že stejná společnost plně nespolupracovala, neboť vyplnila dotazník jménem neexistujícího subjektu a auditované účty společnosti neodpovídají údajům, které poskytla v odpovědi na dotazník. Závěry předchozího bodu odůvodnění jsou významné i v tomto ohledu.
6.2.2. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE (MAKROEKONOMICKÉ UKAZATELE)
(399)
Po poskytnutí zjištění čínská vláda a jeden čínský vyvážející výrobce namítli, že makroekonomické údaje použité pro analýzu jsou neúplné a nepřesné, a nemohou být tedy použity jako důkaz podstatné újmy.
(400)
Inspekce na místě u sdružení, které podalo podnět, potvrdila, že údaje použité pro stanovení makroekonomických ukazatelů jsou přímo získány od výrobců v Unii, kteří představuji přibližně 98 % celkové výroby v Unii, a jsou dostatečně podrobné, aby umožnily identifikovat informace týkající se dotčeného výrobku. Předpoklady nebo odhady tudíž vycházejí z přiměřeného a podloženého základu, např. kotouče určené k rozřezání nebyly vzaty v úvahu vzhledem k tomu, že se ukázalo, že jejich podíl na celkovém objemu prodeje reprezentativních výrobců v Unii je naprosto zanedbatelný. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
6.2.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
Tabulka 3
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Výroba (v tunách)
6 483 462
6 635 377
6 381 324
5 164 475
Index
100
102
98
80
Kapacita (v tunách)
7 032 734
7 059 814
6 857 226
6 259 129
Index
100
100
98
89
Využití kapacity
92 %
94 %
93 %
83 %
Index
100
102
101
90
Zdroj: ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(401)
Jak je patrné z výše uvedené tabulky, výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období snížila o 20 %. Je třeba poznamenat, že navzdory nárůstu spotřeby Unie mezi léty 2006 a 2008 přibližně o 1 % klesla výroba výrobního odvětví Unie v této době o 2 %, zatímco mezi rokem 2008 a obdobím šetření významně klesla v návaznosti na pokles spotřeby Unie.
(402)
Od roku 2000 vynaložili výrobci v Unii zásadní restrukturalizační úsilí zaměřené na řešení strukturálního přebytku kapacity. Prostřednictvím konsolidace a uzavírání papíren snížilo výrobní odvětví Unie svou kapacitu výroby bezdřevého natíraného papíru mezi rokem 2006 a obdobím šetření přibližně o 770 000 tun, tj. o 11 %.
(403)
I přes pokles celkové kapacity se míra využití ještě více snížila, a to z 92 % v roce 2006 na 83 % v období šetření. K hlavnímu poklesu došlo v době od roku 2008 do období šetření. Je třeba poznamenat, že vysoké využití kapacity je důležitým faktorem pro dlouhodobou životaschopnost výrobců papíru, a to v důsledku vysokých investic do stálých aktiv. Proto byla míra využití kapacity během období šetření považována za nízkou.
6.2.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(404)
Údaje o prodeji uvedené v následující tabulce se týkají objemu prodaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie.
Tabulka 4
Objem prodeje a podíl na trhu
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Objem prodeje (v tunách)
4 921 141
4 999 524
4 875 841
4 008 354
Index
100
102
99
81
Podíl na trhu
93 %
91 %
91 %
88 %
Index
100
98
98
95
Zdroj: ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(405)
Zatímco spotřeba Unie vzrostla mezi léty 2006 a 2007 o 4 % (viz 377. bod odůvodnění), objem prodeje dotčeného výrobku uskutečňovaného výrobním odvětvím Unie nezávislým odběratelům na trhu Unie vzrostl během téže doby jen o 2 %. To znamená, že výrobní odvětví Unie nemohlo ze zvýšené spotřeby v tomto období v plném rozsahu těžit. A kromě toho, zatímco mezi rokem 2008 a obdobím šetření spotřeba v Unii klesla o 15 %, objem prodeje všech výrobců v Unii se snížil ještě víc, a sice o 18 %. Objem prodeje výrobního odvětví Unie se po malém zvýšení v roce 2007 v důsledku toho trvale a významně snižoval, což se projevilo snížením podílu na trhu během posuzovaného období o 5 procentních bodů.
(406)
Jedna skupina čínských vyvážejících výrobců tvrdila, že tržní podíl výrobců v Unii by měl rovněž zahrnovat dovoz ze Švýcarska, protože příslušné výrobky pocházejí z papírny, která patří jednomu reprezentativnímu výrobci v Unii.
(407)
Zeměpisný rozsah antisubvenčního šetření se omezuje na Unii. Proto muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(408)
Bylo rovněž vzneseno tvrzení, že podíl žadatelů na trhu během posuzovaného období značně vzrostl.
(409)
Podíl na trhu je makroekonomický ukazatel, který se analyzuje na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a nikoli na úrovni žadatelů. Tvrzení o podílu žadatelů na trhu je navíc věcně nesprávné.
6.2.2.3. Růst
(410)
Vzhledem k vývoji během posuzovaného období byl pokles objemu prodeje výrobního odvětví Unie o 19 % daleko výraznější než 14 % pokles spotřeby Unie. V důsledku toho během stejného období významně poklesl také podíl výrobního odvětví Unie na trhu, a to o 5 procentních bodů.
6.2.2.4. Výše napadnutelných subvencí
(411)
Výše napadnutelných subvencí v případě ČLR, jež je specifikována výše v oddíle věnovaném subvencím, je značná. Vzhledem k objemu a cenám subvencovaného dovozu nelze dopad skutečného subvenčního rozpětí považovat za zanedbatelný.
6.2.3. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE ČTYŘ REPREZENTATIVNÍCH VÝROBCŮ V UNII (MIKROEKONOMICKÉ UKAZATELE)
6.2.3.1. Průměrné jednotkové ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii
(412)
Průměrné prodejní ceny ze závodu, za něž čtyři reprezentativní výrobci v Unii prodávali na trhu Unie dotčený výrobek odběratelům, kteří nejsou ve spojení, zůstaly v průběhu let celkově stabilní, pouze s výjimkou roku 2007, kdy se mírně zvýšily.
Tabulka 5
Ceny výrobců v Unii
Ceny výrobců v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Průměrná cena (v EUR/t)
692
717
691
699
Index
100
104
100
101
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
6.2.3.2. Stav zásob
(413)
Zásoby v období šetření představovaly asi 10 % objemu výroby. Stav zásob čtyř reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období zvýšil o 10 %, a to zejména mezi léty 2006 a 2007 a později mezi rokem 2008 a obdobím šetření. Toto zvyšování se pozoruhodně časově shodovalo s prudkým nárůstem levného subvencovaného dovozu z ČLR.
Tabulka 6
Stav zásob
Stav zásob
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Stav zásob (v tunách)
278 265
298 547
296 387
306 588
Index
100
107
107
110
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
6.2.3.3. Zaměstnanost, mzdy a produktivita
Tabulka 7
Zaměstnanost
Zaměstnanost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Zaměstnanost - v ekvivalentech plného pracovního úvazku (FTE)
7 756
7 487
7 207
6 197
Index
100
97
93
80
Mzdové náklady (v EUR/FTE)
54 053
54 948
57 026
58 485
Index
100
102
105
108
Produktivita (v jednotkách/FTE)
453
478
486
484
Index
100
106
107
107
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(414)
V důsledku uzavření některých papíren a konsolidace čtyř reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období počet zaměstnanců výrazně snížil, a to o 20 % (téměř 1 600 pracovních míst).
(415)
Nárůstu efektivity bylo dosaženo zvýšením a udržením vysokého výkonu na jednoho zaměstnance dokonce i v době značného propouštění v letech 2007 a 2008. Mzdové náklady trvale rostly, přičemž za posuzované období se zvýšily celkem o 8 %.
6.2.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic
Tabulka 8
Ziskovost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Ziskovost
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Změna (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Peněžní tok (v tisících EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Index
100
81
66
129
Investice (v tisících EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Index
100
99
84
58
Návratnost investic
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Změna (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(416)
Čtyři reprezentativní výrobci v Unii utrpěli v letech 2006 až 2008 ztráty a finanční situace se začala zlepšovat teprve v roce 2009, kdy světová cena buničiny, která je hlavní surovinou, výjimečně zaznamenala výrazný pokles v důsledku hospodářského útlumu. Toto snížení cen buničiny (o 20 %) bylo považováno za mimořádně velký pokles, který přímo přispěl ke zlepšení finanční situace v období šetření. Je třeba poznamenat, že se ceny buničiny od konce období šetření vrátily na úroveň před jeho začátkem.
(417)
Trend, který vykazuje peněžní tok, tj. schopnost výrobců samofinancovat své činnosti, do značné míry odráží vývoj ziskovosti. V důsledku toho vykazuje peněžní tok mimořádné zvýšení v období šetření díky klesajícím cenám buničiny. Návratnost investic vykázala nepříznivý vývoj v souladu se zápornými výsledky zisku dosaženými čtyřmi reprezentativními výrobci v Unii do roku 2008 a kladným trendem během období šetření v důsledku mimořádných úspor nákladů díky nízkým cenám buničiny.
(418)
V návaznosti na výše uvedené skutečnosti se schopnost čtyř reprezentativních výrobců v Unii investovat snížila, jelikož se během posuzovaného období s výjimkou období šetření výrazně zhoršil peněžní tok. V důsledku toho investice během posuzovaného období klesly o 35 % a omezily se na instalaci kogeneračních zařízení, která výrobcům v Unii pomohla zmírnit vliv neustále rostoucích nákladů na energii.
(419)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že zvýšení ziskovosti by se nemělo považovat za omezený případ na základě výjimečného poklesu nákladů na suroviny. Pokles nákladů prospěl všem místním i čínským výrobcům, nikoli jen žadatelům, a proto průlom v ziskovosti nebyl založen výlučně na poklesu nákladů, ale vyplýval spíše ze změny cenového chování žadatelů.
(420)
Uvedený vyvážející výrobce také tvrdil, že na ziskovost mají vliv spíše ceny bezdřevého natíraného papíru, a nikoli ceny buničiny. Bylo však zjištěno, že když ceny buničiny v roce 2009 prudce klesly, zůstaly ceny bezdřevého natíraného papíru stabilní a důsledkem byl růst zisku. Jelikož ceny zůstaly nezměněné, nebylo možné stanovit korelaci mezi cenami a ziskovostí v tomto konkrétním období.
(421)
Míra ziskovosti je ukazatel, který se analyzuje na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a nikoli na úrovni žadatelů, jak navrhla dotyčná zúčastněná strana. Analýza získaných informací ukázala přímou souvislost mezi výjimečným poklesem cen buničiny, která je hlavní surovinou, a zvýšením ziskovosti, přičemž stabilní ceny hotových výrobků skutečně sehrály ve zlepšení ziskovosti svou roli. Ačkoli tomu tak pravděpodobně bylo i v případě ostatních výrobců na trhu, nemá to žádný vliv na závěr, že toto dočasné zlepšení ziskovosti bylo způsobeno výjimečným poklesem cen surovin v období šetření.
6.2.3.5. Schopnost získávat kapitál
(422)
Papírenský průmysl se obecně vyznačuje vysokou zadlužeností spojenou s významnými investicemi do stálých aktiv. V důsledku ztrát utrpěných během převážné části posuzovaného období byla narušena také schopnost čtyř reprezentativních výrobců v Unii získávat kapitál a financovat své aktivity za přiměřených finančních nákladů. Tak tomu bylo zejména v roce 2008, kdy musel být jeden ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii refinancován při významné výši rizikové prémie, zatímco nejmenší reprezentativní výrobce se v roce 2008 dostal do platební neschopnosti a převzal jej jiný výrobce v Unii.
6.3. ZÁVĚR O ÚJMĚ
(423)
Šetření prokázalo, že se během posuzovaného období zhoršovala většina ukazatelů újmy, jako je objem výroby (-20 %), využití kapacity (-10 %), objem prodeje na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení (-19 %), a podíl na trhu (-5 procentních bodů). Kromě toho byly až do roku 2008 velmi nepříznivě ovlivněny ukazatele újmy související s finančními výsledky čtyř reprezentativních výrobců v Unii, jako je návratnost investic a ziskovost. Náhlé zvýšení ziskovosti v období šetření bylo způsobeno čistě dočasným a výjimečným poklesem světových cen buničiny v období šetření. Je třeba poznamenat, že i během období šetření byla míra ziskovosti velmi nízká a nebyla považována za faktor, který by mohl změnit závěr, že čtyři reprezentativní výrobci v Unii byli ve velmi slabé finanční pozici.
(424)
Šetření také ukázalo, že výše uvedený obraz újmy lze vysvětlit zejména skutečností, že i přes své restrukturalizační úsilí a zlepšení produktivity nebyli čtyři reprezentativní výrobci v Unii schopni zvýšit své ceny bezdřevého natíraného papíru nad úroveň pokrývající náklady nebo na úroveň udržitelné ziskovosti. Je to způsobeno hlavně cenovým podbízením čínskými vývozci během období šetření, které má významný vliv na trhu, kde je vysoká transparentnost cen. V období šetření se čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii podařilo snížit své výrobní náklady prostřednictvím dalšího zlepšování produktivity a v důsledku poklesu cen buničiny, ke kterému došlo zejména v druhé polovině období šetření. Jelikož se zlepšila rovnováha nabídky a poptávky na trhu v důsledku snahy výrobců řešit strukturální přebytek kapacity prostřednictvím konsolidace a uzavírání výrobních závodů, mohly být ceny bezdřevého natíraného papíru udržovány na stabilní úrovni. Čtyři reprezentativní výrobci v Unii však nebyli schopni zvýšit své prodejní ceny na úroveň, která by poskytla takové míry ziskovosti, které jsou nezbytné pro dlouhodobou životaschopnost.
(425)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, jedna strana tvrdila, že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje by měl být zahrnut do rozsahu působnosti tohoto šetření. Na základě tohoto tvrzení strana uvedla, že vynětím tohoto výrobku ze stanovení podstatné újmy a analýzy trendů se zkreslil obraz o újmě. Na základě závěrů uvedených ve 20. a 22. až 25. bodě odůvodnění, tedy že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevý natíraný papír používaný při archovém tisku jsou různé výrobky, však bylo toto tvrzení odmítnuto.
(426)
Stejná strana tvrdila, že akvizice jednoho výrobce v Unii jedním ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii v roce 2008 bylo důkazem, že tito čtyři reprezentativní výrobci v Unii jsou v poměrně dobrém stavu. Za prvé je třeba poznamenat, že podstatná újma se posuzuje na základě situace výrobního odvětví Unie, a nikoli na základě konkrétní situace jediného výrobce. Jak je uvedeno ve 423. bodě odůvodnění, většina ukazatelů újmy vykázala během sledovaného období zápornou tendenci prokazující zhoršení situace výrobního odvětví Unie. Akvizice byla navíc považována za součást restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví Unie během posuzovaného období. V každém případě je třeba poznamenat, že při analýze makroekonomických ukazatelů, jako je objem výroby, kapacita, objem prodeje a podíl na trhu, měla tato akvizice neutrální účinek, jelikož makroekonomické ukazatele se posuzují s ohledem na všechny výrobce v Unii tvořící výrobní odvětví Unie definované ve 372. bodě odůvodnění. Jinými slovy, tyto faktory by měly v případě změny vlastnictví zůstat celkově nezměněné.
(427)
Po poskytnutí informací strany tvrdily, že neexistují žádné důkazy o tom, že výrobci v Unii, kteří podali podnět, utrpěli podstatnou újmu. Naopak, tito výrobci vykazovali v období šetření celkově vyrovnané hospodářské výsledky a vyšší ziskovost.
(428)
Za prvé, stav výrobního odvětví Unie se analyzuje na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a ne na úrovni výrobců, kteří podali podnět, jak navrhovaly strany.
(429)
Za druhé, jak již bylo uvedeno ve 409. bodě odůvodnění, tyto strany patrně vyvodily své závěry na základě jiných souborů údajů a informací, než jsou ty, které byly zjištěny při šetření a jsou uvedeny výše. Tyto závěry jsou tudíž věcně chybné. Analýza, kterou strany provedly, navíc nebyla důsledná, neboť při ní byly použity dva různé soubory údajů pro makroukazatele a mikroukazatele.
(430)
Dále bylo uváděno, že zvýšení ziskovosti je třeba chápat také jako důsledek restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví včetně snížení výroby, počtu zaměstanců a nárůstu produktivity. V tomto případě nelze posledně zmiňované činitele považovat za jediné ukazatele újmy, nýbrž je třeba posuzovat všechny ukazatele újmy dohromady.
(431)
V čl. 8 odst. 2 základního nařízení se uvádějí hospodářské činitele a ukazatele, které mají být posouzeny při zkoumání účinků subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie. Zmíněné ustanovení výslovně uvádí, že výčet činitelů není vyčerpávající a žádné z těchto kritérií není nezbytně rozhodující. Proto ačkoli činitele musí být posouzeny jednotlivě, závěry by se měly vyvodit na základě analýzy všech činitelů.
(432)
Strany se rovněž vyjádřily k možné hrozbě další podstatné újmy v souvislosti s obrovským budováním kapacit, ke kterému dochází u čínských výrobců za podpory státní politiky a subvencí. Oblastí působnosti šetření byla existence podstatné újmy, a nikoli hrozba další podstatné újmy. Uvedené připomínky proto nemohly ovlivnit zjištění a nemohly být vzaty v úvahu.
(433)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
7. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
7.1. ÚVOD
(434)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a 6 základního nařízení se zkoumalo, zda byla podstatná újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobena subvencovaným dovozem z dotčené země. Dále byly zkoumány kromě subvencovaného dovozu i další známé činitele, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, aby se zajistilo, že jakákoli újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připisována subvencovanému dovozu.
7.2. ÚČINEK SUBVENCOVANÉHO DOVOZU
(435)
Je třeba poznamenat, že trh Unie s bezdřevým natíraným papírem se vyznačuje vysokým stupněm koncentrace kupní síly a transparentnosti cen prostřednictvím cenových nabídek. Bezdřevý natíraný papír je navíc výrobkem komoditního typu a neumožňuje významné cenové rozdíly mezi různými zdroji. Velká část výrobků se prodává prostřednictvím obchodníků, kteří nutí výrobní odvětví Unie udržovat ceny v souladu s levným subvencovaným dovozem. Proto mají ceny dováženého bezdřevého natíraného papíru, z něhož 35 % pocházelo během období šetření z ČLR, obecně významný vliv na úroveň cen na trhu Unie.
(436)
Šetření ukázalo, že objem subvencovaného dovozu z ČLR během posuzovaného období dramaticky vzrostl (+183 %). Subvencovaný dovoz z ČLR se od roku 2006 do roku 2007 nejprve zdvojnásobil, zatímco ceny byly v roce 2007 o 2 % nižší než v předchozím roce. V roce 2008 zůstal dovoz z ČLR stabilní, zatímco průměrné ceny klesly o další 1 %. Objem čínského dovozu (+71 %) a jeho podíl na trhu (+120 %) v období šetření opět dramaticky vzrostly, přičemž ceny se snížily (-5 %) a byly nižší než ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii o 7,6 %, čímž vyvíjely tlak na ceny na trhu Unie a bránily výrobcům v Unii ve zvýšení jejich cen na ziskovou úroveň.
(437)
Je nutno připomenout, že během posuzovaného období spotřeba v Unii klesla zhruba o 14 %. Výrobní odvětví Unie čelilo značnému poklesu objemu prodeje (o 19 %). Tento pokles prodeje však byl mnohem výraznější než pokles poptávky a vedl ke snížení podílu na trhu o 5 procentních bodů. Čínský dovoz zároveň zvýšil svůj podíl na trhu přibližně o 3 procentní body. To ukazuje, že podíl výrobního odvětví Unie na trhu byl z velké části převzat subvencovaným dovozem z ČLR.
(438)
Má se tudíž za to, že pokračující tlak vyvíjený na trhu Unie levným subvencovaným dovozem z ČLR výrobnímu odvětví Unie neumožnil přizpůsobit své prodejní ceny zvýšeným nákladům na suroviny, zvláště v roce 2008, kdy ceny buničiny dosáhly nejvyšších hodnot. To vedlo ke ztrátě podílu na trhu a snížení ziskovosti výrobního odvětví Unie. Několik zúčastněných stran argumentovalo během šetření a po poskytnutí informací tím, že dovoz z ČLR nemá významný dopad, pokud jde o objem a ceny. Tvrdily, že dovoz z ČLR nerostl v průběhu let výrazně, nýbrž postupně, a jeho dopad byl tedy poměrně omezený a neměl by být pro účely určení újmy nadhodnocován.
(439)
Tyto strany dále tvrdily, že čínské ceny, přestože byly pod úrovní cen v Unii, neměly žádný dopad na relativně stabilní ceny výrobního odvětví Unie. Jeden vyvážející výrobce zpochybnil zjištění Komise, podle nějž způsobily čínské ceny stlačování cen. Uvedl, že v roce 2009, kdy čínské ceny dále klesly, nejenže zaznamenaly ceny výrobního odvětví Unie nárůst, ale dokonce tomuto odvětví umožnily dosáhnout zisku.
(440)
Vývoj čínského dovozu je podrobně analyzován ve 380. bodě odůvodnění a závěrem je, že nárůst objemu nelze považovat za nevýznamý.
(441)
Pokud jde o ceny, představují ceny čínského dovozu cenové podbízení vůči cenám reprezentativních výrobců v Unii o 7,6 %, což je na trhu s transparentními cenami považováno za značně vysoké procento. Jak je zaznamenáno ve 412. bodě odůvodnění, byly ceny reprezentativních výrobců v Unii v posuzovaném období skutečně stabilní, výjimečně pak vzrostly v roce 2007, kdy nedošlo k nárůstu čínského vývozu. V roce 2009 byli výrobci v Unii schopni udržet ceny na stabilní úrovni za cenu další ztráty podílu na trhu a poklesu ziskovosti v důsledku kombinace těchto stabilních cen a nižších nákladů na suroviny.
(442)
Jeden čínský vyvážející výrobce tvrdil, že dovoz bezdřevého natíraného papíru z Číny nemá dopad na ceny výrobního odvětví Unie, neboť tyto ceny nejsou srovnatelné s bezdřevým natíraným papírem vyráběným a prodávaným reprezentativními výrobci v Unii, jelikož při určování cenového podbízení a cenové úrovně nepůsobící újmu bylo porovnáno pouze 10 % prodeje uskutečněného reprezentativními výrobci v Unii. Poznamenává se, že při tomto stanovení se vychází z plně porovnatelných výrobků, jejichž všechny vlastnosti si přímo odpovídají, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání. Bezdřevý natíraný papír vyráběný výrobci v Číně a v Unii jsou však obecně srovnatelnými výrobky, jak se konstatuje v 50. bodě odůvodnění, a proto si na trhu Unie přímo konkurují.
(443)
Dále se se tvrdilo, že zjištění, že trh s bezdřevým natíraným papírem je komoditním trhem charakteristickým vysokou mírou transparentnosti, není správné, neboť výrobci v Unii prodávají přibližně polovinu svých výrobků přímo konečným uživatelům. V rozporu s tímto tvrzením prodávají reprezentativní výrobci v Unii většinu svých výrobků prostřednictvím obchodních zástupců, přímo či nepřímo (takzvaný indentní prodej, kdy jsou výrobky zasílány přímo zákazníkovi, avšak objednávání a fakturace probíhají prostřednictvím obchodníků). Obchodní zástupci skutečně hrají při dodávkách výrobků a zajišťování cenové transparentnosti na trhu klíčovou roli.
(444)
S ohledem na trend v dovozu z ČLR, jenž nelze hodnotit jako nevýznamný, však bylo zjištěno, že výrazný nárůst levného subvencovaného dovozu z ČLR měl značný nepříznivý dopad na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
7.3. VLIV DALŠÍCH ČINITELŮ
7.3.1. VÝVOJ SPOTŘEBY NA TRHU UNIE A HOSPODÁŘSKÁ KRIZE
(445)
Jak je uvedeno v 378. bodě odůvodnění, spotřeba bezdřevého natíraného papíru v Unii se v roce 2007 nejprve zvýšila, načež v roce 2008 a v období šetření klesla. Během posuzovaného období výrobní odvětví Unie přišlo o část svého podílu na trhu. Jeden ze spolupracujících vývozců v ČLR a čínská vláda tvrdili, že snížení objemu prodeje u výrobního odvětví Unie, jeho podílu na trhu a objemu výroby bylo způsobeno poklesem spotřeby, který byl důsledkem hospodářské krize a rozšíření elektronických médií, a nemělo by být připisováno dovozu z ČLR. Na podporu tohoto tvrzení citovala čínská vláda Manifest konkurenceschopnosti a zaměstnanosti (Manifesto for Competitiveness and Employment) (dále jen „manifest“), který vydal papírenský a celulózový průmysl v červnu 2009.
(446)
Přestože nelze přehlížet, že tento nepříznivý vývoj spotřeby Unie mezi rokem 2007 a obdobím šetření, ať už byly jeho příčiny jakékoli, měl nepříznivý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, pokud jde o objem prodeje a výrobu, stojí rovněž za zmínku, že se čínským vývozcům v téže době a zejména od roku 2008 do roku 2009 podařilo zvýšit svůj objem prodeje a podíl na trhu prostřednictvím cenového tlaku, jejž subvencovaný dovoz na trhu způsoboval.
(447)
Manifest, na nějž se čínská vláda odvolala, se týká celého odvětví papírenského a celulózového průmyslu a slouží obecnému politickému účelu. Na základě údajů v tomto dokumentu nebylo možno učinit žádné oddělené závěry o výrobě ani prodeji dotčeného výrobku. Nelze tedy vyvodit, platí-li teze a konstatování v manifestu bezezbytku na dotčený výrobek. Jelikož navíc šetření neprokázalo, že by mezi finanční krizí a podstatnou újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, existovala významná souvislost, musel být tento argument odmítnut.
(448)
S ohledem na výše uvedené se má za to, že zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie bylo způsobeno především výrazným nárůstem subvencovaného dovozu z ČLR a cenovým podbízením uplatňovaným čínskými vývozci, a nikoli klesající spotřebou. Přestože pokles poptávky k újmě přispěl, nemohl narušit příčinnou souvislost mezi utrpěnou podstatnou újmou a zvýšením subvencovaného dovozu.
7.3.2. CENY SUROVINY
(449)
Průměrné výrobní náklady čtyř reprezentativních výrobců v Unii se mírně zvýšily (o 2 %) mezi lety 2006 a 2008 a klesly o 5 % v období šetření. Šetření ukázalo, že náklady čtyř reprezentativních výrobců v Unii na výrobu bezdřevého natíraného papíru obecně sledovaly stejný trend jako vývoj cen buničiny, jedné z hlavních surovin při výrobě papíru. Průměrná cena buničiny se mezi roky 2006 a 2008 zvýšila o 8 % a poté od konce roku 2008 do posledního měsíce období šetření prudce klesala. Cena buničiny byla v roce 2009 průměrně o 19 % nižší než v předchozím roce.
(450)
Při neexistenci subvencování působícího újmu výrobnímu odvětví Unie by bylo možno očekávat pravidelné úpravy cen tak, aby odrážely vývoj jednotlivých složek výrobních nákladů. Až do roku 2008 k tomu však nedocházelo. Výrobci v Unii byli ve skutečnosti nuceni udržovat nízké prodejní ceny, i když ceny buničiny v roce 2008 rostly, aby mohli konkurovat levnému subvencovanému dovozu z ČLR, což v té době vedlo k značnému poklesu jejich ziskovosti. V období šetření se situace zlepšila v důsledku abnormálního poklesu cen buničiny, zatímco ceny bezdřevého natíraného papíru se podařilo ve stejné době udržet na stabilní úrovni. Avšak i v tomto výjimečném období stále velmi nízké úrovně zisku nedovolily čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii zotavit se z dopadů pokračujících subvenčních praktik. Navzdory snížení nákladů na surovinu se skutečně ještě nepodařilo zvýšit cenové hladiny natolik, aby bylo dosaženo solidních ziskových rozpětí nezbytných pro toto kapitálově náročné výrobní odvětví.
(451)
Vyslovuje se tudíž závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR, který byl levnější než ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii, stlačil ceny na trhu Unie a zabránil těmto čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii zvýšit prodejní ceny tak, aby pokryli své náklady nebo dosáhli přiměřené ziskovosti. Vzhledem k tomu, že ceny suroviny v období šetření výrazně klesaly, bylo zjištěno, že nemohly mít vliv na podstatnou újmu, kterou výrobní odvětví Unie během téže doby utrpělo.
7.3.3. VÝVOZNÍ VÝKONNOST REPREZENTATIVNÍCH UNIJNÍCH VÝROBCŮ
(452)
Vedle dovozu subvencovaných výrobků byla jakožto jeden ze známých činitelů, které se mohly spolupodílet na újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, posuzována rovněž vývozní výkonnost, aby se prokázalo, že subvencovanému dovozu není přičítána možná újma způsobená těmito ostatními faktory. Tato analýza ukázala, že během posuzovaného období vývoz čtyř reprezentativních výrobců v Unii určený subjektům, které nejsou ve spojení, představoval důležitou část jejich prodeje (kolem 26 %). Přestože objem vývozu v posuzovaném období rovněž klesl o 16 %, byla ztráta objemu vývozu méně výrazná než ztráta objemu prodeje na trhu Unie (19 %). Proto se dospělo k závěru, že snížením objemu vývozu nelze vysvětlit úroveň újmy, kterou čtyři reprezentativní výrobci v Unii utrpěli. Vzhledem k tomu, že vývoz hraje důležitou úlohu při udržování vysoké úrovně využití kapacity, aby se pokryly vysoké fixní náklady na investice do strojního zařízení, bylo zjištěno, že ačkoliv se vývozní výkonnost zhoršovala, měl vývoz celkově kladný vliv. V souladu s tím se má za to, že i když snížení vývozní aktivity mohlo přispět k celkovému zhoršení situace výrobního odvětví Unie, tato aktivita přeci jen zmírnila ztráty utrpěné na trhu Unie, a tudíž není taková, aby narušila příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(453)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že výrobní odvětví Unie utrpělo výrazný pokles vývozu v důsledku silného kurzu eura vůči americkému dolaru a že újma způsobená tímto činitelem by neměla být přičítána dovozu z ČLR. Jak je uvedeno výše, zhoršení vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie, ať už jsou jeho příčiny jakékoli, není hlavním důvodem újmy, kterou výrobci utrpěli, a nenarušuje tudíž příčinnou souvislost uvedenou ve 444. bodě odůvodnění.
7.3.4. DOVOZ Z DALŠÍCH TŘETÍCH ZEMÍ
(454)
Vývoj objemu a cen dovozu z jiných třetích zemí od roku 2006 do období šetření byl následující:
Tabulka 9
Dovoz ze třetích zemí
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Švýcarsko
Dovoz (v tunách)
194 748
191 636
226 736
172 233
Index
100
98
116
88
Podíl na trhu
3,7 %
3,5 %
4,2 %
3,8 %
Index
100
95
115
103
Cena (v EUR/t)
787
782
758
793
Index
100
99
97
105
Indonésie
Dovoz (v tunách)
19 834
30 714
27 178
49 877
Index
100
155
137
251
Podíl na trhu
0,4 %
0,6 %
0,5 %
1,1 %
Index
100
149
135
292
Cena (v EUR/t)
855
818
845
681
Index
100
96
99
80
Jižní Korea
Dovoz (v tunách)
45 154
65 251
46 498
46 068
Index
100
145
103
102
Podíl na trhu
0,9 %
1,2 %
0,9 %
1,0 %
Index
100
139
102
118
Cena (v EUR/t)
562
669
664
618
Index
100
119
118
110
Všechny ostatní země
Dovoz (v tunách)
58 623
70 984
62 844
100 711
Index
100
121
107
172
Podíl na trhu
1,1 %
1,3 %
1,2 %
2,2 %
Index
100
117
106
199
Cena (EUR/tuna)
962
860
914
824
Index
100
89
95
86
Zdroj: Eurostat.
(455)
K hlavním ostatním třetím zemím vyvážejícím bezdřevý natíraný papír na trh Unie patří především Švýcarsko, Indonésie a Jižní Korea. Z vývoje objemů dovozu je patrné, že zvýšení dovozu z ČLR bylo výraznější než z jakékoli jiné z ostatních třetích zemí. Co se týče dovozu ze Švýcarska, ten byl prodáván vždy za podstatně vyšší ceny než výrobky dovážené z ČLR. Podíl švýcarských výrobků na trhu zůstal poměrně stabilní s výjimkou roku 2008, kdy se přechodně zvýšil na více než 4 %, načež v období šetření opět klesl přibližně na úroveň roku 2006. Bezdřevý natíraný papír dovážený ze Švýcarska byl tvořen především výrobou jedné společnosti vlastněné jedním ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii a vyšší jednotkové ceny mohly být spojeny s různými druhy sortimentní skladby a prodejní struktury. Pokud jde o dovoz z Indonésie, ten se do Unie uskutečňoval také za vyšší ceny než v případě čínských výrobků, s výjimkou období šetření, kdy ceny klesly, velmi pravděpodobně z velké části v důsledku poklesu cen buničiny. Výsledný nárůst dovozu, který však během období šetření zůstal v objemovém vyjádření na nízké úrovni, vedl k podílu na trhu, který v té době také zůstal na nízké úrovni. Dovoz z Jižní Koreje přicházel do Unie v malých množstvích během celého posuzovaného období a podíl na trhu zůstal neměnný. I když byly korejské dovozní ceny srovnatelné s dovozními cenami z ČLR, korejské ceny nevykazovaly trvale klesající tendenci, jak tomu bylo u čínského dovozu po celé posuzované období. Dovoz ze všech dalších zemí měl podstatně vyšší ceny než dovoz z ČLR a objemy dovozu byly nízké.
(456)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že dovoz z těchto třetích zemí nepřispěl k podstatné újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
7.3.5. STRUKTURÁLNÍ PŘEBYTEK KAPACITY
(457)
Jeden spolupracující vývozce v ČLR tvrdil, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena jeho nadměrnou kapacitou. Snížení kapacity a konsolidace výrobního odvětví Unie proto nebyly důsledkem čínského dovozu, nýbrž je třeba považovat je za opatření proti nadměrné kapacitě. Šetření však ukázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo ztráty v posuzovaném období, a to zejména v roce 2008, navzdory restrukturalizaci výrobců, protože, jak je uvedeno ve 435. až 444. bodě odůvodnění, výrobní odvětví Unie stále nedokázalo zvýšit své ceny na úroveň přesahující jeho náklady. Tato situace byla způsobena hlavně cenovým tlakem subvencovaného dovozu, který probíhal za ceny nižší, než byly ceny výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(458)
Rovněž bylo namítnuto, že restrukturalizační úsilí výrobního odvětví Unie bylo završeno v roce 2009 fúzí dvou velkých výrobců, která vedla k okamžitému zlepšení situace výrobního odvětví Unie. Snahy o restrukturalizaci probíhaly od roku 2000 až do začátku období šetření. Pozitivní výsledek uvedené fúze by se byl musel projevit ve zlepšení využití kapacity a alespoň vyrovnaném objemu prodeje, oba tyto činitele se však v období šetření zhoršily. Na druhou stranu bylo zjištěno, že zvýšení ziskovosti výrobního odvětví Unie v období šetření bylo primárně a přímo způsobeno výjimečným jednorázovým poklesem cen buničiny. Tato námitka proto musela být odmítnuta.
7.4. ZÁVĚR O PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(459)
Výše uvedená analýza prokázala, že se během posuzovaného období podstatně zvýšil objem levného subvencovaného dovozu pocházejícího z ČLR i jeho podíl na trhu. Kromě toho bylo zjištěno, že tento dovoz probíhal za subvencované ceny, které byly nižší než ceny, jež si na trhu Unie za podobné druhy výrobků účtovalo výrobní odvětví Unie.
(460)
Uvedené zvýšení objemu levného subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu se časově shodovalo s celkovým snížením poptávky na trhu Unie mezi rokem 2006 a obdobím šetření a také s nepříznivým vývojem podílu výrobců v Unii na trhu v téže době. Ve stejné době byl zaznamenán nepříznivý vývoj hlavních ukazatelů hospodářské a finanční situace výrobního odvětví Unie, jak je uvedeno ve 423. bodě odůvodnění.
(461)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, ukázalo, že tyto činitele nejsou takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
(462)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného dovozu působícího újmu, se vyvozuje závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
8. ZÁJEM UNIE
8.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(463)
V souladu s článkem 31 základního nařízení bylo zkoumáno, zda navzdory výše uvedeným zjištěním neexistují přesvědčivé důvody pro zjištění, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout vyrovnávací opatření. Za tímto účelem a v souladu s čl. 31 odst. 1 základního nařízení byl na základě všech předložených důkazů zvážen pravděpodobný dopad možných opatření na výrobce v Unii, dovozce, obchodníky, distributory a uživatele dotčeného výrobku a rovněž pravděpodobné následky nepřijetí opatření.
8.2. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
(464)
Výrobní odvětví Unie jako celek tvoří čtrnáct známých výrobců, kteří podle odhadu sdružení CEPIFINE představují zhruba 98 % výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou dotčeného výrobku přímo zaměstnávají více než 11 000 lidí.
(465)
Dva ze známých výrobců se postavili proti zahájení šetření, avšak neposkytli žádné další informace a nespolupracovali při šetření. Na základě dostupných informací, a zejména na základě údajů poskytnutých sdružením CEPIFINE, jež ukázaly zhoršení situace výrobního odvětví Unie, však lze důvodně předpokládat, že tyto dvě společnosti byly subvencovaným dovozem rovněž nepříznivě ovlivněny. Skutečnost, že tyto dvě společnosti při šetření nespolupracovaly, tedy nebyla považována za známku toho, že by se jejich situace lišila od situace ostatních výrobců v Unii.
(466)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z ČLR. Je třeba připomenout, že většina ukazatelů újmy během posuzovaného období vykazovala zápornou tendenci. Vážné dopady se projevily zejména u ukazatelů újmy týkajících se finanční výkonnosti čtyř reprezentativních výrobců v Unii, jako je například ziskovost a návratnost investic, a to navzdory mírnému zlepšení v období šetření. Pokud by nebyla přijata opatření, hospodářská situace výrobního odvětví Unie by se s velkou pravděpodobností dále zhoršovala.
(467)
Předpokládá se, že uložením vyrovnávacích cel budou na trhu Unie znovu nastoleny účinné a rovné obchodní podmínky, které výrobnímu odvětví Unie umožní upravit ceny bezdřevého natíraného papíru tak, aby odrážely jednotlivé nákladové složky. Lze očekávat, že by výrobní odvětví Unie mohlo díky uloženým opatřením získat zpět přinejmenším část podílu na trhu, o který během posuzovaného období přišlo, což by mělo další příznivý dopad na jeho hospodářskou situaci a ziskovost.
(468)
Byl tudíž vyvozen závěr, že by uložení konečných vyrovnávacích opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
8.3. DOVOZCI A OBCHODNÍCI
(469)
Dotazníky byly zaslány čtrnácti známým dovozcům a obchodníkům v Unii, kteří nejsou ve spojení a byli uvedeni v podnětu. V průběhu šetření se přihlásilo několik dalších obchodníků (ve výrobním odvětví nazývaných též „kupci“). Nakonec spolupracovalo v rámci šetření třináct společností, i když někteří z těchto respondentů poskytli pouze částečné informace. Bylo zjištěno, že dovozci působí na trhu také jako obchodníci, a proto jsou všechny tyto zúčastněné strany nadále označovány jen jako „obchodníci“.
(470)
Šetření ukázalo, že všichni obchodníci nakupovali bezdřevý natíraný papír z více zdrojů a hlavně od výrobců v Unii. Dva obchodníci vůbec nenakupovali bezdřevý natíraný papír dovážený z ČLR nebo jej nakupovali jen příležitostně. Deset společností, které poskytly kvantitativní informace o svých nákupech dotčeného výrobku, představovalo dohromady 47 % celkového dovozu z ČLR. Dovoz, včetně dovozu z ČLR, představoval pouze omezenou část jejich celkového podnikání a jakýkoli nepříznivý dopad navrhovaných opatření bude tudíž pravděpodobně zanedbatelný. Všichni obchodníci uvedli, že bezdřevý natíraný papír vyráběný v Unii má velmi podobnou kvalitu jako bezdřevý natíraný papír vyráběný v ČLR a navzájem jsou tyto výrobky zaměnitelné. Šetření kromě toho potvrdilo, že existuje velké množství jiných dovozních zdrojů a obchodníci se mohou přeorientovat na tyto jiné zdroje dodávek, přinejmenším v dlouhodobém výhledu.
(471)
Dva dovážející obchodníci spoléhali při svých nákupech bezdřevého natíraného papíru hlavně na čínské zdroje. Obě tyto společnosti uvedly, že budou obtížně nakupovat výrobky od výrobců v Unii, protože existují tradiční prodejní kanály v důsledku minimálních objednacích množství požadovaných výrobci a distribuční smlouvy, jež se musí dodržovat. To však přímo neovlivnilo dostupnost bezdřevého natíraného papíru od výrobců v Unii, jelikož ti měli k dispozici dostatečnou volnou kapacitu. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(472)
Pokud jde o možnost přenést případné zvýšení nákladů na své zákazníky, všichni spolupracující obchodníci se odvolávali na značnou transparentnost cen na trhu Unie a uváděli, že by mohli zvýšit své prodejní ceny pro konečné zákazníky pouze v případě, že by se cenová úroveň v Unii obecně zvýšila. Na tomto základě a vzhledem k tomu, že zamýšlený účinek vyrovnávacích cel spočívá mimo jiné ve zvýšení hladiny cen v Unii tak, aby pokrývaly náklady, se předpokládá, že dovozci by proto dokázali případné zvýšení cen způsobené vyrovnávacím clem přenést alespoň zčásti na své zákazníky. Je třeba také poznamenat, že jak je uvedeno výše, bylo zjištěno, že čínský dovoz tvoří jen velmi malou část celkového podnikání obchodníků, a proto by byl účinek vyrovnávacího cla obecně zanedbatelný. A konečně, má se také za to, že dovozci dosahují vyšší ziskovosti ze svého dalšího prodeje bezdřevého natíraného papíru nakupovaného od výrobců v ČLR, a proto by také byli schopni spokojit se s menším ziskem v důsledku toho, že by sami absorbovali alespoň částečné zvýšení nákladů.
(473)
Uložení konečných opatření by tudíž nemělo mít na dovozce a obchodníky celkově významný nepříznivý dopad.
8.4. UŽIVATELÉ
(474)
Dotazníky byly zaslány osmi známým uživatelům v Unii, kteří byli uvedeni v podnětu. Během šetření se přihlásilo několik dalších uživatelů. Dotazník úplně nebo částečně zodpovědělo celkem pět společností. Tyto společnosti sídlí po celé Unii a představují tiskařské a vydavatelské odvětví. Jelikož bylo zjištěno, že tržní podmínky a struktura nákladů jsou jiné u tiskáren než u vydavatelů, byl dopad opatření analyzován pro každou skupinu odděleně.
8.4.1. TISKÁRNY
(475)
Základní informace poskytla pouze jedna tiskárna. Podle informací, které tato tiskárna poskytla, je podíl bezdřevého natíraného papíru ve vztahu k celkovým nákladům na výrobu tiskovin poměrně vysoký. Z šetření vyplynulo, že tiskárny nakupují bezdřevý natíraný papír zejména od výrobců v Unii, přičemž bylo potvrzeno, že bezdřevý natíraný papír vyráběný v Unii a v ČLR má obdobnou jakost a že mezi obchodníky existuje silná cenová soutěž.
(476)
Tato tiskárna uvedla, že případné zvýšení cen bude mít významný nepříznivý vliv na její ziskovost. Bylo namítnuto, že tiskařský průmysl je již pod tlakem v důsledku strukturálního přebytku kapacity a případné zvýšení nákupních cen bezdřevého natíraného papíru by na tiskárny kladlo další tlak. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že vzhledem k malému množství čínského bezdřevého natíraného papíru používaného tiskárnami (které stále ještě většinu potřebného bezdřevého natíraného papíru nakupují od výrobců v Unii) se přímý dopad případného cla považuje za zanedbatelný. Pokud jde o obecné zvýšení cen na trhu Unie, mělo se za to, že tento nárůst cen by měl dopad na všechny hospodářské subjekty, a jeho účinek by proto byl neutrální.
8.4.2. VYDAVATELÉ
(477)
Pokud jde o vydavatelské odvětví, byly od společností obdrženy čtyři odpovědi na dotazník. Pouze jedna společnost nakupovala během období šetření menší množství bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR. Dvě z těchto společností poskytly kvantitativní údaje o své spotřebě bezdřevého natíraného papíru.
(478)
Celkově bylo zjištěno, že výrobky, ve kterých se využívá bezdřevý natíraný papír, představovaly průměrně 16 % celkového obratu těchto společností a že průměrný zisk dosažený v tomto oboru podnikání činil kolem 12 %. Dále bylo zjištěno, že těchto šest společností nakupovalo bezdřevý natíraný papír zejména od výrobců v Unii, zatímco jen jedna z nich využívala bezdřevý natíraný papír dovážený z ČLR. Další společnost začala nakupovat čínské výrobky teprve po uplynutí období šetření. Není tudíž pravděpodobné, že by uložení vyrovnávacích opatření na dovoz z ČLR mohlo mít vážný celkový dopad na vydavatelské odvětví, a to zejména vzhledem k nízkým objemům bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR, jež se v tomto odvětví používají. Kromě toho bylo zjištěno, že jsou tyto společnosti ziskové a mohly by přenést zvýšení cen na konečného zákazníka snadněji, protože je běžnější používání papíru určeného zákazníkem, kdy se používá při výrobě papír zakoupený samotným zákazníkem. A konečně, vydavatelé mají větší kupní sílu z důvodu úspor z rozsahu.
