NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 651/2012
ze dne 4. července 2012
o vydávání euromincí
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Závěry Rady ze dne 23. listopadu 1998 a ze dne 5. listopadu 2002 o euromincích určených ke sběratelským účelům, doporučení Komise 2009/23/ES ze dne 19. prosince 2008 o společných pokynech pro národní strany a vydávání euromincí určených k peněžnímu oběhu (3), které schválila Rada ve svých závěrech ze dne 10. února 2009, a doporučení Komise 2010/191/EU ze dne 22. března 2010 o rozsahu působnosti a účincích eurobankovek a euromincí jako zákonného platidla (4) stanoví doporučené postupy týkající se vydávání euromincí určených k peněžnímu oběhu, včetně pamětních euromincí, konzultací před zničením vhodných euromincí určených k oběhu a používání sběratelských euromincí.
(2)
Protože dosud neexistují závazná ustanovení pro vydávání euromincí, mohou se postupy mezi jednotlivými členskými státy lišit, a není tak zajištěn dostatečně integrovaný rámec pro jednotnou měnu. V zájmu transparentnosti a právní jistoty je proto nutné zavést závazná pravidla pro vydávání euromincí.
(3)
Podle nařízení Rady (ES) č. 974/98 ze dne 3. května 1998 o zavedení eura (5) mají mince znějící na euro nebo centy a odpovídající nominálním hodnotám a technickým specifikacím stanoveným Radou postavení zákonného platidla ve všech členských státech, jejichž měnou je euro. Nominální hodnoty a technické specifikace euromincí jsou stanoveny v nařízení Rady (ES) č. 975/98 ze dne 3. května 1998 o nominálních hodnotách a technických specifikacích euromincí určených pro peněžní oběh (6).
(4)
Členským státům, jejichž měnou je euro, by mělo být umožněno vydávat rovněž pamětní dvoueurové mince za účelem připomenutí zvláštních příležitostí, přičemž počet emisí takových mincí by měl podléhat omezením stanoveným na každý rok a pro každý vydávající členský stát. Je nezbytné zavést určité množstevní limity pro pamětní euromince, aby tyto mince i nadále představovaly pouze malou část celkového množství dvoueurových mincí v peněžním oběhu. Tyto množstevní limity by však měly umožnit vydání dostatečného množství mincí tak, aby oběh těchto pamětních euromincí byl efektivní.
(5)
Členským státům, jejichž měnou je euro, by rovněž mělo být umožněno vydávat sběratelské euromince, které nejsou určeny k peněžnímu oběhu a které by měly být snadno rozlišitelné od mincí určených k oběhu. Sběratelské euromince by měly mít postavení zákonného platidla pouze ve vydávajícím členském státě a neměly by být vydávány za účelem jejich uvedení do peněžního oběhu.
(6)
Je vhodné, aby emise sběratelských euromincí byly zohledněny v množství mincí, které schvaluje Evropská centrální banka, avšak na souhrnném základě, a nikoli pro jednotlivé emise.
(7)
Používání různých nominálních hodnot euromincí a eurobankovek podle současného návrhu by mělo být pravidelně a důkladně posuzováno příslušnými orgány na základě kritérií nákladovosti a přijatelnosti ze strany veřejnosti. Komise by měla zejména provádět posouzení dopadů dalšího vydávání jednocentových a dvoucentových mincí.
(8)
Aby se zabránilo ničení euromincí vhodných pro oběh v jednom členském státě, které by v jiném členském státě mohly být zapotřebí, měly by se členské státy před zničením takových mincí vzájemně konzultovat,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„oběžnými mincemi“ se rozumí euromince určené k peněžnímu oběhu, jejichž nominální hodnoty a technické specifikace jsou stanoveny v nařízení (ES) č. 975/98;
2)
„pamětními mincemi“ se rozumí euromince určené k peněžnímu oběhu, které mají připomínat zvláštní příležitost, jak je uvedeno v článku 1h nařízení (ES) č. 975/98;
3)
„sběratelskými mincemi“ se rozumí euromince určené ke sběratelským účelům, které nejsou vydány za účelem jejich uvedení do peněžního oběhu.
Článek 2
Druhy euromincí
1. Členské státy mohou vydávat dva druhy euromincí: oběžné mince a sběratelské mince.
2. Komise provede posouzení dopadů dalšího vydávání jednocentových a dvoucentových mincí. Součástí tohoto posouzení bude analýza nákladů a přínosů, která zohlední skutečné výrobní náklady těchto mincí v porovnání s jejich reálnou hodnotou a přínosy.