(479)
Podání předložila dvě sdružení tiskařského a vydavatelského průmyslu. Jedno se postavilo proti uložení cel, přičemž namítalo, že případné zvýšení cen by vedlo k vyšším nákladům a tím ke ztrátě konkurenceschopnosti a pracovních míst v navazujících odvětvích. Druhé zůstalo neutrální, avšak uvedlo, že by opatření mohla mít nepříznivý dopad na navazující odvětví, neboť by tiskařský průmysl mohl vlivem zvýšení cen přemístit výrobu jinam, čímž by zase vzrostl dovoz navazujících tiskařských výrobků.
(480)
Šetření ukázalo, že v rámci papírových výrobků existuje několik segmentů, co se týče očekávaného růstu, a že segment vysoce kvalitního tiskového papíru, ve kterém se bezdřevý natíraný papír především používá, stále ještě roste. Pokud jde o tvrzení, že by se ztráty přenesly na navazující trh, je toto tvrzení neurčité a nebylo podloženo žádnými informacemi nebo důkazy.
(481)
Po poskytnutí zjištění byl znovu vznesen argument o možném dopadu na navazující odvětví, který se opíral o skutečnost, že dovoz tiskařských výrobků z Číny v posledních letech rychle rostl a evidentně získal v rámci evropské spotřeby tiskařských výrobků značný podíl na trhu.
(482)
Jak bylo vysvětleno výše, byla spolupráce tiskáren omezená a na základě omezených kvantitativních informací, které byly získány, bylo zjištěno, že vzhledem k míře ziskovosti a podílu nákladů na bezdřevý natíraný papír na celkových nákladech může mít zvýšení cen na tiskárny skutečně citelný dopad. Většina tiskáren však v období šetření čínský papír přímo nenakupovala nebo nakupovala pouze ve velmi malém množství a množství čínského papíru používaného v tiskárnách je obecně nízké, a proto by byl přímý účinek cla zanedbatelný. Většina tiskáren také uvedla, že jelikož potřebují, aby dodací lhůty byly krátké, bude podíl přímých dodávek ze třetích zemí i nadále omezený.
(483)
Co se týče tvrzení o navazujících tiskařských výrobcích z Číny, je třeba poznamenat, že statistiky dovozu tiskařských výrobků pokrývají širokou škálu výrobků, které zahrnují i tiskařské výrobky, jež nejsou tištěny na bezdřevém natíraném papíře. Na základě dostupných informací nebylo možné posoudit, jak velká část výrobků dovážených z Číny je tištěna na dotčeném výrobku a co je tištěno na jiných typech papíru. Z poskytnutých informací je však známo, že tiskoviny pocházející z Číny představují speciální omezené kategorie knih, dětské knihy, kalendáře, balicí papír a pohlednice. U výrobků, u nichž je požadována aktuálnost, jako jsou časopisy vycházející každý týden či měsíc či jiné zpravodajské tiskoviny, je méně praktické, aby byly dováženy z Číny vzhledem k době nutné pro dovoz. Zatímco tisk některých tištěných výrobků je možné relokovat, existují výrobky, u nichž jsou blízkost a služby klíčové, a proto by na ně zahraniční konkurence neměla žádný vliv. Navíc i když je papír důležitou položkou nákladů v tiskařském průmyslu, jedná se rovněž o odvětví náročné na pracovní sílu, a náklady na práci proto mohou být důležitější motivací pro relokaci. Celkově však nelze vyloučit, že se zvýší dovoz výrobků tištěných na bezdřevém natíraném papíře, ale není možné nijak spolehlivě odhadnout, o jaké zvýšení by se mohlo jednat a do jaké míry by ovlivnilo konkurenceschopnost výrobců tiskovin, a jaký přímý dopad by tedy mohl nárůst cen mít na navazující tiskařské odvětví v Unii.
(484)
Z předložených informací je rovněž známo, že se tiskařský průmysl potýká se strukturálním přebytkem kapacity, což vede k neustálé restrukturalizaci odvětví. Jedním z hlavních motivů restrukturalizace byla i konsolidace výrobců papíru v rámci hodnotového řetězce. Jakékoli obtíže tiskařského průmyslu se zvyšováním cen se považují převážně za důsledek strukturálního přebytku kapacit přímo v tomto odvětví.
8.4.3. ZÁVĚR O UŽIVATELÍCH
(485)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem se zdá, že dopad na uživatele v uvedených dvou odlišných odvětvích bude celkově omezený, i když na některé uživatele budou mít opatření uložená na dovoz z ČLR dopad pravděpodobně nepříznivý. Šetření kromě toho neodhalilo žádný významný dopad na uživatele, kteří nakupovali papír hlavně z jiných zdrojů než z ČLR. Většina uživatelů naopak uvedla, že jelikož pracují s krátkými dodacími lhůtami, je podíl dodávek z třetích zemí omezený. V neposlední řadě jsou obtíže tiskařského průmyslu při navyšování cen pokládány spíše za důsledek strukturálního přebytku kapacity, s nímž se tento průmysl potýká.
(486)
Uživatelé dále tvrdili, že by opatření mohla způsobit na trhu nedostatek na straně nabídky a delší dodací lhůty pro uživatele.
(487)
Zúčastněné strany, podle nichž by mohlo k případnému nedostatku na straně nabídky dojít, tento nedostatek nekvantifikovaly ani neodhadly. Uvedená tvrzení nejsou podle všeho doložena mírou využití kapacity na straně výrobců v Unii, jež v období šetření dosahovala 83 %, což znamenalo kapacitu asi jeden milion tun, která zůstala nevyužita. Nedostatek na straně nabídky je proto nepravděpodobný.
(488)
Proto byl učiněn závěr, že na základě dostupných informací je nanejvýš pravděpodobné, že účinek vyrovnávacích opatření uložených na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR nebude mít podstatný nepříznivý dopad na uživatele dotčeného výrobku.
8.5. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE ZÁJMU UNIE
(489)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie celkově neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
9. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
9.1. ÚROVEŇ PRO ODSTRANĚNÍ ÚJMY
(490)
Vzhledem k přijatým závěrům o subvencování, újmě, příčinné souvislosti a zájmu Unie by měla být uložena antisubvenční opatření, aby se předešlo vzniku další újmy výrobcům v Unii způsobené subvencovaným dovozem.
(491)
Ke stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, kterou utrpěli výrobci v Unii, aniž by přitom bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(492)
Při výpočtu výše cla nezbytného pro odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého by mohlo výrobní odvětví tohoto druhu přiměřeně dosáhnout v běžných podmínkách hospodářské soutěže, tzn. bez subvencovaného dovozu, z prodeje obdobného výrobku v Unii.
(493)
Žadatel požádal, aby byla cílová výše zisku stanovena nejméně na 10 %, přičemž ve svých argumentech vycházel z očekávaného ziskového rozpětí, které ve své klasifikační metodice používají nezávislé ratingové agentury, a ze ziskovosti dosahované jedním výrobcem působícím v jiném odvětví výroby papíru, které není dotčeno čínským dovozem.
(494)
Cílová výše zisku uvedená v podnětu a následné žádosti žadatele byla přezkoumána na základě odpovědí na dotazník a inspekcí na místě u reprezentativních výrobců v Unii. Bylo zjištěno, že by cílová výše zisku měla odrážet vysoké nároky na počáteční investice a riziko, jež jsou tomuto výrobnímu odvětví náročnému na kapitál vlastní, za situace, kdy by nedocházelo k dumpingovému či subvencovanému dovozu. Rovněž byly zohledněny náklady na investice do strojního zařízení. Bylo zjištěno, že ziskové rozpětí 8 % z obratu lze považovat za přiměřené minimum, jehož by mohli výrobci v Unii pravděpodobně dosáhnout, pokud by neexistovalo subvencování působící újmu.
(495)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobcům v Unii. Cena, která nepůsobí újmu, byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí ve výši 8 % k výrobním nákladům.
(496)
Vývozní prodej jedné ze společností ze skupiny jednoho spolupracujícího vyvážejícího výrobce byl vyloučen na základě důvodů vysvětlených v 382. bodě odůvodnění.
(497)
Nutné zvýšení cen pak bylo stanoveno na základě srovnání váženého průměru dovozních cen jednotlivých druhů výrobků u vyvážejících výrobců v ČLR a újmu nepůsobící ceny příslušných druhů výrobků prodávaných během období šetření výrobci v Unii na trhu Unie. Rozdíl zjištěný tímto porovnáním byl poté vyjádřen jako procentní podíl průměrné dovozní hodnoty CIF porovnávaných druhů výrobků.
9.2. KONEČNÁ OPATŘENÍ
(498)
Na základě výše uvedených závěrů o subvencování, újmě, příčinné souvislosti a zájmech Unie a v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení se má za to, že na dovoz předmětného výrobku pocházejícího z ČLR by mělo být uloženo konečné vyrovnávací clo na úrovni nižší z hodnot odpovídajících subvenčnímu rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí.
(499)
Rozpětí pro odstranění újmy, subvenční rozpětí a navrhované sazby konečného vyrovnávacího cla pro ČLR, vyjádřená jako cena CIF na hranice Unie před proclením, jsou tato:
Vyvážející výrobce
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Sazba vyrovnávacího cla
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
20 %
12 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
20 %
12 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
39,1 %
4 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
39,1 %
4 %
Všechny ostatní společnosti
12 %
39,1 %
12 %
(500)
Pokud jde o souběžné antidumpingové šetření, nesmí být podle čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce základního nařízení a podle čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (27) na jeden výrobek současně uloženo antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní subvence. Pokud jde o subvenční programy, byla vývozní subvence, jak je uvedeno ve 235. až 245. bodě odůvodnění, poskytnuta pouze v případě jednoho programu. Příslušné dumpingové rozpětí daného spolupracujícího vyvážejícího výrobce bude v souběžném antidumpingovém šetření náležitě upraveno. Co se týče dalších subvenčních programů, vzhledem k použití pravidla nižšího cla v paralelním antidumpingovém šetření a k výši subvencí zjištěné v tomto šetření, nebylo považováno za nutné dále zkoumat, zda a do jaké míry jsou stejné subvence vyrovnány dvakrát, jsou-li na stejný dovážený výrobek uvalena antidumpingová i antisubvenční cla.
(501)
Individuální sazby vyrovnávacího cla stanovené pro jednotlivé společnosti a uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy vyjmenovanými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1 spolu se svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(502)
S veškerými žádostmi o použití těchto sazeb vyrovnávacího cla pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po vzniku nových výrobních či prodejních subjektů) je třeba se neprodleně obrátit na Komisi (28) a připojit veškeré příslušné informace, zejména pak o jakékoli změně v činnostech společnosti souvisejících s výrobou či domácím prodejem a prodejem na vývoz, která je spojena například s takovou změnou názvu nebo takovou změnou výrobních či prodejních subjektů. Nařízení bude poté podle potřeby odpovídajícím způsobem změněno a seznam společností požívajících výhod individuálních celních sazeb aktualizován.
(503)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
10. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(504)
Zúčastněné strany byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě je zamýšleno doporučit uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, v níž mohly podat v návaznosti na poskytnutí těchto informací stanovisko. K vyjádřením stran bylo řádně přihlédnuto a zjištění byla v případě potřeby náležitým způsobem upravena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), v současnosti kódů KNex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90 (kódů TARIC 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 a 4810999020), pocházející z Čínské lidové republiky.
Konečné vyrovnávací clo se nevztahuje na kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Konečné vyrovnávací clo se rovněž nevztahuje na vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenku.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Sazba vyrovnávacího cla
Doplňkový kód TARIC
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
B013
Všechny ostatní společnosti
12 %
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. května 2011.
NÕUKOGU RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 452/2011,
6. mai 2011,
millega kehtestatakse lõplik subsiidiumivastane tollimaks Hiina Rahvavabariigist pärit kaetud kvaliteetpaberi impordi suhtes
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 11. juuni 2009. aasta määrust (EÜ) nr 597/2009 kaitse kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (1) (edaspidi „algmäärus”), eriti selle artikli 15 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni (edaspidi „komisjon”) ettepanekut, mis esitati pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,
ning arvestades järgmist:
1. MENETLUS
1.1. ALGATAMINE
(1)
17. aprillil 2010. aastal avaldas komisjon Euroopa Liidu Teatajas (2) teate (edaspidi „algatamisteade”) subsiidiumivastase menetluse algatamise kohta Hiina Rahvavabariigist (edaspidi „Hiina RV või asjaomane riik”) pärit kaetud kvaliteetpaberi impordi suhtes liitu.
(2)
Subsiidiumivastane menetlus algatati seoses sellega, et 4. märtsil 2010 esitas Euroopa kvaliteetpaberi tootjate liit CEPIFINE (edaspidi „kaebuse esitaja”) kaebuse tootjate nimel, kelle toodang moodustab olulise osa, käesoleval juhul üle 25 %, kaetud kvaliteetpaberi kogutoodangust liidus. Kaebus sisaldas esmapilgul usutavaid tõendeid nimetatud toote subsideerimise kohta ja sellest tuleneva olulise kahju kohta, mida peeti menetluse algatamiseks piisavaks.
(3)
Enne menetluse algatamist teatas komisjon algmääruse artikli 10 lõike 7 kohaselt Hiina RV valitsusele, et on saanud nõuetekohaselt dokumenteeritud kaebuse, milles väidetakse, et Hiina RVst pärit kaetud kvaliteetpaberi subsideeritud import on põhjustanud liidu tootmisharule olulist kahju. Hiina RV valitsusel paluti osaleda konsultatsioonidel, et selgitada kaebuses kirjeldatud olukorda ja jõuda vastastikku kokkulepitud lahenduseni. Hiina RV valitsus nõustus osalema konsultatsioonidel, mis seejärel ka toimusid. Konsultatsioonide käigus vastastikkuse kokkuleppeni ei jõutud. Siiski võeti nõuetekohaselt arvesse Hiina RV valitsusasutuste seisukohti seoses kaebuses esitatud väidetega kavade ebapiisava tasakaalustava mõju kohta. Pärast konsultatsioone esitas Hiina RV valitsus oma seisukohad.
1.2. DUMPINGUVASTANE MENETLUS
(4)
18. veebruaril 2010 avaldas komisjon Euroopa Liidu Teatajas teate (3) (edaspidi „algatamisteade”) dumpinguvastase menetluse algatamise kohta Hiina RVst pärit ja Euroopa Liitu suunatud kaetud kvaliteetpaberi impordi suhtes.
(5)
17. novembril 2010 kehtestas komisjon määrusega (EL) nr 1042/10 (4) ajutise dumpinguvastase tollimaksu Hiina RVst pärit kaetud kvaliteetpaberi impordi suhtes.
(6)
Käesoleva subsiidiumivastase menetluse ja paralleelselt toimunud dumpinguvastase menetluse kahju analüüsid on ühesugused, sest liidu tootmisharu määratlus, representatiivsed liidu tootjad ja uurimisperiood on mõlema uurimise puhul samad. Seetõttu võeti kummagi menetluse käigus kahju tekitamise kohta esitatud kõiki märkusi arvesse mõlema menetluse puhul.
1.3. MENETLUSEGA SEOTUD ISIKUD
(7)
Komisjon teatas menetluse algatamisest ametlikult kaebuse esitajale, teistele teadaolevatele liidu tootjatele, teadaolevatele Hiina RV eksportivatele tootjatele ja ühele tootjate ühendusele (paberitootjate ühendus), asjaomase riigi esindajatele ning teadaolevatele importijatele ja kasutajatele. Huvitatud isikutele anti võimalus teavitada kirjalikult oma seisukohtadest ja taotleda ärakuulamist algatamisteates sätestatud tähtaja jooksul.
(8)
Eksportivate tootjate, liidu tootjate ja sõltumatute importijate ilmse rohkuse tõttu nähti algatamisteates ette algmääruse artikli 27 kohane väljavõtteline uuring. Selleks, et komisjon saaks otsustada, kas väljavõtteline uuring on vajalik, ning vajadusel valimi moodustada, paluti kõikidel eksportivatel tootjatel ja neile teadaolevatel paberitootjate ühendustel, kõikidel liidu tootjatel ja sõltumatutel importijatel endast komisjonile teada anda ning vastavalt algatamisteatele esitada põhiteave oma tegevuste kohta seoses vaatlusaluse tootega (mille määratlus on esitatud punktis 2.1) ajavahemikul 1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2009. Samuti konsulteeriti Hiina RV ametiasutustega.
(9)
Nagu märgitud allpool põhjenduses 51, esitasid kaks Hiina RV eksportivate tootjate rühma nõutud teabe ja olid nõus enda kaasamisega valimisse. Selle põhjal otsustati, et Hiina RV eksportivate tootjate puhul ei ole väljavõtteline uuring vajalik.
(10)
Nagu on selgitatud põhjenduses 53, otsustati, et liidu tootjate puhul ei ole väljavõttelist uuringut vaja.
(11)
Nagu on selgitatud põhjenduses 54, otsustati, et sõltumatute importijate puhul ei ole väljavõttelist uuringut vaja.
(12)
Komisjon saatis küsimustikud kõigile asjaga teadaolevalt seotud isikutele ja kõigile teistele seda algatamisteates sätestatud tähtaja jooksul taotlenud isikutele, st kaebuse esitajale, teistele teadaolevatele liidu tootjatele, teadaolevale Hiina RV eksportivatele tootjatele ja ühele tootjate ühendusele, asjaomase riigi esindajatele ning teadaolevatele importijatele ja kasutajatele.
(13)
Vastused küsimustikele ja täiendavad dokumendid saadi kahelt Hiina RV eksportivate tootjate rühmaltCEPIFINElt, neljalt kaebuse esitanud liidu tootjalt ja veel ühelt liidu tootjalt, 13 sõltumatult importijalt ja kauplejalt, 5 kasutajalt ning ühelt trükitööstuse ühenduselt.
(14)
Komisjon kogus ja kontrollis kogu teavet, mida ta pidas vajalikuks subsideerimise, sellest tuleneva kahju ja liidu huvide kindlaksmääramiseks. Kontrollkäigud tehti järgmistesse riiklikesse ametiasutustesse ja äriühingutesse:
a)
Hiina Rahvavabariigi valitsus:
-
Hiina RV kaubandusministeerium (Peking, Hiina RV);
b)
Liidu tootjad ja tootjate ühendus:
-
CEPIFINE (Brüssel, Belgia),
-
Sappi Fine Paper Europe (Brüssel, Belgia),
-
LECTA Group (CARTIERE DEL GARDA SpA (Riva del Garda, Itaalia); CONDAT SAS (Le Plessis Robinson, Prantsusmaa) ja TORRASPAPEL, S.A. (Barcelona, Hispaania)),
-
Burgo Group spa (Altavilla Vicentina, Itaalia) ja selle sidusettevõtted Burgo Distribuzione srl (Milano, Itaalia) ja Ebix sa (Barcelona, Hispaania),
-
Papierfabriek Scheufelen GmbH (Lenningen, Saksamaa);
c)
Hiina RV eksportivad tootjad:
1)
Sinar Mas Paper (Hiina RV) Investment Co Ltd, Asia Pulp & Paper Group'i (edaspidi „APP”) juhtiv äriühing,
-
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd (Zhenjiang City, Jiangsu provints, Hiina RV),
-
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd (Suzhou City, Jiangsu provints, Hiina RV),
-
Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd (Ningbo City, Zhejiangi provints, Hiina RV),
-
Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd (Ningbo City, Zhejiangi provints, Hiina RV);
2)
Chenming Paper Group (edaspidi „Chenming”),
-
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited (Shouguang City, Shandongi provints, Hiina RV),
-
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd (Shouguang City, Shandongi provints, Hiina RV);
d)
liidu importijad:
-
Cartaria Subalpina (Torino, Itaalia),
-
Paperlinx (Northampton, Ühendkuningriik).
1.4. UURIMISPERIOOD JA VAATLUSALUNE PERIOOD
(15)
Subsideerimise ja kahju uurimine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2009 (edaspidi „uurimisperiood”). Kahju hindamiseks oluliste suundumuste uurimine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2006 kuni uurimisperioodi lõpuni (edaspidi „vaatlusalune periood”).
2. VAATLUSALUNE TOODE JA SAMASUGUNE TOODE
2.1. VAATLUSALUNE TOODE
(16)
Vaatlusalune toode on Hiina RVst pärit kaetud kvaliteetpaber, st paber või papp (v. a jõupaber või -papp), mis on kaetud ühelt või mõlemalt poolt ning mida turustatakse kas lehtedena või rullides; toote kaal ruutmeetri kohta on vahemikus 70-400 grammi ning heledus on rohkem kui 84 (mõõdetuna ISO standardi 2470-1 kohaselt); seda toodet klassifitseeritakse CN-koodide ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 ja ex 4810 99 90 alla (edaspidi „vaatlusalune toode” või „kaetud kvaliteetpaber”).
(17)
Kaetud kvaliteetpaber on hea kvaliteediga paber või papp, mida kasutatakse tavaliselt lugemismaterjali (näiteks ajakirjade, kataloogide, aastaaruannete, aastaraamatute) trükkimiseks. Vaatlusaluse toote alla kuuluvad nii lehed kui ka rullid, mida saab kasutada lehesööturiga trükipressides. Lehesööturiga trükipressides kasutamiseks sobivad paberi- või papirullid on mõeldud kasutamiseks nii, et paber või papp lõigatakse enne trükkiminekut tükkideks, seega peetakse kõnealuseid rulle lehtedega asendatavaks ja otseselt konkureerivaks tooteks.
(18)
Vaatlusaluse toote hulka ei kuulu kvaliteetpaberi või -papi rullid, mida kasutatakse trükipressides, kus paber sisestatakse rullilt (rotatsioonitehnika). Rulle, mida kasutatakse rotatsioonitehnikaga trükipressides, määratletakse kui rulle, mis juhul, kui neid katsetatakse vastavalt ISO katsestandardile ISO 3783:2006 („Paper and board - Determination of resistance to picking - Accelerated speed method using the IGT-type tester (electric model)”), annavad tulemuseks vähem kui 30 N/m mõõdetuna paberi ristsuunas (CD) ja vähem kui 50 N/m mõõdetuna masinasse sisestamise suunas (MD). Vastupidiselt lehesööturiga trükipressides kasutatavatele rullidele sisestatakse rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatavad rullid otse trükimasinasse ja rullis olevat paberit või pappi ei lõigata enne tükkideks.
(19)
Üks huvitatud isik väitis, et uurimise alla kuuluva toote määratlus oli liiga kitsalt piiritletud ning et see oleks pidanud hõlmama ka rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutamiseks sobivaid kaetud kvaliteetpaberi rulle. Väideti, et rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatavad rullid ja käesoleva uurimise alla kuuluvad rullid (lõigatavad rullid ja lehed) on samasuguste tehniliste ja füüsikaliste omadustega ning neid ei ole võimalik üksteisest eristada. Lisaks väideti, et mõlemat tüüpi rulle kasutatakse kvaliteettrükiste valmistamisel ja et teataval määral on neid võimalik üksteisega asendada.
(20)
Siiski kinnitas uurimine sellele väitele vastupidiselt, et rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatavate rullide ja lehesööturiga trükipressides kasutatavate rullide paber erineb selgesti tehniliste ja füüsikaliste omaduste, näiteks niiskusesisalduse ja jäikuse poolest. Uurimisel leiti veel, et põhjenduses 18 loetletud tehnilised omadused kehtivad üksnes rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutamiseks sobivate rullide puhul. Nimetatud erinevuste tõttu ei saa rotatsioonitehnikaga trükipresside ja lehesööturiga trükipresside jaoks ettenähtud paberit kasutada mõlemat tüüpi trükipressides ja seega ei ole neid paberiliike võimalik üksteisega asendada. Märgitakse, et kõik huvitatud isikud nõustusid sellega, et need kaks paberiliiki on erineva pinna- ja tõmbetugevusega.
(21)
Lisaks väitis kõnealune isik, et tarbija seisukohast on vaatlusaluse toote puhul turg üks ja sama olenemata sellest, kas toode on lehtedena, lõigatavas rullis või trükipressi sisestatavas rullis, ning seega on turustuskanalid samad. Erinevad tehnilised omadused kajastuvad üksnes tooterühmade väikestes hinnaerinevustes.
(22)
Siiski tehti uurimise käigus kindlaks, et need kaht tüüpi rullid ei ole omavahel asendatavad ka majanduslikust vaatepunktist, sest rotatsioonitehnikaga trükipresside jaoks ettenähtud rulle kasutatakse suuremahuliste trükitööde puhul, need valmistatakse enamasti tellimuse peale ja tarnitakse kindlaks tähtajaks, seega vahendajad ei ladusta neid tooteid, vaid need saadetakse otse lõppkasutajatele, st neid ka müüakse teistsuguste turustuskanalite kaudu kui lehesööturiga trükipressides kasutatavaid rulle. Erinev tootmisprotsess ja trükiprotsessi erinev mastaabisääst kajastuvad selges hinnavahes.
(23)
Lisaks sellele ei imporditud vaatlusaluse perioodi jooksul Hiina RVst rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatavaid rulle. Samuti võib pidada ebatõenäoliseks seda, et neid tooteid hakataks tulevikus importima, sest nende tarnimine kauge vahemaa tagant ei ole majanduslikult tasuv põhjustel, mida nimetati eelmises põhjenduses.
(24)
Sellest tulenevalt lükati need väited tagasi.
(25)
Sama isik väitis veel, et kitkumiskindlus ei ole sobiv tehniline omadus toodete erinevuse määramiseks, sest see katse on üldist laadi ja katsetulemusi võib lisaks mõjutada katsetatava paberi niiskusesisaldus. See isik väitis veel, et mõnede tema isiklikus laboris tehtud katsete põhjal, mille käigus mõõdeti liidu tootjate toodetud rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatava kaetud kvaliteetpaberi kitkumiskindlust, võib näha, et neid tooteid ei saa liigitada asjaomase toote määratluse alla, millest tuleneks, et kriteerium „kitkumiskindlus”, mida kasutati rotatsioonitehnikaga trükipressides ja lehesööturiga trükipressides kasutatava kaetud kvaliteetpaberi eristamiseks, on ebasobiv. Selle põhjal väitis see isik, et rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatav paber jäeti välja meelevaldse hinnangu alusel.
(26)
Väite kinnitamiseks ei esitatud tõendusmaterjali, mis näitaks, et paberi niiskusesisaldus võiks muuta ISO katsestandardi ISO 3783:2006 tulemused ebausaldusväärseks.
(27)
Eksportiva tootja katsetulemustena esitati tema isiklikus laboris tehtud katsete kokkuvõte. Mis kõige tähtsam, huvitatud isikud, eelkõige liidu tootmisharu ei saanud katsete tulemusi kontrollida ega märkusi esitada, samuti ei esitanud eksportiv tootja mõistlikku ja salastamata katsete kokkuvõtet, hoolimata sellest, et seda talle korduvalt meelde tuletati.
(28)
Ka pärast teatavakstegemist ei esitanud eksportiv tootja täpsemat teavet, mille alusel oleks olnud katsete usaldusväärsust parem hinnata. Kuna katse salastamata versiooni ei esitatud, ei saanud need äriühingud, kelle toodetud kaetud kvaliteetpaberirulle rotatsioonitehnikaga trükipresside jaoks väidetavalt katses kasutati, katse tulemusi kommenteerida. Seega ei saanud komisjon objektiivselt kindlaks teha, kas esitatud katseandmed olid usaldusväärsed ja õiged ning kas neile oleks saanud uurimise käigus toetuda. Komisjonile teadaolevate faktide alusel peeti katse objektiivsust ja usaldusväärsust ebapiisavaks, sest salajasena esitatud teavet ei saa usaldusväärsete allikate põhjal kontrollida.
(29)
Pärast nende järelduste teatavakstegemist esitas sama eksportiv tootja sõltumatult katselaborilt tellitud täiendavate katsete tulemused ning kordas, et rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatav kaetud kvaliteetpaber jäeti uurimisest välja meelevaldse hinnangu alusel. Katse aruanded kinnitasid, et trükipressi sisestatavate kaetud kvaliteetpaberirullide kitkumiskindlust mõõdeti 25 näidise peal, mille eksportiv tootja laborile esitas ja mille kohta ta väitis, et need on tootnud liidu tootjad. Aruande kohaselt ei vastanud ükski neist paberi näidistest põhjenduses 18 osutatud kriteeriumidele.
(30)
Katse aruande hindamisel selgus, et esiteks osutati sõltumatu labori katse aruandes peamiselt toodetele, mille puhul tulemused ei olnud uurimise seisukohast olulised, sest enamik katses kasutatud näidistest ei olnud tegelikult trükipressi sisestavad rullid, ning teiseks osutati katse aruandes toodetele, mis ei olnud piisavalt identifitseeritud, sest katse aruande põhjal ei saanud kinnitada, kas katses kasutatud paber oli mõeldud lehesööturiga trükipressides kasutamiseks või rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutamiseks, kuna aruandes kirjeldatud paberi kaubamärgid on olemas mõlema formaadi puhul. Lisaks ei kinnitatud katse aruandes seda, et need näidiseks valitud rullid olid tõesti need, mida katse käigus kontrolliti.
(31)
Sõltumatu labori koostatud katse aruande tagasisidena esitas kaebuse esitaja ühe liidu tootja tehtud katse tulemused, kus kasutati samu trükipressi sisestavatelt rullidelt võetud näidiseid, mida väidetavalt kontrolliti sõltumatu labori tehtud katse käigus. Selle katse tulemused olid teistsugused. Kaebuse esitaja arvas, et erinevused võivad tuleneda sellest, et katse läbiviimise tingimused on teistsugused, st et need ei vasta ISO katsestandardile ISO 3783:2006 ehk standardile, mille kohaselt tuleb esialgse määruse põhjenduse 16 kohaselt mõõta kitkumiskindlust.
(32)
Pärast lõplike järelduste teatavaks tegemist seadis eksportiv tootja kahtluse alla komisjoni objektiivsuse seoses sõltumatu labori katsetulemuste tagasilükkamisega. Ta väitis, et sõltumatu ekspert viis katse läbi tausta teadmata ning vastavalt asjakohasele ISO standardile. Eksportiv tootja esitas juhtkonna kirjaliku tunnistuse selle kohta, kuidas valiti katse jaoks näidised, et tõendada protsessi sõltumatust, korrektsust ja representatiivsust.
(33)
Esiteks ei seadnud komisjon kunagi kahtluse alla sõltumatu labori katsetulemuste aruande objektiivsust, mistõttu katse läbiviimine tausta teadmata ei oma tähtsust. Kahtlused tekkisid pigem seoses näidiste valimiga ja nende päritoluga, mitte seoses katse endaga. Eksportiva tootja väited neid kahtlusi ei hajutanud, sest ei olnud kõike olulist hõlmavad ning mitte alati selged. Näiteks väideti, et muude toodete kui rotatsioonitehnikaga trükipressidele sobivate paberirullide kasutamine katsetes tulenes korralduslikest vigadest, või pandi süü selliste vigade eest tarnijatele, kes võisid saata valed näidised.
(34)
Kuna väidetavalt kontrollitud toodete puhul ei olnud selge ei toodete tarnija ega näidiste päritolu ning kuna erinevate huvitatud isikute korraldatud katsete tulemused olid üksteisega vastuolus, leiti et Hiina RV eksportiva tootja volitusel tegutsenud sõltumatu labori koostatud katse aruanne, mis esitati, ei tõenda veel, et kitkumiskindluse katse ei ole asjakohane ühest küljest rotatsioonitehnikaga trükipressides ja teisest küljest lehesööturiga trükipressides kasutamiseks sobiva kaetud kvaliteetpaberi eristamiseks. Seega ei tõenda esitatud katse aruanne, et rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatav kaetud kvaliteetpaber on uurimise kohaldamisalast suvaliselt välja jäetud.
(35)
Mis puutub sellesse, kas kitkumiskindlus on asjakohane eristuskriteerium rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatavate paberirullide puhul, siis tuletatakse meelde, et toote määratluses eristatakse neid kahte tooterühma muu hulgas toote lõppkasutuse põhjal, st selle põhjal, kas toodet saab kasutada rotatsioonitehnikaga trükipressides või lehesööturiga trükipressides ning see, millise trükipressi jaoks teatud rull sobib, on määratud nende rullide kasutusjuhistes, ja selle puhul on muude omaduste hulgas oluline ka kitkumiskindlus. Lisatakse, et kitkumiskindlus on vaid üks omadus, mille järgi eristada rotatsioonitehnikaga trükipressides või lehesööturiga trükipressides kasutamiseks sobivat kaetud kvaliteetpaberit; põhjendustes 18 ja 20 on kirjeldatud teisi kriteeriume, mida asjaomane eksportiv tootja ei ole vaidlustanud. Üks osapool väitis, et niiskusesisaldus, nagu see on määratletud põhjenduses 20, ei ole toodete eristamise seisukohast selge põhiomadus. Uurimise käigus esitasid ka teised osapooled sellega seoses mitmesuguseid väiteid. Igal juhul leiti, et jäikus ja kitkumiskindlus on kõige olulisemad näitajad.
(36)
Esitatud tagasisides tunnistas kaebuse esitaja, et võib olla paberirulle, mis ei vasta täielikult põhjenduses 18 osutatud kitkumiskindluse kriteeriumile, kuid mida saab siiski kasutada rotatsioonitehnikaga trükipressides. Siiski jäi ta kindlale seisukohale, et kitkumiskindluse katse on ainus katse, mille põhjal saab kindlaks määrata, et paberirull on tõesti sobiv rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutamiseks, st et rull vastab põhjenduses 18 osutatud kitkumiskindluse kriteeriumile.
(37)
Selle kitkumiskindluse kohta esitatud väite toetuseks osutas eksportiv tootja väidetele, mida üks kaebuse esitajate hulka kuuluv liidu tootja oli esitanud USAst pärit vaatlusaluse toote dumpingu- ja subsiidiumivastase menetluste käigus, kus see liidu tootja oli väidetavalt tunnistanud, et rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutamiseks mõeldud paberirulle ei saa eristada kitkumiskindluse katse või muude mõõtmiste alusel.
(38)
Kõnealune kaebuse esitaja vaidlustas need eksportiva tootja esitatud väited ja kinnitas, et vastupidiselt väidetavale järeldub USA osas läbi viidud menetlusese tulemustest, et rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutamiseks mõeldud kaetud kvaliteetpaberi rullid eristuvad selgesti teistest.
(39)
Esiteks tuleks märkida, et väited, millele eksportiv tootja osutas, olid esitatud teistsuguse õigusruumi seaduste kohaselt läbiviidud uurimistega seoses ja nende esitajaks ei olnud praeguse menetlusega seotud isikud, seega ei ole need väited asjakohased. Teiseks on nimetatud menetlustes osalenud USA ametiasutused teinud järelduse, et lehesööturiga trükipressides kasutatava kaetud kvaliteetpaberi ja rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutamiseks sobivate paberirullide vahel on selge erinevus. Lõigatavaid rulle peeti pooltoodeteks, kusjuures rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutamiseks sobivaid paberirulle ei peetud vaatlusaluseks tooteks. USA ametiasutused ei defineerinud tootevaliku määratluses üksikasjalikult rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutamiseks sobivaid paberirulle. Seetõttu ei peetud tootevaliku määratlusega seonduvalt kitkumiskindluse kriteeriumi nimetatud uurimise ajal asjakohaseks.
(40)
Nende märkuste põhjal kinnitati, et kitkumiskindlus on usaldusväärne tehniline omadus, mille alusel kirjeldada kaetud kvaliteetpaberit, mis sobib kasutamiseks rotatsioonitehnikaga trükipressides.
(41)
Esitatud märkused näitasid ka seda, et on olemas paberirulle, mida saab kasutada rotatsioonitehnikaga trükipressides isegi siis, kui nad ei vasta kõigile kitkumiskindluse kriteeriumidele. Seepärast peeti vajalikuks veelgi täpsustada rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutamiseks sobivate rullide määratlust.
(42)
Et esitada veel üks kriteerium, mille alusel eristada rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutamiseks sobivaid rulle, mis ei vasta täielikult kitkumiskindluse kriteeriumile, soovitas kaebuse esitaja, et paberirulli, mis täielikult ei vasta kitkumiskindluse katse kriteeriumidele, kuid mille sees oleva südamiku suurus on alla 80 mm, tuleks käsitada rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatava rullina.
(43)
Hiina RV valitsus ja eksportiv tootja väitsid, et südamiku läbimõõdu (kui uue elemendi) lisamine toote määratlusse tähendaks rotatsioonitehnikaga trükipressidele sobivate rullide ja seega vaatlusaluse toote määratluse muutmist. Ühtlasi väideti, et südamiku läbimõõt ei ole sobiv kriteerium, sest on olemas rotatsioonitehnikaga trükipressidele sobivaid üle 80 millimeetrise südamiku läbimõõduga paberirulle ning lehesööturiga trükipressides kasutamiseks sobivaid paberi- või papirulle, mille südamiku läbimõõt on alla 80 mm.
(44)
Komisjon püüdis veelgi täpsustada rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatavate paberirullide määratlust ning lisada detaile vaatlusaluse toote ja muude toodete veelgi selgemaks eristamiseks; seda tehti selleks, et meetmetest kõrvalehoidmise võimalust minimeerida. Tõendusmaterjalist, mis esitati südamiku mõõtme kui toote määratlemise alternatiivse kriteeriumi kohta, selgus, et see kriteerium võiks kaasa tuua vaatlusaluse toote, st lehesööturiga trükipressides kasutamiseks sobivate alla 80 millimeetrise südamikuga paberi- või papirullide väljajäämise meetmete kohaldamisalast. Seepärast loobuti selle kriteeriumi kasutamisest rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatavate paberirullide määratlemisel.
(45)
Eelnevalt kirjeldatu ei piira selle meetodi usaldusväärsust, mille kohaselt rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutamiseks sobivad rullid jäeti uurimise kohaldamisalast välja, nagu seda väitis Hiina RV eksportivate tootjate rühm.
(46)
Uurimise ajal väitsid teatavad isikud ka, et mitmekihiline paber ja mitmekihiline papp (mille määratlus on esitatud põhjenduses 47) tuleks uurimisest välja jätta. Nad väitsid, et mitmekihilise paberi ja mitmekihilise papi füüsikalised omadused on teistsugused: neil on mitu kihti, nad on jäigemad, nende tihedus on väiksem ning selliste toodete lõppkasutus on teistsugune, sest neid kasutatakse tavaliselt pakendite valmistamisel. Need isikud väitsid, et ühe- ja mitmekihilist paberit ja pappi on väga lihtne eristada füüsilise väljanägemise põhjal.
(47)
Mitmekihiline paber ja mitmekihiline papp (vt harmoneeritud süsteemi selgitavad märkused rubriigi 4805 kohta) on tooted, mille valmistamisel pressitakse kokku kaks või enam märja pabermassi kihti, kusjuures vähemalt ühe kihi omadused erinevad teistest. Need erinevused võivad seisneda kasutatud paberimassi liigis (näiteks taaskasutusel olev paber), tootmismeetodis (näiteks mehaaniline või keemiline) või juhul, kui paberimassid on sama liiki ja toodetud sama meetodiga, võib erinev olla töötlusaste (näiteks pleegitamata, pleegitatud või värvitud).
(48)
Uurimine tõestas, et mitmekihilisel paberil ja mitmekihilisel papil on tõepoolest mõningad erinevad füüsikalised ja tehnilised omadused; täpsemalt öeldes, nad koosnevad mitmest pabermassi kihist, mis annab neile suurema jäikuse. Mitmekihilist paberit ja mitmekihilist pappi toodetakse erineva tootmismeetodiga, see eeldab teistsuguste paberimasinate kasutamist kui need, mida kasutatakse vaatlusaluse toote tootmisel, sest tootmisprotsessi käigus pannakse mitu paberimassi kihti kokku üheks tooteks. Ning lõpetuseks, mitmekihilist paberit ja mitmekihilist pappi kasutatakse teisel otstarbel (enamasti pakendite valmistamisel) kui vaatlusalust toodet, mida kasutatakse kvaliteettrükiste (reklaammaterjal, ajakirjad jne) valmistamisel. Seega ei käsitata mitmekihilist paberit ja mitmekihilist pappi, mille määratlus on esitatud põhjenduses 47, vaatlusaluse tootena. Seega jäetakse CN-koodid, mida nimetati seoses mitmekihilise paberi ja mitmekihilise papi impordiga, uurimisest välja.
(49)
Üks Hiina RV tootja väitis, et niinimetatud „papp” tuleks uurimise kohaldamisalast välja jätta, sest see ei kuulu kvaliteetpaberi (kaetud või katmata) määratluse alla, kuna väidetavalt esineb erinevusi kaalus, tiheduses ja jäikuses. Leitakse, et mõistet „papp” kasutatakse üldjuhul paberi puhul, mille koostis muudab paberi põhimõtteliselt raskemaks, st et tavaliselt käsitatakse „papina” paberit, mille kaal on üle 224 g/m2. Uurimise käigus selgus siiski, et kaaluerinevustel ei ole olulist mõju toote ülejäänud füüsikalistele ja tehnilistele omadustele ning lõppkasutusele, nii et see oleks vaatlusalusest tootest eristatav. Märgitakse veel ja nagu ka põhjenduses 16 on öeldud, et igasugune kaetud kvaliteetpaber, mille kaal ruutmeetri kohta on 70 grammi või üle selle, kuid mitte rohkem kui 400 grammi, kuulub üheselt vaatlusaluse toote määratluse alla. Seega leiti, et papp kuulub vaatlusaluse toote määratluse alla.
2.1.1. SAMASUGUNE TOODE
(50)
Leiti, et Hiina RV siseturul toodetaval ja müüdaval vaatlusalusel tootel ning ELis liidu tootjate valmistataval ja müüdaval tootel on samasugused füüsikalised ja tehnilised põhiomadused ning sama kasutusotstarve. Seepärast peetakse neid algmääruse artikli 2 punkti c tähenduses samasugusteks toodeteks.
3. VÄLJAVÕTTELINE UURING
3.1. HIINA RV EKSPORTIVATE TOOTJATE VÄLJAVÕTTELINE UURING
(51)
Ainult kaks Hiina RV eksportivate tootjate rühma andsid endast märku ja vastasid algatamisteates osutatud väljavõttelise uuringuga seotud teabenõudele. Üks rühm (Chenming) esindab kahte omavahel seotud eksportivat tootjat ja teine rühm (APP) nelja omavahel seotud eksportivat tootjat. Need koostööd tegevad eksportivad tootjad esindavad kogu vaatlusaluse toote Hiina RVst pärit eksporti liitu. Nende asjaolude tõttu otsustas komisjon, et Hiina RV eksportivate tootjate puhul ei ole väljavõtteline uuring vajalik.
(52)
Leiti, et rühma APP kuuluvast neljast omavahel seotud eksportivast tootjast toodavad kaks eksportivat tootjat üksnes mitmekihilist pappi, millele osutatakse põhjenduses 47. Sellega seoses tuleks meelde tuletada järeldust, et mitmekihiline papp tuleks käesolevas uurimises vaatlusaluse toote määratlusest välja jätta. Veel märgitakse, et mitmekihiline papp jäeti paralleelselt toimunud dumpinguvastase menetluse käigus vaatlusaluse toote kohaldamisalast välja. Seega tehakse järeldus, et neid kahte, üksnes mitmekihilist pappi tootvat seotud eksportivat tootjat käesolev menetlus ei puuduta. Seega ei ole käesolevas määruses esitatud järelduste juures nende esitatud teavet arvesse võetud.
3.2. LIIDU TOOTJATE VÄLJAVÕTTELINE UURING
(53)
Liidu tootjate võimaliku rohkuse tõttu nähti algatamisteates ette algmääruse artikli 27 kohane väljavõtteline uuring. Pärast esitatud teabe läbivaatamist ja arvestades, et ainult neli liidu tootjat andsid endast märku algatamisteates sätestatud tähtaja jooksul, otsustati, et väljavõtteline uuring ei ole vajalik. Kõnealused neli tootjat, kelle toodang moodustab 61 % liidu kogutoodangust, tunnistati liidu tootmisharu suhtes representatiivseks (nagu on märgitud põhjenduses 372). Nende nelja äriühingu esitatud teavet kontrolliti kohapeal ja kasutati mikromajanduslike näitajate analüüsimisel (nagu on selgitatud põhjenduses 386).
3.3. SÕLTUMATUTE IMPORTIJATE VÄLJAVÕTTELINE UURING
(54)
Importijate võimaliku rohkuse tõttu nähti algatamisteates ette algmääruse artikli 27 kohane väljavõtteline uuring. Pärast esitatud teabe läbivaatamist ja arvestades oma koostöövalmidusest teatanud importijate väikest arvu, otsustati siiski, et väljavõtteline uuring ei ole vajalik.
4. SUBSIDEERIMINE
4.1. SISSEJUHATAVAD MÄRKUSED
(55)
Tuletatakse meelde, et Hiina RV valitsus ja neli Hiina RV eksportivat tootjat esitasid küsimustike vastused ja olid nõus, et kohapeal toimuvate külastuste käigus kontrollitakse vastustes esitatud andmeid.
(56)
Mis puutub Hiina RV valitsusse, siis saatis komisjon pärast küsimustiku vastuste laekumist Hiina RV valitsusele kolm puudustele viitavat kirja ja ühe kontrollimiseelse teate. Komisjon jättis Hiina RV valitsusele piisavalt aega esildiste ettevalmistamiseks ja esitamiseks olukordades, kus see vajalikuks ja põhjendatuks võis osutuda. Hiina RV valitsuse puhul pikendati tähtaegu tõepoolest oluliselt (st kaks nädalat küsimustike vastuste osas, selle tulemusena oli küsimustike vastuste esitamise tähtaeg kokku 49 päeva, ning kolm nädalat puudustele viitava esimesele kirjale vastamise osas, need vastused tuli esitada hiljemalt 40 päeva pärast).
(57)
Enne kohapealset kontrollkäiku nõudis Hiina RV valitsus, et komisjon esitaks kirjalikult lisateavet, eelkõige paluti esitada küsimused, mida kavatsetakse kohapealsel kontrollimisel esitada, ning Hiina RV valitsusasutuste loetelu, mida kavatsetakse kohapealse kontrollkäigu kestel külastada. Väideti, et kui seda ei tehta, siis rikuks komisjon subsiidiumide ja tasakaalustavate tollimaksude koodeksis sätestatud kohustusi uurimisasutustele (edaspidi „kokkulepe”), eelkõige VI lisa lõiget 8. Hiina RV valitsus teatas ka, et sellekohase teabe puudumisel ei suudeta tagada kontrollimise tulemusi.
(58)
Komisjon keeldus viisakalt Hiina RV valitsuse nõudmistest. Sellega seoses märgitakse, et komisjon täitis kõiki kokkuleppe VI lisa lõike 8 asjakohaseid tingimusi ja ka algmääruse artikli 26 tingimusi. Hiina RV valitsusele saadeti üksikasjalik kontrollimisele eelnev teade, milles kinnitati päevakava (kuupäevad ja kontrollimise päeval arutlusele tulevate kavade liigid) ning nõuti, et kohal viibiksid asjaomase kava eest vastutava valitsusasutuse esindajad ja selle kavaga seotud ametiisikud, kes valmistasid ette Hiina RV valitsuse esitatud dokumendid. Samuti selgitas komisjon enne kohapealse kontrollkäigu toimumist, et üksnes Hiina RV valitsus teab, millised on uurimise all oleva kava eest vastutavad asutused ning kes on need ametiisikud, kes sobivad kõige paremini kontrollimises osalema ja küsimustele vastama. Konkreetsete küsimuste loeteluga seoses selgitas komisjon eelnevalt ja kohapealse kontrollkäigu ajal, et sellist loetelu ei nõuta ei WTO ega ELi õigusaktides ning et uurimise eesmärk on kontrollida Hiina RV valitsuse esitatud vastuseid küsimustikule ning asjakohaseid täiendavaid dokumente; seega võetakse kontrollimisel aluseks just need dokumendid. Samuti oli komisjonil soov saada lisateavet ja selgitusi, mis olid vajalikud käimasoleva menetluse jaoks, kuid et täpsed küsimused selles kontekstis sõltuksid sellest, kuidas Hiina RV valitsus vastab esitatud vastuste esialgsel kontrollimisel tekkinud küsimustele. Hiina RV valitsusele selgitati veel enne kohapealset kontrollkäiku, et vajaliku teabe esitamisest keeldumine või teabe ja menetluse seisukohast vajalike andmete kontrollimise ajal uurimisasutuse abistamisest keeldumine võivad uurimise käiku tõsiselt ohustada. Lisaks tuletati Hiina RV valitsusele meelde algmääruse artikli 28 sätete tagajärgi sellega seoses.
(59)
Pekingis, Hiina RV kaubandusministeeriumis toimunud kohapealse kontrollkäigu ajal püüdis komisjon kooskõlas algmääruse artiklitega 11 ja 26 kontrollida teavet selle põhjal, mis oli esitatud alusdokumentides, mida oli kasutatud Hiina RV valitsuse vastuste ettevalmistamisel. Kontrollimisel jõudis komisjon esialgsele järeldusele, et teabe puudumine ja olemasolevad täiendavad dokumendid, ei võimalda küsimustike vastuste nõuetekohast kontrollimist. Lisaks jäeti osa teavet esitamata, hoolimata sellest, et seda küsiti, ning osadele küsimustele lihtsalt ei vastatud. Hiina RV valitsust teavitati koostööst keeldumise tagajärgedest vastavalt algmääruse artikli 28 lõigetele 1 ja 6.
(60)
Hiina RV valitsus väitis, et uurimisasutus peaks määrama teabe vajalikkuse mõistlikul viisil, mis ei tooks kaasa õiguste kuritarvitamist. Samuti väideti, et kuigi teave ei ole igakülgselt ideaalne, ei tohiks seda jätta arvesse võtmata. Eelnevate väidete kinnituseks teatas Hiina RV valitsus, et nad tegid oma võimete piires parimat koostööd ja et küsimustikule esitatud vastused olid täielikud. Veel väitis Hiina RV valitsus, et kohapealne kontrollkäik oli halvasti kavandatud, sest kontrollimisele eelnevas teates ei suudetud piisavalt selgitada, mida kavatsetakse kontrollida ja et komisjon ei külastanud kontrollkäigu ajal kõiki valitusasutusi. Veel leiti, et komisjon on tekitanud Hiina RV valitsusele asjatu koormuse ning taotlenud ebaolulist ja ebavajalikku teavet.
(61)
Kohapealse kontrollkäigu kavandamise osas tuletatakse meelde, et Hiina RV valitsus nõustus ajakavaga, külastuste kava ja kohaga. Kohapealse kontrollkäigu ajakava arutati 2010. aasta augustis. Komisjon tegi alguses ettepaneku, et kohapealne kontrollkäik võiks toimuda 2010. aasta oktoobri esimesel nädalal, kuid muutis siis Hiina RV valitsuse nõudel oma ettepanekut kaks korda, esimest korda 2010. aasta oktoobri teiseks nädalaks ja lõpuks 2010. aasta oktoobri kolmandaks nädalaks. Seega ei ole mingit põhjust kaevata kohapealse kontrollkäigu kavandamise peale, sest komisjon tegi kõik, et Hiina RV valitsuse nõuetekohaselt põhjendatud nõudmistele vastu tulla. Mis puutub nõutud teabesse, siis märgitakse, et Hiina RV valitsus ei ole kunagi vaidlustanud küsimustiku formaati või seda, kuidas teavet taotleti. Hiina RV valituse volitusel esitas Hiina RV kaubandusministeerium küsimustikule vastused ja muud dokumendid. Komisjon palus esitada teabe, mida peeti vajalikuks representatiivse järelduse tegemiseks, ning taotles seda teavet järjepidevalt kogu uurimisprotsessi vältel ja palus Hiina RV valitsusel selgitada esitatud teavet ja selle teabe mõju uuritud kavadele.
4.2. KONKREETSED KAVAD
(62)
Kaebuses esitatud teabe ja komisjoni küsimustikele saadud vastuste põhjal uuris komisjon järgmisi kavu, mis olid väidetavalt valitsusasutuste antavate ekspordisubsiidiumide aluseks:
I)
kaetud kvaliteetpaberi tööstusele antav sooduslaen;
II)
tulumaksu kavad:
-
maksusoodustused kõrgtehnoloogilistele või uue tehnoloogia ettevõtetele;
-
maksusoodustused teadus- ja arendustegevuse valdkonnas;
-
dividendide maksmise vabastus nõuetele vastavate residendist ettevõtete puhul;
III)
kaudsete maksude ja imporditariifide kavad:
-
imporditud seadmete vabastamine käibe- ja tollimaksust;
-
käibemaksu hüvitamine riigisiseselt toodetud seadmete puhul;
-
linnahalduse ja ehitusmaksud ning koolituse lisamaksed välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete puhul;
IV)
toetuskavad:
-
tuntud kaubamärgid;
-
välisinvesteeringute soodustamise erifond;
-
toetus dumpinguvastases menetluses osalejatele;
-
Shouguangi tehnoloogia uuendamise toetus;
-
Suzhou tööstuspargi intellektuaalomandiõiguse fond;
-
kõrgtehnoloogilise tööstuse arengufondi toetus;
-
Suzhou tööstuspargi toetus majanduskasvu säilitamise eest;
-
Jiangsu provintsis asuva Taihu järve veepuhastusmeetmete erifond;
-
Suzhou tööstuspargi energiasäästu erifond;
-
Suzhou omavalitsuse erifond enim reostust tekitavate ettevõtete heitmete vähendamiseks;
-
vee kokkuhoiu ja heitkoguste vähendamise subsiidium;
-
Suzhou keskkonnakaitsebüroo keskkonnakaitsetoetus;
-
Shouguangi linna energiasäästu toetus;
V)
riiklikud kaubatarned ja teenused tegelikust maksumusest väiksema tasu eest:
-
maakasutusõiguse andmine;
-
paberitööstuse kemikaalide tarned;
-
elektritarned.
4.2.1. KAETUD KVALITEETPABERI TÖÖSTUSELE ANTAV SOODUSLAEN
a) Sissejuhatus
(63)
On esitatud väide, et vaatlusaluse toote tootjad Hiina RVs saavad riigi juhitavatelt pankadelt ja riigiomandis olevatelt kommertspankadelt madala intressimääraga laenu, mida antakse Hiina RV valitsuse poliitilise põhimõtte kohaselt - anda finantsabi selleks, et toetada majanduskasvu ja arengut Hiina RV paberitööstuses. Nagu viisaastaku plaanides ja tööstuspoliitika suunistes näha, on pangasüsteemid toetanud paberitootmise soodusrahastamise projekte.
b) Kättesaadavad faktid
(64)
Komisjonile saadetud kaebuses sisalduva teabe põhjal püüdis komisjon uurida pankade laenuandmist kaetud kvaliteetpaberi tööstusele. Selleks peeti vajalikuks taotleda Hiina RV valitsuselt, et ta esitaks küsimustiku vastustes ja toetavates dokumentides täpse info ja andmed riiklike kavade ja plaanide kohta, millega innustatakse ja toetatakse Hiina RV paberitööstuse arengut. Kõnealused kavad ja plaanid olid:
-
Hiina RV rahvamajanduse ja sotsiaalarengu 10. viisaastaku plaan,
-
paberitööstuse 10. viisaastaku plaan,
-
10. viisaastaku plaan ning 2010. aasta eriprogramm riikliku metsa ja paberitootmissektori integratsiooniprojekti väljatöötamiseks,
-
riiginõukogu otsus nr 40 „Tööstuse ümberstruktureerimise edendamise ajutiste eeskirjade” kehtestamise ja rakendamise kohta,
-
tööstuse ümberstruktureerimise andmebaas,
-
Hiina RV rahvamajanduse ja sotsiaalarengu 11. viisaastaku plaani rakendamise juhised (2006-2010),
-
riiginõukogu ringkiri põhieesmärkide saavutamise ja ülesannete jaotamise kohta 11. viisaastaku plaanis,
-
paberitootmissektori 2007. aasta arengukava,
-
Guandongi arengukava,
-
Zhanjiangi linna 11. viisaastaku plaan,
-
Jiningi haldusüksuse 11. viisaastaku plaan.
(65)
Hiina RV valitsus esitas ainult osa nimetatud kavade kohta nõutud teabest. Ainult kaks kava esitati täielikult, st hiinakeelne versioon ja selle tõlge inglise keelde (otsus nr 40 ja tööstuse ümberstruktureerimise andmebaas). Kolme piirkondliku kava kohta, mida komisjon algselt nõudis, ütlesid Hiina RV ametiasutused, et need ei ole asjakohased, sest koostööd tegevad eksportivad tootjad ei asu neis piirkondades. Seega neid ei esitatud. Komisjon nõustus sellega, kuid taotles nende piirkondade arengukavu (piirkonna, provintsi, haldusüksuse tasandil), kus kõnealused eksportivad tootjad asuvad. Hiina RV valitsus esitas Jiangsu ja Shandongi provintside 11. viisaastaku plaanide hiinakeelsed koopiad, kuid ilma ühegi tõlketa, isegi sisukorra tõlge puudus. Kahe kava osas, mida ei esitatud, teatas Hiina RV valitsus, et need hõlmavad ajavahemikku 2000. aastast 2005. aastani ja ei ole seega asjakohased. Komisjon nõustus sellega. Ülejäänud kavad (integratsiooniprojekt, 11. viisaastaku plaan, 11. viisaaastaku plaani rakendamise ringkiri, paberitootmissektori 2007. aasta arengukava) esitati üksnes hiina keeles, neile oli lisatud ingliskeelne sisukord. Hiina RV valitsus väitis, et komisjoni nõudmised olid väga koormavad, et neil on üksnes piiratud vahendid ja seetõttu ei saanud nad neid dokumente tõlkida.
(66)
Eelneva kohta märgitakse, et komisjon taotles seda teavet, mida ta pidas uurimisel vajalikuks seetõttu, et eespool nimetatud dokumentidele oli viidatud kaebuses. Lisaks oli komisjon korduvalt rõhutanud, et dokumendid tuleks esitada inglise keeles. See on sedalaadi oluliste dokumentide puhul vajalik, sest ainult sisukorra järgi ei saa otsustada, milline dokumendi osa on uurimise seisukohast asjakohane. Hiina RV esitatud kavad ei olnud kuigi mahukad ja selgus, et asjakohaste dokumentide inglisekeelsed versioonid on olemas sõltumatutel allikatel (Hiina RV õigusele spetsialiseerunud juriidilistel asutustel) või Ameerika Ühendriikide poolt läbiviidud subsiidiumivastase menetluse dokumentides.
(67)
Kokkuvõttes sai komisjon kontrollida üksnes järgmisi dokumente: otsus nr 40, tööstuse ümberstruktureerimise andmebaas ja paberitootmissektori 2007. aasta arengukava, mille inglisekeelsed versioonid esitati kaebuses ja mille tegi kättesaadavaks ka üks eksportiv tootja.
(68)
Selleks et uurida valitsuse sekkumise taset Hiina RV finantsturul ja saada vajalik ülevaade Hiina RV finantssektorist, taotles komisjon teavet riigi osaluse protsendi kohta finantsasutustes ja andmeid riigi pankade antud laenusummade ja selliste laenude osakaalu kohta. Hiina RV valitus väitis, et neil puuduvad andmed pankade aktsionäride kohta, kuigi kommertspanganduse seaduse [2003] No. 13 artiklis 61 on ette nähtud, et pangad esitavad andmed „pangandust koordineerivale osakonnale Hiina RV riiginõukogus ja Hiina rahvapangale (People’s Bank of China).” Mis puutub riigi pankade antud laenusummade ja selliste laenude osatähtsust, siis kinnitas Hiina RV valitsus, et kuigi asjakohased andmed on olemas ja saa neid avaldada. Komisjon lihtsustas Hiina RV valitsuse tööd ja piiras taotletava informatsiooni hulka sedavõrd, et nõudis vaid teavet riigi osaluse protsendi kohta nende finantsasutuste puhul, mille kohta oli teada, et nad andsid laenu koostööd tegevatele eksportivatele tootjatele. Sellest hoolimata ei esitanud Hiina RV valitsus asjakohaseid andmeid isegi Hiina RV finantsasutuste selle konkreetse osa kohta.
(69)
Et uurida Hiina RV pankade laenupoliitikat (laenu intressimäära määramise metoodikat, laenuhindamist jne), paluti Hiina RV valitsusel esitada teave asjakohaste riiklike asutuste (nimelt Hiina rahvapank (edaspidi „HRP”) ja panganduskomisjoni (the Bank Regulatory Commission)) järgitava poliitika kohta. Hiina RV valitsus mingit sellekohast teavet ei esitanud. HRP ei esitanud mingeid pangandussüsteemile suunatud dokumente, määruseid või juhiseid, mille alusel oleks saanud määrata, kui suur oli intressimäärade otsustamise käigus HRP osa ja milline seos oli HRP-l pangandussüsteemiga. Samuti ei esitatud palvele vaatamata mingeid selgitusi kommertspanganduse seaduse [2003] nr 13 kohaldamise kohta ja eelkõige selle artiklite 34, 38 ja 39 kohta, milles käsitletakse kommertspankade laenude andmist ja muud äritegevust.
(70)
Et uurida nende Hiina RV pankade laenupoliitikat, kes andsid uurimisperioodi ajal laenu koostööd tegevatele eksportivatele tootjatele, palus komisjon Hiina RV valitsusel kokku leppida kohtumised konkreetsetes pankades, kes andsid laenu koostööd tegevatele eksportivatele tootjatele, et saaks kontrollida Hiina RVs kaetud kvaliteetpaberi tööstusele antavaid sooduslaene käsitlevat teavet. Hiina RV valitsus väitis, et ta ei saa riigiomandisse kuuluvate pankade tegevusse sekkuda ja selliseid kohtumisi korraldada. Seega ei saadudki Hiina RV pankadelt teavet selle kohta, kas, ja kui, siis kuidas pangad laenu andmisel laenuriske hindavad.
(71)
Hiina RV valitsust teavitati koostööst keeldumise tagajärgedest vastavalt algmääruse artikli 28 lõigetele 1 ja 6. Kuna koostööd ei tehtud, osutus vajalikuks lisaks muude menetlusse kaasatud isikute esitatud vastavatele Hiina RV valitsuse dokumentidele kasutada ka teisestest allikatest saadavat teavet, sealhulgas kaebuses esitatud teavet ja internetis avalikult kättesaadavat teavet. Hiina RV valitsus vaidlustas kättesaadavate andmete kasutamise, kuid ei esitanud uusi tõendeid.
(72)
Koostööd tegevatel eksportivatel tootjatel paluti samuti teatavate uurimisperioodil laenu andnud pankadega kohtumisi korraldada, selleks et kontrollida Hiina RVs kaetud kvaliteetpaberi tööstusele antavaid sooduslaene käsitlevat teavet. Siiski selliseid kohtumisi ei toimunud. Koostööd tegevad eksportivad tootjad andsid küll komisjoni esitatud korduvad palved sellisteks kohtumisteks edasi, kuid asjaomased pangad keeldusid uurimise käigus koostööd tegemast. Koostööd tegevaid eksportivaid tootjaid teavitati koostööst keeldumise tagajärgedest vastavalt algmääruse artikli 28 lõigetele 1 ja 6. Kuna koostööd ei tehtud, peetakse vajalikuks teha kõik järeldused pankadelt koostööd tegevatele eksportivatele tootjatele antud laenude kohta kättesaadava teabe põhjal. Koostööd tegevad eksportivad tootjad vaidlustasid kättesaadavate andmete kasutamise, kuid ei esitanud uusi tõendeid.
(73)
Ühel Hiina RV eksportival tootjal paluti esitada konkreetne teave kolme Hiina RV pangaga sõlmitud teatava võla ümberstruktureerimise kokkuleppe kohta. See eksportiv tootja keeldus vajaliku teabe esitamisest. Seega ei olnud võimalik kontrollida asjakohast üldkokkulepet ja vastavaid laenulepinguid ega ka konkreetseid üksikasju nagu laenu kestus, tagasimaksete kava ja intressimäärad. Koostööd tegevat eksportivat tootjat teavitati koostööst keeldumise tagajärgedest vastavalt algmääruse artikli 28 lõigetele 1 ja 6. Kuna koostööd ei tehtud, peetakse vajalikuks teha kõik järeldused pankadelt kõnealusele tootjale antud laenude kohta kättesaadava teabe põhjal. Koostööd tegev eksportiv tootja vaidlustas kättesaadavate andmete kasutamise, kuid ei esitanud uusi tõendeid.
c) Uurimise järeldused
i) Riigi sekkumine finantspangandussüsteemi paberitööstusele sooduslaenu andmise eesmärgil
- Riiklike kavade roll
(74)
Uurimise käigus tehti kindlaks, et paberitootmissektoris on olemas konkreetsed arengukavad. Neis arengukavades on sätestatud, et riigiasutused jälgivad tähelepanelikult paberitootmissektori toimetulekut ja rakendavad teatavaid meetmeid (nt rakendusmäärused) arengukavades sätestatud eesmärkide täitmiseks. Lisaks tehti uurimise käigus kindlaks, et nende konkreetsete arengukavade alusel antakse paberitootmissektorile sooduslaenu.
(75)
Tõepoolest lähtub otsusest nr 40 ja paberitootmissektori 2007. aasta arengukavas esitatud finantseerimist käsitlevast jaost, et Hiina RV riiklik plaanisüsteem soovitab pankadel paberitootmissektorile laenu anda.
(76)
Viidates otsusele nr 40 märgitakse, et kõnealune akt on riiginõukogu otsus, st Hiina RV kõrgeima haldusasutuse otsus ja seega õiguslikult siduv muude riigiasutuste ja ettevõtjate jaoks. Selles liigitatakse tööstussektorid nn soodustatavateks, piiratavateks ja kõrvaldatavateks sektoriteks. Kõnealuses otsuses esitatakse tööstuspoliitika juhised, milles sarnaselt andmebaasiga näidatakse, kuidas Hiina RV valitsus järgib poliitikat, mille abil soodustatakse ja toetatakse teatavaid ettevõtete rühmi või tootmisharusid, näiteks paberitööstust, mis on andmebaasis klassifitseeritud soodustatavate sektorite hulka. Soodustatavate tootmisharude arvu kohta märgitakse, et kokku on neid 26 ja nad esindavad vaid osa Hiina RV majandusest. Lisaks on nende 26 tootmisharu hulgast vaid osadele tegevustele omistatud nn soodustatava staatus. Otsuse nr 40 artiklis 17 sätestatakse, et soodustatud investeeringukavade puhul kehtivad privileegid ja soodustused (rahaline toetus, vabastus imporditollimaksust ja käibemaksust ning maksuvabastus). Teisest küljest on piiratavate ja kõrvaldatavate sektorite puhul otsuses nr 40 sätestatud, et riigiasutused võivad otse sekkuda turu reguleerimisse. Artiklites 18 ja 19 nõutakse tõepoolest, et vastav asutus peataks finantsasutuste poolse laenu andmise. Seal nõutakse veel, et riigis kehtivaid hindu haldav osakond tõstaks elektrihinda, ja antakse elektrit tarnivatele ettevõtetele juhiseid, kuidas peatada elektritarneid sellistele piiratavatele ja kõrvaldatavatele sektoritele. Kirjeldatu põhjal on selge, et otsuses nr 40 on sätestatud kõigi majandusasutuste jaoks siduvad eeskirjad juhistena selle kohta, kuidas edendada ja toetada soodustatavaid tootmisharusid, mille hulka kuulub ka paberitootmissektor.
(77)
Paberitootmissektori 2007. aasta arengukavaga on ette nähtud eritingimused, suundumused ja eesmärgid paberitootmissektori jaoks. Selles kirjeldatakse paberitootmissektori olukorda Hiina RVs (ettevõtete arv, toodang, tarbimine, eksport, andmed kasutatud tooraine liikide kohta) Arengukavas on sätestatud ka paberitootmissektori poliitilised põhimõtted ja eesmärgid üldise tööstusmaastiku seisukohast, tooraine kasutamine, tehnoloogia ja seadmete kasutamine, toote struktuur ja paberitootmisettevõtete organisatoorne struktuur. Dokumendis on sätestatud veel nn tootmisharu tingimustele vastamise kriteeriumid, st konkreetne varade/kohustuste suhe ja konkreetsed laenureitingud paberitootmissektori puhul, mastaabisäästu konkreetsed eesmärgid, turuosa kvoodid, energia ja vee tarbimine ettevõtetes. Seal nõutakse ka, et ettevõtjad koostaksid oma arengukavad paberitootmissektori 2007. aasta arengukava alusel. Arengukavas antakse kohalike provintside ja piirkondade ametiasutustele juhiseid, kuidas osaleda arengukava rakendamisel, terve peatükk on pühendatud paberitootmissektoris tehtavatele investeeringutele ja nende finantseerimisele. Sellega seonduvalt on vaja märkida, et arengukavas on selgesti kinnitatud, et finantsasutused ei tohi anda laenu projektidele, mis ei vasta eeskirjadele. Kokkuvõttes saab paberitootmissektori 2007. aasta arengukava lugemisel selgeks, et see on konkreetne riikliku sekkumise vahend Hiina RV paberitootmissektori reguleerimiseks ja seda saab vaadelda kui tööstuspoliitika kohustuslikku meedet, mida Hiina RV asjakohased huvitatud isikud (riigiasutused, finantsasutused ja tootjad) peavad konkreetselt rakendama.
(78)
Hiina RV valitsus väitis, et paberitootmissektori 2007. aasta arengukavas on sätestatud üksnes juhised ja need ei ole õiguslikult siduvad. Lisati ka, et ükski valitsuse kava selles kontekstis ei ole õiguslikult siduv ja seega ei saa nende raames rahalisi toetusi anda ega soodustusi teha. Siiski näitab paberitootmissektori 2007. aasta arengukava ja selle eespoolkirjeldatud konkreetsete sätete lugemine, et seda teksti ei saa pidada mittesiduvaks juhiseks. Selgituseks märgitakse, et paberitootmissektori 2007. aasta arengukava tekstis on muu hulgas öeldud, et „tööstuse arengupoliitika koostamisel on aluseks võetud sotsiaalse turumajanduse reformi teostamise nõudeid ning sellega seonduvaid õigusakte, et tagada õiglane turuolukord ja soodne arengukeskkond, lahendada paberitootmissektori arengus ettetulevaid probleeme ja juhtida see tootmisharu õitsvale järjele.” Muude põhjenduses 64 loetletud kavade ja plaanide kohta märgitakse, et vähemalt ühes neist osutatakse 11. viisaastaku plaani rakendamise ringkirjale. Jääb selgusetuks, kuidas väidetavalt õiguslikult mittesiduval dokumendil (riiklik kava) võib olla õiguslikult siduv rakendusakt (kõnealusel juhul riiginõukogu ringkiri).
(79)
Kommertspanganduse seaduse [2003] nr 13 artiklis 34 on sätestatud, et pangad peavad laenu andma vastavalt riigi majanduse ja sotsiaalarengu vajadustele ning riikliku tööstuspoliitika juhiste kohaselt. Kõnealusel juhul on riikliku tööstuspoliitika aluseks paberitootmissektori 2007. aasta arengukava. Seega on loogiline järeldus see, et riigiomandis olevad kommertspangad andsid kaetud kvaliteetpaberi tootjatele laenu vastavalt riiklikele juhistele.
(80)
Uuriti ka riikliku arengu ja reformikomisjoni rolli. Hiina RV valitsus märkis, et riiklik arengu ja reformikomisjon on üks riiginõukogu ametkond, kes koordineerib makromajanduspoliitikat ja haldab riiklikke investeeringuid. See ametkond koostas muu hulgas ka paberitootmissektori 2007. aasta arengukava. Kuigi nõuti, ei esitatud teavet õiguslike aluste kohta, mille kohaselt riiklik arengu ja reformikomisjon loodi ja tegutseb (komisjoni põhikiri). Ainus selgitus, mille Hiina RV valitsus esitas, oli, et riiginõukogu, st kõrgeim riiklik haldusorgan, annab juhiseid, mida kõnealune komisjon peab järgima ja et see teave ei ole uurimise seisukohast asjakohane. Kõnealuse väitega ei saa nõustuda. Kuna selle ametkonna roll on koostada riiklikke kavu, leitakse et kõnealuse komisjoni roll on uurimise seisukohast oluline, sest käesolev menetlus uurib just neid kavu. Euroopa Komisjon küsis ka, et miks riiklik arengu ja reformikomisjon kogub järjepidevalt üksikasjalikku teavet ettevõtete kohta. Hiina RV valitsus selgitas, et seda teavet võiks koguda tootmisharude ühendustelt ja muudest avalikest allikatest. Kuna on olemas ettevõtete kohta käivate andmete kogumise süsteem, mida saab kasutada riiklike kavade ja plaanide koostamisel, tundub, et need kavad ja plaanid moodustavad riikliku tööstuspoliitika olulise osa.
(81)
Eelneva põhjal saab teha järelduse, et mis tahes finantsasutuse tehtud otsus paberitootmissektori kohta peab arvesse võtma, et tuleb täita asjakohase arengukava eesmärke. Tõepoolest peetakse äriühinguid, kes liigituvad selliste arengukavade kohaselt soodustatavate ettevõtete hulka, kõrge laenureitinguga äriühinguteks ja sellel on otsene mõju Hiina RV finantssüsteemi poolt eraldatavate laenude usaldusväärsusele. Paberitootmissektori 2007. aasta arengukava finantsosa ja laenureitingu teatise (mille edastas üks koostööd tegev eksportiv tootja) lugemisel selgus, et Hiina RV riiklik plaanisüsteem soovitab pankadel paberitootmissektorile laenu anda ja kinnitab, et paberitootmisega tegelevate äriühingute laenureitingud on kõrged, sest nende äriühingute puhul kohaldatakse konkreetseid arengukavu. Tuleb märkida, et see laenureitingu teatis, mis saadi uurimise käigus, viib äriühingu positiivsed tulevikuväljavaated väga otseselt kokku paberitootmissektori arengukavade ja nende eesmärkide täitmisega. On ka tõendeid, et riiklikud asutused jälgivad äriühingute toimetulekut, sest nad kontrollivad igal aastal nende tegevuslitsentse ja koguvad sel viisil finantsandmeid ja ettevõtlustulemuste andmeid. Lisaks on koostööd tegevalt eksportivalt tootjalt saadud teabe põhjal tõendeid selle kohta, et HRP kontrollib kooskõlas pankade registreerimise ja konsulteerimise määruse artikliga 9 äriühingutele antud laenude seisu laenu andvate äriühingute iga-aastase kontrollimise teel.
(82)
Kõik eelkirjeldatud asjaolud tõestavad, et konkreetsete arengukavade ja paberitootmissektori rahastamise vahel on seos.
- Valitsuse sekkumine pangandussektori tegevusse
(83)
Koostööd tegevate eksportivate tootjate puhul tehti uurimisel kindlaks, et kaks neist said laenu võttes (enamikul juhtudel) automaatselt HRP kehtestatud piirmäärade raames võimalikest madalaima intressimäära ning teised kaks koostööd tegevat eksportivat tootjat said kasu seeläbi, et nende 2008. aastal võetud laenu tagasimaksmist pikendati oluliselt. Tõepoolest ostsid Hiina riigi omandis olevad pangad ära kõik välismaa pankadelt võetud laenud ning laenu muudetud maksegraafikutes ei nõutud suuremat riskipreemiat, kui oli HRP intressimäära lagi.
(84)
Lisaks tehti uurimisel kindlaks, et Hiina RV finantsturule on omane valitsuse sekkumine, sest enamik suurtest pankadest kuuluvad riigile. Hiina RV ametiasutused esitasid väga vähe teavet Hiina RV pankade aktsionäride / omanike kohta. Siiski suutis komisjon (nagu allpool ka kirjeldatakse) koguda kättesaadavat teavet, mille põhjal teha representatiivne järeldus. Viies läbi analüüsi selle kohta, kas pangad on üksused, mis kuuluvad õiguspäraselt valitsusasutusele või mis täidavad valitsusasutuste korraldusi, kogus komisjon teavet mitte üksnes pankade kuulumise kohta valitsusele, vaid ka muude näitajate kohta nagu valitsuse esindajad direktorite nõukogus, valitsuse kontroll panga tegevuse üle, valitsuse poliitika või huvide järgimine ja see, kas need üksused olid loodud vastavalt põhikirjale.
(85)
Kättesaadava teabe põhjal tehti järeldus, et Hiina riigi omandis olevad pangad kontrollivad suurimat turuosa ja on Hiina RV finantsturu liidrid; 2006. aastal Deutsche Bank'i poolt läbiviidud Hiina RV pangandussektori uuringu põhjal oli riigipankade osakaal Hiina RV turul üle 2/3. WTO läbiviidud Hiina RV kaubanduspoliitika läbivaatamises märgiti sama teema kohta nii: „Riikliku omandi suur osakaal on Hiina RV finantssektori veel üks märkimist vääriv tunnus” (5). Tuleb märkida, et neli suurt riigile kuuluvat panka (põllumajanduse pank, Hiina pank, ehituspank ning tööstus- ja kommertspank) tunduvad esindavat üle poole Hiina RV pangandussektorist. Arengupankade ja muude pankade aktsiatest kuulub riigile üle 50 %. Komisjon palus esitada teavet ka nimetatud Hiina RV pankade valitsusepoolse kontrolli struktuuri kohta ja selle kohta, kuidas paberitootmissektori puhul järgitakse valitsuse põhimõtteid ja huve (st direktorite nõukogu ja aktsionäride nõukogu koosseis, nende nõukogude koosolekute protokollid, aktsionäride / direktorite kodakondsus, koostööd tegevatele eksportivatele tootjatele antud laenude puhul rakendatud laenupoliitika ja riskihindamise põhimõtted). Hiina RV valitsus ega pangad seda teavet siiski ei esitanud. Nad vaid osutasid korduvalt teabele, mis nad olid esitanud pankade aastaaruannetes. Kuid pankade aastaaruannetes sisalduv teave ei olnud (ega saanudki olla) piisavalt üksikasjalik.
Seega pidi komisjon kasutama kättesaadavaid fakte. Kättesaadavate faktide põhjal tegi komisjon järelduse, et eespool nimetatud pangad on valituse kontrolli all ja valitsusasutused juhivad neid nii, et pankade tegevuse võib samastada riigi omaga. Eespool kirjeldatud järelduste tegemiseks kasutatud andmed saadi Hiina RV valitsuse esitatud teabest ja Hiina RV pankade aastaaruannetest, mille esitasid kas Hiina RV valitsus või mis olid avalikkusele kättesaadavad, samuti 2006. aastal Deutsche Bank'i poolt läbiviidud Hiina RV pangandussektori uuringust, koostööd tegevate eksportivate tootjate esitatud andmetest ja kaebuses esitatud teabest. Sõltumatute allikate hinnangu põhjal esindavad välismaa pangad Hiina RV pangandussektoris väga väikest osa, seega on nende roll laenupoliitika kujundamisel ebaoluline; asjakohase teabe põhjal oletatakse, et see võib moodustada Hiina RV turul 1 % (6). Asjakohane avalikkusele kättesaadav teave kinnitab samuti, et Hiina pangad, eelkõige suured kommertspangad, toetuvad endiselt riiklikele aktsionäridele ja valitsusele, kui neil ülisuure laenuandmise tagajärjel omavahendeid napib (7). Neist pankadest, kes andsid laenu koostööd tegevatele eksportivatele tootjatele, oli enamik riigi omandis olevad pangad. Tõepoolest tehti kättesaadava teabe põhjal kindlaks, et neist 19 pangast, kellest teatati, kuulusid vähemalt 13 riigile, sealhulgas kaks arengupanka (Export-Import Bank of China, China Development Bank) ja Hiina RV tähtsamad kommertspangad (Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank ja Industrial and Commercial Bank of China).
Ka ülejäänud riigi omandis olevate pankade kohta palus komisjon esitada sama teabe, st valitsusepoolse kontrolli ja selle kohta, kuidas paberitootmissektori puhul järgitakse valitsuse põhimõtteid või huve. Jällegi sellist üksikasjalikku teavet ei esitatud, vaid viidati korduvalt üksnes pankade asjakohastes aastaaruannetes sisalduvale teabele, mis enamalt jaolt oli üksnes hiinakeelne ja millel puudus inglisekeelne tõlge. Kuid pankade aastaaruannetes sisalduv teave ei saa olla piisavalt üksikasjalik. Arengupankadega seoses tehti uurimise käigus kindlaks, et puuduvad selged õiguslikud eeskirjad nende rolli kohta ja suhete kohta valitsusega. Kohapealse kontrollkäigu ajal antud Hiina RV valitsuse ütlustest nähtub siiski, et arengupangad toetasid Hiina RV valitsuse poliitikat ja nad ei tegutsenud kasumi saamise nimel. Kõik eelnevad punktid kinnitavad, et need neli panka on valituse kontrolli all ja valitsusasutused juhivad neid nii, et pankade tegevuse võib samastada riigi omaga.
(86)
Komisjon püüdis selgitada ka arengupankade (kättesaadava teabe põhjal on need Export-Import Bank of China, China Development Bank ja the Agricultural Development Bank of China) ja riigi omandis olevate kommertspankade vahelisi erinevusi. Komisjon palus esitada selgitusi nende kahe finantsasutuse tüübi vahelisi erinevuste kohta. Hiina RV valitsus märkis, et arengupankadel ei ole kirjalikke juriidilise toimega eeskirju sektoriaalse reguleerimise kohta, kusjuures Hiina RV ametiasutused koostavad praegu arengupankade seadust. Veel väideti, et üks arengupank (nimelt China Development Bank) ei kuulu tegelikult arengupankade tüübi hulka, sest ta on muutunud aktsiaseltsiks ja on pragu üleminekujärgus. Esitatud teave kinnitab, et arengupanku koheldakse erinevalt riigi omandis olevatest kommertspankadest. Kuigi arengupanganduse sektori juhtimise kohta ega nende pankade tegutsemise kohta Hiina RV finantsturul ei ole mingisuguseid eeskirju, selgub HRP märgukirjadest, kus arengupangad on üksikasjalikult loetletud, et neil on riigi omandis olevate kommertspankadega võrreldes eristaatus. China Development Bank'i staatuse kohta märgitakse, et Hiina RV valitsuse (Hiina RV finantsministeerium) käes on üle 50 % panga aktsiatest ja seega üleminek aktsiaseltsiks ei muuda valitsuse kontrolli mingil viisil.
(87)
Veel üks faktor, mis Hiina RV finantsturgu moonutab, on HRP roll selles, et ta määrab teatud piirmäärad intressimäärade kehtestamise ja muutmise jaoks. Ka uurimine kinnitas, et HRPl on kindlad reeglid, millega ta reguleerib intressimäärade muutmist Hiina RVs. Kättesaadava teabe kohaselt on need reeglid sätestatud HRP ringkirjas (Issues about the Adjusting Interest Rates on Deposits and Loans-Yinfa (2004) No 251 („ringkiri 251”)). Finantsasutused peavad kehtestama laenu intressimäärad teatavas vahemikus, mis ei ületa HRP laenu intressimäära piirmäärasid. Kommertspankade ja arengupankade kommertslikult hallatavate laenude puhul ei ole kehtestatud kõrgeimat piirmäära, vaid üksnes madalaim piirmäär. Linnade ja maapiirkondade krediidiühistute jaoks on olemas mõlemad, nii maksimaalne kui ka minimaalne piirmäär. Sooduslaenude ja nende laenude puhul, millele riiginõukogu on kehtestanud erieeskirjad, ei tõsteta intressimäärasid. Komisjon küsis Hiina RV valitsuselt selgitusi ringkirja 251 mõistete ja sõnastuse kohta, samuti sellele eelnenud õigusakti kohta (Circular of PBOC concerning expansion of Financial Institution’s Loan Interest Rate Float Range - YinFa [2003] No. 250). Hiina RV valitsus selgitas, et need ringkirjad on osa Hiina RV intressimäärade turundusreformist, kuid edasisi selgitusi ei andnud. Veel paluti Hiina RV valitsusel selgitada, millised on sooduslaenud ja riiginõukogu poolt kindlaks määratud muud laenud.
Hiina RV valitsus väitis, et asjakohaste Hiina RV tekstide sõnastus osutab enesestmõistetavalt, millised on riiginõukogu kindlaksmääratud muud laenud. Hiina RV valitsus ei esitanud muid selgitusi ega asjakohaseid dokumente selle kohta, miks Hiina RV õigusaktides on sooduslaenud määratletud. Muud liiki laenude osas (isegi kui mõne puhul kehtib Hiina RV valitsuse väide) on siiski selgusetu, miks seadusandja on pidanud vajalikuks sätestada muude riiginõukogu määratletud laenude andmise võimaluse. Komisjon palus selgitusi ka kommertslikult hallatavate poliitiliste laenude olemasolu kohta (nagu neid nimetati ringkirjas 251). Hiina RV valitsus ei selgitanud seda küsimust ega esitanud selle kohta tõendavaid dokumente. Hiina RV valitsusel paluti veel esitada eespool nimetatud ringkirjade ajakohastatud versioone või selle alusel välja antud õigusakte kommertspankade ja arengupankade laenupoliitika kohta, kuid seda teavet ei esitatud.
(88)
Lõpetuseks märgitakse, et muid andmeid või statistikat Hiina RV pangasüsteemi struktuuri kohta Hiina RV valitsus ei esitanud.
(89)
Põhjenduste 74 kuni 88 alusel ja võttes arvesse Hiina koostöö puudumist (ning pidades silmas ka põhjenduses 90 esitatut), teeb komisjon järelduse, et valitsuse sekkumine moonutab Hiina RV finantsturgu ning valitsusele mittekuuluvad pangad ja muud finantsasutused peavad tõenäoliselt kooskõlastama oma intressimäärad valitsusele kuuluvate pankade omadega. Seetõttu ei saa valitsusele mittekuuluvate pankade ja muude finantsasutuste intressimäärasid pidada asjakohasteks kommertslikeks võrdluskriteeriumideks, mille põhjal saaks otsustada, kas valitsusele kuuluva panga antavad laenud toodavad kasumit.
ii) Rahalised toetused
(90)
Kõikide tõendite põhjal tehakse järeldus, et kahele koostööd tegevale eksportivale tootjale antud laenude enamik tuli arengupankadelt või riigile kuuluvatelt pankadelt, mida käsitatakse kui riigiasutusi, sest nad on valitsusega otseselt seotud. Nad kuuluvad üle 50 % ulatuses riigile ja seega peetakse neid valitsuse kontrolli all olevateks pankadeks. Et need pangad täidavad otseselt valitsuse korraldusi, tõendab veel see (nagu on kirjeldatud põhjenduses 65), et riik sekkub ilmselgelt (nt HRP kaudu) kommertspankade otsuste tegemisse Hiina RV äriühingutele antavate laenude intressimäärade osas, kusjuures mõnel juhul (nagu on kirjeldatud põhjenduses 83) on äriühingutele pea automaatselt määratud madalaim intressimäär riigi poolt kehtestatud piirmäärade hulgast. Need asjaolud näitavad, et kõnealuste üksuste laenupraktika tugineb otseselt valitsusele. Asjaolu, et need pangad täidavad valitsuse korraldusi, tõendab ka see, kuidas paberitootmissektori 2007. aasta arengukava, otsus nr 40 ja kommertspanganduse seaduse artikkel 34 mõjutavad valitsuse tööstuspoliitika elluviimist (vt põhjendusi 74 kuni 81). On ka hulgaliselt kaudseid tõendeid, mida kinnitavad objektiivsed uuringud ja aruanded, et Hiina RV finantssüsteemis eksisteerib siiani suuremahuline valitsuse sekkumine (vt põhjendus 312). Ning veel, Hiina RV ei esitanud teavet, mille põhjal oleks olnud võimalik paremini mõista riigile kuuluvate pankade suhteid valitsusega (vt põhjendusi 68 kuni 70 ja 84 kuni 86). Seega on arengupankade või muude riigile kuuluvate pankade antud laenude puhul komisjoni meelest tegemist kaetud kvaliteetpaberi tootjatele antud finantstoetusega, kus valitsuse rahalised vahendid kantakse otse üle (vt algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i).
iii) Kasu
(91)
Algmääruse artikli 3 lõike 2 ja artikli 6 punkti b kohaselt on tegemist kasuga, sest valitsuse laenu antakse soodsamatel tingimustel kui laenusaaja turuolukorra põhjal võiks laenu saada. Kuna on kindlaks tehtud, et Hiina RV valitsusele mittekuuluvate asutuste antud laenud ei kajasta adekvaatset turuolukorda, siis kasutati turuolukorra määramisel põhjendustes 96 kuni 102 kirjeldatud meetodeid.
iv) Konkreetsus
(92)
Hiina RV valitsusel paluti esitada teave kõnealuse subsiidiumi saamiseks ja kasutamiseks vajalike abikõlblikkuse kriteeriumide kohta. Seda oli vaja, et määrata kindlaks, mil määral on juurdepääs subsiidiumidele avatud üksnes teatavate äriühingute jaoks ja kas tegemist on algmääruse artikli 4 mõistes konkreetse subsiidiumiga. Hiina RV valitsus seda teavet ei esitanud. Pidades silmas algmääruse artikli 4 lõikes 5 esitatud nõuet, et konkreetsuse kindlakstegemine tuleb selgelt tõendada positiivse tõendusmaterjali põhjal, pidi komisjon oma järelduste põhjendamiseks kasutama kättesaadavaid fakte (nagu on sätestatud algmääruse artiklis 28). Märgitakse, et artikli 28 lõikes 6 on sätestatud, et „kui huvitatud pool ei tee koostööd või teeb koostööd osaliselt ning kõnealust asjakohast informatsiooni seetõttu ei anta, võib tulemus olla kõnealusele osapoolele vähem soodne kui koostöö puhul”. Kättesaadavad faktid olid järgmised:
-
Kaebuse esitaja esitatud tõendid konkreetsuse kohta.
-
Järeldused (vt põhjendusi 77 ja 78), et teatavad subsiidiumid suunati paberitootmissektorile konkreetse sektori jaoks ettenähtud kava, st paberitootmissektori arengukava kohaselt.
-
Tõendid (vt põhjendus 76), et paberitootmissektor kuulub soodustatavate tootmisharude hulka (otsus nr 40).
-
Kommertspanganduse seaduse [2003] nr 13 artikkel 34 (vt põhjendus 79), milles on sätestatud, et kommertspangad peavad laenu andma vastavalt riigi majanduse ja sotsiaalarengu vajadustele ning riikliku tööstuspoliitika juhiste kohaselt, praegusel juhul paberitootmissektori arengukava kohaselt.
-
Järeldus (vt põhjendus 81), et Hiina RV riiklik plaanisüsteem soovitab pankadel paberitootmissektorile laenu anda ja selles sektoris tegutsevaid äriühinguid peetakse kõrge laenureitinguga äriühinguteks, sest nad liigituvad konkreetsete arengukavade kohaselt soodustatavate ettevõtete hulka.
(93)
Eespool kirjeldatut silmas pidades ja kuna Hiina RV valitsus ei teinud üldse koostööd, osutavad kättesaadavad tõendid sellele, et paberitootmisega tegelevatele äriühingutele antud subsiidiumid ei ole kõigile kättesaadavad ning on seetõttu algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a kohaselt konkreetsed. Kuna Hiina RV valitsus koostööd ei teinud, ei ole põhjust arvata, et subsiidiumi saamiseks kehtivad abikõlblikkuse kriteeriumid või tingimused on objektiivsed algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti b kohaselt.
d) Järeldus
(94)
Seega tuleks paberitootmissektori finantseerimist käsitada subsideerimisena.
(95)
Kuna tegemist oli finantstoetusega, eksportivate tootjate kasu ja konkreetse subsiidiumiga, tuleks seda subsiidiumi käsitada tasakaalustatavana.
e) Subsiidiumisumma arvutamine
(96)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Algmääruse artikli 6 lõike b kohaselt peetakse saaja saadud kasu järgmiste summade erinevuseks: summa, mida maksab laenu saav äriühing valitsuslaenu eest ja summa, mida ta maksaks turul saadava võrreldava kommertslaenu eest.