Článek 3
Vydávání oběžných mincí
1. Oběžné mince se vydávají a uvádějí do peněžního oběhu v nominální hodnotě.
2. Malá část nepřesahující 5 % kumulované celkové čisté hodnoty a množství oběžných mincí vydaných členským státem, přičemž se berou v úvahu pouze roky s kladnou čistou emisí, může být uvedena na trh v hodnotě vyšší, než je nominální hodnota, je-li odůvodněna vysokou kvalitou mince, speciálním balením nebo jakýmikoli dalšími poskytnutými službami.
Článek 4
Vydávání pamětních mincí
1. Každý členský stát, jehož měnou je euro, smí vydat pouze dvě pamětní mince ročně s výjimkou případů, kdy:
a)
pamětní mince vydají společně všechny členské státy, jejichž měnou je euro, nebo
b)
pamětní mince je vydána u příležitosti dočasného uvolnění či provizorního obsazení funkce hlavy státu.
2. Celkové množství pamětních mincí uvedených do peněžního oběhu v rámci jednotlivých emisí nesmí překročit vyšší z těchto dvou limitů:
a)
0,1 % kumulovaného celkového čistého počtu dvoueurových mincí uvedených do peněžního oběhu všemi členskými státy, jejichž měnou je euro, do začátku roku předcházejícího roku vydání pamětní mince; limit může být zvýšen na 2 % kumulovaného celkového čistého počtu dvoueurových mincí v peněžním oběhu ve všech členských státech, jejichž měnou je euro, pokud se připomíná všeobecně známá a vysoce symbolická příležitost; v takovém případě vydávající členský stát během následujících čtyř let nepoužije zvýšeného stropu pro další vydání pamětní mince a důvody použití zvýšeného stropu vysvětlí, nebo
b)
5,0 % kumulovaného celkového čistého počtu dvoueurových mincí uvedených do peněžního oběhu dotčeným členským státem do začátku roku předcházejícího roku vydání pamětní mince.
3. Rozhodnutí, zda vydat pamětní mince se společným vzorem, jež společně vydají všechny členské státy, jejichž měnou je euro, přijme Rada. Hlasovací práva členských států, jejichž měnou je euro, ohledně účasti na euru, se pro účely přijetí tohoto rozhodnutí pozastavují.
Článek 5
Vydávání sběratelských mincí
1. Sběratelské mince mají postavení zákonného platidla pouze ve vydávajícím členském státě.
Vydávající členský stát musí být na minci uveden jasným a snadno rozpoznatelným způsobem.
2. Aby bylo možno sběratelské mince snadno rozlišit od oběžných mincí, musí splňovat všechna tato kritéria:
a)
jejich nominální hodnota musí být odlišná od nominálních hodnot oběžných mincí;
b)
nesmí být na nich vyobrazení podobná společným stranám oběžných mincí ani žádné národní straně oběžných mincí; pokud na nich jsou vyobrazení podobná některé národní straně oběžných mincí, musí být jejich celkový vzhled stále snadno odlišitelný;
c)
jejich barva, průměr a hmotnost se musí významně lišit od oběžných mincí alespoň ve dvou z těchto tří vlastností; rozdíl se považuje za významný, leží-li hodnoty včetně tolerancí mimo toleranční rozpětí stanovená pro oběžné mince, a
d)
nesmí mít profilovanou hranu s jemnými vroubky ani tvar „španělského květu“.
3. Sběratelské mince lze uvádět na trh v hodnotě stejné nebo vyšší než nominální hodnota.
4. Emise sběratelských mincí se zohlední na souhrnném základě v objemu emise mincí, který schvaluje Evropská centrální banka.
5. Členské státy přijmou všechna příslušná opatření s cílem odradit od používání sběratelských mincí jako platebního prostředku.
Článek 6
Konzultace před zničením oběžných mincí
Před zničením oběžných mincí, u nichž se nejedná o euromince nevhodné pro oběh ve smyslu čl. 2 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1210/2010 ze dne 15. prosince 2010 o ověřování pravosti euromincí a o zacházení s euromincemi nevhodnými pro oběh (7), vedou členské státy vzájemné konzultace prostřednictvím příslušného podvýboru Hospodářského a finančního výboru a informují ředitele mincoven členských států, jejichž měnou je euro.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 4. července 2012.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 651/2012,
4. juuli 2012,
euromüntide emiteerimise kohta
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 133,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu 23. novembri 1998. aasta ja 5. novembri 2002. aasta järeldustes euro meenemüntide kohta, komisjoni 19. detsembri 2008. aasta soovituses 2009/23/EÜ (mis käsitleb ühiseid suuniseid euro käibemüntide liikmesriike tähistavate külgede ja kõnealuste müntide emiteerimise kohta), (3) mis kiideti heaks nõukogu 10. veebruari 2009. aasta järeldustes, ning komisjoni 22. märtsi 2010. aasta soovituses 2010/191/EL (euro pangatähtede ja müntide seadusliku maksevahendi staatuse ulatuse ja mõju kohta) (4) soovitatakse tavasid seoses euro käibemüntide (sh euro mälestusmündid) emiteerimise ning kasutuskõlblike euro käibemüntide hävitamisele eelneva konsultatsiooniga ning euro meenemüntide kasutamisega.