(97)
Eelnevale tuginedes märgitakse, et Hiina RV pankade antavate laenude puhul on tegemist valitsuse olulise sekkumisega pangandussektorisse ja need laenud ei kajasta intressimäärasid, mis oleksid omased toimivale turuolukorrale, ning seetõttu kasutati asjakohase turuindeksi arvutamiseks allpool kirjeldatud meetodit. Kuna Hiina RV valitsus koostööd ei teinud, toetus komisjon asjakohase intressimäära indeksi arvutamisel kättesaadavatele faktidele.
(98)
Leiti, et asjakohase indeksi arvutamiseks on mõistlik kohaldada Hiina RVs kehtivaid intressimäärasid, mida on kohandatud nii, et nad peegeldaksid tavapäraseid tururiske. Tõepoolest, olukorras, kus eksportijate tolleaegne finantsolukord määrati kindlaks moonutatud turutingimustes ja kus Hiina RV pangad ei ole edastanud usaldusväärset teavet selle kohta, kuidas nad riske mõõdavad ja krediidireitinguid määravad, otsustati, et Hiina RV eksportijate krediidivõimelisuse hindamisel ei saa võtta aluseks nimiväärtust, vaid tuleb kohaldada kasumimarginaali, et võtta arvesse Hiina RV moonutatud turutingimuste potentsiaalset mõju finantsolukorrale.
(99)
Eelnevalt kirjeldatut arvesse võttes ja nagu on selgitatud põhjendustes 68 kuni 72, paluti nii Hiina RV valitsusel kui ka koostööd tegevatel eksportivatel tootjatel esitada teavet Hiina RV pankade laenuandmise põhimõtete kohta ja selle kohta, kuidas neid laene eksportivatele tootjatele anti. Hoolimata korduvatest palvetest menetlusega seotud isikud seda teavet ei esitanud. Arvestades koostöö puudumist, tuginedes kõikidele kättesaadavatele faktidele ning vastavalt algmääruse artikli 28 lõikele 6, peeti asjakohaseks käsitleda asja järgmiselt: kõigi Hiina RV ettevõtjate jaoks määratakse kõrgeim mitteinvesteeringu tüüpi investeeringuklass ainult võlakirjade puhul (BB Bloombergi järgi) ja kohaldatakse ettevõtjate väljastatud võlakirjadelt eeldatavaid asjakohaseid riskipreemiaid selle reitingu alusel Hiina rahvapanga (HRP) tavapärase laenuintressimäära suhtes. Välisvaluutas saadud laenude puhul kohaldab komisjon asjakohaseid eeldatavaid riskipreemiaid ettevõtjate väljastatud võlakirjadele selle reitingu alusel tavapärase laenuintressimäära suhtes, mis oli märgitud asjakohastes Hiina laenulepingutes (LIBORi laenuintressimäär). Arvestades siiski, et Hiina RV valitsus ei teinud üldse koostööd riigi omandis olevate pankade kohta teabe esitamise osas ega selles osas, kuidas riigi osalust hinnata, leitakse kooskõlas algmääruse artikli 28 lõikega 6 (ning arvestades kõiki kättesaadavaid fakte) olevat asjakohane kasutada BB klassi krediidireitingut (mitteinvesteeringu tüüpi investeeringuklass-spekulatiivne).
(100)
Eksportivate tootjate kasu arvutati nii: aluseks võeti intressimäära erinevus (väljendatud protsendina) ja korrutati see laenusumma tagastamata osaga, st uurimisperioodil mitte makstud intressidega. See summa jaotati koostööd tegevate eksportivate tootjate kogukäibe ulatuses.
(101)
Nagu on kirjeldatud põhjenduses 73, keeldus üks eksportiv tootja esitamast olulise tähtsusega võla ümberstruktureerimise kokkulepet. Selle tagajärjeks oli, et selle kokkuleppe alla kuuluvate laenude kohta esitatud põhiteavet (nt intressimäärasid, laenu tagasimaksetähtaega, maksegraafikut jne) ei saanud kontrollida. Samuti ei suutnud eksportiv tootja tõestada, et ta maskis tagasi selle kokkuleppe alla kuuluvate laenude põhisummad. Seega käsitati neid laene kasu arvutamisel kui toetust ja jaotati need kogu uurimisperioodi ulatuses (lisaks uurimisperioodil mitte makstud intressidele nagu on selgitatud põhjenduses 100).
(102)
Selle kava raames kohaldatud subsiidiumi määr oli uurimisperioodil APP äriühingute puhul 5,37 % ja Chemningi äriühingute puhul 1,26 %.
4.2.2. TULUMAKSU KAVAD
- Maksusoodustused kõrgtehnoloogilistele või uue tehnoloogia ettevõtetele
(103)
See kava võimaldab äriühingul, kellel on õnnestunud saada kõrgtehnoloogiat või uut tehnoloogiat kasutava ettevõtte sertifikaat, saada kasu vähendatud tulumaksumäärast (15 %), tavapärane tulumaksumäär on 25 %.
a) Õiguslik alus
(104)
Selle kava raames pakutakse maksusoodustusi Hiina RV ettevõtete tulumaksu seaduse (seadus nr 63, kehtestatud 16. märtsil 2007) artikli 28 kohaselt kooskõlas kõrgtehnoloogiat või uut tehnoloogiat kasutavate ettevõtete määratlemise haldusmeetmetega. Riikliku maksuameti märgukirjas, milles käsitletakse kõrgtehnoloogiat või uut tehnoloogiat kasutavate ettevõtete tulumaksu küsimusi (Guo Shui Han [2008] No. 985), viidatakse samuti sellele kavale ja kirjeldatakse täpsemalt selle rakendamist.
b) Toetuse saamise kriteeriumid
(105)
Kõrgtehnoloogiat või uut tehnoloogiat kasutavate ettevõtete määratlemise haldusmeetmete artiklis 10 on loetletud kriteeriumid, mille täitmisel äriühingud selle kava raames kasu saavad. Kui äriühing vastab kõigile artiklis 10 sätestatud nõuetele, peab ta esitama asjaomasele ametiasutusele taotluse kõnealuse seaduse artiklis 11 sätestatud menetluse kohaselt.
c) Praktiline rakendamine
(106)
Kõik äriühingud, kes soovivad taotleda toetust selle kava kohaselt, peavad esitama veebipõhise taotluse kohalikule teaduse ja tehnoloogiaametile, kes viib läbi esialgse kontrolli. Seejärel esitab kohalik teaduse ja tehnoloogiaamet soovituse piirkondlikule teaduse ja tehnoloogiaametile. Enne kui viimati nimetatud asutus otsustab kõrgtehnoloogiat või uut tehnoloogiat kasutava ettevõtte sertifikaadi väljastada, võib ta läbi viia uurimise taotleja valdustes.
d) Uurimise järeldused
(107)
Seda subsiidiumikava oli kasutanud kolm koostööd tegevat eksportivat tootjat, kes olid uurimisperioodil soodustusi saanud. Kuigi Hiina RV valitsus mingeid halduseeskirju selle kohta ei esitanud, esitasid eksportivad tootjad olemasolevad juriidilised dokumendid. Kuid isegi nende dokumentide põhjal on raske taotlemismenetlusest täpselt aru saada, see on ikkagi ebamäärane ja läbipaistmatu.
e) Järeldus
(108)
Seega tuleks selle kava kohaldamist käsitada subsiidiumina algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii ja artikli 3 lõike 2 tähenduses, sest valitsus loobus tulust ning äriühing sai seeläbi tulu.
(109)
Hiina RV valitsusel paluti esitada teave kõnealuse subsiidiumi saamise ja kasutamise kriteeriumide kohta, et määrata kindlaks, mil määral on juurdepääs subsiidiumidele avatud üksnes teatavate äriühingute jaoks, ja kas tegemist on algmääruse artikli 4 mõistes konkreetse subsiidiumiga. Hiina valitsus seda teavet ei esitanud. Pidades silmas algmääruse artikli 4 lõikes 5 esitatud nõuet, et konkreetsuse kindlakstegemine tuleb selgelt tõendada positiivse tõendusmaterjaliga, pidi komisjon kooskõlas algmääruse artikliga 28 tuginema oma järeldustes kättesaadavatele faktidele (nagu on märgitud punktis 4.1).
(110)
Kõnealune subsiidiumikava on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses, kuna õigusaktiga, mille alusel toetust andev asutus tegutseb, tagatakse juurdepääs sellele kavale üksnes teatavatele ettevõtetele ja tootmisharudele, mida on liigitatud soodustatavateks (näiteks kaetud kvaliteetpaberi tootmine). Tõepoolest, Hiina RV ettevõtete tulumaksu seaduse (seadus nr 63, kehtestatud 16. märtsil 2007) 4. peatükis, milles käsitletakse maksusoodustusi, on artiklis 25 sätestatud, et „riik teeb tema poolt toetatavatele ja soodustatavatele olulistele ettevõtetele ja projektide tulumaksusoodustusi”. Komisjon sai sellest aru nii, et otsuses nr 40 (artikkel 14) ja tööstuse ümberstruktureerimist juhendavas kataloogis esitab Hiina RV riiginõukogu põhimõtted ja liigituse, mille järgi ettevõtteid soodustatavateks ettevõteteks pidada. Samuti puudusid objektiivsed kriteeriumid toetuse saamise tingimuste kohta ja tõendid selle kohta, et vastavalt algmääruse artikli 4 lõike 2 punktile b võiks teha järelduse, et toetuse saamise õigus on automaatne. Kuigi eksportivate tootjate juurde tehtud külastuste käigus õnnestus saada mõningad halduseeskirjad, ei saa Hiina RV valitsusasutuste koostöö puudumise tõttu hinnata selliste objektiivsete kriteeriumide olemasolu.
(111)
Seega tuleks kõnealust subsiidiumi pidada tasakaalustatavaks.
f) Subsiidiumisumma arvutamine
(112)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Saaja saadud kasuks peetakse tavapärase maksumäära alusel makstavate maksude summat, millest lahutati vähendatud soodusmaksumäära järgi makstud summad. Vastavalt algmääruse artikli 7 lõikele 2 on see subsiidiumisumma (lugeja) jaotatud koostööd tegeva eksportiva tootja kogu müügikäibe ulatuses uurimisperioodi vältel, sest subsiidium ei ole seotud eksporditegevusega ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(113)
Koostööd tegevate eksportivate tootjate suhtes kõnealuse kava raames uurimisperioodil kohaldatud subsiidiumimäär oli APP rühma puhul 1,22 % ja Chenmingi rühma puhul 0,58 %.
- Maksusoodustused teadus- ja arendustegevuse valdkonnas
(114)
Selle kava raames pakutakse soodustusi kõigile äriühingutele, keda käsitatakse teadusuuringu ja arendustegevuse projekte läbiviivate äriühingutena. Kõnealune käsitus võimaldab heakskiidetud projektide puhul vähendada ettevõtte tulumaksu 50 %-ni tegelikest kuludest.
a) Õiguslik alus
(115)
Selle kava raames pakutakse maksusoodustusi Hiina RV ettevõtete tulumaksu seaduse (seadus nr 63, kehtestatud 16. märtsil 2007) artikli 30 lõike 1, Hiina RV ettevõtete tulumaksu seaduse rakendamise eeskirjade artikli 95, Hiina RV riigikogu dekreedi nr 512 (kehtestatud 6. detsembril 2007) ja esmatähtsate valdkondade juhendi (märgukiri nr 6, 2007) kohaselt.
b) Toetuse saamise kriteeriumid
(116)
Selle kava raames pakutakse soodustusi äriühingutele, keda käsitatakse teadusuuringu ja arendustegevuse projekte läbiviivate äriühingutena. Selle kava raames saavad toetust üksnes nende äriühingute teadusuuringu ja arendustegevuse projektid, keda käsitatakse esmase riikliku toetusega uue- ja kõrgtehnoloogia sektori äriühingutena, ning need projektid peavad olema loetletud kõrgtehnoloogilise industrialiseerimise esmatähtsate valdkondade juhendis kehtivate arenguprioriteetide (mis on kehtestatud riikliku arengu ja reformikomisjoni poolt) all.
c) Praktiline rakendamine
(117)
Kõik äriühingud, kes soovivad taotleda toetust selle kava kohaselt, peavad esitama üksikasjaliku teabe oma projekti kohta kohalikule teaduse ja tehnoloogiaametile. Pärast kontrollimist esitab selle ameti maksuosakond heakskiitmise teatise. Heakskiidetud projektide puhul vähendatakse ettevõtte tulumaksu summat 50 %-ni tegelikult makstavatest summadest.
d) Uurimise järeldused
(118)
Seda kava olid kasutanud koostööd tegevad eksportivad tootjad, kes olid uurimisperioodil soodustusi saanud. Kuigi Hiina RV valitsus mingeid halduseeskirju selle kohta ei esitanud, esitasid eksportivad tootjad olemasolevad juriidilised dokumendid. Kuid isegi nende dokumentide põhjal on raske taotlemismenetlusest täpselt aru saada, see on ikkagi ebamäärane ja läbipaistmatu.
e) Järeldus
(119)
Seega tuleks kava kohaldamist käsitada subsiidiumina algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii ja artikli 3 lõike 2 tähenduses, sest valitsus loobus tulust ning äriühingud said seeläbi tulu.
(120)
Hiina RV valitsusel paluti esitada teave kõnealuse subsiidiumi saamise ja kasutamise kriteeriumide kohta, et määrata kindlaks, mil määral on juurdepääs subsiidiumidele avatud üksnes teatavate äriühingute jaoks, ja kas tegemist on algmääruse artikli 4 mõistes konkreetse subsiidiumiga. Hiina RV valitsus seda teavet ei esitanud. Pidades silmas algmääruse artikli 4 lõikes 5 esitatud nõuet, et konkreetsuse kindlakstegemine tuleb selgelt tõendada positiivse tõendusmaterjaliga, pidi komisjon kooskõlas algmääruse artikliga 28 tuginema oma järeldustes kättesaadavatele faktidele (nagu on märgitud punktis 4.1).
(121)
Kõnealune subsiidiumikava on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses, kuna õigusaktiga, mille alusel toetust andev asutus tegutseb, tagatakse juurdepääs sellele kavale üksnes teatavatele ettevõtetele ja tootmisharudele, mida on liigitatud soodustatavateks (näiteks kaetud kvaliteetpaberi tootmine). Samuti puudusid objektiivsed kriteeriumid toetuse saamise tingimuste kohta ja tõendid selle kohta, et vastavalt algmääruse artikli 4 lõike 2 punktile b võiks teha järelduse, et toetuse saamise õigus on automaatne. Kuigi eksportivate tootjate juurde tehtud külastuste käigus õnnestus saada mõningad halduseeskirjad, ei saa Hiina RV valitsusasutuste koostöö puudumise tõttu hinnata selliste objektiivsete kriteeriumide olemasolu.
(122)
Seega tuleks kõnealust subsiidiumi pidada tasakaalustatavaks.
f) Subsiidiumisumma arvutamine
(123)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Selleks kasuks peetakse tavapärase maksumäära alusel makstavate maksude summat, millest arvati maha see, mida heakskiidetud projektide puhul teadusuuringu ja arendustegevuse projektide tegelikest kulude pealt 50 % vähendamise alusel maksti. Vastavalt algmääruse artikli 7 lõikele 2 on see subsiidiumisumma (lugeja) jaotatud koostööd tegevate eksportivate tootjate kogu müügikäibe ulatuses uurimisperioodi vältel, sest subsiidium ei ole seotud eksporditegevusega ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(124)
Koostööd tegevate eksportivate tootjate suhtes kõnealuse kava raames uurimisperioodil kohaldatud subsiidiumimäär oli APP rühma puhul 0,02 % ja Chenmingi rühma puhul 0,05 %.
- Dividendide maksmise vabastus nõuetele vastavate residendist ettevõtete puhul
(125)
See kava on mõeldud Hiina RVs paiknevatele ettevõtetele, kes omavad teiste Hiina RVs paiknevate ettevõtete aktsiaid. Esmanimetatul on õigus saada tulumaksuvabastust sissetulekult, mida saadi viimati nimetatu makstud teatavatelt dividendidelt.
a) Õiguslik alus
(126)
Selle kava raames pakutakse maksusoodustusi Hiina RV ettevõtete tulumaksu seaduse artikli 26 kohaselt; neid soodustusi on täpsemalt kirjeldatud Hiina RV ettevõtete tulumaksu seaduse rakendamise eeskirjade artiklis 83 ja Hiina RV riigikogu dekreedis nr 512 (kehtestatud 6. detsembril 2007).
b) Toetuse saamise kriteeriumid
(127)
Selle kava raames saavad soodustusi kõik Hiina RVs paiknevad ettevõtted, kes omavad teiste Hiina RVs paiknevate ettevõtete aktsiaid.
c) Praktiline rakendamine
(128)
Äriühingud saavad seda kava rakendada otse oma maksudeklaratsiooni kaudu.
d) Uurimise järeldused
(129)
Koostööd tegevate eksportivate tootjate tulumaksudeklaratsioonides on summa, mis on tulumaksust vabastatud. See summa on kirjendatud toetust saavate Hiina RVs paiknevate ettevõtjate dividendidena, boonustena ja muu omakapitalilt saadud tuluna kooskõlas tulude deklareerimise tingimustega (liide 5, iga-aastane maksusoodustuste deklaratsioon). Vaatlusalused äriühingud ei maksnud neilt summadelt tulumaksu.
e) Järeldus
(130)
Seega tuleks kava kohaldamist käsitada subsiidiumina algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii ja artikli 3 lõike 2 tähenduses, sest valitsus loobus tulust ning äriühingud said seeläbi tulu.
(131)
Hiina RV valitsusel paluti esitada teave kõnealuse subsiidiumi saamise ja kasutamise kriteeriumide kohta, et määrata kindlaks, mil määral on juurdepääs subsiidiumidele avatud üksnes teatavate äriühingute jaoks, ja kas tegemist on konkreetse subsiidiumiga algmääruse artikli 4 tähenduses. Hiina RV valitsus seda teavet ei esitanud. Pidades silmas algmääruse artikli 4 lõikes 5 esitatud nõuet, et konkreetsuse kindlakstegemine tuleb selgelt tõendada positiivse tõendusmaterjaliga, pidi komisjon kooskõlas algmääruse artikliga 28 tuginema oma järeldustes kättesaadavatele faktidele (nagu on märgitud punktis 4.1).
(132)
Kõnealune subsiidiumikava on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses, kuna õigusaktiga, mille alusel toetust andev asutus tegutseb, tagatakse juurdepääs sellele kavale üksnes Hiina RVs paiknevatele ettevõtetele, kes saavad tulu teiste Hiina RVs paiknevate ettevõtete dividendidelt, seega on nad vastandatud ettevõtetele, kes investeerivad välismaal paiknevatesse ettevõtetesse.
(133)
Ning veel, kuna Hiina RV ettevõtete tulumaksu seaduse 4. peatüki alla kuuluvad maksusoodustuste kavad on mõeldud üksnes oluliste tootmisharude ja projektide jaoks, mida riik toetab ja soodustab (nagu on sätestatud selle seaduse artiklis 25), on ka see kava konkreetne, sest seda saavad kasutada üksnes teatavad ettevõtted ja tootmisharud, mis on liigitatud soodustatavate hulka (näiteks kaetud kvaliteetpaberi tootmine). Komisjon sai sellest aru nii, et otsuses nr 40 (artikkel 14) ja tööstuse ümberstruktureerimist juhendavas kataloogis esitab Hiina RV riiginõukogu põhimõtted, mille alusel ettevõtteid soodustatavateks ettevõteteks lugeda, ning vastava liigituse. Samuti puudusid kõnealuse juhtumiga seoses objektiivsed kriteeriumid toetuse saamise tingimuste kohta ja tõendid selle kohta, et vastavalt algmääruse artikli 4 lõike 2 punktile b võiks teha järelduse, et toetuse saamise õigus on automaatne. Kuigi eksportivate tootjate juurde tehtud külastuste käigus õnnestus saada mõningad halduseeskirjad, ei saa Hiina RV valitsusasutuste koostöö puudumise tõttu hinnata selliste objektiivsete kriteeriumide olemasolu.
(134)
Seega tuleks subsiidiumi pidada tasakaalustatavaks.
f) Subsiidiumisumma arvutamine
(135)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Selleks kasuks peetakse tavapärase maksumäära alusel makstavate maksude summat, millele lisati muude Hiina RVs paiknevate ettevõtete dividendidest saadud tulu ning millest olid lahutatud summad, mida tegelikult dividendide maksuvabastuse kohaselt oli makstud. Vastavalt algmääruse artikli 7 lõikele 2 on see subsiidiumisumma (lugeja) jaotatud koostööd tegevate eksportivate tootjate äriühingute kogu müügikäibe ulatuses uurimisperioodi vältel, sest subsiidium ei ole seotud eksporditegevusega ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(136)
Koostööd tegevate eksportivate tootjate suhtes kõnealuse kava raames uurimisperioodil kohaldatud subsiidiumimäär oli APP rühma puhul 1,34 % ja Chenmingi rühma puhul 0,21 %.
4.2.3. KAUDSETE MAKSUDE JA IMPORDITARIIFIDE KAVAD
- Imporditud seadmete vabastamine käibe- ja tollimaksust
(137)
Selle kava raames pakutakse maksusoodustusi tulumaksuvabastuse ja kapitalikaupade impordi tollimaksuvabastuse vormis neile välisinvestoritest ettevõtjatele ja kodumaistele äriühingutele, kellel on võimalik (kooskõlas asjakohaste investeeringuid, makse ja tolli käsitlevate õigusaktidega) saada Hiina RV ametiasutustelt sertifikaat riiklikult soodustatud projekti kohta.
a) Õiguslik alus
(138)
Kava aluseks on järgmised õigusaktid: riiginõukogu ringkiri nr 37/1997 imporditud seadmete maksustamise põhimõtete kohandamise kohta; finantsministeeriumi, tolliameti ja riigi maksuameti teatis nr 43 [2008]; riikliku arengu ja reformikomisjoni märgukiri nr 316 2006 asjakohaste teemade kohta, milles käsitletakse siseriiklikult finantseeritavate või välismaiste investorite finantseeritavate projektide (mille arendamist riik soodustab) kinnituskirjade menetlemise protseduure (22. veebruar 2006) ning tollimaksuvabastusega kaupade kataloog välisinvestoritest ettevõtjate või kodumaiste ettevõtjate impordi puhul (2008).
b) Toetuse saamise kriteeriumid
(139)
Toetust saavad üksnes need taotlejad, kes on kas välisinvestoritest ettevõtjad või kodumaised ettevõtjad, kellel on võimalik saada sertifikaat riiklikult soodustatud projekti kohta.
c) Praktiline rakendamine
(140)
Riikliku arengu ja reformikomisjoni 22. veebruari 2006. aasta märgukirja nr 316 2006 (asjakohaste teemade kohta, milles käsitletakse siseriiklikult finantseeritavate või välismaiste investorite finantseeritavate projektide (mille arendamist riik soodustab) kinnituskirjade menetlemise protseduure) artiklis I.1 on sätestatud, et selliste välismaiste investorite finantseeritavate projektide puhul, mis vastavad „neile projektidele, mida liigitatakse välisinvesteeringuid käsitlevates juhistes esitatud tootmisharude kataloogis soodustatavate kategooriate alla ning kesk-lääne piirkonna välisinvesteeringuid käsitlevates juhistes esitatud prioriteetsete tootmisharude kataloogis tehnosiirde alla, tuleb endale kasutamiseks imporditud seadmed vabastada tolli- ja käibemaksust kogu investeeringu ning tehnoloogia, selle koostisosade ja varuosade osas, mis on imporditud kooskõlas seadmete importimise lepingule; neist maksudest ei ole vabastatud selline kaup, mis on imporditud kaupade kataloogis loetletud kaupade all, millega seoses tehtud välismaised investeeringud ei ole maksudest vabastatud.” Riiklik arengu ja reformikomisjon väljastab projekti kinnituskirja neile soodustatud kategooriasse kuuluvatele välisinvesteeringuprojektidele, mille raames investeeritav summa on 30 miljonit USA dollarit või üle selle. Neile soodustatud kategooriasse kuuluvatele välisinvesteeringuprojektidele, mille raames investeeritav summa on alla 30 miljoni USA dollari, väljastab projekti kinnituskirja kohaliku provintsi komisjon või majanduslik omavalitus. Kui äriühing on saanud oma projektile soodustatavasse kategooriasse kuulumise kinnituskirja, esitab ta sertifikaadi ja muud taotlemisel nõutavad dokumendid kohalikule tolliametile, et saada seadmete importimisel tolli- ja käibemaksuvabastust.
d) Uurimise järeldused
(141)
Kõik koostööd tegevad eksportivad tootjad said selle kava alusel toetust.
e) Järeldus
(142)
Seega tuleks kava kohaldamist käsitada subsiidiumina algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii ja artikli 3 lõike 2 tähenduses, sest valitsus loobus tulust ning äriühingud said seeläbi tulu.
(143)
Hiina RV valitsusel paluti esitada teave kõnealuse subsiidiumi saamise ja kasutamise kriteeriumide kohta, et määrata kindlaks, mil määral on juurdepääs subsiidiumidele avatud üksnes teatavate äriühingute jaoks, ja kas tegemist on konkreetse subsiidiumiga algmääruse artikli 4 tähenduses. Hiina RV valitsus seda teavet ei esitanud. Pidades silmas algmääruse artikli 4 lõikes 5 esitatud nõuet, et konkreetsuse kindlakstegemine tuleb selgelt tõendada positiivse tõendusmaterjaliga, pidi komisjon kooskõlas algmääruse artikliga 28 tuginema oma järeldustes kättesaadavatele faktidele (nagu on märgitud punktis 4.1).
(144)
Kõnealune subsiidiumikava on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses, kuna õigusaktiga, mille alusel toetust andev asutus tegutseb, tagatakse juurdepääs sellele kavale üksnes neile ettevõtetele, kes investeerivad konkreetse, seaduses (välisinvesteeringuid käsitlevates juhistes esitatud tootmisharude kataloog ning peamiste tootmisharude, toodete ja tehnoloogiate kataloog, mille arengut riik hetkel soodustab) üksikasjalikult kirjeldatud ettevõtluskategooria raames. Samuti puudusid objektiivsed kriteeriumid toetuse saamise tingimuste kohta ja tõendid selle kohta, et vastavalt algmääruse artikli 4 lõike 2 punktile b võiks teha järelduse, et toetuse saamise õigus on automaatne. Kuigi eksportivate tootjate juurde tehtud külastuste käigus õnnestus saada mõningad halduseeskirjad, ei saa Hiina RV valitsusasutuste koostöö puudumise tõttu hinnata selliste objektiivsete kriteeriumide olemasolu.
(145)
Seega tuleks kõnealust subsiidiumi pidada tasakaalustatavaks.
f) Subsiidiumisumma arvutamine
(146)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. See kasu arvutati imporditud seadmete käibe- ja tollimaksuvabastust arvesse võttes. Kooskõlas algmääruse artikli 7 lõikega 3 on see subsiidiumisumma (lugeja) jaotatud uurimisperioodile, kasutades asjaomase tootmisharu puhul keskmisele amortisatsiooniperioodile vastavat seadmete kasulikku eluiga (st 15 aastat). Saadud summa on seejärel jagatud koostööd teinud eksportivate tootjate kogu müügikäibele uurimisperioodi vältel, sest subsiidium ei sõltu eksporditegevusest ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(147)
Koostööd tegevate eksportivate tootjate suhtes kõnealuse kava raames uurimisperioodil kohaldatud subsiidiumimäär oli APP rühma puhul 1,17 % ja Chenmingi rühma puhul 0,61 %.
- Käibemaksu hüvitamine riigisiseselt toodetud seadmete puhul
(148)
Selle kava raames pakutakse soodustusi, st hüvitatakse käibemaks, mida välisinvestoritest ettevõtjad on maksnud Hiina RVs toodetud seadmete ostul.
a) Õiguslik alus
(149)
Kava aluseks on riigi maksuameti ringkiri nr 171, 1999 (maksude hüvitamise haldusasutuste ajutised meetmed välisinvestorite ettevõtetele siseriiklikult toodetud seadmete ostuks; 20.9.1999), meetmete rakendamine lõpetati ringkirjaga (välisinvestoritest ettevõtjate maksude hüvitamise meetmete peatamine ostudelt, kus omandatakse siseriiklikult toodetud seadmeid [Caishui 2008, No. 176]). Viimati nimetatud ringkirjas nähakse ette üleminekuperiood (kuni 1. jaanuarini 2009) peale kava kehtivuse lõppu.
b) Toetuse saamise kriteeriumid
(150)
Toetust saavad üksnes need välisinvestoritest ettevõtjad, kes ostavad Hiina RVs toodetud seadmeid.
c) Praktiline rakendamine
(151)
Kava alusel hüvitatakse käibemaks, mida välisinvestoritest ettevõtjad on maksnud Hiina RVs toodetud seadmete ostul, kui seadmed ei kuulu tollimaksust vabastamata kaupade kataloogi ja kui seadmete väärtus ei ületa välismaiste investeeringute kogulimiiti, mis on sätestatud siseriiklikult toodetud seadmete ostu haldusmeetmetes.
d) Uurimise järeldused
(152)
Kõik koostööd tegevad eksportivad tootjad said selle kava alusel toetust.
e) Järeldus
(153)
Seega tuleks kava kohaldamist käsitada subsiidiumina algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii ja artikli 3 lõike 2 tähenduses, sest valitsus loobus tulust ning äriühingud said seeläbi tulu.
(154)
Hiina RV valitsusel paluti esitada teave kõnealuse subsiidiumi saamise ja kasutamise kriteeriumide kohta, et määrata kindlaks, mil määral on juurdepääs subsiidiumidele avatud üksnes teatavate äriühingute jaoks, ja kas tegemist on konkreetse subsiidiumiga algmääruse artikli 4 tähenduses. Hiina RV valitsus seda teavet ei esitanud. Pidades silmas algmääruse artikli 4 lõikes 5 esitatud nõuet, et konkreetsuse kindlakstegemine tuleb selgelt tõendada positiivse tõendusmaterjali põhjal, pidi komisjon kooskõlas algmääruse artikliga 28 tuginema oma järeldustes kättesaadavatele faktidele (nagu on märgitud eespool punktis 4.1).
(155)
Kõnealune subsiidiumikava on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses, kuna õigusaktiga, mille alusel toetust andev asutus tegutseb, tagatakse juurdepääs sellele kavale üksnes teatavat liiki ettevõtetele (st välisinvestoritest ettevõtjate omadele). Samuti puudusid objektiivsed kriteeriumid toetuse saamise tingimuste kohta ja tõendid selle kohta, et vastavalt algmääruse artikli 4 lõike 2 punktile b võiks teha järelduse, et toetuse saamise õigus on automaatne. Kuigi eksportivate tootjate juurde tehtud külastuste käigus õnnestus saada mõningad halduseeskirjad, ei saa Hiina RV valitsusasutuste koostöö puudumise tõttu hinnata selliste objektiivsete kriteeriumide olemasolu.
(156)
Lisaks on meede konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 4 punkti b tähenduses, sest subsiidium on seotud omamaise toote kasutamisega imporditud toote asemel.
(157)
Seega tuleks subsiidiumi pidada tasakaalustatavaks.
f) Subsiidiumisumma arvutamine
(158)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Saaja saadud kasu arvutati Hiina RVs toodetud seadmete ostmisel tasutud käibemaksu hüvitamise pealt. Kooskõlas algmääruse artikli 7 lõikega 3 on see subsiidiumisumma (lugeja) jaotatud uurimisperioodile, kasutades asjaomase tootmisharu puhul keskmisele amortisatsiooniperioodile vastavat seadmete kasulikku eluiga (st 15 aastat). Saadud summa on seejärel jagatud koostööd teinud eksportivate tootjate kogu müügikäibele uurimisperioodi vältel, sest subsiidium ei sõltu eksporditegevusest ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(159)
Koostööd tegevate eksportivate tootjate suhtes kõnealuse kava raames uurimisperioodil kohaldatud subsiidiumimäär oli APP rühma puhul 0,03 % ja Chenmingi rühma puhul 0,05 %.
- Linnahalduse ja ehitusmaksud ning koolituse lisamaksed välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete puhul
(160)
Selle kava alusel vabastatakse välisinvestoritest ettevõtjad kohalikust linna heakorra maksust, ehitustegevuse maksust ning koolimaksust.
a) Õiguslik alus
(161)
Kava aluseks on järgmised õigusaktid: Hiina RV linnade heakorramaksu eeskirjad (Guo Fa, avaldatud 8. veebruaril 1985, No 19) ning Hiina RV linnade heakorramaksu eeskirjad rakendamist käsitlevad finantsministeeriumi erimäärused (Cai Shui Zi, avaldatud 22. märtsil 1985, No 69).
b) Toetuse saamise kriteeriumid
(162)
Toetust saavad üksnes välisinvestoritest ettevõtjad.
c) Praktiline rakendamine
(163)
Hiina RV linnade heakorramaksu eeskirjade kohaselt on linna heakorra ja ehitustegevuse maksu alus „maksumaksja tegelikult makstud tootmismaksu, käibemaksu ja ettevõtlusmaksu summa ja see tuleb maksta samaaegselt tootmismaksu, käibemaksu ja ettevõtlusmaksuga”.
d) Uurimise järeldused
(164)
Nagu on selgitatud põhjendustes 347 ja 348, rakendatakse selle kava kohaseid maksukohustusi alates 1. detsembrist 2010 kõigi Hiina RVs tegutsevate äriühingute suhtes.
e) Järeldus
(165)
Eespool toodut arvesse võttes ning kuni 30. novembrini 2010. aastal laekunud teabe põhjal tuleks kava kohaldamist käsitada on subsiidiumina algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii ja artikli 3 lõike 2 tähenduses, sest valitsus loobus tulust ning äriühingud said seeläbi tulu.
(166)
Kõnealune subsiidiumikava on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses, kuna õigusaktiga, mille alusel toetust andev asutus tegutseb, vabastatakse teatavat liiki ettevõtted (st välisinvestoritest ettevõtjate omad) linna heakorra ja ehitustegevuse maksu maksmisest.
(167)
Seega tuleks subsiidiumi pidada tasakaalustatavaks.
(168)
Hiina RV valitsuse ja asjaga seotud koostööd tegevate eksportivate tootjate esitatud teabe põhjal on siiski jõutud järeldusele, et kõnealused osapooled on suutnud tõendada, et selle kava raames asjaomastele eksportijatele enam soodustusi ei tehta.
(169)
Seega on algmääruse artiklis 15 sätestatud tingimused täidetud. Seetõttu otsustati, et selle kava puhul ei ole vaja tasakaalustusmeedet rakendada.
4.2.4. TOETUSKAVAD
(170)
Paljudest kaebuses nimetatud toetuskavadest kasutasid koostööd tegevad eksportivad tootjad kahte: tuntud kaubamärkide toetust ning erifondi väliskaubanduse arendamiseks ja suurte välisinvesteeringute toomiseks Shandongi provintsi. Koostööd tegevad eksportivad tootjad andsid teada ka muudest kasutatud toetuskavadest. Hiina RV valitsust teavitati selliste kavade olemasolust ning paluti edastada nende kohta lisateavet. Hiina valitsus väitis, et kavasid, mis kaebuses ei sisaldu, ei saa uurida, kuna see on WTO eeskirjadega vastuolus. Hiina RV valitsus väitis seega, et komisjoni palvet tuleb pidada WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu tõendavate andmete ja konsulteerimise eeskirjadega vastuolus olevaks. Lisaks väitis Hiina RV valitsus, et komisjoni esitatud teave nende kavade kohta on üldine, ning isegi kui oletada, et neid kavasid saab uurida, peab komisjon esitama Hiina RV valitsusele uue ja piisavalt põhjendatud taotluse, milles palutakse esitada üksikasjad nende väidetavate subsiidiumide kohta, mis on uurimise seisukohast asjakohased.
(171)
Sellega seoses märgitakse, et tavapäraselt teavitab EL uuritava riigi ametiasutusi muudest kui kaebuses nimetatud väidetavatest subsiidiumikavadest, mida koostööd tegevad eksportivad tootjad kasutavad, ning palub nende kohta teavet ja selgitusi. Sellisel puhul järgitav kord on kooskõlas WTO eeskirjadega. Komisjon teavitas Hiina RV valitsust selliste kavade olemasolust siis, kui nendest teada saadi ning edastas Hiina RV valitsusele Hiina koostööd tegevatelt eksportivatelt tootjatelt saadud teabe. Komisjon pakkus Hiina RV valitsusele võimalust pidada asjaomaste kavade küsimuses konsultatsioone, ning seejärel kõnealused konsultatsioonid ka toimusid. Seega on subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artiklite 12.1, 13.1 ja 13.2 ning algmääruse artikli 11 lõike 10 sätetest täiel määral kinni peetud. Allpool esitatud järeldustes on arvesse võetud teavet, mida Hiina RV valitsus asjaomaste kavade kohta esitas.
i) Kaebuses nimetatud kavad
- Tuntud kaubamärgid
a) Õiguslik alus
(172)
Kava rakendatakse Shandongi provintsi teate alusel, mis käsitleb eripreemiafondi 2008. aasta eelarvet ekspordikaubamärkide väljatöötamiseks [Lucaiqizhi (2008) No. 75]. Selle kava alusel antakse ettevõtetele toetust ekspordikaubamärkide edendamiseks ja tuntud kaubamärkide turuosa suurendamiseks.
b) Toetuse saamise kriteeriumid
(173)
Toetust võivad saada üksnes tuntud kaubamärke eksportivad ettevõtted, mis asuvad Shandongi provintsis. Abikõlblikkuse kriteeriumide põhjendamiseks ei esitatud ühtegi õigus- ega haldusakti.
c) Praktiline rakendamine
(174)
Kava eesmärk on toetada ettevõtteid, mis on tunnistatud tuntud kaubamärke eksportivateks ettevõteteks Shandongi provintsis, et elavdada nende arengut ja konkurentsivõimet. Ettevõte ei pea kavas osalemiseks taotlust esitama, seega kinnitavaid dokumente ei ole.
d) Uurimise järeldused
(175)
Üks koostööd tegev eksportiv tootja sai selle kava alusel toetust.
e) Järeldus
(176)
Seega tuleks kava pidada subsiidiumiks algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i ja artikli 3 lõike 2 tähenduses, sest toimus otsene rahaline ülekanne ning äriühingud sai seeläbi tulu.
(177)
Hiina RV valitsusel paluti esitada teave kõnealuse subsiidiumi saamise ja kasutamise kriteeriumide kohta, et määrata kindlaks, mil määral piirdub juurdepääs subsiidiumidele üksnes teatavate äriühingutega, ja kas tegemist on algmääruse artikli 4 mõistes konkreetse subsiidiumiga. Hiina RV valitsus seda teavet ei esitanud. Pidades silmas algmääruse artikli 4 lõikes 5 esitatud nõuet, et konkreetsuse kindlakstegemine tuleb selgelt tõendada positiivse tõendusmaterjali põhjal, pidi komisjon oma järeldustes tuginema kättesaadavatele faktidele (nagu on märgitud eespool punktis 4.1) kooskõlas algmääruse artikliga 28.
(178)
Kõnealune subsiidiumikava on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses, sest juurdepääs sellele on tagatud vaid teatavatele äriühingutele, st tuntud kaubamärke eksportivatele äriühingutele. Kuna abikõlblikkuse kriteeriumide kohta puudub igasugune õiguslik või haldusteave, ei ole tõendeid, et subsiidiumi saamise kriteeriumid või tingimused on objektiivsed algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti b kohaselt.
(179)
Seega tuleks seda subsiidiumi pidada tasakaalustatavaks.
f) Subsiidiumisumma arvutamine
(180)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti äriühingute tulust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Subsiidiumisumma (nimetaja) on jagatud koostööd tegeva eksportiva tootja kogu müügikäibele uurimisperioodi vältel, sest subsiidium ei sõltu eksporditegevusest ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(181)
Koostööd tegevate eksportivate tootjate suhtes kõnealuse kava raames uurimisperioodil kohaldatud subsiidiumimäär oli Chenmingi rühma osas tühine (väiksem kui 0,01 %).
- Välisinvesteeringute soodustamise erifond
a) Õiguslik alus
(182)
Kõnealust kava käsitlev ametlik dokument on Shouguangi valitsuse 2008. aasta teade edukate ettevõtete premeerimise kohta. 9. veebruaril 2008. aastal jõustunud kava alusel premeeritakse ettevõtteid edukate saavutuste eest 2008. aastal.
b) Toetuse saamise kriteeriumid
(183)
Kava alusel võivad toetust saada äriühingud, mida on tunnustatud kui „edukaid ettevõtteid välisinvesteeringute ligimeelitamise alal” või „edukaid ettevõtteid väliskaubanduse vallas”, st äriühingud, kelle tulemus väliskaubanduse valdkonnas või välisinvesteeringute ligimeelitamise alal on olnud märkimisväärne. Hiina RV valitsus ei esitanud ühtegi seadust ega määrust, mis käsitleks määratlusi „edukad ettevõtted välisinvesteeringute ligimeelitamise alal” ja „edukad ettevõtted väliskaubanduse vallas” või nende määratlustega seotud poliitikat.
c) Praktiline rakendamine
(184)
Shouguangi valitsus vastutab preemiate määramise eest ettevõtetele, mida on tunnustatud kui „edukaid ettevõtteid välisinvesteeringute ligimeelitamise alal” või „edukaid ettevõtteid väliskaubanduse vallas”.
(185)
Hiina RV valitsuse andmetel ei pea ettevõte kavas osalemiseks taotlust esitama, seega kinnitavaid dokumente ei ole.
d) Uurimise järeldused
(186)
Üks koostööd tegev eksportiv tootja sai selle kava alusel toetust.
e) Järeldus
(187)
Seega tuleks kava pidada subsiidiumiks algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i ja artikli 3 lõike 2 tähenduses, sest toimus otsene rahaline ülekanne ning äriühingud sai seeläbi tulu.
(188)
Hiina RV valitsusel paluti esitada teave kõnealuse subsiidiumi saamise ja kasutamise kriteeriumide kohta, et määrata kindlaks, mil määral piirdub juurdepääs subsiidiumidele üksnes teatavate äriühingutega, ja kas tegemist on algmääruse artikli 4 mõistes konkreetse subsiidiumiga. Hiina RV valitsus seda teavet ei esitanud. Pidades silmas algmääruse artikli 4 lõikes 5 esitatud nõuet, et konkreetsuse kindlakstegemine tuleb selgelt tõendada positiivse tõendusmaterjali põhjal, pidi komisjon oma järeldustes tuginema kättesaadavatele faktidele (nagu on märgitud eespool punktis 4.1) kooskõlas algmääruse artikliga 28.
(189)
Kõnealune subsiidiumikava on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses, sest juurdepääs sellele on tagatud vaid teatavatele äriühingutele, st edukatele ettevõtetele välisinvesteeringute ligimeelitamise alal ja edukatele ettevõtetele väliskaubanduse vallas. Kuna abikõlblikkuse kriteeriumide kohta puudub igasugune õiguslik või haldusteave, ei ole tõendeid, et subsiidiumi saamise kriteeriumid või tingimused on objektiivsed algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti b kohaselt.
(190)
Seega tuleks seda subsiidiumi pidada tasakaalustatavaks.
f) Subsiidiumisumma arvutamine
(191)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti äriühingute tulust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Subsiidiumisumma (nimetaja) on jagatud koostööd tegeva eksportiva tootja kogu müügikäibele uurimisperioodi vältel, sest subsiidium ei sõltu eksporditegevusest ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(192)
Koostööd tegevate eksportivate tootjate suhtes kõnealuse kava raames uurimisperioodil kohaldatud subsiidiumimäär oli Chenmingi rühma osas tühine (väiksem kui 0,01 %).
ii) Koostööd tegevate eksportivate tootjate teatatud kavad
- Toetus dumpinguvastases menetluses osalejatele
a) Õiguslik alus
(193)
Selle kava ametlik alusdokument on dumpinguvastases, subsiidiumivastases ja kaitsemeetmeid käsitlevas uurimises osalejate toetusmeetmete rakendamise eeskirjad. Hiina RV valitsus väidab, et kava lõpetati 2008. aastal, kuid asjaomast õiguslikku teadet ei esitatud.
b) Toetuse saamise kriteeriumid
(194)
Subsiidiumi annab piirkonna/provintsi rahandusosakond eesmärgiga lihtsustada äriühingu osalemist USA dumpinguvastastes uurimistes. Abikõlblikud äriühingud peavad olema registreeritud Shandongi provintsis (v.a Qingdao linn) ning tegutsema vastavalt kaubandusministeeriumi ja provintsi ametivõimude juhistele.
c) Praktiline rakendamine
(195)
Kava on seotud konkreetse piirkonnaga (kättesaadav üksnes Shandongi provintsis, v.a Qingdao linnas) ning toetuse saamise kriteeriumid ei ole õiguslikult objektiivsed.
(196)
Vastavalt asjaomasele seadusele makstakse/kompenseeritakse taotlejale 40 % õigusabikuludest.
d) Uurimise järeldused
(197)
Üks koostööd tegev eksportiv tootja sai selle kava alusel toetust.
e) Järeldus
(198)
Seega tuleks kava pidada subsiidiumiks algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i ja artikli 3 lõike 2 tähenduses, sest toimus otsene rahaline ülekanne ning äriühingud sai seeläbi tulu.
(199)
Kõnealune subsiidiumikava on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 3 tähenduses, kuna õigusaktiga, mille alusel toetust andev asutus tegutseb, tagatakse juurdepääs sellele kavale üksnes kindlas geograafilises piirkonnas asuvatele ettevõtetele.
(200)
Seega tuleks seda subsiidiumi pidada tasakaalustatavaks.
f) Subsiidiumisumma arvutamine
(201)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti äriühingute tulust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Subsiidiumisumma (nimetaja) on jagatud koostööd tegeva eksportiva tootja kogu müügikäibele uurimisperioodi vältel, sest subsiidium ei sõltu eksporditegevusest ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(202)
Koostööd tegevate eksportivate tootjate suhtes kõnealuse kava raames uurimisperioodil kohaldatud subsiidiumimäär oli Chenmingi rühma osas tühine (väiksem kui 0,01 %).
- Shouguangi tehnoloogia uuendamise toetus
a) Õiguslik alus
(203)
Kava rakendamise aluseks oli Shouguangi kohaliku omavalitsuse arvamus kõrgtehnoloogilise tööstuse arengu kiirendamise kohta (katseline rakendamine) (Shoufa [2005], nr 37). Hiina RV valitsus väitis, et kava käsitlev õigusraamistik on olemas, kuid ei esitanud selle koopiat.
b) Toetuse saamise kriteeriumid
(204)
Kava alusel antakse toetust ettevõtete konkurentsivõime suurendamiseks. Abikõlblikkuse kriteeriumide põhjendamiseks ei esitatud ühtegi õigus- ega haldusakti.
c) Praktiline rakendamine
(205)
Hiina RV valitsuse kohaselt on kõnealune kava kohalik toetus eesmärgiga edendada teadus- ja arendustegevust, energiasäästu ja keskkonnakaitset. Taotluste esitamise kord puudub. Piirkondlik valitsus avaldab aeg-ajalt teateid, milles teavitatakse eksportivaid tootjaid neile antud teatava suurusega toetusest.
d) Uurimise järeldused
(206)
Üks koostööd tegev eksportiv tootja sai kava alusel toetust.
e) Järeldus
(207)
Seega tuleks kava pidada subsiidiumiks algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i ja artikli 3 lõike 2 tähenduses, sest toimus otsene rahaline ülekanne ning äriühingud sai seeläbi tulu.
(208)
Hiina RV valitsusel paluti esitada teave kõnealuse subsiidiumi saamise ja kasutamise kriteeriumide kohta, et määrata kindlaks, mil määral piirdub juurdepääs subsiidiumidele üksnes teatavate äriühingutega, ja kas tegemist on algmääruse artikli 4 mõistes konkreetse subsiidiumiga. Hiina RV valitsus seda teavet ei esitanud. Pidades silmas algmääruse artikli 4 lõikes 5 esitatud nõuet, et konkreetsuse kindlakstegemine tuleb selgelt tõendada positiivse tõendusmaterjali põhjal, pidi komisjon oma järeldustes tuginema kättesaadavatele faktidele (nagu on märgitud eespool punktis 4.1) kooskõlas algmääruse artikliga 28.
(209)
Kõnealune subsiidiumikava on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses, sest juurdepääs sellele on tagatud vaid teatavatele äriühingutele. Kuna abikõlblikkuse kriteeriumide kohta puudub igasugune õiguslik või haldusteave, ei ole tõendeid, et subsiidiumi saamise kriteeriumid või tingimused on objektiivsed algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti b kohaselt.
(210)
Seega tuleks seda subsiidiumi pidada tasakaalustatavaks.
f) Subsiidiumisumma arvutamine
(211)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti äriühingute tulust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Subsiidiumisumma (nimetaja) on jagatud koostööd tegeva eksportiva tootja kogu müügikäibele uurimisperioodi vältel, sest subsiidium ei sõltu eksporditegevusest ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(212)
Koostööd tegevate eksportivate tootjate suhtes kõnealuse kava raames uurimisperioodil kohaldatud subsiidiumimäär oli Chenmingi rühma osas 0,59 %.
- Suzhou tööstuspargi intellektuaalomandiõiguse fond
a) Õiguslik alus
(213)
Kava rakendamise aluseks on ajutised meetmed Suzhou tööstuspargi intellektuaalomandiõiguse tugevdamiseks ja Suzhou tööstuspargi intellektuaalomandiõiguse fondi halduseeskirjad.
b) Toetuse saamise kriteeriumid
(214)
Kava alusel võivad toetust saada üksnes Suzhou tööstuspargis asuvad äriühingud, mis on saanud arvutitarkvara autoriõiguse registreerimise tunnistuse ja integraallülituse kompositsiooni registreerimise tunnistuse ning nad toodavad tuntud kaubamärke.
c) Praktiline rakendamine
(215)
Abikõlblik äriühing peab patendi- või kaubamärgitaotluse toetuse saamiseks täitma taotlusvormi Suzho provintsi või kõrgema tasandi tuntud kaubamärgi toetuse saamiseks ning esitama selle tööstuspargi teadus- ja tehnikabüroole. Toetusi jagab Suzhou tööstuspark. Puudub teave tööstuspargi rahastamise kohta ning ka selle kohta, millisest riigiasutusest toetusraha pärit on.
d) Uurimise järeldused
(216)
Üks koostööd tegev eksportiv tootja sai kava alusel toetust. Komisjon märgib siiski, et koostööd tegev eksportiv tootja ei ole esitatud ühtegi asjakohast dokumenti (kavas osalemise taotlust ega otsust toetuse andmise kohta).
e) Järeldus
(217)
Seega tuleks kava pidada subsiidiumiks algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i ja artikli 3 lõike 2 tähenduses, sest toimus otsene rahaline ülekanne ning äriühingud sai seeläbi tulu.
(218)
Hiina RV valitsusel paluti esitada teave kõnealuse subsiidiumi saamise ja kasutamise kriteeriumide kohta, et määrata kindlaks, mil määral on juurdepääs subsiidiumidele avatud üksnes teatavate äriühingute jaoks, ja kas tegemist on algmääruse artikli 4 mõistes konkreetse subsiidiumiga. Hiina RV valitsus seda teavet ei esitanud. Pidades silmas algmääruse artikli 4 lõikes 5 esitatud nõuet, et konkreetsuse kindlakstegemine tuleb selgelt tõendada positiivse tõendusmaterjali põhjal, pidi komisjon oma järeldustes tuginema kättesaadavatele faktidele (nagu on märgitud eespool punktis 4.1) kooskõlas algmääruse artikliga 28.
(219)
Kõnealune subsiidiumikava on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses, sest juurdepääs sellele on tagatud vaid teatavatele äriühingutele. Kuna abikõlblikkuse kriteeriumide kohta puudub igasugune õiguslik või haldusteave, ei ole tõendeid, et subsiidiumi saamise kriteeriumid või tingimused on objektiivsed algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti b kohaselt.
(220)
Peale selle on subsiidiumikava konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 3 tähenduses, kuna õigusaktiga, mille alusel toetust andev asutus tegutseb, tagatakse juurdepääs sellele kavale üksnes kindlas geograafilises piirkonnas asuvatele ettevõtetele. Juurdepääs toetuskavale on tagatud üksnes Suzhou tööstuspargis asuvatele äriühingutele.
(221)
Seega tuleks seda subsiidiumi pidada tasakaalustatavaks.
f) Subsiidiumisumma arvutamine
(222)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti äriühingute tulust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Subsiidiumisumma (nimetaja) on jagatud koostööd tegeva eksportiva tootja kogu müügikäibele uurimisperioodi vältel, sest subsiidium ei sõltu eksporditegevusest ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(223)
Koostööd tegevate eksportivate tootjate suhtes kõnealuse kava raames uurimisperioodil kohaldatud subsiidiumimäär oli APP rühma osas väiksem kui 0,01 %.
- Kõrgtehnoloogilise tööstuse arengufondi toetus
a) Õiguslik alus
(224)
Hiina RV valitsus ega eksportivad tootjad ei esitanud teavet õigusliku aluse kohta. Kava näeb ette rahalise toetuse Suzhou tööstuspargi äriühingutele ning Hiina RV valitsuse andmetel on kava eesmärk kiirendada Suzhou tööstuspargi uuendamist ja ajakohastamist ning parandada pargi ettevõtete teadusuuringute taset.
b) Toetuse saamise kriteeriumid
(225)
Kava alusel võivad toetust saada üksnes Suzhou tööstuspargis asuvad äriühingud, mis täidavad mitmes arengukavas ettenähtud nõudeid ning mis tegelevad asjakohaste teadusprojektidega. Hiina RV valitsus esitas küll toetuskava kirjelduse, kuid ei saatnud asjaomaste arengukavade koopiaid.
c) Praktiline rakendamine
(226)
Toetust antakse äriühingutele, mis investeerivad tööstusparki ja taotlevad toetust konkreetsele tegevusele (teadus- ja arendustegevus, uute toodete toetus, intellektuaalomandi haldus, välisturu arendamine, projekti koordineerimine koostöös valitsusega, avaliku sektori tehnoloogiateenused). Toetusi jagab Suzhou tööstuspark. Puudub teave tööstuspargi rahastamise kohta ning ka selle kohta, millisest riigiasutusest toetusrahad pärit on.
d) Uurimise järeldused
(227)
Üks koostööd tegev eksportiv tootja sai kava alusel toetust.
e) Järeldus
(228)
Seega tuleks kava pidada subsiidiumiks algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i ja artikli 3 lõike 2 tähenduses, sest toimus otsene rahaline ülekanne ning äriühingud sai seeläbi tulu.
(229)
Hiina RV valitsusel paluti esitada teave kõnealuse subsiidiumi saamise ja kasutamise kriteeriumide kohta, et määrata kindlaks, mil määral on juurdepääs subsiidiumidele avatud üksnes teatavate äriühingute jaoks, ja kas tegemist on algmääruse artikli 4 mõistes konkreetse subsiidiumiga. Hiina RV valitsus seda teavet ei esitanud. Pidades silmas algmääruse artikli 4 lõikes 5 esitatud nõuet, et konkreetsuse kindlakstegemine tuleb selgelt tõendada positiivse tõendusmaterjali põhjal, pidi komisjon oma järeldustes tuginema kättesaadavatele faktidele (nagu on märgitud eespool punktis 4.1) kooskõlas algmääruse artikliga 28.
(230)
Subsiidiumikava on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses, sest juurdepääs sellele on tagatud vaid teatavatele äriühingutele. Kuna abikõlblikkuse kriteeriumide kohta puudub igasugune õiguslik või haldusteave, ei ole tõendeid, et subsiidiumi saamise kriteeriumid või tingimused on objektiivsed algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti b kohaselt.
(231)
Peale selle on subsiidiumikava konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 3 tähenduses, kuna õigusaktiga, mille alusel toetust andev asutus tegutseb, tagatakse juurdepääs sellele kavale üksnes kindlas geograafilises piirkonnas asuvatele ettevõtetele. Juurdepääs toetuskavale on tagatud üksnes Suzhou tööstuspargis asuvatele äriühingutele.
(232)
Seega tuleks subsiidiumi pidada tasakaalustatavaks.
f) Subsiidiumisumma arvutamine
(233)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti äriühingute tulust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Subsiidiumisumma (nimetaja) on jagatud koostööd tegeva eksportiva tootja kogu müügikäibele uurimisperioodi vältel, sest subsiidium ei sõltu eksporditegevusest ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(234)
Koostööd tegevate eksportivate tootjate suhtes kõnealuse kava raames uurimisperioodil kohaldatud subsiidiumimäär oli APP rühma osas 0,03 %.
- Suzhou tööstuspargi toetus majanduskasvu säilitamise eest
a) Õiguslik alus
(235)
Hiina RV valitsus ega eksportivad tootjad ei esitanud teavet õigusliku aluse kohta. Hiina RV valitsuse teatel on kava rakendamise aluseks Suzhou tööstuspargi arvamus sujuva, stabiilse ja kiire majanduskavu kohta ning kava eesmärk on tööstuse struktuuri ja väliskaubanduse arendamine.
b) Toetuse saamise kriteeriumid
(236)
Kava alusel saavad toetust üksnes Suzhou tööstuspargis asuvad äriühingud. Hiina ametiasutused ei ole selgelt sätestanud ühtegi abikõlblikkuse kriteeriumit. Toetuse saamiseks peab tööstuspargis asuva ettevõtte 2009. aasta eksporditulemus olema eelneva aasta tegelikust tulemusest parem.
c) Praktiline rakendamine
(237)
Hiina RV valitsuse kohaselt ei pea ettevõtted toetuse saamiseks taotlust esitama, kuid asjaomane koostööd teinud eksportiv tootja on siiski esitanud Suzhou tööstuspargi kõrgtehnoloogilise tööstuse arengufondi taotlusvormi. Hiina RV valitsuse teatel on toetuskava seotud ettevõtete eksporditegevusega ning äriühingud saavad suurenenud ekspordikoguse ja -väärtuse iga lisadollari eest kindla summa jüaane (RMB). RMB-stiimul sõltub toote ja mudeli tüübist. Toetusi jagab Suzhou tööstuspark. Puudub teave tööstuspargi rahastamise kohta ning ka selle kohta, millisest riigiasutusest toetusrahad pärit on.
d) Uurimise järeldused
(238)
Üks koostööd tegev eksportiv tootja sai kava alusel toetust.
e) Järeldus
(239)
Seega tuleks kava pidada subsiidiumiks algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i ja artikli 3 lõike 2 tähenduses, sest toimus otsene rahaline ülekanne ning äriühingud sai seeläbi tulu.
(240)
Hiina RV valitsusel paluti esitada teave kõnealuse subsiidiumi saamise ja kasutamise kriteeriumide kohta, et määrata kindlaks, mil määral on juurdepääs subsiidiumidele avatud üksnes teatavate äriühingute jaoks, ja kas tegemist on algmääruse artikli 4 mõistes konkreetse subsiidiumiga. Hiina RV valitsus seda teavet ei esitanud. Pidades silmas algmääruse artikli 4 lõikes 5 esitatud nõuet, et konkreetsuse kindlakstegemine tuleb selgelt tõendada positiivse tõendusmaterjali põhjal, pidi komisjon oma järeldustes tuginema kättesaadavatele faktidele (nagu on märgitud eespool punktis 4.1) kooskõlas algmääruse artikliga 28.
(241)
Subsiidiumikava on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 3 tähenduses, kuna õigusaktiga, mille alusel toetust andev asutus tegutseb, tagatakse juurdepääs sellele kavale üksnes kindlas geograafilises piirkonnas asuvatele ettevõtetele. Juurdepääs toetuskavale on tagatud üksnes Suzhou tööstuspargis asuvatele äriühingutele.
(242)
Seaduse kohaselt sõltub meetme kohaldamine eksporditegevusest ning seepärast peetakse meedet algmääruse artikli 4 lõike 4 punkti a kohaselt konkreetseks ja tasakaalustatavaks. Toetus on seotud eksporditegevusega ning arvutatakse selle põhjal, sest saadav toetus põhineb ekspordikoguse ja -väärtuse iga-aastasel kasvul.
(243)
Seega tuleks subsiidiumi pidada tasakaalustatavaks.
f) Subsiidiumisumma arvutamine
(244)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti äriühingute tulust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Subsiidiumisumma (nimetaja) on jagatud koostööd tegeva eksportiva tootja kogu ekspordikäibele uurimisperioodi vältel, sest subsiidium sõltub eksporditegevusest.
(245)
Koostööd tegevate eksportivate tootjate suhtes kõnealuse kava raames uurimisperioodil kohaldatud subsiidiumimäär oli APP rühma osas 0,05 %.
- Koostööd tegevate eksportivate tootjate teatatud kavad, mida ei ole hinnatud
(246)
Koostööd teinud eksportivad tootjad teatasid järgmistest energiasäästu ja keskkonnakaitsega seotud kavadest:
-
Jiangsu provintsis asuva Taihu järve veepuhastusmeetmete erifond;
-
Suzhou tööstuspargi energiasäästu erifond;
-
Suzhou omavalitsuse erifond enim reostust tekitavate ettevõtete heitmete vähendamiseks;
-
Vee kokkuhoiu ja heitkoguste vähendamise subsiidium;
-
Suzhou keskkonnakaitsebüroo keskkonnakaitsetoetus;
-
Shouguangi linna energiasäästu toetus.
(247)
Võttes arvesse toetussummade väiksust ei peetud nende kavade uurimist vajalikuks.
4.2.5. RIIKLIKUD KAUBATARNED JA TEENUSED TEGELIKUST MAKSUMUSEST VÄIKSEMA TASU EEST
i) Kaebuses nimetatud kavad, mida on hinnatud
- Maakasutusõiguse andmine
a) Õiguslik alus ja toetuse saamise kriteeriumid
(248)
Kaebuses väideti, et Hiina RV valitsus on andnud koostööd teinud eksportijatele maakasutusõiguse tegelikust maksumusest väiksema tasu eest. Vastuseks sellele väitele esitas Hiina RV valitsus maahaldusseaduse ja sätted riigi omandis oleva ehitusmaa kasutusõiguse andmise kohta pakkumiskutsete, enampakkumiste ja noteeringute tulemusena (nr 39, 28. september 2007). Hiina RV valitsus keeldus avaldamast teavet maakasutusõiguse tegelike hindade, maa hinna minimaalsete võrdlusaluste (mis väidetavalt on olemas), maa hinna minimaalsete võrdlusaluste hindamise ning ka meetodite kohta, mida rakendatakse juhul, kui riik sundvõõrandab maa endistelt omanikelt.
b) Praktiline rakendamine
(249)
Maahaldusõiguse artikli 2 kohaselt kuulub kogu maa riigile, sest kooskõlas Hiina konstitutsiooni ja asjaomaste õigussätetega on maa kollektiivne omanik hiina rahvas. Maad ei saa müüa, kuid vastavalt seadusele saab anda maakasutusõigust: riigi ametiasutused võivad õiguse anda pakkumiskutsete, noteeringute või enampakkumiste tulemusena.
c) Uurimise järeldused
(250)
Koostööd teinud eksportivad tootjad on esitanud andmeid nende kasutuses oleva maa kohta ja asjaomaseid maakasutusõiguse lepinguid/tunnistusi, kuid Hiina RV valitsus ei esitanud mingit teavet maakasutusõiguse hindade kohta.
d) Järeldus
(251)
Seega tuleks maakasutusõiguse andmist Hiina RV valitsuse poolt pidada subsiidiumiks algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii ja artikli 3 lõike 2 tähenduses, sest äriühingud said teenuse tarnest tulu. Nagu allpool põhjendustes 260-262 selgitatud, puudub Hiinas toimiv maamüügiturg ning välise võrdlusaluse põhjal on näha, et koostööd teinud eksportivate tootjate poolt makstud maakasutusõiguse hind on tavapärasest turuhinnast tunduvalt madalam.
(252)
Hiina RV valitsusel paluti esitada teave subsiidiumi saamise ja kasutamise kriteeriumide kohta, et määrata kindlaks, mil määral on juurdepääs subsiidiumidele avatud üksnes teatavate äriühingute jaoks, ja kas tegemist on konkreetse subsiidiumiga algmääruse artikli 4 tähenduses. Hiina RV valitsus seda teavet ei esitanud. Pidades silmas algmääruse artikli 4 lõikes 5 esitatud nõuet, et konkreetsuse kindlakstegemine tuleb selgelt tõendada positiivse tõendusmaterjali põhjal, pidi komisjon oma järeldustes tuginema kättesaadavatele faktidele kooskõlas algmääruse artikliga 28. Märgitakse, et artikli 28 lõikes 6 on sätestatud, et „kui huvitatud pool ei tee koostööd või teeb koostööd osaliselt ning kõnealust asjakohast informatsiooni seetõttu ei anta, võib tulemus olla kõnealusele osapoolele vähem soodne kui koostöö puhul”. Arvesse võeti järgmisi fakte:
(253)
Kaebuse esitaja esitatud tõendid konkreetsuse kohta.
(254)
Järeldused (vt põhjendusi 77 ja 78), mille kohaselt konkreetsed subsiidiumid suunati paberitööstusele konkreetse sektori jaoks ettenähtud kava, st paberitööstuse arengukava kohaselt. Eespool nimetatud arengukava artiklites 7-11 on sätestatud tööstusharu arendamise konkreetsed eeskirjad, milles on kindlaks määratud, milliseid paberitööstuse harusid riigi erinevatesse geograafilistesse piirkondadesse rajada.
(255)
Tõendid (vt põhjendus 76) selle kohta, et paberitööstus kuulub „soodustatavate tootmisharude” hulka (otsus nr 40).
(256)
Järeldused (vt põhjendused 260-262), mille kohaselt puudub Hiinas toimiv maamüügiturg.
(257)
Koostööd teinud eksportivate tootjate esitatud ja paralleelses dumpinguvastases uurimises kinnitust leidnud järeldused selle kohta, et maa anti nende käsutusse seoses nende paberitootmisprojektidega (8).
(258)
Eespool kirjeldatut silmas pidades ja arvestades asjaolu, et Hiina RV valitsus ei teinud koostööd, osutavad kättesaadavad tõendid sellele, et paberitootmisega tegelevatele äriühingutele antud subsiidiumid ei ole kõigile kättesaadavad ning on seetõttu algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a kohaselt konkreetsed. Kuna Hiina RV valitsus koostööd ei teinud, puuduvad tõendid selle kohta, et subsiidiumi saamise kriteeriumid või tingimused on objektiivsed algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti b kohaselt.
(259)
Seega tuleks subsiidiumi pidada tasakaalustatavaks.
e) Subsiidiumisumma arvutamine
(260)
Seega tuleks teha järeldus, et maakasutusõiguse olukord Hiinas ei sõltu turusuundumustest. Hiinas puudub tõepoolest igasugune eraomanduslik võrdlusalus. Seepärast ei ole kulude või hindade kohandamine Hiinas võimalik. Sellises olukorras järeldatakse, et Hiinas puudub vastav turg ning kooskõlas algmääruse artikli 6 lõike d punktiga ii on põhjendatud välise võrdlusaluse kasutamine saadud hüvede suuruse mõõtmiseks. Kuna Hiina RV valitsus ei teinud koostööd ega esitanud ühtegi ettepanekut välise võrdlusaluse kohta, pidi komisjon asjakohase välise võrdlusaluse kindlaksmääramiseks kasutama kättesaadavaid fakte. Sellega seoses peetakse asjakohaseks kasutada sobiva võrdlusalusena Taiwani, Penghu, Kinmeni ja Matsu omaette tolliterritooriumilt (Hiina Taipei) (edaspidi „Taiwan”) pärit andmeid.
(261)
Komisjoni arvates sobivad maa hinnad Taiwanis kõige paremini Hiina nende piirkondade iseloomustamiseks, kus koostööd teinud eksportivad tootjad tegutsevad. Kõik eksportivad tootjad asuvad Hiina idaosas Shanghaid ümbritsevates suure elanikkonna tihedusega ja kõrge SKPga provintsides. Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti äriühingute tulust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Äriühingute tulu arvutamisel võeti arvesse iga äriühingu poolt maakasutusõiguse eest makstud summa ja Taiwani võrdlushinna alusel normaalselt makstava summa erinevust.
(262)
Arvutuste tegemisel kasutas komisjon Taiwani puhul kindlakstehtud keskmist maa ruutmeetri hinda, mida korrigeeriti vastavalt vääringu odavnemisele alates asjaomaste maakasutusõiguse lepingute alguskuupäevadest. Tööstusmaa hinda käsitlev teave saadi Taiwani majandusministeeriumi tööstuse osakonna veebisaidilt. Vääringu odavnemise arvutustes võeti aluseks inflatsiooni määr Taiwanil (IMFi 2009. aasta aruande „World Economic Outlook” (Maailma majanduse väljavaade) andmed). Kooskõlas algmääruse artikli 7 lõikega 3 on subsiidiumisumma (nimetaja) jaotatud uurimisperioodile, kasutades maakasutusõiguse tavapärast kasutusaega Hiinas tööstusmaa puhul, st 50 aastat. See summa on seejärel jagatud koostööd teinud eksportivate tootjate kogu müügikäibele uurimisperioodi vältel, sest subsiidium ei sõltu eksporditegevusest ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(263)
Koostööd tegevate eksportivate tootjate suhtes kõnealuse kava raames uurimisperioodil kohaldatud subsiidiumimäär oli APP äriühingute rühma osas 2,81 % ja Chenmingi rühma osas 0,69 %.
ii) Kaebuses nimetatud kavad, mida ei ole hinnatud
- Elektritarned
(264)
Tehti kindlaks, et koostööd teinud eksportivad tootjad ei saanud uurimisperioodi ajal kõnealuse kava alusel toetust. Seega puudus vajadus hinnata, kas kava on tasakaalustatav või mitte.
- Paberitööstuse kemikaalide tarned
(265)
Tehti kindlaks, et koostööd teinud eksportivad tootjad ei saanud uurimisperioodi ajal kõnealuse kava alusel toetust. Seega puudus vajadus hinnata, kas kava on tasakaalustatav või mitte.
4.3. HUVITATUD ISIKUTE MÄRKUSED SUBSIDEERIMISE KOHTA
4.3.1. SISSEJUHATUS
(266)
Hiina RV valitsus, kaks koostööd teinud eksportivate tootjate rühma (APP ja Chenming) ning ELi tootjate nimel kaebuse esitaja esitasid pärast lõplike järelduste avaldamist märkused.
(267)
ELi tootjate nimel kaebuse esitaja toetas komisjon järeldusi.
(268)
Hiina RV valitsus, APP ja Chenming vaidlustasid komisjoni järeldused. Väiteid, mida on lõplikes järeldustes juba täielikult käsitletud, siin ei korrata.
4.3.2. VÄITED KAHEKORDSE HEASTAMISMEETME KOHTA
(269)
Hiina RV valitsus väitis, et tasakaalustusmeetmete ettepaneku tulemuseks on kahekordsed heastamismeetmed. Väideti, et tavapäraselt määratakse ELi Hiinat käsitlevates dumpinguvastastes uurimistes normaalväärtus kindlaks turumajanduslike kolmandate riikide tootjatelt saadud andmete põhjal. Seega moodustaksid tasakaalustavad tollimaksud sellises olukorras kahekordse heastamismeetme sama probleemi lahendamiseks, kuna dumpinguvastased tollimaksud tegelikult juba korvavad kõik Hiina äriühingutele väidetavalt antavad subsiidiumid.
(270)
APP väitis, et kui normaalväärtus arvutatakse võrdlusriigi omamaise müügi põhjal, viib turumajandusliku kohtlemise taotluse tagasilükkamine ja subsideerimata normaalväärtuse kasutamine selleni, et tollimaks suureneb subsiidiumisumma võrra ja subsiidiume arvestatakse kaks korda.
(271)
Hiina RV valitsus väitis, et samu väidetavaid moonutusi on juba paralleelses dumpinguvastases menetluses käsitletud. Lisaks väitis Hiina RV valitsus, et komisjoni praktika on vastuolus ELi ja WTO eeskirjadega ning komisjon peaks kas lõpetama tasakaalustavate tollimaksude menetluse või tagama paralleelses dumpinguvastases menetluses koostööd teinud eksportivatele tootjatele turumajandusliku kohtlemise. Peale selle ei olnud Hiina RV valitsus nõus komisjoni väitega, et kahekordset arvestust ei toimu, kuna kahjumarginaal on dumpingumarginaalist madalam. Lõpetuseks väitis Hiina valitus, et WTO apellatsioonikogu otsuse põhjal USA ja Hiina Rahvavabariigi vaidluses DS379 (9) tuleks käesolev menetlus kahekordse heastamismeetme tõttu lõpetada.
(272)
Need väited tuli tagasi lükata. Sellega seoses märgitakse, et kahekordne heastamismeede ei ole kõnealustes menetlustes oluline. Mitteturumajandusliku riigi puhul võib dumpinguvastaste ja tasakaalustavate tollimaksude samaaegse kehtestamise tulemuseks olla võimalik „kahekordne heastamismeede” ainult juhul, kui dumpingumarginaal ja subsiidiumisumma kumuleeruvad, st kui kahe erinevat tüüpi tollimaksu kogusumma ületab dumpingumarginaalist ja subsiidiumisummast kõrgeima. Nagu allpool selgitatakse, käesoleval juhul sellist olukorda ei ole.
(273)
Esiteks märgitakse, et EL kohaldab sama toote suhtes dumpinguvastaste ja tasakaalustavate tollimaksude kehtestamise korral väiksema tollimaksu reeglit. Teisisõnu määrab komisjon ELi uurimistes kindlaks dumpingu, subsideerimise ja liidu tootmisharule tekitatud kahju taseme. Tollimaksumäär ei saa kunagi olla suurem kui kahjumarginaal, ning praegusel juhul on kahjumarginaal mõlema menetluse puhul samal tasemel. Paralleelses dumpinguvastases menetluses tegi komisjon kindlaks, et dumpingumarginaal on kahjumarginaalist oluliselt suurem. Kooskõlas väiksema tollimaksu reegliga tegi komisjon ettepaneku rakendada kahjumarginaalil põhinevaid meetmeid (vt nõukogu 6. mai 2011 rakendusmäärus (EL) nr 451/2011, millega kehtestatakse Hiina Rahvavabariigist pärit kaetud kvaliteetpaberi impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks ning nõutakse lõplikult sisse selle suhtes kehtestatud ajutine tollimaks (10). Seega ei paku käesolevas subsiidiumivastases uurimises kindlakstehtud subsiidiumimarginaal liidu tootmisharule mingit täiendavat kaitset võrreldes dumpingumarginaaliga, sest dumpinguvastane tollimaks on juba kahjumarginaaliga piiratud. Seega ei teki nendes kahes paralleelses menetluses tollimaksude kattuvust ega kumulatsiooni ning isegi juhul, kui oletada, et kahekordne heastamismeede on võimalik (nagu kirjeldatud eespool põhjenduses 269), ei ole seaduse alusel nõuet dumpingut subsiidiumiga korvata. Dumpinguvastases menetluses kindlakstehtud dumpingu- ja kahjumarginaali erinevus oli palju suurem kui käesolevas menetluses kindlakstehtud subsiidiumisummad. Lisaks tuleb tähelepanu juhtida selle, et tegelikult makstavate tollimaksude puhul on komisjonil tavaks rakendada esimesena tasakaalustavate tollimaksude menetluse tulemusena saadud tollimaksu. Kui eespool nimetatud tollimaksu taseme ja kahjumarginaali vahel on lõhe, võib selle korvata dumpinguvastasest uurimisest saadud tollimaksuga. See ei tähenda siiski kahekordset arvestust, sest tollimaksude kogusumma on põhjendatud juba üksnes dumpinguvastase uurimise tulemusena.
(274)
Teiseks tuleb märkida, et Hiina RV valitsuse esitatud lahendid ei ole õigusaktidega kooskõlas, sest: i) uurimise käigus tehti kindlaks selliste tasakaalustavate subsiidiumide esinemine, mis tekitavad kahju liidu tootmisharule ning meetmete rakendamine oleks liidu tootmisharu huvides - seega ei saa neid menetlusi lõpetada; ii) kõik Hiina huvitatud isikud ei taotlenud paralleelses dumpinguvastases uurimises turumajanduslikku kohtlemist; iii) turumajanduslikku kohtlemist ei saa kohaldada automaatselt, ilma et seda oleks taotletud ning iv) turumajandusliku kohtlemise kohaldamisest keelduti nende äriühingute puhul, millel esines tõsiseid puudujääke dumpinguvastase algmääruse artikli 2 lõike 7 punkti c kriteeriumide 1, 2 ja 3 täitmisel.
4.3.3. VÄITED NEGATIIVSETE JÄRELDUSTE KASUTAMISE KOHTA
(275)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon tegi ebapiisava koostöö tulemusena seadusevastaselt negatiivseid järeldusi. Sellega seoses osutavad nad algmääruse artikli 28 lõikele 6, kus muu hulgas märgitakse, et kui huvitatud pool ei tee koostööd või teeb koostööd osaliselt, võib tulemus olla kõnealusele osapoolele vähem soodne kui koostöö puhul. Hiina RV valitsuse kohaselt on negatiivsete järelduste tegemine vastuolus subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 12 lõikega 7 ning WTO dumpinguvastase lepingu II lisaga.
(276)
Sellega seoses märgitakse, et Hiina RV valitsuse arusaam algmääruse artikli 28 lõikest 6 ei ole põhjendatud. Komisjon ei rakendanud Hiina RV valitsuse suhtes mingeid „negatiivseid järeldusi”, st komisjon ei valinud meelega ebasoodsamat tulemust asjaomaste eksportijate jaoks ega otsinud võimalust rakendada karistusmeetmeid olemasolevate subsiidiumide suhtes või tasakaalustavate tollimaksude osas. Uurimist korraldava ametiasutusena palus komisjon Hiina RV valitsusel esitada teavet mõistliku tähtaja jooksul. Hiina RV valitsus siiski uurimise jaoks vajalikku teavet (nt arengukavade koopiad, teave pankade kohta, pankade hinnangud laenude andmisele koostööd teinud eksportivatele tootjatele, maakasutusõiguse hinnakujundus) ei esitanud. Sellises olukorras pidi komisjon kasutama algmääruse artikli 28 sätteid kättesaadavate faktide kohta, et jõuda representatiivse järelduseni. Oluline on rõhutada, et seda ei tehtud karistusmeetmete rakendamisega Hiina RV valitsuse suhtes. Näiteks ei jätnud komisjon välja maakasutusõigust käsitlevat teavet, pigem ei esitanud Hiina RV valitsus kogu nõutavat teavet maakasutusõiguse hinnakujunduse kohta. Samamoodi ei kohaldanud komisjon Hiina RV valitsuse suhtes negatiivseid järeldusi kaetud paberi tööstusele antud sooduslaenude osas, vaid pidi ise leidma puuduva teabe (arengukavad, pankade roll, pankade laenupoliitika koostööd teinud eksportivate tootjate suhtes), kuna Hiina RV valitsus seda teavet lihtsalt ei esitanud. Seega kasutas komisjon mis tahes teavet, mida Hiina RV valitsus esitas. Kui esitatud teave ei olnud piisav või leiti, et sellel puudub tõendusjõud, pidi komisjon seda järelduste tegemiseks täiendama muude asjakohaste andmetega. Ei saa välistada, et mõnel juhul oli tulemus Hiina RV valitsuse jaoks vähem soodne kui see oleks olnud täieliku koostöö korral, kuid selline tulemus ei olnud komisjoni eesmärk.
(277)
Komisjoni lähenemisviis käesolevas menetluses on vastupidine sellele, kuidas WTO vaekogud on kohaldanud subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu V lisa 7. peatüki kohast mõistet „negatiivsed järeldused”. Näiteks kohaldas EÜ õhusõidukite vaekogu (EC-Aircraft panel) negatiivseid järeldusi Hispaania teadus- ja arendustegevuse programmi „Profit” suhtes kahel korral, kui Euroopa Liit esitas ebapiisavat teavet. Vaekogu jättis ELi esitatud teabe arvesse võtmata nii rahastamissumma suuruse kui ka de facto konkreetsuse osas ja asendas oma järeldused kaebuse esitaja (USA) poolt pakutud lahendusega (11). Käesolevas uurimises nii ei toimitud, komisjon ei jätnud arvestamata ühtegi Hiina RV valitsuse esitatud fakti ega asendanud järeldust lihtsalt kaebuse esitaja pakutud lahendusega, vaid kasutas pigem kogu kättesaadavat teavet, et otsusele jõuda. Eespool kirjeldatut arvesse võttes tehakse järeldus, et need väited tuleb tagasi lükata.
(278)
Kuna komisjon ei kasutanud Hiina RV valitsuse ega ühegi eksportija suhtes negatiivseid järeldusi, on täiesti põhjendamatu väide, et negatiivsete järelduste kohaldamine valitsuse suhtes on WTO õigussätetega vastuolus.
(279)
Väide tuli tagasi lükata, kuna see ei ole ühegi faktiga põhjendatud. Komisjon teavitas Hiina RV valitsust artikli 28 sätetest ja juhtudest, kui neid sätteid kohaldatakse, esimeses seoses käesoleva menetluse alustamisega Hiina RV valitsusele saadetud kirjas ning samuti viimases kirjas, mille Hiina RV valitsus sai enne kohapealset kontrollkäiku. Peale selle anti Hiina RV valitsusele teada koostööst hoidumise tagajärgedest (vt eespool põhjendus 59).
(280)
Lisaks väitis Hiina RV valitsus, et komisjon ei palunud kordagi kohtumise korraldamist riiklike pankadega.
(281)
See väide lükati tagasi. Sellega seoses märgitakse, et komisjon palus Hiina RV valitsuse otsest osalust kohtumiste korraldamiseks nende pankadega, mis olid andnud laenu koostööd teinud eksportivatele tootjatele. Sel eesmärgil anti Hiina RV valitsusele üle nende pankade nimekiri, mis olid selliseid laene andnud. Lisaks paluti Hiina RV valitsusel tagada, et arengupankade ja muude finantsinstitutsioonide esindajad viibiksid Hiina RV valitsuse valdustesse tehtavatel kontrollkäikudel juures, et vastata küsimustiku neile suunatud küsimustele. Hiina RV valitsus ei täitnud ühtegi eespool nimetatud palvet.
(282)
Hiina RV valitsus väitis, et negatiivsete järelduste kasutamine ei ole käesoleval juhul põhjendatud, sest valitsus andis oma parima, et neile kättesaadavat teavet edastada. Hiina RV valitsus väitis, et pangad on selles menetluses kolmandad isikud ja mitte huvitatud isikud subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 12 lõike 9 tähenduses ning seega puudub neil kohustus koostööd teha. Peale selle väideti, et komisjon käitus omavoliliselt ja tema tegevus ei olnud kooskõlas WTO eeskirjadega, kuna Hiina RV valitsus esitas piisavalt teavet pangalaenude ja maakasutusõiguse kohta.
(283)
Need väited tuli tagasi lükata. Sellega seoses märgitakse, et komisjon ei kohaldanud Hiina RV valitsuse suhtes negatiivseid järeldusi. Nagu eespool põhjenduses 276 tõdetakse, kasutas komisjon kogu Hiina RV valitsuse esitatud teavet, kuid kuna olulised andmed olid puudu, tuli seda teavet täiendada muudest allikatest saadud andmetega, et jõuda representatiivse järelduseni.
(284)
Huvitatud isikute kohta esitatud väite osas märgitakse, et subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 12 lõikes 9 on sõnaselgelt öeldud, et ka muid kui selles nimetatud kodu- ja välismaiseid isikuid võib kaasata huvitatud isikutena. Käesolevas menetluses palus komisjon kaebuse põhjal teavet kaetud paberi tööstusele antud sooduslaenude kohta. Selline teave on otseselt seotud pankadega, mis kuuluvad suuremas osas riigi omandisse. Sellest teavitati nii koostööd teinud eksportivaid tootjaid kui ka Hiina RV valitsust. Kuna pangalaenude kohta lihtsalt ei esitatud piisavalt teavet, oli komisjon sunnitud kasutama kättesaadavaid fakte kooskõlas algmääruse artikliga 28.
4.3.4. VÄITED PARIMA KÄTTESAADAVA TEABE KASUTAMISE KOHTA
(285)
APP väitis, et komisjonil ei ole õigust tagasi lükata teavet, mis ei ole igas mõttes ideaalne, kui teabe esitanud huvitatud isik on tegutsenud oma parimate võimaluste kohaselt. Lisaks väitis APP, et isegi juhul, kui isik ei teinud koostööd oma parimate võimaluste kohaselt, peab komisjon kättesaadavaid fakte kasutades võtma arvesse kõiki huvitatud isiku esitatud põhjendatud fakte ka siis, kui need faktid ei moodusta kogu isikult küsitud täielikku teavet. Seega on komisjonil nii algmääruse kui ka subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu kohaselt kohustus sellist teavet mitte tagasi lükata.
(286)
Hiina RV valitsus väitis, et toetumine kättesaadavatele faktidele on lubamatu, kui huvitatud osapool või huvitatud isik on tõendanud, et ta tegutses oma parimate võimaluste kohaselt ning esitas teavet, mis on kontrollitav ja korrektselt esitatud uurimises kasutamiseks, edastatud õigeaegselt ning uurimist korraldava ametiasutuse nõutud vahendil või arvutikeeles.
(287)
Praegusel juhul ei olnud tegemist sellise olukorraga. Sellega seoses märgitakse, et komisjon toetus kooskõlas algmääruse artikliga 28 ning subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 12 lõikega 7 kättesaadavatele faktidele seepärast, et Hiina RV valitsus ja koostööd teinud eksportivad tootjad ei esitanud hoolimata korduvatest palvetest teavet, mida peeti vajalikuks selleks, et jõuda uurimise põhjal representatiivse järelduseni. Komisjon pidi leidma lahenduse põhiprobleemile, millega ta uurimist korraldava ametiasutusena silmitsi seisis - Hiina RV valitsus ei võimaldanud juurdepääsu järgmisele teabele ega edastanud seda: arengukavad, pankade roll, krediidiriski hindamine koostööd teinud eksportijatele antud laenude puhul, maakasutusõiguse hinnakujundus või mitme uuritud toetuskavaga seotud õigusdokumendid. Lisaks ei esitanud ka koostööd teinud eksportivad tootjad teavet Hiina pankade antud laenude kohta. Seega ei vastanud Hiina RV valitsuse ja koostööd teinud eksportivate tootjate koostöö tase WTO apellatsioonikogu normile, mille ta kehtestas juhtumi „USA - Teatavate Jaapanist pärit kuumvaltsitud terasetoodete suhtes kehtestatud dumpinguvastased meetmed” puhul ning milles tehti järeldus, et huvitatud isiku puhul nõutav koostöötase peab olema kõrge ning huvitatud isik peab tegutsema oma parimate võimaluste kohaselt (12). Komisjoni ei saa aru, miks ei olnud Hiina RV valitsusel ega eksportivatel tootjatel võimalik hankida puuduvaid dokumente - Hiina RV valitsus ja eksportivad tootjad ei esitanud selleks ühtegi usutavat põhjendust. Peale selle väitis Hiina RV valitsus, et parima kättesaadava teabe kasutamise tingimused ei olnud täidetud ning Hiina RV valitsus ei esitanud teatavat teavet lihtsalt seepärast, et sellist teavet ei olnud olemas, see ei olnud enam asjakohane või kättesaadav, seda ei olnud küsimustikus nõutud või ei küsitud seda enne kontrollkäiku.
(288)
See väide tuli tagasi lükata. Sellega seoses märgitakse, et nagu subsideerimist käsitlevas punktis (vt põhjendused 64 kuni 73) kirjeldatud, oli kättesaadavate faktide kasutamine komisjoni kui uurimist korraldava ametiasutuse jaoks ainuke võimalus representatiivse järelduse tegemiseks. Küsitud teabe tüübi osas meenutatakse, et komisjon palus olemasolevat teavet (nt teave arengukavade kohta, pankade roll, krediidiriski hindamine koostööd teinud eksportijatele antud laenude puhul, maakasutusõiguse hinnakujundus või mitme uuritud toetuskavaga seotud õigusdokumendid) ning andis pärast menetluse algatamist Hiina RV valitsusele mitmel korral võimaluse seda teavet esitada.
(289)
Lisaks selle tuleb rõhutada, et uurimist korraldava ametiasutusena pidi komisjon uurima kaebuses esitatud väiteid, mille kohta oli esitatud piisavalt tõendeid uurimise algatamiseks (nt viisaastakuplaanide ja tööstuspoliitika kasutamine sooduslaenude andmiseks kaetud paberi tööstusele, pankade kui riigiasutuste roll, otseste/kaudsete maksu- ja toetuskavade olemasolu), ning seega paluti Hiina RV valitsusel kui huvitatud isikul edastada kogu vajalikuks peetav teave. Hiina RV valitsus lähenes asjale siiski teisiti ning sisuliselt võttis endale uuriva ametiasutuse rolli. Hiina RV valitsus tahtis ise otsustada, millist teavet pidada asjakohaseks ning edastas üksnes selle teabe, mida ta pidas asjakohaseks, andmata uurivale ametiasutusele võimalust asja kontrollida. Seda illustreerib suurepäraselt Hiina RV valitsuse lähenemine riigi omandis olevate pankade küsimusele (vt eespool põhjendus 282).
Hiina RV valitsuse väitel olid need pangad „kolmandad isikud”. Kaebuse esitaja oli siiski esitanud piisavalt tõendeid selle kohta, et tegemist oli riigiasutustega ning seega oli komisjonil õigus paluda Hiina RV valitsuselt teavet nende tegevuse kohta. Vastuseks sellele võttis Hiina RV valitsus endale õiguse otsustada, et nende pankade puhul ei ole tegemist riigiasutustega ning keeldus igasuguse teabe esitamisest nende kohta. Sellise otsuse tegemise õigus kuulub siiski uurimist korraldavale ametiasutusele ehk komisjonile ja mitte Hiina RV valitsusele. Selline tegevus ei ole kindlasti kooskõlas WTO vaidluste lahendamise praktikaga, mille järgi peavad huvitatud isikud tegutsema oma parimate võimaluste kohaselt. On raske ette kujutada, kuidas selline käitumine sobib kokku WTO apellatsioonikogu järeldusega juhtumi „USA - Teatavate Jaapanist pärit kuumvaltsitud terasetoodete suhtes kehtestatud dumpinguvastased meetmed” puhul, mille kohaselt „koostöö on protsess, mis eeldab osapoolte ühist jõupingutust ühise eesmärgi nimel” (13). Peale selle tuleb märkida, et komisjon andis kõikidele huvitatud isikutele küllaldaselt aega nõutava teabe edastamiseks ning viis uurimise läbi kooskõlas subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu VI lisa sätetega, milles on ette nähtud kohapealseid kontrollkäike käsitlevad eeskirjad, mille kohaselt võib muu hulgas kohapeal taotleda täiendavate üksikasjade esitamist, võttes arvesse varasemat teavet.
(290)
Hiina RV valitsus väitis, et küsitud arengukavad on suuremahulised, sisaldavad 282 000 lehekülge ning seega tooks nende tõlkimine kaasa põhjendamatu lisakoormuse. Peale selle väitis Hiina RV valitsus, et ei ole teadlik arengukavadest tehtud sõltumatutest tõlgetest ning et USA menetluse puhul riiklike viisaastakuplaane ei esitatud.