(2)
Euromüntide emiteerimise kohustuslike sätete puudumise tõttu võivad asjaomased tavad liikmesriikides erineda ning see ei võimalda luua ühisraha jaoks piisavalt integreeritud raamistikku. Läbipaistvuse ja õiguskindluse seisukohast on seepärast vaja kehtestada euromüntide emiteerimise siduvad eeskirjad.
(3)
Vastavalt nõukogu 3. mai 1998. aasta määrusele (EÜ) nr 974/98 (euro kasutuselevõtu kohta) (5) kehtivad nimiväärtusele ja nõukogu sätestatud tehnilistele kirjeldustele vastavad euros ja sendis vääringustatud mündid seadusliku maksevahendina kõigis liikmesriikides, mille rahaühik on euro. Euromüntide nimiväärtused ja tehnilised kirjeldused on sätestatud nõukogu 3. mai 1998. aasta määruses (EÜ) nr 975/98 ringlusse lastavate euromüntide nimiväärtuste ja tehniliste näitajate kohta (6).
(4)
Samuti peaks liikmesriikidel, mille rahaühik on euro, olema võimalik teatavate teemade jäädvustamiseks emiteerida 2-euroseid mälestusmünte, järgides piiranguid, mis on kehtestatud selliste müntide emiteerimise arvule aasta ja emiteeriva liikmesriigi kohta. Mälestusmüntide koguse suhtes on vaja kehtestada teatavad piirangud tagamaks, et sellised mündid moodustaksid ringluses olevate 2-euroste müntide koguhulgast jätkuvalt väikese osa. Kõnealused koguselised piirangud peaksid siiski võimaldama emiteerida piisaval hulgal münte, et tagada euro mälestusmüntide tõhus ringlus.
(5)
Liikmesriikidel, mille rahaühik on euro, peaks ka olema võimalik emiteerida euro meenemünte, mida ei lasta ringlusse ning mis peaksid olema selgesti eristatavad käibemüntidest. Euro meenemüntidel peaks olema seadusliku maksevahendi staatus üksnes emiteerivas liikmesriigis ning neid ei tohiks emiteerida ringlusse laskmise eesmärgil.
(6)
On asjakohane, et euro meenemüntide emiteerimist võetakse arvesse Euroopa Keskpanga kinnitatavas mündikoguses, kuid pigem koondalusel kui iga üksiku emiteerimise puhul eraldi.
(7)
Pädevad institutsioonid peaksid perioodiliselt ja hoolikalt läbi vaatama euromüntide ja euro rahatähtede eri nimiväärtuste senise kasutamise lähtuvalt maksumuse ja avalikkuse poolt omaksvõtmise kriteeriumidest. Eelkõige peaks komisjon tegema mõjuhinnangu 1- ja 2-sendiste müntide emiteerimise jätkamise kohta.
(8)
Selleks et üks liikmesriik ei hävitaks kasutuskõlblikke euro käibemünte, kui neid võib vaja minna teises liikmesriigis, peaksid liikmesriigid enne selliste müntide hävitamist üksteisega konsulteerima,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „käibemündid”- ringlusse lastavad euromündid, mille nimiväärtused ja tehniline kirjeldus on sätestatud määruses (EÜ) nr 975/98;
2) „mälestusmündid”- käibemündid, mille eesmärk on jäädvustada teatavat teemat, nagu on määratletud määruse (EÜ) nr 975/98 artiklis 1h;
3) „meenemündid”- kogumiseks mõeldud euromündid, mis ei ole väljastatud nende ringlusse laskmise eesmärgil.
Artikkel 2
Euromüntide liigid
1. Liikmesriigid võivad emiteerida kahte liiki euromünte: käibemünte ja meenemünte.
2. Komisjon teeb mõjuhinnangu 1- ja 2-sendiste müntide emiteerimise jätkamise kohta. Mõjuhinnang sisaldab kulude-tulude analüüsi, milles võetakse arvesse nimetatud müntide tootmise tegelikke kulusid võrreldes nende väärtuse ja neist tuleneva kasuga.