(291)
See väide tuli tagasi lükata. Eespool põhjenduses 65 nimetatud arengukavad, mille Hiina RV valitsus hiinakeelsena esitas, moodustasid kokku vähem kui 300 lehekülge. Väide 282 000 lehekülje kohta ei leia Hiina RV valitsuse poolt ametlikult esitatud dokumentides kinnitust. Väide on siiski murettekitav, sest võib viidata veelgi olulisemale valitsuse sekkumisele, kui käesolevas uurimises ja paralleelses dumpinguvastases uurimises on kindlaks tehtud. Arengukavadest tehtud sõltumatute tõlgete osas tuleb märkida, et komisjon sai need dokumendid muudelt huvitatud isikutelt ning kasutas tõlgitud arengukavasid saadud mahus ka käesolevas uurimises. Lõpetuseks tuleks selgitada, et komisjon ei soovinud väita nagu oleks Hiina RV valitsus USA menetluse jaoks arengukavad esitanud. Eespool põhjenduses 66 märgitakse ainult, et sellekohane tõlgitud teave on ilmselt olemas.
4.3.5. VÄITED SELLISE TEABE KASUTAMISE KOHTA, MIS EI OLE IGATI TÄIUSLIK
(292)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon peab enne parima kättesaadava teabe kasutamist teostama algmääruse artikli 28 lõikega 3 ette nähtud analüüsi ja otsustama, kas seal sätestatud konkreetsed tingimused on täidetud.
(293)
Sellega seoses märgitakse, et komisjon toetus vastavalt algmääruse artikli 28 sätetele kättesaadavatele faktidele, kuna artikli 28 lõikes 3 sätestatud konkreetsed tingimused ei olnud täidetud. Nagu eespool selgitatud, esitas Hiina RV valitsus kas puudulikku teavet või mitmel juhul ei esitanud üldse küsitud teavet. Tuleb meenutada, et arengukavade kohta teavet kas ei esitatud üldse või esitati osaliselt, teave pankade rolli kohta ei olnud täielik või ammendav, koostööd teinud eksportijatele antud laenude krediidiriski hinnangut ei esitatud, teavet maakasutusõiguse hinnakujunduse kohta ei esitatud, lisaks ei esitatud ka mitmeid teatavate maksu- ja toetuskavadega seotud õigusdokumente. Arvestades teabe lünklikkust või selle puudumist, puudus komisjonil võimalus teatavat esitatud teavet kontrollida. Eespool kirjeldatu põhjal ei saanud arvata, et Hiina RV valitsus tegutses oma parimate võimaluste kohaselt, ning võttes arvesse põhjendamatuid raskusi mõistlikult täpse järelduseni jõudmiseks, oli komisjon sunnitud kasutama kättesaadavaid fakte.
(294)
Hiina RV valitsus väitis veel, et komisjon oleks pidanud parima kättesaadava teabena kasutama Hiina RV valitsuse poolt juba esitatud teavet.
(295)
Sellega seoses märgitakse, et komisjon kasutas representatiivse järelduseni jõudmiseks kogu huvitatud isikute esitatud teavet (sh ka kõiki Hiina RV valitsuse esitatud andmeid) ning ka teavet, mis leiti avalikult kättesaadavatest allikatest.
(296)
Laenude osas väideti, et kuna puudus konkreetsete pankade teave laenudega kaasneva krediidiriski hindamise kohta, oleks komisjon pidanud toetuma Hiina keskpanga ja panganduse korralduskomisjoni selgitustele ning kommertspankade aastaaruannetele.
(297)
See väide tuli tagasi lükata. Sellega seoses märgitakse, et pangad ei esitanud vajalikku teavet, kuigi seda neilt selgesõnaliselt paluti. Hiina keskpanga ja panganduse korralduskomisjoni esitatud teave oli väga üldist laadi ning ei olnud mingil viisil otseselt seotud koostööd teinud eksportivatele tootjatele antud laenudega. Hiina RV valitsus esitas mitu kommertspankade aastaaruannet (mõni neist oli üksnes hiinakeelne) ja väitis, et kommertspangad teevad oma äritegevust käsitlevad otsused seaduse alusel ise ilma igasuguse välise sekkumiseta. Need on siiski ainult väited ning nende alusel ei ole võimalik kontrollida kas ja kuidas pangad koostööd teinud eksportivatele tootjatele laenu andes krediidiriski hindasid; lisaks tuleb neid väited vaadelda koos uurimise käigus ilmnenud konkreetsete juhtudega, kui äriühingud said ilmselgelt laenu, ilma et nende krediidiriski oleks hinnatud.
(298)
Maakasutusõiguse osas väideti, et komisjon oleks pidanud kasutama Hiina RV valitsuse esitatud teavet, mis Hiina RV valitsuse väitel osutab toimiva turu olemasolule. Hiina RV valitsus kinnitas, et komisjoni küsitud teave maakasutusõiguse miinimumhindade kohta on väga suuremahuline ning küsimustikus ega enne kontrollkäike seda ei nõutud.
(299)
See väide tuli tagasi lükata. Sellega seoses märgitakse, et ilma maakasutusõiguse hinnakujundust käsitleva teabeta ei saa teha mingeid järeldusi toimiva ning nõudlust ja pakkumist kajastava maakasutus/maamüügituru kohta Hiinas. Lisaks märgitakse, et komisjon andis Hiina RV valitsusele küllaldaselt aega sellise teabe esitamiseks nende piirkondade kohta, kus koostööd teinud eksportivad tootjad tegutsesid, kuid Hiina RV valitsus ei esitanud selle kohta ainsatki arvu. Komisjon järgis igal juhul subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu VI lisa sätteid, milles on ette nähtud kohapealseid kontrollkäike käsitlevad eeskirjad, mille kohaselt võib muu hulgas kohapeal taotleda täiendavate üksikasjade esitamist, võttes arvesse varasemat teavet.
4.3.6. VÄITED RIIGIASUTUSTE MÄÄRATLUSE KOHTA
(300)
Hiina RV valitsus väitis, et riigi omandisse kuulumise alusel ei ole mõistlik järeldada, et panga või asutuse näol on tegemist riigiasutusega ning et sellise analüüsi tarbeks oleks komisjon pidanud kasutama ELi riigiabi eeskirju. Lisaks nõudis Hiina RV valitsus, et võttes riigiasutuse määratluse osas aluseks WTO apellatsioonikogu otsuse USA ja Hiina Rahvavabariigi vaidluses DS379, tuleks käesolev menetlus lõpetada.
(301)
See väide tuli tagasi lükata. Sellega seoses märgitakse, et komisjon on eespool põhjenduses 90 selgitanud riigiasutuse määratlust. Kõnealune määratlus on kooskõlas subsiidiumivastast menetlust käsitleva WTO vaidluste lahendamise praktikaga, sh ka eespool nimetatud apellatsioonikogu aruandega. Seega ei ole põhjust eristuda üldiselt heakskiidetud praktikast ja kasutada muud võrdlusalust (st ELi riigiabi eeskirju), mis kehtib hoopis erineva õigusvaldkonna kohta. Tuleb märkida, et riigiabiõigust kohaldatakse täiesti erinevas kontekstis; selle eesmärk ei ole reguleerida rahvusvahelist kaubavahetust, vaid täiendada ühisturgu. Seega puudub õiguslik või faktiline alus kinnitamaks väidet, mille kohaselt tuleks käesolev menetlus lõpetada.
4.3.7. KAETUD KVALITEETPABERI TÖÖSTUSELE ANTAV SOODUSLAEN
(302)
Kaetud kvaliteetpaberi tööstusele antavate sooduslaenude osas väitis Hiina RV valitsus, et komisjon ei esitanud piisavalt tõendeid konkreetse subsideerimise kohta nagu on nõutud subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 2 lõike 1 punktis a ja algmääruse artikli 4 lõike 2 punktis a. Hiina RV valitsus väitis, et komisjoni analüüs ei täinud eesmärki teha de jure kindlaks väidetava subsideerimise konkreetsus.
(303)
Kaks koostööd teinud eksportivat tootjat väitsid samuti, et Hiina riigiomandis olevate pankade antud laenud ei olnud konkreetsed subsiidiumid.
(304)
Need väited tuli tagasi lükata. Sellega seoses tuleb meenutada, et konkreetsus määrati kindlaks kogu esitatud teabe, sh Hiina RV valitsuse esitatud teabe põhjal, nagu on selgitatud eespool põhjenduses 92. See teave kinnitab de jure konkreetsuse olemasolu kooskõlas subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 2 lõike 1 punktiga a ja algmääruse artikli 4 lõike 2 punktiga a.
(305)
Lisaks väitis Hiina RV valitsus, et komisjon ei esitanud otseseid tõendeid subsideerimise kohta vastavalt subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 2 lõikele 4 ja algmääruse artikli 4 lõikele 5, kuna komisjoni kasutatud tõendusmaterjali ei saa pidada otseseks, sest see ei ole positiivne, objektiivne, kontrollitav ega veenev.
(306)
See väide tuli tagasi lükata. Sellega seoses märgitakse, et põhjenduses 92 kirjeldatud faktid on otsene tõendusmaterjal konkreetsuse kohta (sektori arengukava abil tagatud konkreetsed subsiidiumid, paberitööstuse soodusarendamine, kommertspankade ja Hiina riikliku planeerimissüsteemi roll ning äriühingute kõrge krediidireiting nende suhtes kehtivate konkreetsete arengukavade tõttu). Tegemist on positiivse teabega, kuna see on selge, objektiivne ja veenev. Teave on pärit mitmest allikast, see on saadud huvitatud isikutelt või leitud avalikult kättesaadava teabe hulgast.
(307)
Paberitööstuse 2007. aasta arengukava osas väideti, et seal ei ole paberitööstuse jaoks ette nähtud konkreetseid subsiidiume ega sooduskohtlemist. Hiina RV valitsuse sõnul on arengukava selle sätte puhul, mille kohaselt ei või finantsinstitutsioonid anda laenu projektidele, mis on kava nõuetega vastuolus, ainus eesmärk kõrvaldada projektid, mis põhjustavad olulist saastet.
(308)
See väide tuli tagasi lükata. Sellega seoses märgitakse, et paberitööstuse 2007. aasta arengukavas kasutatud sõnastus, nagu eespool põhjenduses 77 üksikasjalikult kirjeldatud, ei jäta kahtlust paberitööstuse konkreetsete subsiidiumide ja sooduskohtlemise osas. Asjaomaste tekstide sõnakasutus ei toeta väidet selle kohta, et finantsinstitutsioonidele suunatud üksikasjalikud eeskirjad on olemas üksnes keskkonnaga seotud kaalutlustel.
(309)
Hiina RV valitsus kordas väidet arengukavade ning seotud dokumentide (nt integratsiooniprojekt ja ümberstruktureerimise andmebaas) kohta, et need ei ole sellisena vastavalt Hiina seadustele siduvad. Selleks oleks vaja õiguslikult siduvat rakendusakti. Lisaks väideti, et kavad on liiga üldsõnalised, et nende põhjal otsustada subsiidiumide konkreetsuse üle ning üksnes asjaolu, et paberitööstus on soodustatav tootmisharu, ei ole tõend selle kohta, nagu piiraks Hiina RV valitsus juurdepääsu subsiidiumidele teatavate ettevõtetega.
(310)
Need väited tuli tagasi lükata. Sellega seoses tuleb meenutada, uurimises tehti kindlaks, et kavad on õiguslikult siduvad (põhjuseid on selgitatud eespool põhjenduses 78). Peale selle tehti uurimise käigus kindlaks, et soodustatava tootmisharu staatusega kaasnevad konkreetsed hüved asjaomaste ettevõtete jaoks.
(311)
Laenude andmise osas väideti, et koostööd teinud eksportivatele tootjatele laenu andnud Hiina pankade aastaaruannete analüüsist ei selgu, et laene anti arengukavade alusel.
(312)
See väide tuli tagasi lükata. Nagu eespool märgitud, puudub pankade aastaaruannetes konkreetne teave koostööd teinud eksportivatele tootjatele laenude andmise kohta. Aastaaruanded on tõepoolest üldist laadi dokumendid, milles ei kajastu teave selle kohta, kuidas Hiina pangad koostööd teinud eksportivatele tootjatele laene andsid ja kuidas nende tootjate krediidiriske hinnati. Huvitatud isikutelt küsiti korduvalt seda äärmiselt oluliseks peetud teavet, võttes muu hulgas arvesse IMFi 2006. aasta aruande järeldusi, mille kohaselt ei ole pankade liberaliseerimine Hiinas olnud täielik ning krediidiriske ei võeta nõuetekohaselt arvesse, (14) IMFi 2009. aasta aruannet, milles rõhutati, et intressimäärad ei ole vabaks lastud, (15) IMFi 2010. aasta riigiaruannet, mille kohaselt on kapitalikulud Hiinas suhteliselt madalad, laenuotsused põhinevad hinnast sõltumatutel aspektidel ja äriühingute suured säästud on seotud muude vahendite (sh kapital ja maa) madala hinnaga, (16) OECD 2010. aasta majandusülevaadet Hiina kohta (17) ning OECD majandusüksuse töödokumenti nr 747 Hiina finantssektori reformide kohta, (18) milles tõdeti, et finantsinstitutsioonid on endiselt peamiselt riigi omandis, mis tõstatab küsimuse, mil määral tehakse pankade laenuotsused üksnes ärilistest kaalutlustest lähtuvalt, kui pankade põhiroll on olla riigiasutus, millel on tihedad sidemed valitsusega.
(313)
Eespool nimetatud krediidireitingu kohta väitis Hiina RV valitsus, et üksikut krediidireitingut ei saa käsitleda kui positiivset tõendit konkreetsuse kohta. Hiina RV valitsus esitas väite, et juhul, kui kõik koostööd teinud eksportivatele tootjatele antud laenud või enamik neist ei osuta sellele, et tööstuspoliitika võimaldab nendel tootjatel saada uurimisperioodil kõrgema krediidireitingu, ei või komisjon ühe konkreetse juhtumi tingimusi kohaldada kõikidele laenuotsustele.
(314)
See väide tuli tagasi lükata. Sellega seoses tuletatakse meelde, et eespool põhjenduses 81 nimetatud krediidireitingu teatises on koostööd teinud eksportiva tootja positiivsed tulevikuväljavaated otseselt seotud paberitööstuse arengukavade ja nendes sisalduvate tingimuste täitmisega. Järeldusi tehes pööras komisjon oluliselt tähelepanu sellele dokumendile seoses paberitööstuse arengukavaga, sest muud selles kontekstis palutud teavet (nt laenude riskihinnangut) hoolimata korduvatest palvetest ei esitatud, nagu eespool kirjeldatud.
(315)
Lisaks väitis Hiina RV valitsus, et komisjon ei võtnud sooduslaenude andmist käsitlevate väidete analüüsimisel arvesse Hiina Rahvapanga ringkirja erilaenude haldamise parandamise kohta (Circular on Improving the Administration of Special Loans YINFA [1999] No. 228). Hiina RV valitsuse teatel kinnitatakse selles ringkirjas, et sooduslaenude või erilaenude andmine on lõpetatud.
(316)
See väide tuli tagasi lükata. Sellega seoses tuleb meenutada, et komisjon on leidnud, nagu eespool põhjenduses 87 selgitatud, et on olemas Hiina Rahvapanga 1999. aasta ringkirjast hoopis hilisemaid ringkirju, milles on selgelt märgitud sooduslaenude ja muude riiginõukogu poolt täpsustatavate laenude andmine. Seega ei toeta tegelikud faktid Hiina RV valitsuse väidet soodus- ja erilaenude andmise lõpetamise kohta. Hoolimata eespool öeldust tuleb märkida, et 1999. aasta ringkirja kohaselt peavad täielikult riigi omandis olevad pangad aktiivselt suhtlema asjaomaste tootmisharude eest vastutavate ametiasutustega, et saavutada nende asutuste mõistmine ja toetus. See lause on veelkordne kinnitus riigiasutuste kontrolli kohta riigi omandis olevate pankade üle.
(317)
Tõendite osas, mille kaebuse esitaja esitas konkreetsuse kohta, väideti, et need on üksnes viited mitmele USA uurimisele, milles konkreetsus määrati kindlaks muu hulgas viidetega viisaastakuplaanidele.
(318)
Sellega seoses märgitakse, et komisjon kasutas kõiki tema käsutuses olevaid asjakohaseid andmeid, et jõuda representatiivse järelduseni. Seega peeti kaebuses märgitud avalikult kättesaadavat teavet asjakohaseks isegi juhul, kui see osutas muude uurimist korraldavate ametiasutuste järeldustele ning selle kasutamine oli põhjendatud.
(319)
Otsuse nr 40 ja ümberstruktureerimise andmebaasi kohta väideti, et nendes ei ole kaetud kvaliteetpaberi tööstus otseselt määratletud soodustatava tootmisharu või soodustatava projektina. Lisaks väideti, et mõistet „soodustatav projekt” kasutatakse Hiinas paljudes majandusvaldkondades ning see hõlmab mitmeid tootmisharusid.
(320)
Need väited tuli tagasi lükata. Sellega seoses tuleb meenutada, et otsuses nr 40 ja ümberstruktureerimise andmebaasis on paberitootmine, mille alla kaetud kvaliteetpaberi tööstus kuulub, määratletud soodustatava tootmisharu või soodustatava projektina. Soodustavate projektide osas tuleb meenutada, et need hõlmavad ainult teatavaid tegevusi 26 sektoris ning seega ei saa sellist liigitust, mis hõlmab üksnes teatavat ettevõtete rühma Hiinas, pidada üldiseks ja mittekonkreetseks. Komisjon pidas seda igasuguste selgituste (ja asjakohaste tõendite) puudumisel kõige loomulikumaks tõlgenduseks selle kohta, kuidas Hiina RV valitsus mõistet „paberitootmine” otsuse nr 40 ja ümberstruktureerimise andmebaasi tähenduses täpselt kohaldab.
(321)
Kommertspankade seaduse osas väitis Hiina RV valitsus, et artikkel 34 on üldist laadi ning kooskõlas sama seaduse artikliga 41 ei ole kommertspankadel kohustust anda laenu tööstuspoliitika alusel.
(322)
Need väited tuli tagasi lükata. Sellega seoses märgitakse, et artikli 34 sõnastuses on kommertspankade laenutegevus riigi tööstuspoliitikaga otseselt seotud. Seega ei saa seda pidada üldiseks ja vabatahtlikuks. Sama seaduse artikli 41 kohta märgitakse, et see viitab kommertspanga õigusele laenu anda, kuid ei osuta tingimustele, mida pangad peavad laenuotsuseid tehes arvesse võtma.
(323)
APP väitis, et ta on esitanud komisjonile piisavalt tõendeid ja dokumente selle kohta, et APP sai 2007. ja 2008. aastal krediidireitingu A-1 (Moody’s) ning seega ei olnud komisjoni poolt korrektne see reiting tähelepanuta jätta ja kohaldada Bloombergi BB reitingut.
(324)
Komisjon analüüsis hoolikalt APP rühma esitatud krediidireitingu aruandeid. Nendes aruannetes seotakse paberitööstuse paljulubavad tulevikuväljavaated paberitööstuse arengupoliitika täideviimisega. Seega kinnitab nendes dokumentides sisalduv teave komisjoni järeldusi, mille kohaselt on eksportija praegune finantsseis turumoonutuste tulemus ning seega ei saa Hiina eksportijate krediidivõimelisust nende nimiväärtuse põhjal arvestada. See väide tuli tagasi lükata.
(325)
Lisaks väitis APP, et sisemised finantshaldusaruanded, mida mainiti selle punkti all APP märkustes üldiste järelduste teatavakstegemise kohta, on palju soodsamad, kui faktid, millele praegu toetutakse.
(326)
See väide tuli tagasi lükata. Nendes aruannetes esitatud arvud tulenevad äriühingu finantsolukorrast moonutatud turul ning nagu komisjon kindlaks tegi, on sooduslaenud seda mõjutanud. Seega on tegemist suletud ringiga: äriühing saab sooduslaenu, mis avaldab positiivset mõju tema finantsnäitajatele, millel on omakorda positiivne mõju tulevastele laenutingimustele.
(327)
APP väitis, et komisjon kasutas võrdlusaluste arvutamiseks USA dollarites ja eurodes vale meetodit ja arvestas LIBORit ületavat krediidiriski marginaali kaks korda ning suurendas seega võrdlusaluseks olevat intressimäära.
(328)
See väide tuleb tagasi lükata. Komisjon ei arvestanud LIBORit ületavat krediidiriski marginaali kaks korda. Nagu lõplikes järeldustes selgitatud, lisas komisjon võrdlusaluse kindlaksmääramiseks USA dollari ja euro vääringus antud laenude puhul, mille tähtaeg oli pikem kui 1 aasta, asjaomasele 1 aasta LIBOR-intressile 1-aastase tagasimakse tähtajaga BB reitinguga äriühingute võlakirjade ja n-aastase tagasimakse tähtajaga BB reitinguga äriühingute võlakirjade vahelise marginaali, kusjuures n tähistab aastate arvu, mis vastab tähtajale, milleks pikaajaline USD LIBOR-intress arvutati (nt 2, 3, …, 15 aastat). Tuleb rõhutada, et eespool kirjeldatud marginaal lisati „puhta” aasta LIBOR-intressile (st seda ei suurendatud x baaspunkti võrra, nagu väidab APP).
4.3.8. MAKSUSOODUSTUSED KÕRGTEHNOLOOGILISTELE JA UUE TEHNOLOOGIA ETTEVÕTETELE
(329)
Selle toetuskavaga seoses väitis Hiina RV valitsus, et komisjon ei määranud konkreetsust kindlaks positiivsete tõendite põhjal. Väideti, et ettevõtete tulumaksu seaduse artikkel 25 on üldist laadi õigusakt, mida kohaldatakse kogu Hiina majanduse, mitte ainult kaetud kvaliteetpaberi tootjate suhtes.
(330)
Lisaks väitis Hiina RV valitsus, et selle toetuskava alusel toetuse saamise kriteeriumid on objektiivsed ning üksikasjalikult määratletud, abikõlblikkus on automaatne ning seega ei saa seda kava pidada konkreetseks kooskõlas subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 2 lõike 1 punktiga b ja algmääruse artikli 4 lõike 2 punktiga b.
(331)
Need väited tuli tagasi lükata. Komisjon tegi järeldused positiivsete tõendite põhjal. Sellega seoses tuleb märkida, et ettevõtete tulumaksu seaduse artikliga 25 tagatakse juurdepääs sellele kavale ainult teatavatele ettevõtetele ja tootmisharudele, mis on liigitatud „soodustatavateks”, st konkreetsele ettevõtete rühmale Hiinas. Nagu eespool kirjas, jõudis komisjon järeldusele, et kaetud paberi tööstus kuulub sellesse kategooriasse ning seega on selle kava alusel saadud toetus konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses. Abikõlblikkuse kriteeriumide osas märgitakse, et asjaomastes sätetes mainitakse muu hulgas kohustust, mille kohaselt peavad tooted kuuluma kõrg- ja uue tehnoloogia valdkonda, mis saab riigilt olulist toetust ning ettevõtted peavad pidevalt tegelema teadus- ja arendustegevusega, et omandada uut teadus- ja tehnikaalast teavet, kasutama uusi innovatiivseid teadmisi ning oluliselt parendama tehnoloogiat või tooteid. Neid tingimusi ei saa tervikuna võttes pidada objektiivseteks abikõlblikkuse kriteeriumideks, mille alusel oleks toetus kooskõlas subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 2 lõike 1 punktiga b ja algmääruse artikli 4 lõike 2 punktiga b automaatselt tagatud.
(332)
APP esitas küsimuse, kas nendest kavadest tulenevate tasakaalustatavate subsiidiumide summa arvutamisel ei peaks 2009. aasta (uurimisperiood) asemel aluseks võtma 2008. aasta maksudeklaratsiooni ja maksude tasumist. APP väitis, et need kaks kava on seotud tulumaksuga, mis tavaliselt tasutakse Hiinas täies mahus maksustamisperioodile järgneval kalendriaastal. Seega tehti otsus 2009. aasta tulumaksu või mistahes sooduskohtlemise kohta alles 2010. aastal.
(333)
See väide tuli tagasi lükata. Saadud toetuste tegelikud summad kinnitati ja kontrolliti 2009. aasta maksudeklaratsiooni alusel, seega on need toetused seotud 2009. aasta (st uurimisperioodi) müügi ja tuludega.
4.3.9. MAKSUSOODUSTUSED TEADUS- JA ARENDUSTEGEVUSE VALDKONNAS
(334)
Selle toetuskavaga seoses väitis Hiina RV valitsus, et komisjon ei määranud konkreetsust kindlaks positiivsete tõendite põhjal. Väideti, et selle toetuskava alusel toetuse saamise kriteeriumid on objektiivsed ning üksikasjalikult määratletud, abikõlblikkus on automaatne ning seega ei saa seda kava pidada konkreetseks kooskõlas subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 2 lõike 1 punktiga b ja algmääruse artikli 4 lõike 2 punktiga b.
(335)
See väide tuli tagasi lükata. Sellega seoses meenutatakse, et uurimise käigus tehti kindlaks, et maksusoodustused kehtivad teatavate ettevõtete jaoks, mis viivad ellu teatavat tüüpi teadus- ja arendusprojekte, st tegemist on konkreetse ettevõtete rühmaga Hiinas. Nagu eespool märgitud, on tegemist äriühingutega, mis kuuluvad kõrg- ja uue tehnoloogia sektorisse ning saavad põhitoetuse riigilt ja projektidega, mis on loetletud kõrgtehnoloogilise tööstuse esmatähtsate valdkondade juhendis; siia kuuluvad ka kaetud paberi tootmisega seotud äriühingud ning seega on selle kava alusel saadavad toetused konkreetsed kooskõlas algmääruse artikli 4 lõike 2 punktiga a. Abikõlblikkuse kriteeriumide osas tuleb märkida, et koostööd teinud eksportivate tootjate esitatud asjaomased sätted on ebamäärased ning ei ole läbipaistvad, mistõttu ei saa neid pidada objektiivseteks abikõlblikkuse kriteeriumideks, mille kasutamise korral oleks subsiidiumide andmine automaatne. Seepärast kinnitati komisjoni järeldused positiivse tõendusmaterjali põhjal kooskõlas subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 2 lõike 1 punktiga b ja algmääruse artikli 4 lõike 2 punktiga b.
4.3.10. DIVIDENDIDE MAKSUVABASTUS NÕUETELE VASTAVATE RESIDENDIST ETTEVÕTETE PUHUL
(336)
Selle toetuskavaga seoses väitis Hiina RV valitsus, et komisjon ei määranud konkreetsust kindlaks positiivsete tõendite põhjal. Väideti, et dividendide maksuvabastus ei ole subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu kohaselt subsiidium, kuna see ei ole oma olemuselt subsiidium ning asjaomaste Hiina õigussätetega püütakse selgitada maksubaasi, et vältida topeltmaksustamist.
(337)
APP väitis, et see toetuskava ei ole konkreetne, seda kohaldatakse üldiselt ja ühtmoodi kogu Hiinas objektiivsete kriteeriumide ehk dividenditulu allika alusel. Lisaks väitis APP, et kava puhul ei ole tegemist subsiidiumiga.
(338)
Need väited tuli tagasi lükata. Sellega seoses märgitakse, et residendist ettevõtete dividenditulu on vabastatud ettevõtte tulumaksu kohustusest. Alustuseks meenutatakse, et uurimise käigus leidis kinnitust teatavate äriühingute suhtes kehtiv soodusmaksustamise kord; siia kuuluvad residendist ettevõtted, mis saavad dividende muudelt residendist ettevõtetelt ning olulised tootmisharud ja projektid, mida riik toetab ja soodustab (nt kaetud paberi tööstus), st konkreetne ettevõtete rühm Hiinas. Seega on selle kava alusel saadud toetused konkreetsed algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses. Teiseks on tegemist maksusoodustusega, mis on valitsuse saamata jäänud tulu kooskõlas subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 1 lõike 1 punktis a ja algmääruse artikli 3 punktis a sätestatud subsiidiumi mõistega. Väite osas, mille kohaselt on selle soodustuse eesmärk topeltmaksustamise vältimine, märgitakse, et kuigi subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepinguga ei piirata WTO liikmete õigust võtta meetmeid topeltmaksustamise vältimiseks (vt subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu I lisa, joonealune märkus 59), on selle sätte puhul tegemist positiivse kaitsega ning ei esitatud ühtegi konkreetset tõendit, mis toetaks väidet, et näiteks residendist ja mitteresidendist ettevõtete dividendide erineva kohtlemise põhjuseks on õiguslikud kohustused, mida Hiina on võtnud kolmandate riikidega sõlmitud kahepoolsete topeltmaksustamise vältimise lepingute alusel.
(339)
Lisaks väideti, et kava on soodustatavateks liigitatud ettevõtete ja tootmisharude jaoks täiesti tähtsusetu, kuid määratluse kohaselt kohaldatakse seda kõikide residendist ettevõtete suhtes. Hiina RV valitsus väitis veel, et subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 2 lõike 2 kohaselt ei ole üldiselt kohaldatavate maksumäärade kehtestamine konkreetne subsiidium. Väideti, et selle toetuskava alusel toetuse saamise kriteeriumid on objektiivsed ning üksikasjalikult määratletud, abikõlblikkus on automaatne ning seega ei saa seda kava pidada konkreetseks kooskõlas subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 2 lõike 1 punktiga b ja algmääruse artikli 4 lõike 2 punktiga b.
(340)
Need väited tuli tagasi lükata. Sellega seoses tuleb meenutada, et seda kava käsitlevad õigussätted kuuluvad ettevõtte tulumaksu seaduse 4. peatüki „Soodusmaksustamise kord” alla, millega nähakse ette konkreetsed maksusoodustused oluliste tootmisharude ja projektide jaoks, mida riik toetab ja soodustab. Nagu eespool selgitatud, on sellistel tingimustel selle kava alusel saadud toetused konkreetsed algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses. Uurimise käigus ei leitud objektiivseid kriteeriume, mis abikõlblikkust piiraksid ega otsustavaid tõendeid, mille põhjal järeldada, et abikõlblikkus on automaatne. Subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 2 lõike 2 sätteid käsitleva väite osas märgitakse, et kõnealuse kava puhul ei ole tegemist üldiselt kohaldatava maksumäära kehtestamisega, vaid teatavat tüüpi äriühingust saadava teatavat tüüpi tulu vabastamisega maksust.
4.3.11. IMPORDITUD SEADMETE KÄIBE- JA TOLLIMAKSUVABASTUS
(341)
Selle toetuskavaga seoses väitis Hiina RV valitsus, et komisjon ei määranud konkreetsust kindlaks positiivsete tõendite põhjal. Väideti, et seadusega ammendavalt määratletud konkreetsed ettevõtluskategooriad ei ole konkreetsed, kuna nad ulatuvad läbi mitme majandusvaldkonna ja hõlmavad eri tööstusharusid. Väideti, et selle toetuskava alusel toetuse saamise kriteeriumid on objektiivsed ning üksikasjalikult määratletud, abikõlblikkus on automaatne ning seega ei saa seda kava pidada konkreetseks kooskõlas subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 2 lõike 1 punktiga b ja algmääruse artikli 4 lõike 2 punktiga b.
(342)
Need väited tuli tagasi lükata. Sellega seoses tuleb meenutada, et juurdepääs sellele kavale on tagatud üksnes äriühingutele, mis investeerivad konkreetsetesse ettevõtluskategooriatesse, mis on seaduses ammendavalt määratletud („Catalogue for guidance of industries for foreign investment” ja „Catalogue of key industries, products and technologies which the state currently encourages development”). See, et abikõlblikkus on piiratud üksnes konkreetsete ettevõtluskategooriatega, kinnitab, et kava ei ole üldiselt laiematele majandussektoritele kättesaadav ning seega on selle kava alusel antavad toetused konkreetsed algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses. Lisaks ei leitud uurimise käigus objektiivseid kriteeriume, mis abikõlblikkust piiraksid ega otsustavaid tõendeid, mille põhjal järeldada, et abikõlblikkus on automaatne. Seepärast tehti komisjoni järeldused positiivse tõendusmaterjali põhjal kooskõlas subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 2 lõike 1 punktiga b ja algmääruse artikli 4 lõike 2 punktiga b.
(343)
APP väitis, et komisjon kasutas uurimisperioodil sellest kavast tuleneva kasu arvutamisel vale amortisatsiooniperioodi ning et komisjon oleks pidanud kasutama APP rühma äriühingute esitatud amortisatsiooniperioodi. APP kohaselt on kasutatud meetod vastuolus algmääruse artikli 7 lõikega 3.
(344)
See väide tuli tagasi lükata. APP esitatud amortisatsiooniperiood on kindlaks määratud raamatupidamise ja finantseesmärgil. Muud koostööd teinud eksportivad tootjad ja liidu tootmisharu esitasid erinevad amortisatsiooniperioodid. Seepärast kasutas komisjon oma tavapraktika alusel ja kooskõlas algmääruse artikli 7 lõikega 3 selles arvutuses seadmete kasutuseana 15 aastat, mida asjaomases tootmisharus peetakse tavapäraseks amortisatsiooniperioodiks.
4.3.12. KÄIBEMAKSU HÜVITAMINE RIIGISISESELT TOODETUD SEADMETE PUHUL
(345)
Selle toetuskavaga seoses väitis Hiina RV valitsus, et komisjon ei määranud konkreetsust kindlaks positiivsete tõendite põhjal. Hiina RV valitsuse väitel selgitasid nad selle kava abikõlblikkuse kriteeriume ning seega ei ole kättesaadavate faktide kasutamine põhjendatud.
(346)
Need väited tuli tagasi lükata. Sellega seoses tuleb märkida, et selle kava alusel saavad toetust üksnes välisinvesteeringutel põhinevad ettevõtted, mis ostavad teatavat tüüpi kodumaiseid seadmeid, ehk siis konkreetne ettevõtete rühm Hiinas ning seega on selle kava alusel saadud toetused konkreetsed algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses. Lisaks ei leitud uurimise käigus objektiivseid kriteeriume, mis abikõlblikkust piiraksid ega otsustavaid tõendeid, mille põhjal järeldada, et abikõlblikkus on automaatne. Seepärast tehti komisjoni järeldused kasutades esitatud teavet ja algmääruse artikli 28 sätteid positiivse tõendusmaterjali põhjal, kooskõlas subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 2 lõike 1 punktiga b ja algmääruse artikli 4 lõike 2 punktiga b.
4.3.13. LINNAHALDUSE JA EHITUSMAKSUD NING KOOLITUSE LISAMAKSED VÄLISINVESTEERINGUTEL PÕHINEVATE ETTEVÕTETELE
(347)
Nii APP kui Chenming väitsid, et Hiina riiginõukogu 18. oktoobril 2010 avaldatud ja alates 1. detsembrist 2010 kohaldatava teate „Notice on Unifying the Urban Maintenance Construction Tax and Education Surcharges for Domestic and Foreign-invested Enterprises and Individual” alusel kohaldatakse eespool nimetatud maksu ja lisamakseid nüüd üldiselt ilma eranditeta kõikide Hiina äriühingute ja üksikisikute suhtes. Nende väidete kohaselt ei ole see toetuskava enam tasakaalustatav.
(348)
Väiteid analüüsiti kooskõlas osapoolte esitatud dokumentide ja tõenditega. Hiina RV valitsusel paluti eespool nimetatud teavet kinnitada. Hiina RV valitsus, mis on käesolevas menetluses huvitatud isik ja kõnealuse kava puhul toetuse andja, teatas komisjonile, et kava on tühistatud ning seda ei ole asendatud ühegi muu sama maksukohustusega seotud soodustusega. Koostööd teinud eksportivate tootjate esitatud teabe põhjal tehti järeldus, et mõlemad rühmad on tõendanud, et ei saa enam selle kava alusel toetust. Sellega seoses tuletatakse meelde, et algmääruse artikli 15 kohaselt ei kohaldata meetmeid, kui subsiidium on tühistatud või kui on näidatud, et subsiidium ei too asjaomastele eksportijatele enam kasu. Arvestades eespool esitatut ja olemasolevat teavet tehti järeldus, et sellest kavast saadav subsiidium ei too asjaomastele eksportijatele enam kasu. Seepärast muudeti põhjendustes 160-169 esitatud järeldusi vastavalt.
4.3.14. TUNTUD KAUBAMÄRGID JA VÄLISINVESTEERINGUTE SOODUSTAMISE ERIFOND
(349)
Nende toetuskavadega seoses väitis Hiina RV valitsus, et komisjon ei määranud konkreetsust kindlaks positiivsete tõendite põhjal. Hiina RV valitsus väitis, et ta esitas nende kavade kohta piisavalt teavet ning et neid kavasid käsitlevad seadused ja eeskirjad puuduvad.
(350)
Need väited tuli tagasi lükata. Sellega seoses tuleb meenutada, et need kavad leiti olevat konkreetsed ja tasakaalustatavad Hiina RV valitsuse ja koostööd teinud eksportivate tootjate esitatud teabe alusel hoolimata sellest, et tegelikke õigusakte ei edastatud. Asjaolu, et nende kavasid käsitlevad õigusaktid puuduvad (nagu ka Hiina RV valitsus väitis), kinnitab kahtluseta seda, et seadusega sätestatud objektiivseid kriteeriume või tingimusi nende kavade puhul lihtsalt ei ole. Seepärast tehti komisjoni järeldused kasutades esitatud teavet ja algmääruse artikli 28 sätteid positiivse tõendusmaterjali põhjal, kooskõlas subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 2 lõike 1 punktiga b ja algmääruse artikli 4 lõike 2 punktiga b. Kriteeriumide või tingimuste puudumise tõttu on valitsusel ilmselt suur otsustusõigus ning subsiidium arvatakse olevat kättesaadav ainult teatavatele ettevõtetele.
4.3.15. KÕRGTEHNOLOOGILISE TÖÖSTUSE ARENGUFONDI SUBSIIDIUM JA SUZHOU TÖÖSTUSPARGI TOETUS MAJANDUSKASVU SÄILITAMISEKS
(351)
Nende kavade osas väitis Hiina RV valitsus, et komisjon on subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 2 lõiget 2 valesti tõlgendanud, kuna tööstuspargid ei ole kindlaksmääratud geograafilised piirkonnad.
(352)
See väide lükati tagasi. Sellega seoses tuleb meenutada, et Suzhou tööstuspark on ilmselgelt Hiina Rahvavabariigi jurisdiktsiooni alla kuuluv majanduslik ja administratiivne allüksus ning seega kindlaksmääratud geograafiline piirkond kooskõlas subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 2 lõikega 2. Eelnevast olenemata tuleb märkida, et isegi kui uurimise käigus faktid eespool öeldut ei kinnita, võib tööstusparki selle enda määratluse kohaselt kuuluda üksnes teatav ettevõtete alarühm riigi või toetust andva ametiasutuse territooriumil, mistõttu tuleb kooskõlas subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 2 lõikega 1 pidada tööstuspargi antud subsiidiume konkreetseteks.
4.3.16. MAAKASUTUSÕIGUSE ANDMINE
(353)
Maakasutusõiguse osas viitas Hiina RV valitsus subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 14 punktile d ja WTO apellatsioonikogule asjas US - Softwood Lumber IV ning väitis, et välise võrdlusaluse kasutamine on ebaseaduslik. Väideti, et ELi ja WTO seaduste kohaselt võib väliseid võrdlusaluseid kasutada ainult eritingimustes, st ainult juhul, kui eraturu hinnad on moonutatud, kuna valitsusel on valdav roll kõnealuste kaupade ja teenuste pakkujana. Hiina RV valitsuse väitel ei ole komisjon tõestanud, et eraturu hinnad on moonutatud seetõttu, et Hiina RV valitsusel on pakkujana valdav roll.
(354)
Need väited tuli tagasi lükata. Esiteks tuleb märkida, et WTO eeskirjad, mida apellatsioonikogu asjas US - Softwood Lumber IV (DS257) ja vaekogu asjas US - China countervailing duties (DS379) kinnitas, ei keela väliste võrdlusaluste kasutamist. Teiseks võttis komisjon oma lähenemisviisis täielikult arvesse WTO vaidluste lahendamise praktikas nõutud eritingimusi välise võrdlusaluse kasutamiseks. Nagu eespool põhjendustes 248-259 selgitatud, kuulub maa Hiinas riigile ning valitsus annab seda rendile. Peale selle kontrollivad Hiina võimud maa pakkumist ja ettevõtetele jagamist, sh ka järelturul; maa eraldamist ettevõtetele reguleerivad ranged eeskirjad, kõik maaeraldusega seotud muudatused (nt maakasutusõiguse lepingu üleminek ühelt ettevõttelt teisele) peavad saama riigi heakskiidu ning uuele maakasutusõiguse lepingule peab alla kirjutama ka asjaomase riigiasutuse volitatud esindaja. Eespool nimetatu põhjal tehakse järeldus, et Hiina RV valitsusel on valdav roll maakasutusõiguse jagamises ning kõik Hiina „eraturu” hinnad (kui need olemas on - uurimise käigus ei ole neid esitatud) on moonutatud, kuna Hiina RV valitsusel on valdav roll pakkujana ja monopoolne seisund maatehinguid käsitleva seadusandjana. Seepärast määrab Hiina RV valitsuse rahaline toetus kindlaks kõikide erahindade taseme.
(355)
Lisaks väitis Hiina RV valitsus, et valides väliseks võrdlusaluseks Taiwani, ei kasutanud komisjon võrdlusalust, mis osutaks valitsevale turuolukorrale Hiinas või oleks sellega seotud. Väideti, et Taiwani võrdlusaluse kasutamine riikidevaheliste suhteliste eeliste erinevuste korvamiseks on WTO eeskirjadega selgelt keelatud.
(356)
Need väited tuli tagasi lükata. Komisjoni arvates on Taiwan (19) sobilik väline võrdlusalus kogu olemasoleva teabe alusel: i) majandusarengu tase ja valdav majandusstruktuur Taiwanis ja nendes Hiina provintsides, kus koostööd teinud eksportivad tootjad asuvad; ii) nende kahe Hiina provintsi ja Taiwani füüsiline lähedus; iii) infrastruktuuri kõrge tase nii Taiwanis kui ka kahes asjaomases Hiina provintsis, iv) Hiina ja Taiwani vahelised tihedad majandussidemed ja piiriülene kaubandus; v) sarnane rahvastiku tihedus kahes asjaomases Hiina provintsis ja Taiwanis; vi) võrdlusaluse arvutamiseks kasutatud maa tüübi ja tehingute sarnasus Taiwanis ja Hiinas ning vii) sarnased demograafilised, keelelised ja kultuurilised olud Taiwanis ja Hiinas. Tuleb lisada, et Jiangsu and Shandongi provintse peetakse Hiina juhtivateks tööstuspiirkondadeks (20). Kuigi SKP ühe elaniku kohta ei ole Taiwanis ja kahes Hiina provintsis sama, on nende Hiina provintside SKP viimastel aastatel kiirelt kasvanud ning Taiwanile järele jõudmas.
Lisaks näitavad uuemad andmed, et SKP reaalsed kasvumäärad on Hiinas ja Taiwanis sarnased (21). Siinkohal on oluline märkida, et mitteturumajandusliku riigi (Hiina) SKP ja väljakujunenud turumajandusega riigi (Taiwan) SKP vaheline täpne võrdlus ei ole otsustav tegur, sest on normaalne, et mitteturumajandusliku riigi SKP jääb toimiva turumajandusega riigi SKPst maha. Peale selle võivad tööstusmaa nõudlust ja pakkumist mõjutada mitmed muud tegurid, nt planeerimiseeskirjad ja keskkonnapoliitika. Tegelik küsimus on selles, milline oleks Hiina maakasutusõiguse turul valitsev olukord juhul, kui tegemist oleks toimiva turumajandusega riigiga ning vastus on, et kogu tõendusmaterjali põhjal oleks see olukord sarnane Taiwaniga.
(357)
Kogu eespool kirjeldatud teabe põhjal järeldatakse, et valitud võrdlusalus on kooskõlas apellatsioonikogu otsusega asjas US- Softwood Lumber IV (ptk 103), mille kohaselt peab valitud võrdlusalus igal juhul osutama valitsevale turuolukorrale asjaomases riigis või olema sellega seotud ning peab kajastama hinda, kvaliteeti, kättesaadavust, turustatavust, transporti ja muid ostu- või müügitingimusi, nagu on ette nähtud artikli 14 punktiga d. Kõik Taiwani tingimused on seotud valitseva turuolukorraga nendes kahes Hiina provintsis. Maa on kättesaadav sarnase asustustihedusega piirkondades, piirkondade füüsiline lähedus tagab maa sarnase kvaliteedi ning asjaolu, et Taiwanis ja nendes kahes provintsis on sama keel ja kultuur, ekspordile orienteeritud majandus ja olulised tööstussektorid, annab kinnitust sellest, et hind, turustatavus ning muud ostu- või müügitingimused on tihedalt seotud.
(358)
Koostööd teinud eksportivad tootjad väitsid, et komisjoni käsutuses oli piisavalt tõendeid otsustamaks, et Hiinas on olemas maamüügiturg.
(359)
See väide tuli tagasi lükata. Komisjoni käsutuses olnud teabe põhjal ei olnud võimalik järeldada, et Hiinas on toimiv maamüügiturg. Hiina RV valitsuse poolt komisjonile esitatud õigusaktide põhjal on selge, et riik on Hiinas kogu maa omanik ning maad on võimalik ainult rentida. Hiina võimudel on täielik kontroll maa pakkumise ja ettevõtetele jagamise üle, sh ka tehingute üle järelturul. Hoolimata komisjoni palvetest ei esitatud ühtegi tõendit maakasutusõiguse jagamisega seotud turumehhanismide kohta. Olukorda on täpsemalt selgitatud põhjenduses 354, mis käsitleb Hiina RV valitsuse samalaadseid väiteid.
(360)
APP väitis, et võrdlusalusena tuleks kasutada maakasutusõiguse praeguse hetke hinda Hiinas või siis alternatiivina India Maharashtra osariigi praeguse hetke maahinda. Chenming pakkus samuti võrdlusaluseks India Maharashtra osariiki.
(361)
Nagu eespool põhjenduses 359 selgitatud, puudub Hiinas toimiv maamüügiturg. Seetõttu ei ole asjakohane kasutada võrdlusalusena maakasutusõiguse praegust hinda Hiinas. Eksportivate tootjate väide selle kohta, et Maharashtra maahindu võiks kasutada võrdlusalusena, põhines India Maharashtra osariigi SKP-l ühe elaniku kohta ning elanikkonna tihedusel maakasutusõiguse müügi ajal. Nagu eespool selgitatud, on komisjon arvamusel, et SKP ühe elaniku kohta ja elanikkonna tihedus ei saa olla ainsad otsustavad tegurid riigi/piirkonna valikul võrdlusaluse kohaldamise tarbeks. Koostööd teinud eksportivate tootjate pakutud meetod ei ole mingil juhul kooskõlas nende esitatud väidetega. Uurimisperioodil oli Maharashtra pealinnas Mumbais, mis on osariigi kõrgeima arengutasemega piirkond, sissetulek ühe elaniku kohta 2 675 USD (Rs1.28 lakh), mis on madalam kui keskmine sissetulek Hiinas (3 529 USD), (22) rääkimata SKPst ühe elaniku kohta kõrgelt arenenud piirkondades Shandongis ja Jiangsus (vastavalt 5 255 USD ja 6 550 USD). Elanikkonna tihedus ei ole samuti iseenesest otsustav tegur, kuid selguse huvides tuleks märkida, et Maharashtras on elanikkonna tihedus 314/km2, Jiangsus 736/km2 ja Shandongis 600/km2, st et tasemed on erinevad. Lisaks viisid muud tegurid, nt India ja Hiina füüsilise läheduse ning ühisjoonte puudumine järelduseni, et Maharashtra võrdlusalus ei osuta valitsevale turuolukorrale Hiinas ega ole sellega seotud. Põhjenduses 357 märgitud põhjustel jääb komisjon arvamusele, et maa hind Taiwanis on oluliselt sobivam väline võrdlusalus.
(362)
APP väitis, et mõned neist maakasutusõigustest, mida komisjon selle kava alusel saadud kasu arvutamisel arvesse võttis, ei ole enam APP valduses. Lisaks väitis APP, et kasutades Taiwani majandusministeeriumi tööstusbüroo veebisaidi andmeid, sai ta tulemuseks teistsuguse keskmise maa hinna ruutmeetri kohta ning et komisjon ei teinud mingeid jõupingutusi leidmaks representatiivseid pakkumisi tööstusmaale.
(363)
Arvestades APP kasutuses oleva maa kogupindala, võttis komisjon APP väidet arvesse ning lõplikke järeldusi käsitlevates märkustes esitatud teabe ja tõendite põhjal kiideti see heaks. Korrigeeritud teavet võeti arvesse subsiidiumi arvutamisel. Taiwanist saadud teabe osas tuli see väide tagasi lükata. Kuigi osapool ei teinud ettepanekut selle hinna kasutamiseks sobiva võrdlusaluse arvutamisel, tuleb rõhutada järgmisi asjaolusid. Komisjon kasutas maa hinna kohta Taiwanis teavet, mis oli toimikus kättesaadav ning võrdlushinna arvutamise meetod tehti osapooltele teatavaks ning seda selgitati 11. veebruari 2011. aasta teatises. APP esitatud teave osutab üksnes 2011. aasta veebruarile, mis erineb komisjoni poolt arvutustes kasutatud ajavahemikust ning selgub, et tegemist on ainult teatavate näidetega andmetest, mis on pärit mõnest Taiwani piirkonnast. Komisjon ei saa APP esitatud võrdlusaluse arvutamist kommenteerida, sest APP ei edastanud arvutamisel kasutatud meetodi üksikasju ning ei põhjendanud, mille poolest väljendab tema arvutus täpsemini keskmiseid maa hindu Taiwanis.
(364)
Koostööd teinud eksportivad tootjad väitsid, et ükski subsiidium, mis saadakse tegelikust maksumusest väiksema tasu eest saadud maakasutusõigusena, ei ole konkreetne.
(365)
See väide tuli tagasi lükata. Nagu lõplikes järeldustes juba selgitatud, esitas Hiina RV valitsus selle kava kohta puudulikku teavet, mida tuli täiendada muu teabe ja muude andmetega. Järeldused tehti seepärast nende andmete põhjal ning neid selgitatakse ja analüüsitakse põhjendustes 253-258.
4.3.17. MUUD
(366)
APP väitis, et intressimäär, mida komisjon kasutas subsiidiumi nimiväärtuse muutmiseks uurimisperioodil valitsevaks väärtuseks, ei ole korrektne.
(367)
Komisjon võttis APP väidet arvesse ning lõplikke järeldusi käsitlevates märkustes esitatud teabe ja tõendite põhjal kiideti see heaks. APP pakutud intressimäära kasutati subsiidiumi arvutamisel. Seda muudatust on juba kirjeldatud põhjendustes, milles käsitletakse subsiidiumimarginaali arvutamist ning see kajastub selle põhjal arvutatud asjaomaste kavade subsiidiumimarginaalides.
(368)
APP väitis, et subsiidiumisummad peavad olema väljendatud protsendina CIF-hinnast ja mitte protsendina käibest ning et komisjon peaks subsiidiumimarginaalide arvutamisel kasutama seda meetodit.
(369)
Väiteid analüüsiti kooskõlas osapoole esitatud dokumentide ja tõenditega. Tuleb märkida, et kuigi üks subsiidiumikava leiti olevat tasakaalustatav, ei tuvastatud ühegi muu kava puhul sõltuvust eksporditegevusest ning nende kohaldamisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid. Seepärast jagati subsiidiumisumma APP rühma äriühingute kogu müügikäibele vastavalt algmääruse artikli 7 lõikele 2, mis on sõnastatud järgmiselt: „Kui subsiidiumi ei anta valmistatud, toodetud, eksporditud või veetud koguste alusel, määratakse tasakaalustatav subsiidium kindlaks, jagades kogu subsiidiumi summa vastavalt vajadusele asjaomaste toodete subsideerimise uurimisperioodil toodetud, müüdud või eksporditud kogustele.”. Kuna subsiidium ei ole seotud ühegi teatava toote tootmise või ekspordiga, on äriühingu kogu müügikäive kõige sobivam nimetaja. Tuleb märkida, et käibe kindlaksmääramisel on tagatud, et see kajastab võimalikult täpselt subsiidiumi saava äriühingu müüdud toodete müügiväärtust. Seda muudatust on juba kirjeldatud põhjendustes, milles käsitletakse subsiidiumimarginaali arvutamist ning see kajastub selle põhjal arvutatud asjaomaste kavade subsiidiumimarginaalides. Kõik muud pakutud meetodid tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamiseks on vastuolus algmääruse asjaomaste sätetega (artiklid 7 ja 15) ning halduspraktikaga, mida komisjon kasutab subsiidiumivastastes menetlustes, valides sobivat lugejat/nimetajat tasakaalustatava subsiidiumi summa jagamiseks.
Osapool tugines oma väite põhjendamiseks ka juhiste (23) selle osale, mis käsitleb subsiidiumi arvutamist ühiku kohta. Eespool kirjeldatud põhjustel ei peetud ühikukohast arvutusmeetodit käesoleval juhul siiski sobivaks. Pakutud meetodit peetakse mitterepresentatiivseks, sest selles segatakse käive vaatlusaluse toote toodetud ühikutega, kuid jäetakse välja muude toodetud toodete ühikud. Asjaomaste äriühingute toodetud kõigi toodete ühikute kogusumma kohta ei esitatud mingit teavet ega tõendatud seda, ning subsiidiume ei antud mingil juhul koguste alusel. CIF-hindade osas tuleb märkida, et toimikus sisalduvate tõendite alusel erinevad need nii tootetüüpide siseselt kui ka nende vahel. Kõnealused subsiidiumid ei ole mingil juhul tootepõhised. Komisjon määras subsideerimissumma kindlaks ja kasutas seda nimetajana, jagades subsiidiumi koguväärtuse käibele Hiinas, võttes seejuures arvesse asjaomaste koostööd teinud Hiina eksportivate tootjate eritingimusi. Sel viisil on tagatud tõendatud subsiidiumisummade ja kõige sobivama käibe kasutamine. Lõpetuseks tuleb märkida, et võttes arvesse käesoleva menetluse praktilisi asjaolusid, st dumpinguvastaste ja tasakaalustavate tollimaksude kehtestamist kahjumarginaali tasemel, tehakse järeldus, et APP seisundit ei mõjuta mingil määral see, milline meetod tasakaalustatava subsiidiumi ja tasakaalustava tollimaksu jagamiseks valitakse.
4.4. TASAKAALUSTATAVATE SUBSIIDIUMIDE SUMMAD
(370)
Tasakaalustatavate subsiidiumide summad vastavalt algmääruse sätetele ja väljendatuna väärtuselise tollimaksuna uuritud äriühingute puhul on sätestatud järgnevad tabelis:
Eksportiv tootja
Subsiidiumivastase marginaali määr
APP rühm
12,04 %
Chenmingi rühm
4,06 %
(371)
Kaebuse esitaja ja koostööd tegevate Hiina RV eksportivate tootjate esitatud teabe põhjal on Hiina RVs teadaolevalt veel vaatlusaluse toote tootjaid. Sellest hoolimata ja arvestades asjaolu, et ekspordimaht leiti olevat suurem, kui Eurostatilt saadud impordiandmed kinnitavad, leiti, et koostöö tase on kõrge. Sellest lähtuvalt leiti, et on asjakohane määrata koostööd mittetegevate eksportivate tootjate subsiidiumi tase kindlaks vastavalt kõrgeimale koostööd tegevate eksportivate tootjate subsiidiumi tasemele (st 12,04 %), tagamaks meetmete efektiivsust.
5. LIIDU TOOTJAD
5.1. LIIDU TOODANG
(372)
Uurimisperioodil tootis liidus samasugust toodet 14 teadaolevat tootjat ja veel mõned väga väiksed tootjad. CEPIFINE esitatud andmed hõlmavad hinnanguliselt 98 % liidu tootjate toodangust. Seega toodeti liidus uurimisperioodil vaatlusalust toodet kokku hinnanguliselt 5 270 000 tonni. Need liidu tootjad, kelle toodang esindab liidu kogutoodangut, moodustavad liidu tootmisharu algmääruse artikli 9 lõike 1 tähenduses.
(373)
Kaetud kvaliteetpaberi tootmine on energia- ja kapitalimahukas. Sel põhjusel püütakse saavutada mastaabisäästu, mis selgitab, miks tootmine on kontsentreerunud väheste suurtootjate kätte, kellele lisanduvad väiketootjad, kes on keskendunud lähedal asuvatele turgudele. Viis suuremat tootjat katavad oma toodanguga peaaegu kogu liidu turu, nende tootmisüksused paiknevad mitmel pool Euroopas. Kaetud kvaliteetpaber on enamasti tarbekaup ja seda müüvad peamiselt paberiturustajad ja hulgimüüjad. Neile turustuskanalitele on iseloomulik ostujõu kontsentratsiooni kõrge tase ja hindade läbipaistvus hinnanoteeringute tõttu.
(374)
Nagu eespool põhjenduses 19 on märgitud, väitis üks huvitatud isik, et käesolev uurimine oleks pidanud hõlmama ka rotatsioonitehnikaga trükipresside jaoks sobivat kaetud kvaliteetpaberit. Sama huvitatud isik väitis, et kaebuse esitanud liidu tootmisharul ei oleks sel juhul olnud käesoleva menetluse jaoks piisavalt põhjendusi. Tuginedes eespool põhjendustes 22 ja 25 esitatud järeldustele, et rotatsioonitehnikaga trükipresside jaoks sobiv kaetud kvaliteetpaber ja lehesööturiga trükipresside jaoks sobiv kaetud kvaliteetpaber on kaks erinevat toodet, tuleb see väide siiski tagasi lükata.
(375)
Hiina RV valitsus märkis, et üks representatiivsetest tootjatest oli väidetavalt seotud Hiina äriühinguga ning ei tohiks seega kuuluda liidu tootmisharu määratluse alla. Kuid uurimise käigus selgus, et osutatud Hiina äriühingu toodetud tooted ei ole vaatlusalune toode. Niisiis ei ole osutatud seosel mingit mõju kahju analüüsimisele ja kõnealuse liidu tootja hõlmamisele liidu tootmisharu määratlusega.
6. KAHJU
6.1. LIIDU TARBIMINE
(376)
Tarbimise kindlaksmääramisel olid aluseks:
-
Eurostati andmed kolmandatest riikidest pärit impordi kohta, mida nõuetekohaselt kohandati vastavalt andmetele, mis saadi liidu tootjatelt nende toodete kohta, mis ei olnud käesoleva menetlusega hõlmatud. Uurimise käigus leiti esitatud tõendite põhjal, et need oletused olid mõistlikud ja põhjendatud;
-
kontrollitud andmetel põhinev kogu ekspordimaht, mille koostööd tegevad Hiina RV tootjad suunasid liidu turule, sest ekspordimahu kohta esitatud arvud olid suuremad kui Eurostatilt saadud andmed impordi kohta;
-
CEPIFINE andmete põhjal - liidu tootjate müük liidu turul kokku.
(377)
Selle alusel on liidu tarbimine arenenud järgmiselt:
Tabel 1
Liidu tarbimine
Liidu tarbimine
2006
2007
2008
2009/uurimisperiood
Tonnid
5 308 275
5 508 183
5 384 770
4 572 057
Indeks
100
104
101
86
Allikas: küsimustiku kontrollitud vastused, Eurostati kohandatud andmed ja CEPIFINE esitatud kontrollitud andmed.
(378)
Kokkuvõttes vähenes liidu tarbimine vaatlusalusel perioodil 14 %. On näha, et kõigepealt suurenes 2006. ja 2007. aasta vahemikus tarbimine 4 % ning langes siis 18 % 2007. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal. Tarbimise vähenemine 2008. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal, eriti 2009. aasta esimese poolel, tulenes nõudluse vähenemisest, mis oli tingitud majanduslangusest.
6.1.1. HIINA RVST LIITU SUUNATUD IMPORT
(379)
Nagu eespool põhjenduses 376 on märgitud, leiti, et koostööd tegevate Hiina eksportivate tootjate poolt liidu turul müüdud vaatlusaluse toote kontrollitud müügimaht kokku on suurem kui Eurostati andmetes kajastuv impordimaht. Kuna leitakse, et kontrollitud teave on olemasolevast statistikast täpsem, määrati Hiina RVst pärit impordi kogumaht kindlaks koostööd tegevate äriühingute esitatud ning hiljem kontrollitud andmete põhjal. Nende koostööd tegevate äriühingute müügimahud, kelle puhul tehti kindlaks, et nad olid vaatlusalusel perioodil eksportinud üksnes mitmekihilist pappi, jäeti impordi kogumahust välja, sest jõuti järeldusele, nagu ka põhjenduses 47 on selgitatud, et mitmekihilist paberit ja mitmekihilist pappi ei tohiks pidada vaatlusaluseks tooteks. Kuna vaatlusaluse toote importi käsitlevad andmed on seotud üksnes kahe äriühinguga, siis leiti, et konfidentsiaalsuse kaalutlustel on asjakohane esitada need andmed indekseeritult.
Tabel 2
Hiina RVst pärit kogu subsideeritud import
Hiina RVst pärit koguimport
2006
2007
2008
2009/uurimisperiood
Müügimahud (indeks)
100
218
212
283
Turuosa (indeks)
100
210
209
329
Hind (eurot/tonn)
677
661
657
621
Indeks
100
98
97
92
Allikas: küsimustiku kontrollitud vastused.
(380)
Hiina RVst pärit impordi kogumaht suurenes vaatlusalusel perioodil hüppeliselt, st peaaegu kolmekordistus. Selle tulemusena kasvas Hiina RVst pärit impordi turuosa märgatavalt: 2006. aastal oli see ligikaudu 1 %, uurimisperioodil 4 %. Siinkohal tuleb arvesse võtta, et samal ajal vähenes tarbimine 14 %. Hiina RVst pärit subsideeritud impordi keskmised hinnad langesid vaatlusalusel perioodil 8 %.
6.1.2. HINDADE ALLALÖÖMINE
(381)
Hindade allalöömise analüüsimiseks võrreldi liidu turul sõltumatutele klientidele pakutavate liidu tootjate tooteliikide kaalutud keskmisi müügihindu (korrigeerituna tehasehindade tasemele) vastavate Hiina RVst pärit importtoodete kaalutud keskmiste hindadega, mida maksis esimene sõltumatu klient liidus ja mis olid kindlaks määratud CIF-hindade põhjal, mida oli nõuetekohaselt kohandatud võtmaks arvesse kehtivaid tollimakse ja impordijärgseid kulusid.
(382)
Nagu on märgitud põhjenduses 51, oli Hiina eksportivate tootjate koostöö tase väga kõrge ja leiti, et nende äriühingute eksport katab uurimisperioodil Hiina RVst liitu suunatud ekspordi kogumahu. Arvestades kahe alguses endast märku andnud Hiina RV eksportiva tootja puhul selgunud asjaolu, et nad ei ekspordi vaatlusalust toodet liidu turule (nagu on selgitatud põhjenduses 52), ei võetud neilt pärit importi hindade allalöömise analüüsimisel arvesse. Samuti jäeti võrdlusest välja ühe koostööd tegevasse tootjakontserni kuuluva äriühingu eksportmüük, sest võrreldavaid tooteliike ei tootnud ükski liidu representatiivsetest tootjatest. Seoses kõnealuse äriühingu ekspordikogustega märgitakse, et need esindasid üksnes väikest osa kontserni kogu ekspordimüügist ning nende hinnatasemed tundusid vastavat kontserni üldistele ekspordimüügi hinnatasemetele.
(383)
Võrdlusest selgus, et uurimisperioodil põhjustas Hiina RVst pärit vaatlusaluse subsideeritud toote müük liidu turul liidu tootjate hindade allalöömise keskmiselt 7,6 % võrra. Hinna allalöömismarginaali taset tuleb vaadelda koos hindade läbipaistvuse kõrge tasemega, mille aluseks on hinnanoteeringud, mis kajastavad kaetud kvaliteetpaberi turgu.
6.2. LIIDU TOOTMISHARU JA NELJA REPRESENTATIIVSE LIIDU TOOTJA MAJANDUSLIK OLUKORD
6.2.1. SISSEJUHATAVAD MÄRKUSED
(384)
Vastavalt algmääruse artikli 8 lõikele 4 sisaldas uurimine, mis käsitles subsideeritud impordi mõju liidu tootjatele, hinnangut liidu tootjate olukorda kajastavate kõikide majandusnäitajate kohta aastast 2006 kuni uurimisperioodi lõpuni.
(385)
Makromajanduslikke elemente (toodang, tootmisvõimsus, tootmisvõimsuse rakendusaste, müügimaht, turuosa, kasv ja tasakaalustatavate subsiidiumide suurusjärk) hinnati kogu liidu tootmisharu lõikes, tuginedes CEPIFINE-lt saadud teabele.
(386)
Mikromajanduslike elementide (keskmised ühikuhinnad, tööhõive, palgad, tootlikkus, varud, tulusus, rahavoog, investeeringud, investeeringutasuvus, kapitali kaasamise võime) analüüs viidi läbi liidu tootjate tasandil ja neilt saadud teabe põhjal, mida kontrolliti.
(387)
Väideti, et kahju analüüsimisel ei käsitletud kõiki kaebuse esitajate ja kogu liidu tootmisharu kahjunäitajaid ühtsel ja järjekindlal viisil. Osaliste arvamuse kohaselt võivad järeldused olulise kahju kohta olla erinevad, kui mõned näitajad (nt turuosa) kehtestataks kaebuse esitajate tasandil.
(388)
Eelkõige märgiti, et osaliste esitatud väidete aluseks tunduvad olevat näitajad, mis on arvutatud muu teabe põhjal kui uurimise käigus kogunenud teave ja andmekogud. Sellest tulenevalt on need järeldused ebatäpsed ja seega mitte asjakohased.
(389)
Ühtlasi on komisjonil tavaks hinnata makromajanduslikke tegureid kogu liidu tootmisharu tasandil tekitatud kahju alusel, nagu on selgitatud eespool. Käesoleva uurimise käigus määratleti liidu tootmisharu nende liidu tootjate tasandil, kelle arvele langeb liidu kogutoodang (vt põhjendus 372) vaatamata sellele, kas tootjad toetasid kaebust või kas nad osalesid uurimises.
(390)
Mikromajanduslikke tegureid analüüsiti representatiivsete liidu tootjate tasandil sõltumata nende toetavast või mittetoetavast seisukohast kaebusele. Representatiivsete tootjate arvele langes 58 % liidu tootmisest. Ükski teistest liidu tootjatest ei avaldanud arvamust, nagu ei oleks komisjoni järeldused mikromajanduslike tegurite kohta usaldusväärsed või põhjendatud. Niisiis ei ole põhjust seada kahtluse alla järeldusi, mis tehti üksnes representatiivsete liidu tootjate esitatud teabe põhjal.
(391)
Väideti, et üks neljast representatiivsest tootjast ei teinud täiel määral koostööd, sest oli seotud teise Euroopa Liidu tootjaga, kes uurimises ei osalenud. Äriühingute seotus tulenes väidetavalt üleminekuaja lepingutest, mis olid sõlmitud ajal, mil koostööd teinud liidu tootja omandas kontrolli teisele tootjale kuulunud segmendi üle kaetud kvaliteetpaberi äris. Väidete kohaselt kontrollib koostööd tegev liidu tootja üleminekuaja lepingute kaudu tehaseid, mis jäid osaliselt omandatud tootja omandisse. Oma väite kinnituseks osutas eksportiv tootja komisjoni 31. oktoobri 2008. aasta otsusele (24) (edaspidi „otsus”) küsimuse kohta, kas omandamise ajal võis tehingut pidada kontrolli omandamiseks nõukogu määruse (EÜ) nr 139/2004 (kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle (EÜ ühinemismäärus)) (25) tähenduses.
(392)
Teisalt kinnitas uurimine, et kõnealuse ELi tootja omandis olevate aktsiate arv oli tühine ja väiksem määruse (EÜ) nr 2454/93 (26) artiklis 143 sätestatud piirmäärast. Nimetatud üleminekuaja lepingutest ei selgunud ka mingit sellist äriühingute vahelist seotust, mis ületaks tavapärased ostja ja müüja vahelised ärisuhted. Ennekõike on üleminekuaja lepingute eesmärk reguleerida kaetud paberi müüki üleminekuperioodil ning vastavalt neis sisalduvatele sätetele on liidu tootja roll sel perioodil võrreldav müügiagendi omaga. Lisaks teatas liidu tootja auditeeritud konsolideeritud aruannetes ja küsimustiku vastustes kõnealuste tehaste agendina toimimise eest saadud komisjonitasust; liidu tootjal ei tuvastatud nende tehastega seoses omandisuhteid ega seega ka kulusid.
(393)
Vastavalt otsusele käsitati äriühingute vahelist tehingut ühe äriühingu äritegevuse osalise üleminekuna teise liidu tootja kontrolli alla, mitte kogu äriühingu ülevõtmisena. Otsus ei näe ette äriühingute käsitamist ühe juriidilise isikuna pärast kontrolli omandamist; kindlasti ei ole äriühingutel ühisettevõtet. Märgitakse ka, et nimetatud otsuses käsitletud geograafiline kohaldamisala on EMÜ ja mitte EL. Oluline on ka asjaolu, et komisjoni otsuses ei analüüsitud kõnealuste äriühingute seost määruse (EÜ) nr 2454/93 artikli 143 tähenduses.
(394)
Eespool öeldut silmas pidades leiti, et kõnealused kaks äriühingut ei ole omavahel seotud määruse (EÜ) nr 2454/93 artikli 143 tähenduses ja kõnealune liidu tootja tegi uurimise käigus täiel määral koostööd.
(395)
Et aastate lõikes oleksid suundumused täielikult võrreldavad, jäeti mikromajanduslike näitajate analüüsist välja kõigi uuritavate aastate teave nende paberitehaste kohta, mille omandas eespool nimetatud liidu tootja.
(396)
Eksportiv tootja väitis ka, et liidu tootjate kõik sidusettevõtjad oleksid pidanud küsimustikule vastama eraldi, sest nad on iseseisvad juriidilised isikud.
(397)
Kõnealuse liidu tootja puhul leiti, et asjalike vastuste saamiseks ja kahju erinevate aspektide analüüsimiseks piisab ühest küsimustikust. Ennekõike saadi vastustest üksikasjalik teave üksikute paberitehaste kohta ning samasuguse toote kõigi seotud tootjate/müüjate andmetele oli võimalik kinnitust saada kontrollkäikude abil.
(398)
Eksportiv tootja väitis ka, et sama äriühing ei teinud täiel määral koostööd, sest esitas küsimustikule vastused olematu juriidilise isiku nimel, ning et äriühingu auditeeritud aruanded ei kajasta küsimustiku vastustes esitatud andmeid. Eelmise põhjenduse järeldused on ka selles suhtes asjakohased.
6.2.2. LIIDU TOOTMISHARU KÄSITLEVAD ANDMED (MAKROMAJANDUSLIKUD NÄITAJAD)
(399)
Pärast järelduste teatavakstegemist väitsid Hiina RV valitsus ja üks Hiina eksportiv tootja, et analüüsimiseks kasutatud makromajanduslikud andmed olid puudulikud ja ebatäpsed, mistõttu nad ei sobi olulise kahju tõendamiseks.
(400)
Kaebuse esitanud ühenduse kontrollimine kohapeal kinnitas, et makromajanduslike näitajate määramiseks kasutatud andmed koguti vahetult sellistelt liidu tootjatelt, kelle toodang moodustab ligikaudu 98 % liidu kogutootmisest, ning on piisavalt üksikasjalikud vaatlusalust toodet käsitleva teabe tuvastamiseks. Prognoosid ja/või hinnangud, mida kasutati, olid põhjendatud. Näiteks lõigatavaid paberirulle arvesse ei võetud, sest nende osakaal representatiivsete liidu tootjate üldises müügimahus oli selgelt tähtsusetu. Seega tuli kõnealune väide tagasi lükata.
6.2.2.1. Toodang, tootmisvõimsus ja tootmisvõimsuse rakendamine
Tabel 3
Toodang, tootmisvõimsus ja tootmisvõimsuse rakendamine
2006
2007
2008
2009/uurimisperiood
Tootmine (tonnides)
6 483 462
6 635 377
6 381 324
5 164 475
Indeks
100
102
98
80
Tootmisvõimsus (tonnides)
7 032 734
7 059 814
6 857 226
6 259 129
Indeks
100
100
98
89
Tootmisvõimsuse rakendamine
92 %
94 %
93 %
83 %
Indeks
100
102
101
90
Allikas: CEPIFINE esitatud kontrollitud andmed.
(401)
Nagu tabelis on näidatud, vähenes liidu tootmisharu tootmismaht vaatlusalusel perioodil üle 20 %. Tuleb märkida, et kuigi aastatel 2006-2008 suurenes liidu tarbimine umbes 1 %, vähenes liidu tootmisharu toodang sel perioodil 2 % ning 2008. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal oluliselt, sest vähenes liidu tarbimine.
(402)
Alates 2000. aastast on liidu tootjad teinud suuri ümberkorraldusi, et toime tulla struktuurilise ülevõimsusega. Ühendades ja sulgedes tehaseid vähendas liidu tootmisharu 2006. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal vaatlusaluse toote tootmisvõimsust umbes 770 000 tonni, st 11 %.
(403)
Hoolimata üldise tootmisvõimsuse langusest, vähenes tootmisvahendite kasutamine 2006. aasta 92 %-lt uurimisperioodiks 83 %-le. Kõige suurem vähenemine toimus 2008. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal. Tuleb märkida, et tootmisvõimsuse rakendamise kõrge tase on oluline tegur paberitootjate pikaajalist elujõulisuse tagamise seisukohast, sest põhivarasse on tehtud suuri investeeringuid. Seega leiti, et tootmisvõimsuse rakendamise tase uurimisperioodil oli madal.
6.2.2.2. Müügimaht ja turuosa
(404)
Allpool tabelis esitatud müügiandmed kajastavad liidu turul esimesele sõltumatule kliendile müüdud toodete kogust.
Tabel 4
Müügimaht ja turuosa
2006
2007
2008
2009/uurimisperiood
Müügimaht (tonnides)
4 921 141
4 999 524
4 875 841
4 008 354
Indeks
100
102
99
81
Turuosa
93 %
91 %
91 %
88 %
Indeks
100
98
98
95
Allikas: CEPIFINE esitatud kontrollitud andmed.
(405)
Kuigi aastatel 2006-2007 suurenes liidu tarbimine 4 % (vt põhjendus 377), kasvas samal ajal liidu tootmisharu vaatlusaluse toote müügimaht sõltumatule kliendile ELi turul vaid 2 %. See tähendab, et sel perioodil ei saanud liidu tootmisharu kasu suurenenud tarbimisest. Lisaks vähenes 2008. aasta ja uurimisperioodi vahel liidu tarbimine 15 % ning kõigi liidu tootjate müügimahud kahanesid veelgi rohkem, st 18 %. Kokkuvõttes vähenes liidu tootmisharu müügimaht pärast 2007. aastal aset leidnud väikest tõusu pidevalt ja olulisel määral, mis väljendub turuosa 5 protsendipunktises kahanemises vaatlusalusel perioodil.
(406)
Rühm Hiina eksportivaid tootjaid väitis, et liidu tootjate turuosa peaks hõlmama ka importi Šveitsist, sest see pärineb representatiivse liidu tootja omandis olevast tehasest.
(407)
Subsiidiumivastase uurimise geograafiline kohaldamisala on Euroopa Liit. Seega tuli kõnealune väide tagasi lükata.
(408)
Lisaks väideti, et vaatlusalusel perioodil suurenes märgatavalt kaebuse esitaja turuosa.
(409)
Turuosa on makromajanduslik näitaja, mida analüüsitakse liidu tootmisharu tasandil ning mitte kaebuse esitajate tasandil. Teiseks on kaebuse esitaja turuosa kohta esitatud faktiteave ebaõige.
6.2.2.3. Kasv
(410)
Uurides vaatlusalusel perioodil toimunud arengut, tuleb märkida, et liidu tootmisharu müügimaht vähenes palju rohkem (19 %) kui liidu tarbimine (14 %). Seetõttu vähenes samal ajal ka liidu tootmisharu turuosa 5 protsendipunkti võrra.
6.2.2.4. Tasakaalustatavate subsiidiumide summa suurus
(411)
Eespool subsiidiume käsitlevas osas täpsustatud Hiina RV tasakaalustatavate subsiidiumide summa on märkimisväärne. Subsideeritud impordi mahtusid ja hindu arvestades ei saa subsiidiumimarginaalide mõju pidada tähtsusetuks.
6.2.3. ANDMED NELJA REPRESENTATIIVSE LIIDU TOOTJA KOHTA (MIKROMAJANDUSLIKUD NÄITAJAD)
6.2.3.1. Keskmine ühikuhind nelja representatiivse liidu tootja puhul
(412)
Üldiselt jäid nelja representatiivse liidu tootja keskmised tehasehinnad sõltumatute klientide jaoks liidu turul nende aastate jooksul stabiilseks, välja arvatud 2007. aasta, kui need olid veidi kõrgemad.
Tabel 5
Liidu tootjate hinnad
Liidu tootjate hinnad
2006
2007
2008
2009/uurimisperiood
Keskmine hind (eurot/tonn)
692
717
691
699
Indeks
100
104
100
101
Allikas: küsimustiku kontrollitud vastused.
6.2.3.2. Varud
(413)
Uurimisperioodil moodustasid varud umbes 10 % tootmismahust. Neli representatiivset liidu tootjat suurendasid vaatlusalusel perioodil oma varusid 10 %, seda eelkõige 2006. ja 2007. aasta vahelisel ajal ning 2008. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal. See langes kokku Hiina RVst pärit madalahinnalise subsideeritud impordi järsu suurenemisega.
Tabel 6
Varud
Varud
2006
2007
2008
2009/uurimisperiood
Varud (tonnides)
278 265
298 547
296 387
306 588
Indeks
100
107
107
110
Allikas: küsimustiku kontrollitud vastused.
6.2.3.3. Tööhõive, töötasud ja tootlikkus
Tabel 7
Tööhõive
Tööhõive
2006
2007
2008
2009/uurimisperiood
Tööhõive (täistööaja ekvivalent)
7 756
7 487
7 207
6 197
Indeks
100
97
93
80
Tööjõukulu (eurot/täistööaja ekvivalent)
54 053
54 948
57 026
58 485
Indeks
100
102
105
108
Tootlikkus (ühikut/täistööaja ekvivalent)
453
478
486
484
Indeks
100
106
107
107
Allikas: küsimustiku kontrollitud vastused.
(414)
Tehaste sulgemise ja ühendamise tõttu vähendasid neli representatiivset liidu tootjat töötajate arvu vaatlusalusel perioodil oluliselt ehk 20 % (kadus peaaegu 1 600 töökohta).
(415)
Efektiivsuse suurenemine saavutati seeläbi, et toodangu väljalase ühe töötaja kohta suurenes ja püsis kõrgel isegi 2007. ja 2008. aastal toimunud ulatuslike koondamiste ajal. Tööjõukulud suurenesid pidevalt, vaatlusaluse perioodi jooksul kokku 8 %.
6.2.3.4. Tulusus, rahavood, investeeringud ja investeeringutasuvus
Tabel 8
Tulusus
2006
2007
2008
2009/uurimisperiood
Tulusus
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Muutus (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Rahavoog (tuhandetes eurodes)
260 047
211 036
172 570
336 753
Indeks
100
81
66
129
Investeeringud (tuhandetes eurodes)
151 900
151 027
127 845
87 875
Indeks
100
99
84
58
Investeeringute tasuvus
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Muutus (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Allikas: küsimustiku kontrollitud vastused.
(416)
Neli representatiivset liidu tootjat kandsid 2006. aastast kuni 2008. aastani kahju ning nende majanduslik olukord paranes alles 2009. aastal, kui peamise tooraine - tselluloosi - maailmaturuhind majanduslanguse tõttu erandlikult olulisel määral langes. 20 %-line tselluloosi hinna langus oli tavatult suur, mis aitas uurimisperioodil otseselt kaasa finantsolukorra paranemisele. Tuleks ka märkida, et uurimisperioodist möödunud ajavahemiku jooksul on tselluloosi hind tõusnud tagasi uurimiseperioodi eelsele tasemele.
(417)
Rahavoogude liikumine, mis näitab tootjate suutlikkust end ise finantseerida, kajastab suuresti tulususe arengut. Kokkuvõttes suurenesid uurimisperioodil rahavood tselluloosihinna languse tõttu märgatavalt. Investeeringutasuvus näitas nelja representatiivse liidu tootja negatiivsete kasuminäitajatega ühtivat negatiivset arengutendentsi kuni 2008. aastani ning positiivset suundumust uurimisperioodil, kui tselluloosi hinna langusega kaasnes ettenägematu kulusääst.
(418)
Eelöeldust tulenevalt kujunes nelja representatiivse liidu tootja investeerimisvõime üsna piiratuks, sest rahavood muutusid vaatlusalusel perioodil (välja arvatud uurimisperiood) oluliselt väiksemaks. Selle tagajärjel vähenesid investeeringud vaatlusalusel perioodil 35 % võrra ning piirdusid üksnes koostootmisjaamadega, mis aitas liidu tootjatel pidevalt tõusvate energiahindade mõju leevendada.
(419)
Üks eksportiv tootja väitis, et tulususe paranemist ei tohiks käsitada ainult erandlikust toormehinna langusest tulenevana. Hinnalangusest said kasu mõlemad osapooled ehk lisaks kaebuse esitajatele ka kõik kohalikud ja Hiina tootjad, mistõttu tulususe järsu muutumise põhjus ei olnud ainuüksi hinnalangus, vaid pigem kaebuse esitajate hinnakujunduskäitumise muutumine.
(420)
Eksportiv tootja väitis, et tulusus sõltub kaetud kvaliteetpaberi ja mitte tselluloosi hinnast. Siiski selgus, et kui 2009. aastal tselluloosi hind järsult langes, jäid kaetud kvaliteetpaberi hinnad stabiilseks ja selle tulemusena suurenes kasum. Niisiis, arvestades stabiilset hinda, ei ole kõnealusel konkreetsel ajavahemikul võimalik leida seost hinna ja tulususe vahel.
(421)
Tulususe määr on näitaja, mida analüüsitakse representatiivsete liidu tootjate tasandil ning mitte kaebuse esitajate tasandil, nagu viitas kõnealune osaline. Kogutud andmete analüüsi tulemused näitasid otsest seost põhitooraine ehk tselluloosi erandliku hinnalanguse ja tulususe tõusu vahel, mille tõttu valmistoodete stabiilsetel hindadel oli tõepoolest oma osa tulususe paranemisel. Kuigi sama kehtib tõenäoliselt ka teiste tootjate kohta turul, ei mõjuta see lõpparvamust, et kõnealune ajutine tulususe kasv tulenes erandlikust toorainehinna kukkumisest uurimisperioodil.
6.2.3.5. Kapitali kaasamise võime
(422)
Paberitööstust iseloomustab üldiselt suur võlgade hulk, mis on seotud põhivarasse tehtavate suurte investeeringutega. Kuna neli representatiivset liidu tootjat kandsid vaatlusaluse perioodi jooksul enamasti kahju, siis vähenes nende võime kapitali kaasata ja mõistlike kuludega omafinantseeringuid teha. Olukord oli eriti raske 2008. aastal, mil üks neljast representatiivsest liidu tootjast pidi hankima refinantseeringu märkimisväärse riskipreemiaga ning kõige väiksem representatiivne tootja tunnistati maksejõuetuks ja teine liidu tootja võttis tema varad üle.
6.3. JÄRELDUS KAHJU KOHTA
(423)
Uurimise käigus selgus, et vaatlusalusel perioodil halvenes enamik näitajaid nagu tootmismaht (- 20 %), tootmisvõimsuse rakendamine (- 10 %), müügi maht ELi turul sõltumatule kliendile (- 19 %) ja turuosa (- 5 protsendipunkti). Lisaks olid kuni 2008. aastani tõsiselt halvas seisus nelja representatiivse liidu tootja finantstulemustega seotud kahjunäitajad, st investeeringutasuvus ja tulusus. Tulususe äkiline tõus uurimisperioodil oli ajutine ja tulenes tselluloosi maailmaturuhindade erandlikust langusest sel ajal. Tuleks märkida, et isegi uurimisperioodil oli tulususe tase väga madal ning selle põhjal ei saa muuta järeldust, et nelja representatiivse liidu tootja majanduslik olukord oli väga kehv.
(424)
Samuti näitasid uurimistulemused, et eelnevalt kirjeldatud kahju võib peamiselt seletada asjaoluga, et hoolimata nelja representatiivse liidu tootja püüdlustest teha ümberkorraldusi ja suurendada tootlikkust, ei suutnud nad tõsta oma kaetud kvaliteetpaberi hinda kulusid katvale või jätkusuutliku tulususe tasemele. See oli peamiselt tingitud asjaolust, et Hiina RV eksportijad lõid uurimisperioodi jooksul hinnad alla, ja see mõjutas oluliselt turgu, kus hinnad on väga läbipaistvad. Neli representatiivset liidu tootjat suutsid uurimisperioodi jooksul vähendada oma tootmiskulusid, sest nad parandasid tootlikkust ning tselluloosi hind langes (peamiselt uurimisperioodi teisel poolel). Kuna nõudlus ja pakkumine saavutasid turul parema tasakaalu pärast seda, kui tootjad üritasid tehaste ühendamise ja sulgemisega struktuurilist ülevõimsust kõrvaldada, siis suudeti kaetud kvaliteetpaberi hind stabiilsena hoida. Neli representatiivset liidu tootjat ei suutnud sellegipoolest müügihindu tõsta tasemeni, mis oleks taganud pikaajalise eduka toimimise jaoks vajaliku tulususe määra.
(425)
Nagu eespool põhjenduses 19 on märgitud, väitis üks osaline, et käesolev uurimine oleks pidanud hõlmama ka rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatavat kaetud kvaliteetpaberit. Sellest tulenevalt väitis huvitatud isik, et kõnealuse toote arvesse võtmata jätmine olulise kahju määramisel ja suundumuste analüüsimisel moonutab kahju tegelikku seisu. Võttes aluseks põhjendustes 20 ja 22-25 esitatud järeldused, et rotatsioonitehnikaga trükipressides kasutatav kaetud kvaliteetpaber ja lehesööturiga trükipressides kasutatav kaetud kvaliteetpaber on erinevad tooted, lükati see väide siiski ümber.
(426)
Kõnealune osaline väitis, et asjaolu, et üks neljast representatiivsest liidu tootjast võttis 2008. aastal üle teise liidu tootja, näitab nimetatud representatiivse liidu tootja küllaltki head seisu. Tuleb märkida, et olulise kahju hindamise aluseks on liidu tootmisharu olukord, mitte ühe konkreetse tootja olukord. Nagu on märgitud eespool põhjenduses 423, on enamiku kahjunäitajate suundumus negatiivne, mis tõendab liidu tootmisharu olukorra halvenemist vaatlusalusel perioodil. Eespool kirjeldatud omanditehingut peetakse pigem vaatlusalusel perioodil toimunud liidu tootmisharu ümberstruktureerimise püüdluseks. Igal juhul tuleb märkida, et makromajanduslike näitajate (tootmismaht, tootmisvõimsus, müügimaht ja turuosa) analüüsimist kõnealune tehing ei mõjutanud, sest makromajanduslike näitajate hindamisel võetakse arvesse kõik liidu tootjad, kes moodustavad liidu tootmisharu põhjenduses 372 selgitatud viisil. Teisisõnu ei saa omandisuhete muutumine kõnealuseid näitajaid muuta.
(427)
Pärast järelduste teatavakstegemist väitsid osalised, et kaebuse esitanud liidu tootjate kantud olulise kahju kohta puuduvad veenvad tõendid. Kaebuse esitanud tootjate üldised majandustulemused olid uurimisperioodil pigem stabiilsed ja tulusus kasvas.
(428)
Esiteks analüüsitakse liidu tootmisharu olukorda representatiivsete liidu tootjate tasandil ning mitte kaebuse esitajate tasandil, nagu viitasid kõnealused osapooled.
(429)
Teiseks, nagu on öeldud juba eespool põhjenduses 409, tunduvad osaliste esitatud väidete aluseks olevat allpool esitatud ja uurimise käigus kehtestatud andmekogudest ja teabest erineva teabe põhjal arvutatud näitajad. Seega on need järeldused ebatäpsed. Samuti ei olnud osaliste analüüs järjekindel kahe erineva andmekogumi kasutamise osas makro- ja mikronäitajate puhul.
(430)
Lisaks väideti, et tulususe paranemises tuleb näha ka tootmisharu ümberkorraldamise, sealhulgas tootmisvõimsuse ja töökohtade vähendamise ning tootlikkuse suurendamise tulemust. Sel juhul ei saaks nimetatud tegureid pidada ainsateks kahjunäitajateks, vaid kõiki kahjunäitajaid tuleks vaadelda koos.
(431)
Algmääruse artikli 8 lõikes 2 on loetletud majanduslikud tegurid ja näitajad, mida tuleb arvesse võtta subsideeritud impordi mõju hindamisel liidu tootmisharule. Artikli 8 lõikes 2 on sõnaselgelt öeldud, et see loetelu ei ole ammendav ning et otsustamisel ei saa tingimata määravaks üks või mitu loetletud teguritest. Niisiis tuleks järeldusteni jõudmiseks analüüsida kõiki tegureid, kuigi näitajaid tuleb hinnata ühekaupa.
(432)
Osapooled juhtisid tähelepanu olulise kahju võimalusele ka edaspidi, arvestades Hiina tootjate tohutut jõudluse kasvu riigi poliitika ja subsiidiumide toel. Uurimine keskendus olulise kahju olemasolule, mitte edasise olulise kahju ohule. Seega ei saanud need osutused järeldusi mõjutada ning neid ei arvestatud.
(433)
Eespool kirjeldatu põhjal tuleks järeldada, et liidu tootmisharu on kandnud olulist kahju algmääruse artikli 8 lõike 4 tähenduses.
7. PÕHJUSLIK SEOS
7.1. SISSEJUHATUS
(434)
Algmääruse artikli 8 lõigete 5 ja 6 kohaselt kontrolliti, kas liidu tootmisharule tekitatud olulise kahju põhjustajaks oli asjaomasest riigist pärit subsideeritud import. Lisaks subsideeritud impordile kontrolliti ka muid teadaolevaid tegureid, mis oleksid võinud liidu tootmisharule kahju tekitada, et vältida kõnealuste muude tegurite põhjustatud kahju seostamist subsideeritud impordiga.
7.2. SUBSIDEERITUD IMPORDI MÕJU
(435)
Tuleb märkida, et kaetud kvaliteetpaberi turgu liidus iseloomustab ostujõu suur kontsentratsioon ja hinnanoteeringutest tulenev hindade suur läbipaistvus. Samuti on kaetud kvaliteetpaber tarbekaup ja erinevad müüjad ei saa kehtestada oluliselt erinevaid hindu. Suur osa selle toote müügist toimub kaubanduslike vahendajate kaudu, kes sunnivad liidu tootmisharu hoidma hindu odava subsideeritud impordiga samal tasemel. Seetõttu on imporditud kaetud kvaliteetpaberi hinnal (35 % ulatuses oli see import uurimisperioodil pärit Hiina RVst) üldjuhul suur mõju liidu turu hinnatasemele.
(436)
Uurimine näitas, et Hiina RVst pärit subsideeritud impordi kogumaht suurenes vaatlusalusel perioodil oluliselt ehk 183 %. Hiina RVst pärit subsideeritud import kahekordistus aastatel 2006-2007, kusjuures hinnad olid 2007. aastal 2 % madalamad kui aasta enne seda. 2008. aastal püsis Hiina RVst pärit import stabiilsena, keskmised hinnad langesid veel 1 %. Hiina RVst pärit impordi maht ja turuosa suurenesid uurimisperioodil jällegi hüppeliselt (vastavalt 71 % ja 120 %) ning hinnad langesid (5 %), mis see lõi nelja representatiivse liidu tootja hinnad 7,6 % võrra alla, survestades sellega hindu liidu turul ja takistades liidu tootjatel tõstmast hindu kasumlikule tasemele.