Artikkel 3
Käibemüntide emiteerimine
1. Käibemündid emiteeritakse ja lastakse ringlusse nimiväärtusega.
2. Väikese osa, mis ei ületa 5 % liikmesriigi poolt emiteeritud käibemüntide kumuleeritud netoväärtusest ja kogusest kokku, võttes arvesse ainult aastaid, mil netoemiteerimine oli positiivne, võib lasta turule nimiväärtusest suurema väärtusega, kui seda õigustab mündi eriline kvaliteet, eripakend või muud pakutavad teenused.
Artikkel 4
Mälestusmüntide emiteerimine
1. Iga liikmesriik, mille rahaühik on euro, võib aastas emiteerida üksnes kaks mälestusmünti, v.a järgmistel juhtudel:
a)
kõik liikmesriigid, mille rahaühik on euro, emiteerivad mälestusmündid ühiselt, või
b)
mälestusmünt emiteeritakse seoses sellega, et riigipea ametikoht on ajutiselt täitmata või riigipea ülesandeid täidetakse ajutiselt.
2. Iga üksiku emiteerimise käigus ringlusse lastavate mälestusmüntide koguarv ei ületa kahest järgmisest ülemmäärast suuremat:
a)
0,1 % kõigi nende 2-euroste müntide kumuleeritud netoarvust kokku, mille kõik liikmesriigid, mille rahaühik on euro, on lasknud ringlusse mälestusmündi emiteerimise aastale eelneva aasta alguse seisuga. Kõnealust ülemmäära võib suurendada 2,0 protsendini kõigi nende liikmesriikide poolt, mille rahaühik on euro, ringlusse lastud 2-euroste müntide kumuleeritud netoarvust kokku, kui jäädvustatakse laialdaselt tuntud ja väga sümboolset teemat, ning sel juhul ei peaks emiteeriv liikmesriik nelja järgneva aasta jooksul emiteerima kõnealuse suurema ülemmäära alusel uut mälestusmünti ja ta peaks põhjendama suurema ülemmäära kasutamise vajadust, või
b)
5,0 % kõigi nende 2-euroste müntide kumuleeritud netoarvust kokku, mille asjaomane liikmesriik on lasknud ringlusse mälestusmündi emiteerimise aastale eelneva aasta alguse seisuga.
3. Otsuse, kas ühise kujundusega mälestusmündi emiteerivad ühiselt kõik liikmesriigid, mille rahaühik on euro, teeb nõukogu. Kõnealuse otsuse vastuvõtmiseks peatatakse nende liikmesriikide hääleõigus, mille rahaühik ei ole euro.
Artikkel 5
Meenemüntide emiteerimine
1. Meenemüntidel on seadusliku maksevahendi staatus üksnes emiteerivas liikmesriigis.
Emiteeriv liikmesriik on mündil selgesti ja hõlpsasti eristatav.
2. Selleks et meenemündid oleksid käibemüntidest selgesti eristatavad, vastavad meenemündid kõigile järgmistele kriteeriumidele:
a)
nende nimiväärtus erineb käibemüntide nimiväärtusest;
b)
neil esitatud kujutised ei tohi olla sarnased käibemüntide ühise külje kujutistega ning kui nende kujutised on sarnased käibemüntide mis tahes liikmesriiki tähistava küljega, saab nende üldist välimust endiselt lihtsalt eristada;
c)
vähemalt kaks järgmisest kolmest omadusest - värvus, läbimõõt ja kaal - erinevad oluliselt käibemüntide vastavatest omadustest; olulise erinevusena käsitatakse seda, kui väärtused koos lubatavate hälvetega jäävad käibemüntide jaoks kehtestatud lubatud väärtuste vahemikust väljapoole, ning
d)
neil ei ole tihedalt hammastatud serva või „Hispaania lille” kuju.
3. Meenemünte võib lasta turule nimiväärtusega või sellest suurema väärtusega.
4. Meenemüntide emiteerimist võetakse Euroopa Keskpanga kinnitatavate emiteeritavate müntide koguses arvesse koondalusel.
5. Liikmesriigid võtavad kõik asjakohased meetmed, et hoida ära meenemüntide kasutamist maksevahendina.
Artikkel 6
Konsulteerimine enne käibemüntide hävitamist
Enne muude selliste käibemüntide hävitamist kui Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 2010. aasta määruse (EL) nr 1210/2010 (euromüntide autentimise ja ringlusse kõlbmatute euromüntide käitlemise kohta) (7) artikli 2 punkti b kohased ringlusse kõlbmatud mündid konsulteerivad liikmesriigid üksteisega majandus- ja rahanduskomitee asjakohase allkomitee kaudu ning teavitavad nende liikmesriikide rahapajade juhatajaid, mille rahaühik on euro.
Artikkel 7
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
See on tervikuna siduv ja liikmesriikides vahetult kohaldatav kooskõlas aluslepingutega.
Strasbourg, 4. juuli 2012