(437)
Tuleks meenutada, et vaatlusalusel perioodil vähenes liidu tarbimine ligikaudu 14 %. Liidu tootmisharu müügimaht langes oluliselt ehk 19 %. Müügimahu vähenemist oli siiski rohkem tunda kui nõudluse vähenemist ja see viis olukorrani, kus turuosa kaotati 5 protsendipunkti võrra. Samal ajal suurenes Hiinast pärit impordi turuosa ligikaudu 3 protsendipunkti võrra. See näitab, et Hiina RVst pärit subsideeritud import on suures osas liidu tootmisharu turuosa üle võtnud.
(438)
Seega võib järeldada, et Hiina RVst pärit odavast subsideeritud impordist tuleneva pideva surve tõttu liidu turul ei saanud liidu tootmisharu kohandada oma müügihindu vastavalt toorainehindade kasvule ning seda eriti 2008. aastal, mil tselluloosi hind saavutas kõrgeima taseme. See viis ka liidu tootmisharu turuosa ja tulususe vähenemiseni.
(439)
Uurimise käigus ja pärast järelduste teatavakstegemist väitsid mitmed osalised, et Hiina impordil ei olnud mahtude ja hindade osas märkimisväärset mõju. Väideti, et Hiina import ei kasvanud järsult, vaid pigem iga aastaga järk-järgult, ning et selle mõju oli niisiis üsna piiratud ja seda ei tohiks kahju kindlaks määramisel üle tähtsustada. Samuti väideti, et Hiina hinnad ei mõjutanud liidu tootmisharu suhteliselt stabiilseid hindu vaatamata sellele, et need olid viimastest madalamad. Üks eksportiv tootja seadis kahtluse alla komisjoni järelduse, et Hiina hinnad põhjustasid hindade allasurumise. Ta juhtis tähelepanu asjaolule, et 2009. aastal, kui Hiina hinnad jätkuvalt langesid, ei täheldatud mitte üksnes liidu tootmisharu hindade tõusu, vaid ka liidu tootmisharu kasumlikkust.
(440)
Hiina impordiga seotud arenguid on põhjalikumalt analüüsitud põhjenduses 380 ning jõutud järeldusele, et impordimahu kasvu ei saa pidada tähtsusetuks.
(441)
Hiina import lõi representatiivsete liidu tootjate hinnad alla 7,6 %, mida võib pidada suure läbipaistvusega hindadega turul märkimisväärseks. Nagu on kirjeldatud põhjenduses 412, olid representatiivsete liidu tootjate hinnad tõepoolest vaatlusalusel perioodil stabiilsed ning tõusid erandlikult 2007. aastal, kui Hiina import ei kasvanud. 2009. aastal suutsid liidu tootjad hoida oma hinnad stabiilsena turuosa edasise kaotamise hinnaga ning nende kasumlikkus tulenes stabiilsete hindade ja langenud toorainehindade koosmõjust.
(442)
Üks Hiina eksportivatest tootjatest väitis, et kaetud kvaliteetpaberi import Hiinast ei mõjuta liidu tootmisharu hindu, sest see ei ole võrreldav representatiivsete liidu tootjate toodetava ja turustatava kaetud kvaliteetpaberiga ning hindade allalöömise ja mittekahjustava hinna kindlaksmääramisel võrreldi üksnes 10 % representatiivsete liidu tootjate müügist. Märgitakse, et sellised otsused langetati täiel määral võrreldavate toodete põhjal, mille omadused on korrektse võrdluse tagamiseks täielikus vastavuses. Kuid põhjenduse 50 kohaselt on Hiina tootjate ja liidu tootjate toodetav kaetud kvaliteetpaber võrreldavad tooted ning seega liidu turul omavahel konkureerivad tooted.
(443)
Edasi väideti, et vale on järeldus, mille kohaselt kaetud kvaliteetpaberi turg on tarbekauba turg, mida iseloomustab suur läbipaistvus, sest liidu tootjad müüvad peaaegu poole oma toodangust otse lõppkasutajatele. Vastupidi väidetule müüsid liidu tootjad valdava osa toodangust otse või kaudselt kaubanduslike vahendajate kaudu (nn tellimusmüük, mille puhul tooted tarnitakse otse kliendile, kuid tellimine ja arveldamine toimub vahendajate kaudu). Turustajatel on tõepoolest oluline osa nii toodete varumisel kui ka turu läbipaistvana hoidmisel.
(444)
Arvestades seoses sugugi mitte tähtsusetu impordiga Hiina RVst tuvastatud suundumust jõuti järeldusele, et Hiina RVst pärit odava subsideeritud impordi järsul suurenemisel oli oluline negatiivne mõju liidu tootmisharu majanduslikule olukorrale.
7.3. MUUDE TEGURITE MÕJU
7.3.1. LIIDU TURU NÕUDLUSE ARENG JA MAJANDUSKRIIS
(445)
Nagu on märgitud põhjenduses 378, suurenes liidus 2007. aastal kaetud kvaliteetpaberi tarbimine ning vähenes seejärel 2008. aastal ja uurimisperioodil. Vaatlusalusel perioodil kaotas liidu tootmisharu oma turuosa. Üks Hiina RV koostööd tegev eksportija ja Hiina RV valitsus väitsid, et liidu tootmisharu müügimahtude, turuosa ja tootmise vähenemise põhjuseks oli tarbimise vähenemine, mille tingis majanduskriis ja elektroonilise meedia levik, ning seda ei tohiks panna Hiina impordi arvele. Oma väite kinnituseks osundasid Hiina valitsusametnikud juunis 2009 avaldatud paberi- ja tselluloositööstuse konkurentsivõimet ja tööhõivet käsitlevale manifestile (edaspidi „manifest”).
(446)
Kuigi ei saa eitada, et liidu tarbimise negatiivne areng (mis iganes põhjustel) 2007. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal mõjutas negatiivselt liidu tootmisharu olukorda ehk siis selle müügimahtu ja tootmist, on tähelepanuväärne, et Hiina RV eksportijatel õnnestus samal ajal, eelkõige just 2008. ja 2009. aastal suurendada liidus müügimahte ja turuosa tänu hinnasurvele, mida turule avaldas subsideeritud import.
(447)
Manifest, millele toetus Hinna RV valitsus, hõlmab kõiki paberi- ja tselluloositööstuse sektoreid ning sellel on üldine poliitiline eesmärk. Kõnealuses dokumendis sisalduva teabe põhjal ei olnud võimalik teha vaatlusaluse toote tootmise ja müügi kohta erijäreldusi. Seepärast ei ole võimalik ka otsustada, kas manifesti väited või järeldused on üheselt pädevad vaatlusaluse toote suhtes. Et uurimine ei tuvastanud ka märkimisväärset seost finantskriisi ja liidu tootmisharu kantud olulise kahju vahel, tuli see väide tagasi lükata.
(448)
Seega leiti, et liidu tootmisharu majandusliku olukorra halvenemise põhjustas peamiselt Hiina RVst pärit subsideeritud impordi järsk suurenemine ja Hiina RV eksportijate poolne hindade allalöömine ning mitte tarbimise vähenemine. Isegi kui nõudluse vähenemisel oli oma osa kahju tekkimises, ei muuda see põhjuslikku seost tekitatud olulise kahju ja subsideeritud impordi kasvu vahel olematuks.
7.3.2. TOORAINE HINNAD
(449)
Nelja representatiivse liidu tootja keskmine tootmiskulu suurenes veidi aastatel 2006-2008 (2 %) ja vähenes uurimisperioodil 5 %. Uurimine näitas, et nelja representatiivse liidu tootja keskmine tootmiskulu kaetud kvaliteetpaberi tootmisel järgis üldiselt samu suundumusi, kui ühe paberitootmise peamise tooraine, tselluloosi hindade areng. 2006.-2008. aastal suurenes tselluloosi keskmine hind 8 % ning langes järsult 2008. aasta lõpust kuni uurimisperioodi viimase kuuni. Tselluloosi keskmine hind oli 2009. aastal 19 % madalam eelmise aasta hinnast.
(450)
Liidu tootmisharu kahjustava subsideerimiseta võiks eeldada, et tootmiskulu koostisosade muutumise kajastamiseks kohandatakse hindu korrapäraselt. Kuni 2008. aastani seda siiski ei toimunud. Selleks et konkureerida Hiina RVst pärit odava subsideeritud impordiga, oli liidu tootmisharu sunnitud hoidma oma müügihinna madalana isegi tselluloosihinna tõusu ajal 2008. aastal ning sellega kaasnes tulususe märkimisväärne vähenemine sel perioodil. Uurimisperioodil olukord paranes, sest tselluloosi hinnad langesid kõvasti ja kaetud kvaliteetpaberi hindu suudeti samal ajal stabiilsena hoida. Samas ei võimaldanud isegi sel erandlikul perioodil ikka veel väga madal kasumlikkuse tase neljal representatiivsel liidu tootjal toibuda jätkuvast subsideeritud impordist. Hoolimata tooraine kulutuste vähenemisest ei suudetud tõsta hindu tasemeni, mis võimaldanuks saavutada asjaomase kapitalimahuka tootmise jaoks vajalikku püsivat kasumimarginaali.
(451)
Sellest lähtuvalt tehakse järeldus, et Hiina RVst pärit subsideeritud import, millega löödi nelja representatiivse liidu tootja hinnad alla, surus hinnad alla ka liidu turul ning ei võimaldanud liidu tootmisharul tõsta müügihinda oma kulude katmiseks või mõistliku kasumi teenimiseks. Arvestades seda, et tooraine hinnad uurimisperioodil oluliselt langesid, tehti järeldus, et need hinnad ei saanud sel perioodil liidu tootmisharule tekitatud olulist kahju mõjutada.
7.3.3. REPRESENTATIIVSETE LIIDU TOOTJATE EKSPORDITEGEVUS
(452)
Subsideeritud impordile lisaks uuriti muude teadaolevate tegurite hulgas, mis oleksid võinud liidu tootmisharu samal ajal kahjustada, ka liidu tootmisharu eksporti, et vältida nimetatud muude tegurite tekitatud võimaliku kahju omistamist subsideeritud impordile. Analüüsimisel selgus, et nelja representatiivse liidu tootja eksportmüük sõltumatutele klientidele moodustas vaatlusalusel perioodil märkimisväärse osa müügist (ligikaudu 26 %). Kuigi ka eksportmüügi maht vähenes vaatlusalusel perioodil 16 %, ei olnud see nii ilmne kui liidu turu müügimahtude vähenemine (19 %). Seega leiti, et ekspordimahu vähenemine ei selgita neljale representatiivsele liidu tootjatele tekitatud kahju määra. Kuna ekspordil on oluline osa selles, et hoida tootmisvõimsuse rakendusaste kõrge seadmete ostmiseks tehtavate investeeringute kõrgete püsikulude katmiseks, siis leiti, et hoolimata ekspordijõudluse vähenemisest oli ekspordil üldiselt positiivne mõju. Niisiis arvati, et kuigi ekspordi vähenemine võis mingil määral halvendada liidu tootmisharu olukorda, leevendas eksporditegevus teisalt liidu turul kantud kahju ning seega ei saa eksporti pidada Hiina RVst pärit subsideeritud impordi ja liidu tootmisharule tekitatud kahju vahelise põhjusliku seose kõrvaldajaks.
(453)
Üks huvitatud isik väitis, et liidu tootmisharu kannatas kahju ekspordi olulise vähenemise tagajärjel seetõttu, et euro tugevnes USA dollari suhtes ja et sellest tulenevat kahju ei peaks omistama Hiina RVst pärit impordile. Nagu eespool märgitud, ei ole liidu tootmisharu ekspordijõudluse vähenemine (mis tahes tegurite tõttu) liidu tootjate kantud kahju peamine põhjus ning seega ei kõrvalda see põhjenduses 444 tuvastatud põhjuslikku seost.
7.3.4. IMPORT MUUDEST KOLMANDATEST RIIKIDEST
(454)
Muude kolmandate riikide impordimahtude ja impordihindade suundumus 2006. aastast kuni uurimisperioodini oli järgmine.
Tabel 9
Import kolmandatest riikidest
2006
2007
2008
2009/uurimisperiood
Šveits
Import (tonnides)
194 748
191 636
226 736
172 233
Indeks
100
98
116
88
Turuosa
3,7 %
3,5 %
4,2 %
3,8 %
Indeks
100
95
115
103
Hind (eurot/tonn)
787
782
758
793
Indeks
100
99
97
105
Indoneesia
Import (tonnides)
19 834
30 714
27 178
49 877
Indeks
100
155
137
251
Turuosa
0,4 %
0,6 %
0,5 %
1,1 %
Indeks
100
149
135
292
Hind (eurot/tonn)
855
818
845
681
Indeks
100
96
99
80
Lõuna-Korea
Import (tonnides)
45 154
65 251
46 498
46 068
Indeks
100
145
103
102
Turuosa
0,9 %
1,2 %
0,9 %
1,0 %
Indeks
100
139
102
118
Hind (eurot/tonn)
562
669
664
618
Indeks
100
119
118
110
Kõik teised riigid
Import (tonnides)
58 623
70 984
62 844
100 711
Indeks
100
121
107
172
Turuosa
1,1 %
1,3 %
1,2 %
2,2 %
Indeks
100
117
106
199
Hind (eurot/tonn)
962
860
914
824
Indeks
100
89
95
86
Allikas: Eurostat.
(455)
Peamised muud kolmandad riigid, kes ekspordivad kaetud kvaliteetpaberit liidu turule, on Šveits, Indoneesia ja Lõuna-Korea. Impordimahu suundumuste põhjal on näha, et Hiina RVst pärit import suurenes rohkem kui mis tahes muust riigist pärit import. Šveitsist imporditud tooteid müüdi alati kõrgema hinnaga kui Hiina RVst imporditud tooteid. Šveitsist pärit toodete turuosa püsis suhteliselt stabiilsena, välja arvatud 2008. aastal, mil see ajutiselt suurenes ja moodustas üle 4 %, vähenedes seejärel uurimisperioodil 2006. aasta tasemele. Šveitsist imporditud kaetud kvaliteetpaber oli peamiselt kõnealusest neljast ühe representatiivse liidu tootja omandis oleva äriühingu toodang ning kõrgemad ühikuhinnad võisid tuleneda erinevatest tootevalikutest ja müügistruktuuridest. Indoneesiast imporditud toodete puhul tuleb märkida, et ka neid toodi liitu kõrgema hinnaga kui Hiina RVst pärit tooted, erandiks on uurimisperiood, mil hinnad langesid tõenäoliselt suures osas tselluloosi hinna languse tõttu. Sellest tuleneva impordi suurenemise tõttu, mis jäi uurimisperioodil siiski mahtudelt madalale tasemele, oli turuosa tase sel perioodil samuti madal. Lõuna-Koreast liitu suunatud import oli mahult väike kogu vaatlusalusel perioodil ja selle impordi turuosa püsis stabiilne. Kuigi Lõuna-Koreast pärit impordi hinnad olid võrreldavad Hiina RVst pärit impordi hindadega, ei näidanud Lõuna-Korea hinnad pidevat langustrendi, nagu seda tegid kogu vaatlusperioodi jooksul Hiina RVst pärit impordi hinnad. Muudest riikidest pärit impordi hinnad olid märgatavalt kõrgemad kui Hiina RVst pärit impordi hinnad ja muude riikide impordimahud oli madalad.
(456)
Eespool kirjeldatu põhjal tuleks järeldada, et kõnealustest kolmandatest riikidest pärit impordil ei olnud osa liidu tootmisharu kantud olulise kahju tekkimises.
7.3.5. STRUKTUURILINE ÜLEVÕIMSUS
(457)
Üks koostööd tegev Hiina RV eksportija väitis, et tootmisharu kantud kahju põhjuseks oli see, et liidu tootmisharu tootmisvõimsus oli liiga suur. Liidu tootmisharu tootmisvõimsuse vähendamine ja konsolideerumine ei olnud seega Hiina RVst pärit impordi tagajärg, vaid pigem meede ülevõimsuse ohjeldamiseks. Uurimise käigus selgus siiski, et vaatlusalusel perioodil, eelkõige 2008. aastal kandis liidu tootmisharu kahju vaatamata tootjate struktuurilistele ümberkorraldustele, sest liidu tootmisharu ei suutnud ikka veel tõsta hindu kuludest kõrgemale, nagu on tõdetud põhjendustes 435-444. Sellise olukorra põhjus oli eelkõige subsideeritud impordist tulenev hinnasurve, mis lõi liidu tootmisharu hinnad alla. Seepärast tuli see väide tagasi lükata.
(458)
Samuti väideti, et liidu tootmisharu ümberkorraldamine lõppes 2009. aastal kahe suure tootja ühendamisega, tänu millele olukord liidu tootmisharus kohe paranes. Ümberkorraldustega tegeleti alates 2000. aastast kuni uurimisperioodini. Nimetatud ühendamise positiivne mõju oleks pidanud väljenduma tootmisvõimsuse paremas rakendamises või vähemalt stabiilsetes müügimahtudes, kuid uurimisperioodi jooksul mõlemad näitajad halvenesid. Teisalt oli kindlaks tehtud, et liidu tootmisharu suurem tulusus uurimisperioodil tulenes peamiselt ja otseselt tselluloosihinna tavatust ühekordsest kukkumisest. Seepärast tuli see väide tagasi lükata.
7.4. JÄRELDUS PÕHJUSLIKU SEOSE KOHTA
(459)
Kirjeldatud analüüsist nähtub, et vaatlusalusel perioodil suurenesid oluliselt Hiina RVst pärit odava subsideeritud impordi maht ja turuosa. Lisaks leiti, et kõnealune import toimus subsideeritud hindadega, mis olid madalamad kui liidu tootmisharu küsitud hinnad liidu turul samasuguste tooteliikide puhul.
(460)
Hiina RVst pärit odava subsideeritud impordi mahu ja turuosa suurenemine toimus samaaegselt nii nõudluse üldise langusega liidu turul kui ka liidu tootjate turuosa vähenemisega 2006. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal. Samal ajal täheldati liidu tootmisharu peamiste majandus- ja finantsnäitajate negatiivset arengut (vt põhjendus 423).
(461)
Uurides muid teadaolevaid tegureid, mis oleksid võinud kahjustada liidu tootmisharu, selgus, et need ei kõrvalda Hiina RVst pärit subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kantud kahju vahelist põhjuslikku seost.
(462)
Eespool esitatud analüüsi põhjal, mille käigus määratleti nõuetekohaselt kõikide teadaolevalt liidu tootmisharu olukorda mõjutanud tegurite toime ja eristati see subsideeritud impordi kahjulikust mõjust, tuleks teha järeldus, et Hiina RVst pärit subsideeritud import tekitas liidu tootmisharule olulist kahju algmääruse artikli 8 lõike 5 tähenduses.
8. LIIDU HUVID
8.1. SISSEJUHATAVAD MÄRKUSED
(463)
Kooskõlas algmääruse artikliga 31 uuriti, kas vaatamata eespool kirjeldatud järeldustele on olemas kaalukaid põhjusi teha otsus, et kõnealusel juhul ei ole tasakaalustavate meetmete võtmine liidu huvides. Selleks uuriti kooskõlas algmääruse artikli 31 lõikega 1 kõigi esitatud tõendite põhjal nii võimalike meetmete mõju vaatlusaluse toote tootjatele, importijatele, kaupmeestele, turustajatele ja kasutajatele liidus kui ka meetmete võtmata jätmise tagajärgi.
8.2. LIIDU TOOTMISHARU
(464)
CEPIFINE esitatud andmete kohaselt moodustavad liidu tootmisharu 14 teadaolevat tootjat, kelle toodang moodustab hinnanguliselt 98 % kaetud kvaliteetpaberi toodangust liidus. Tootjad asuvad liidu eri liikmesriikides ja nad annavad seoses vaatlusaluse tootega tööd rohkem kui 11 000 inimesele.
(465)
Kaks teadaolevat tootjat olid uurimise algatamise vastu, samas ei esitanud nad täiendavat teavet ega teinud uurimise käigus koostööd. Kättesaadava teabe ja eelkõige CEPIFINE-lt saadud andmete põhjal, mis kajastasid liidu tootmisharu olukorra halvenemist, on siiski põhjust arvata, et need kaks äriühingut kannatasid samuti subsideeritud impordi tõttu. Koostööst hoidumist ei peetud seega märgiks, nagu oleks nende olukord ülejäänud liidu tootjate omast erinev.
(466)
Liidu tootmisharu on Hiina RVst pärit subsideeritud impordi tõttu kandnud olulist kahju. Tuletatakse meelde, et enamiku kahjunäitajate suundumus oli vaatlusalusel perioodil negatiivne. Eriti halba seisu kajastasid nelja representatiivse liidu tootja finantsolukorra kahjunäitajad, st tulusus ja investeeringutasuvus, seda hoolimata olukorra mõningasest paranemisest uurimisperioodil. Kui meetmeid ei võeta, on liidu tootmisharu olukorra edasine halvenemine vägagi tõenäoline.
(467)
Eeldatakse, et tasakaalustavate tollimaksude kehtestamine taastab liidu turul hästitoimivad ja õiglased kaubandustingimused ning võimaldab liidu tootmisharul viia kaetud kvaliteetpaberi hinnad vastavusse seonduvate kuludega. Võib loota, et meetmete kehtestamisega oleks liidu tootmisharul võimalik tagasi saada vähemalt osa vaatlusalusel perioodil kaotatud turuosast ning sellel oleks positiivne lisamõju tootmisharu majanduslikule olukorrale ja kulutasuvusele.
(468)
Seetõttu jõuti järeldusele, et lõplike tasakaalustavate meetmete kehtestamine Hiina RVst pärit kaetud kvaliteetpaberi impordi suhtes oleks liidu tootmisharu huvides.
8.3. IMPORTIJAD JA KAUPLEJAD
(469)
Küsimustikud saadeti kaebuses loetletud neljateistkümnele liidu sõltumatule importijale ja kauplejale. Uurimise käigus andsid endast teada veel teised kauplejad (keda tootmisharu nimetab ka kaubanduslikeks vahendajateks). Lõpuks tegid uurimise käigus koostööd 13 äriühingut, kuigi osa neist esitas küsimustike vastustes ainult osalist teavet. Leiti, et importijad tegutsesid turul ka kauplejatena, seega nimetatakse kõiki uurimises osalejaid edaspidi kauplejateks.
(470)
Uurimine näitas, et kõik kauplejad ostsid kaetud kvaliteetpaberit mitmelt müüjalt ja peamiselt liidu tootjatelt. Kaks kauplejat ei ostnud Hiina RVst imporditud kaetud kvaliteetpaberit või tegid seda üksnes vahetevahel. 10 äriühingut, kes esitasid arvulised andmed oma vaatlusaluse toote hangete kohta, moodustasid Hiina RVst pärit koguimpordist kokku 47 %. Import, sealhulgas Hiina RVst pärit import moodustas üksnes väikese osa nende äriühingute äritegevusest ning seepärast oleks kavandatavate meetmete mis tahes negatiivne mõju tõenäoliselt tähtsusetu. Kõik kauplejad kinnitasid, et liidus ja Hinna RVs toodetud kaetud kvaliteetpaber on suures osas samasuguse kvaliteediga ja seega omavahel asendatavad. Lisaks leidis uurimise käigus kinnitust, et on veel teisigi importijaid ning kauplejad võivad pöörduda selliste muude tarneallikate poole, vähemalt mõne aja pärast.
(471)
Kaks importivat kauplejat tarnisid oma kaetud kvaliteetpaberi peamiselt Hiina RV allikatest. Mõlemad äriühingud kinnitasid, et neil oleks keeruline leida uusi tarneallikaid liidu tootjate hulgas, sest tegemist on traditsiooniliselt müügikanalitega, kus tootjad on kehtestanud tellimuse mahu osas miinimumnõuded ning kus tuleb järgida turustuskokkuleppeid. See ei kahjustanud siiski otseselt liidu tootjatelt saadava kaetud kvaliteetpaberi kättesaadavust, sest liidu tootjatel on piisavalt vaba tootmisvõimsust. Seepärast tuli kõnealune väide tagasi lükata.
(472)
Mis puutub sellesse, et võimalik kulude kasv jäetaks klientide kanda, siis osutasid kõik koostööd tegevad kauplejad liidu turul kehtivate hindade läbipaistvusele ja kinnitasid, et nad saaksid lõpptarbija jaoks kehtestatud müügihinda tõsta ainult juhul, kui liidu üldine hindade tase tõuseks. Niisiis eeldatakse, arvestades tasakaalustavate tollimaksude mõjul muu hulgas kavandatud kulusid katvat hinnatõusu liidus, et importijad saavad tasakaalustavatest tollimaksudest tuleneva mis tahes hinnatõusu vähemalt osaliselt klientide kanda jätta. Tuleks märkida ka eelnevalt osutatud järeldust, et Hiina import moodustab üksnes väikese osa kauplejate üldisest äritegevusest ja et seega oleks tasakaalustavate tollimaksude mõju nendele üldiselt tähtsusetu. Lisaks võetakse veel arvesse asjaolu, et importijad saavad suuremat tulu Hiina RV tootjate käest ostetud kaetud kvaliteetpaberi edasimüügist; seega peaksid nad olema suutelised leppima väiksema kasumiga, võttes enda kanda vähemalt osalise kulude kasvu.
(473)
Seega ei tohiks lõplike meetmete kehtestamisel olla importijatele ja kauplejatele märkimisväärset negatiivset mõju.
8.4. KASUTAJAD
(474)
Küsimustikud saadeti liidu kaheksale teadaolevale kasutajale, kelle nimed olid loetletud kaebuses. Uurimise käigus andsid endast teada veel teised kasutajad. Kokku vastas küsimustikule osaliselt või täielikult viis äriühingut. Need äriühingud paiknevad üle kogu liidu territooriumi ning esindavad trüki- ja kirjastamissektorit. Kuna leiti, et trükitöösturite ja kirjastajate puhul kehtivad turutingimused ja kulude struktuur on erinevad, analüüsiti meetmete mõju mõlema sektori puhul eraldi.
8.4.1. TRÜKITÖÖSTURID
(475)
Põhiteabe esitas vaid üks trükitööstur. Vastavalt selle trükitöösturi esitatud teabele oli kaetud kvaliteetpaberi osa trükiste tootmise kogukuludes suhteliselt suur. Kuigi uurimine näitas, et trükitöösturid tarnivad kaetud kvaliteetpaberit peamiselt liidu tootjatelt, leidis kinnitust tõsiasi, et liidus ja Hiina RVs toodetav kaetud kvaliteetpaber on sarnase kvaliteediga ning kauplejate vahel on tugev hinnakonkurents.
(476)
Trükitöösturid kinnitasid, et mis tahes hinnatõusul oleks nende tulususele oluline negatiivne mõju. Väideti, et trükitööstus on niigi struktuurilise ülevõimsuse tõttu surve all ja kaetud kvaliteetpaberi ostuhinna mis tahes tõus survestaks neid äriühinguid veelgi enam. Sellega seoses ning arvestades asjaolu, et trükitöösturid kasutavad vaid vähesel hulgal Hiina RVst pärit kaetud kvaliteetpaberit (sest vajaminev peamine kogus kaetud kvaliteetpaberist saadakse liidu tootjatelt), märgitakse, et mis tahes tollimaksude otsene mõju oleks tähtsusetu. Mis puutub liidu turu üldisesse hinnatõusu, siis leitakse, et kuna selline hinnatõus mõjutaks kõiki ettevõtjaid, oleks selle toime kokkuvõttes neutraalne.
8.4.2. KIRJASTAJAD
(477)
Kirjastamissektoris saadi küsimustiku vastused neljalt äriühingult. Ainult üks äriühing ostis uurimisperioodi jooksul väheses koguses kaetud kvaliteetpaberit Hiina RVst. Kaks äriühingut esitasid nende kasutatava kaetud kvaliteetpaberi kohta arvulised andmed.
(478)
Selgus, et keskmiselt moodustas toodang, mille valmistamisel kasutati kaetud kvaliteetpaberit, 16 % kõnealuste äriühingute kogukäibest ning selle keskmine kasumlikkus oli ligikaudu 12 %. Seega leiti, et kõnealused kuus äriühingut ostsid kaetud kvaliteetpaberit enamasti liidu tootjatelt ning ainult üks kasutas kaetud kvaliteetpaberit, mis oli pärit Hiina RVst. Üks äriühing hakkas Hiina tooteid ostma alles pärast uurimisperioodi lõppu. Seega leitakse eelkõige kirjastamissektori kasutatava Hiina RVst pärit kaetud kvaliteetpaberi väikeste mahtude tõttu, et tasakaalustusmeetmete kehtestamine Hiina RVst pärit impordi suhtes tõenäoliselt seda sektorit oluliselt ei mõjuta. Veel leiti, et need äriühingud tegutsesid kasumiga ja et nad saaksid hinnatõusu suhteliselt kergesti lõpptarbija kanda jätta, sest trükkimisel kasutatakse enamasti kas kliendi valitud või kliendi ostetud paberit, kusjuures sagedamini ostab klient tootmisel kasutatava paberi. Kokkuvõttes on kirjastajate ostujõud suurem, sest tekib mastaabisääst.
(479)
Kaks trüki- ja kirjastamistööstuses tegutsevat ühendust edastasid oma tähelepanekud. Üks neist oli tollimaksude kehtestamise vastu ja väitis, et mis tahes hinnatõus suurendab kulutusi, mistõttu väheneb konkurentsivõime ja kaovad järgtööstuse töökohad. Teine jäi neutraalseks, kuid väitis, et meetmetel võib olla negatiivne mõju järgtööstusele, sest hinnatõus võib kaasa tuua trükitööstuse ümberpaiknemise ja sellega ka järgtööstuse trükiste suurema impordi.
(480)
Uurimisel leiti, et paberitoodete mitmes kasutusvaldkonnas oodatakse kasvu ja et kõrgkvaliteediga trükipaberi turuosa, kus kaetud kvaliteetpaberit peamiselt kasutatakse, kasvab jätkuvalt. Mis puutub väitesse, et kahjum jääb järgneva turu kanda, siis peetakse seda ebamääraseks ning selle põhjenduseks ei esitatud toetavaid andmeid ega tõendusmaterjali.
(481)
Pärast järelduste teatavaks tegemist esitati veel kord sama väide võimaliku mõju kohta järgtööstusele ning selle kinnituseks asjaolu, et trükiste import Hiinast on viimastel aastatel kiiresti kasvanud ning ilmselt hõlvanud märgatava osa kõigi trükiste turul Euroopas.
(482)
Nagu eespool on selgitatud, oli trükitöösturite koostöö piiratud ning saadud vähese arvulise teabe põhjal leiti, et trükitöösturid on oma tulususe määra ja kaetud kvaliteetpaberi osakaalu tõttu kuludes tõepoolest hinnatõusu suhtes tundlikud. Enamik trükitööstureid ostis aga uurimisperioodil Hiinast paberit kas väga vähe või üldsegi mitte ning kasutas sellist paberit üldiselt vähe, mistõttu oleks tollimaksu otsene mõju tähtsusetu. Enamik trükitööstureid teatas ka, et nende tarneajad peavad olema lühikesed ja seetõttu jääb ka edaspidi impordi osakaal kolmandatest riikidest väikeseks.
(483)
Hiinast pärit järgtööstuse trükiste kohta esitatud väidetega seoses tuleks märkida, et trükiste impordi statistika hõlmab suurt hulka tooteid ning ka selliseid trükiste valmistooteid, mis ei ole trükitud kaetud kvaliteetpaberile. Kättesaadava teabe põhjal ei olnud võimalik tuvastada, milline osa Hiinast imporditud toodetest on trükitud vaatlusalusele tootele ja milline osa muud liiki paberile. Kuid esitatud andmete alusel on teada, et Hiinast pärit trükised on põhiliselt teatavad eriraamatud, lasteraamatud, kalendrid, kingipaki- ja õnnitluskaardid. Kindla kättetoimetamisajaga tooteid nagu nädala- või kuukirju ja muid uudiskirju imporditakse Hiinast väiksema tõenäosusega nende kohalejõudmisele seatud ajalise piirangu tõttu. Ehkki mõnede trükiste puhul võib tootmise ümberpaiknemine olla põhjendatud, on teisalt tooteliike, mille puhul on otsustava tähtsusega geograafiline lähedus ja müügijärgne teenindus ning mida välismaine konkurents seega ei mõjuta. Kuigi paber on trükitööstuse oluline kuluelement, on trükitööstus ka tööjõumahukas ning seega võivad ümberpaiknemist pigem mõjutada tööjõukulud. Kokkuvõttes võib öelda, et kaetud kvaliteetpaberile trükitud trükiste impordi suurenemist ei saa välistada, kuid võimatu on mingigi täpsusastmega hinnata, kui suur see kasv võiks olla ja milline oleks selle mõju liidu trükitööstuse konkurentsivõimele ning milline oleks hinnatõusu vahetu mõju liidu järgtrükitööstusele.
(484)
Esitatud teabest ilmneb ka, et trükitööstuse probleem on struktuuriline ülevõimsus, mis tingib jätkuvaid ümberkorraldusi selles sektoris. Üks ümberkorraldamise liikumapanevaid jõude oli ka paberitootjate koondumine väärtusahela raames. Trükitööstuse mis tahes raskusi hindade tõstmisel peetakse üsna suures osas selle tööstusharu enda struktuurilisest ülevõimsusest tulenevateks.
8.4.3. JÄRELDUSED KASUTAJATE KOHTA
(485)
Eespool kirjeldatut arvesse võttes on üldine mõju nende kahe tootmissektori kasutajatele siiski piiratud, isegi kui Hiina RVst pärit impordi suhtes kohaldatavad meetmed võivad mõjutada mõnda kasutajat negatiivselt. Lisaks ei selgunud uuringust mingit märkimisväärset mõju kasutajatele, kes ostsid paberit enamasti mujalt kui Hiina RVst. Vastupidi, enamik kasutajaid väitis, et nende tarneajad peavad olema lühikesed ja seetõttu jääb ka edaspidi impordi osakaal kolmandatest riikidest väikeseks. Arvatakse, et trükitööstuse raskused hindade tõstmisel tulenevad suuresti selle tööstusharu enda struktuurilisest ülevõimsusest.
(486)
Samuti väideti, et meetmete kehtestamine põhjustaks turul tarneraskusi ja pikendaks klientide jaoks tarnetähtaegu.
(487)
Võimalikele tarneraskustele viidanud huvitatud pooled ei teinud kvantitatiivseid täpsustusi ega püüdnud hinnata võimalikke puudujääke. Esitatud väiteid ei tundu toetavat liidu tootjate tootmisvõimsuse rakendusaste, mis oli uurimisperioodil 83 % ja mis jättis vaba võimsust ligikaudu miljon tonni. Selle põhjal ei ole tarneraskused ilmselt tõenäolised.
(488)
Seepärast jõuti järeldusele, et esitatud teabe põhjal ei avalda tasakaalustavate meetmete kehtestamine Hiina RVst pärit kaetud kvaliteetpaberi impordi suhtes tõenäoliselt olulist negatiivset mõju vaatlusaluse toote kasutajatele.
8.5. JÄRELDUS LIIDU HUVIDE KOHTA
(489)
Eespool esitatut silmas pidades ja tuginedes kättesaadavale teabele liidu huvide kohta, tuleks järeldada, et kokkuvõttes puuduvad mõjuvad põhjused, mis õigustaksid Hiina RVst pärit kaetud kvaliteetpaberi impordi suhtes meetmete võtmata jätmist.
9. TASAKAALUSTAVAD MEETMED
9.1. KAHJU KÕRVALDAMIST VÕIMALDAV TASE
(490)
Subsideerimise, kahju, põhjusliku seose ja liidu huvide kohta tehtud järeldusi silmas pidades tuleb kehtestada ajutised tasakaalustavad meetmed, et subsideeritud import ei tekitaks liidu tootjatele edasist kahju.
(491)
Kõnealuste meetmete taseme määramisel võeti arvesse kindlakstehtud subsiidiumimarginaale ning liidu tootmisharule tekitatud kahju kõrvaldamiseks vajalikku tollimaksumäära kindlakstehtud subsiidiumimarginaali ületamata.
(492)
Kahjustava subsideerimise mõju kõrvaldamiseks vajaliku tollimaksu arvutamisel lähtuti seisukohast, et mis tahes meetmed peaksid võimaldama liidu tootmisharul katta tootmiskulud ja saada üldjoontes sellist maksueelset kasumit, milleni võiks jõuda seda liiki tootmisharu samasuguse toote müügiga liidus tavapärastes konkurentsitingimustes ehk subsideeritud impordi mõjuta.
(493)
Kaebuse esitaja taotles, et sihtkasumiks seataks vähemalt 10 %, ning lähtus seejuures eeldatavast kasumimarginaalist, mida kasutasid oma klassifitseerimismeetodites sõltumatud reitinguagentuurid, ja reaalsest tulususe määrast tootja puhul, kes tegutses muus paberitööstussegmendis, mida ei mõjutanud Hiina import.
(494)
Kaebuses soovitatud sihtkasumit ja kaebuse esitaja vastavat taotlust analüüsiti küsimustiku vastuste ja representatiivsete liidu tootjate juurde tehtud kontrollkäikude tulemuste põhjal. Leiti, et sihtkasum peaks kajastama vajadust suure ettemaksega investeeringute järele ja riske, mis on omased sellele kapitalimahukale tootmisharule dumpinguhinnaga või subsideeritud impordi puudumisel. Samuti võeti arvesse masinatesse tehtud investeeringute maksumust. Järeldati, et 8 %-list käibepõhist kasumimarginaali võib pidada sobivaks miinimumiks, mille liidu tootmisharu võiks kahjustava subsideerimise puudumisel eeldatavalt saavutada.
(495)
Sellest lähtuvalt arvutati liidu tootjate jaoks samasuguse toote mittekahjustav hind. Kahjusid vältiva hinna saamiseks liideti eespool nimetatud 8 %-line kasumimarginaal tootmiskuludele.
(496)
Põhjenduses 382 selgitatud põhjustel ei võetud arvesse ühte koostööd tegevasse eksportivasse tootjakontserni kuuluva ühe äriühingu eksportmüüki.
(497)
Seejärel määrati tooteliigiti kindlaks vajalik hinnatõus, milleks võrreldi Hiina RV eksportivate tootjate kaalutud keskmist impordihinda ja liidu tootjate poolt liidu turul müüdavate tooteliikide jaoks kehtestatud mittekahjustavat hinda uurimisperioodil. Selles võrdluses leitud kõik erinevused väljendati protsendimäärana võrreldud tooteliikide keskmisest CIF-impordihinnast.
9.2. LÕPLIKUD MEETMED
(498)
Subsideerimise, kahju, põhjusliku seose ja liidu huvide kohta tehtud järeldust arvesse võttes ja kooskõlas algmääruse artikli 15 lõikega 1 leitakse, et tuleks kehtestada Hiina RVst pärit vaatlusaluse toote impordi suhtes lõplik tasakaalustav tollimaks, mis vastaks väiksema tollimaksu reegli kohaselt subsiidiumi- või kahjumarginaali kõige madalamale leitud tasemele. Sellisel juhul tuleks tollimaksu määr kehtestada vastavalt kindlaksmääratud kahjumarginaali tasemele.
(499)
Seega on Hiina RV puhul kahju kõrvaldamise marginaalid, subsiidiumimarginaalid ja kavandatava lõpliku tasakaalustava tollimaksu määrad (väljendatuna protsendina CIF-hinnast liidu piiril enne tollimaksu tasumist) järgmised:
Eksportiv tootja
Subsiidiumi-marginaal
Kahjumarginaal
Tasakaalustava tollimaksu määr
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province (Hiina RV)
12 %
20 %
12 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province (Hiina RV)
12 %
20 %
12 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province (Hiina RV),
4 %
39,1 %
4 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd (Shouguang City, Shandong Province, Hiina RV)
4 %
39,1 %
4 %
Kõik muud äriühingud
12 %
39,1 %
12 %
(500)
Paralleelsete dumpinguvastaste uurimistega seoses võib tõdeda, et vastavalt algmääruse artikli 24 lõike 1 teisele lõigule ja nõukogu 30. novembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1225/2009 (kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed) (27) artikli 14 lõikele 1 ei tohi ühegi toote suhtes kehtida korraga dumpinguvastane ja tasakaalustav tollimaks, et korrigeerida üht ja sama dumpingust või ekspordi subsideerimisest tulenevat olukorda. Subsiidiumikavadest viidatakse vaid ühes ekspordi subsideerimisele, nagu kinnitavad põhjendused 235-245. Vaatlusaluse koostööd tegeva eksportiva tootja asjaomast dumpingumarginaali kohandatakse asjakohaselt paralleelse dumpinguvastase uurimise käigus. Pidades silmas teisi subsiidiumikavasid, väiksema tollimaksu reegli kasutamist paralleelsel dumpinguvastasel uurimisel ja käesoleva uurimise käigus tuvastatud subsideerimismäära, ei peetud vajalikuks uurida täiendavalt, kas ja mil määral korvatakse samad subsiidiumid topelt, kui ühe ja sama imporditava toote suhtes kohaldatakse samaaegselt nii dumpinguvastast kui ka tasakaalustavat tollimaksu.
(501)
Käesoleva määrusega äriühingutele kehtestatavad individuaalsed tasakaalustavad tollimaksu määrad määrati kindlaks käesoleva uurimise tulemuste põhjal. Seepärast kajastavad need olukorda, mis uurimise käigus nende äriühingute puhul tuvastati. Nimetatud tollimaksumäärasid (erinevalt „kõikide muude äriühingute” suhtes kohaldatavast kogu riiki hõlmavast tollimaksust) kohaldatakse seega üksnes nende toodete impordi puhul, mis on pärit asjaomasest riigist ning mille on tootnud nimetatud äriühingud, seega konkreetsed juriidilised isikud. Imporditavate toodete suhtes, mille tootjaks on mõni teine äriühing, kelle nime ega aadressi ei ole artiklis 1 konkreetselt nimetatud, sealhulgas konkreetselt nimetatud äriühingutega seotud isikud, ei tohi nimetatud määrasid kohaldada ning nende puhul kehtib „kõikide muude äriühingute” suhtes kohaldatav tollimaksumäär.
(502)
Mis tahes taotlus kohaldada äriühingu suhtes individuaalse tasakaalustava tollimaksu määra (näiteks pärast juriidilise isiku nimevahetust või uue tootmise või müügiga tegeleva üksuse asutamist) tuleb saata viivitamata komisjonile (28) koos kõigi vajalike andmetega, eelkõige nimevahetuse või tootmise või müügiga tegelevate isikutega seotud võimalike muudatuste korral äriühingu tootmistegevuses, omamaises või eksportmüügis. Vajaduse korral muudetakse määrust, ajakohastades nende äriühingute loetelu, kelle suhtes kohaldatakse individuaalseid tollimaksumäärasid.
(503)
Et tagada tasakaalustava tollimaksu nõuetekohane jõustamine, ei tohiks jääktollimaksu määra kohaldada üksnes koostööst hoiduvate eksportivate tootjate suhtes, vaid ka nende tootjate suhtes, kes uurimisperioodil liitu ei eksportinud.
10. TEATAVAKSTEGEMINE
(504)
Kõiki huvitatud isikuid teavitati peamistest faktidest ja kaalutlustest, mille alusel kavandati soovitus kehtestada Hiina RVst pärit kaetud kvaliteetpaberi impordile lõplik tasakaalustav tollimaks. Lisaks sellele anti neile pärast kõnealustest faktidest ja kaalutlustest teatamist võimalus esitada teatava ajavahemiku jooksul oma seisukohad. Asjaosaliste esitatud märkused on nõuetekohaselt läbi vaadatud ning vajaduse korral on järeldusi sellele vastavalt muudetud,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
1. Kehtestatakse lõplik tasakaalustav tollimaks Hiina Rahvavabariigist pärit ning praegu CN-koodide ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 ja ex 4810 99 90 (TARICi koodid 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 ja 4810999020) alla kuuluva kaetud kvaliteetpaberi suhtes, mis on kas paber või papp (v. a jõupaber või -papp), mis on kaetud ühelt või mõlemalt poolt ning mida turustatakse kas lehtedena või rullides ja mille kaal ruutmeetri kohta on vahemikus 70-400 g/m2 ning heledus on rohkem kui 84 (mõõdetuna ISO standardi 2470-1 kohaselt).
Lõplikku tasakaalustavat tollimaksu ei kohaldata rullide suhtes, mida kasutatakse rotatsioonitehnikaga trükipressides. Rulle, mida kasutatakse rotatsioonitehnikaga trükipressides, määratletakse kui rulle, mis juhul, kui neid katsetatakse vastavalt ISO katsestandardile ISO 3783:2006 („Paper and board - Determination of resistance to picking - Accelerated speed method using the IGT-type tester (electric model)”), annavad tulemuseks vähem kui 30 N/m mõõdetuna paberi ristsuunas (CD) ja vähem kui 50 N/m mõõdetuna masinasse sisestamise suunas (MD). Lõplikku tasakaalustavat tollimaksu ei kohaldata ka mitmekihilise paberi ja mitmekihilise papi suhtes.
2. Lõplik tasakaalustav tollimaks, mida kohaldatakse lõikes 1 kirjeldatud ja allpool loetletud äriühingute valmistatud toodete netohinna suhtes liidu piiril enne tollimaksu sissenõudmist, on järgmine:
Äriühing
Tasakaalustava tollimaksu määr
TARICi lisakood
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd (Zhenjiang City, Jiangsu provints, Hiina RV) Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province (Hiina RV)
12 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandongi Province (Hiina RV), Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd (Shouguang City, Shandong Province, Hiina RV)
4 %
B013
Kõik muud äriühingud
12 %
B999
3. Kui ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse kehtivaid tollimaksusätteid.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõigis liikmesriikides.
Brüssel, 6. mai 2011