ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 862/2010/EU
ze dne 22. září 2010
o účasti Unie na společném výzkumném a rozvojovém programu v regionu Baltského moře (BONUS) prováděném několika členskými státy
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 185 a čl. 188 druhý pododstavec této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1982/2006/ES ze dne 18. prosince 2006 o sedmém rámcovém programu Evropského společenství pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007 až 2013) (3) (dále jen „sedmý rámcový program“) umožňuje účast Společenství na výzkumných a rozvojových programech prováděných několika členskými státy, včetně účasti ve strukturách vytvořených k uskutečnění těchto programů, ve smyslu článku 169 Smlouvy o založení Evropského společenství (dále jen „Smlouva o ES“).
(2)
Rozhodnutí Rady 2006/971/ES ze dne 19. prosince 2006 o zvláštním programu Spolupráce, kterým se provádí sedmý rámcový program Evropského společenství pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007 až 2013) (4), podporuje přístup přesahující hranice jednotlivých výzkumných témat, která se týkají jednoho či více témat sedmého rámcového programu, a v této souvislosti určil iniciativu podle článku 169 Smlouvy o ES v oblasti společného výzkumu Baltského moře jako jednu z oblastí, které jsou vhodné pro účast Společenství v národních výzkumných programech prováděných společně.
(3)
Ekosystém Baltského moře, které je polozavřeným evropským vnitrozemským mořem, je jednou z největších světových poloslaných vodních ploch a byl vážně postižen mnohými nepříznivými vlivy, které jsou buď přírodního původu, nebo jsou vyvolané lidskou činností, jako je znečištění způsobené odloženými chemickými zbraněmi, např. bojovými plyny pocházejícími z druhé světové války, a sloučeninami těžkých kovů, organickými látkami, radioaktivním materiálem, topnými oleji a ropnými skvrnami. Rozvoj zemědělství v povodí Baltského moře měl rovněž za následek nadměrný přísun hnojiv a organických látek vedoucích ke zvýšené eutrofizaci a zavlečení neendemických cizích organismů do životního prostředí. Neudržitelné využívání rybích populací a změna klimatu způsobují úbytek původní biologické rozmanitosti. Tyto faktory, jakož i neustálá lidská činnost, včetně projektů souvisejících s infrastrukturou prováděných přímo na pobřeží nebo v jeho těsné blízkosti a v povodí Baltského moře, a ekologicky neudržitelná turistika poškozují přírodní prostředí. To vše značně snižuje schopnost Baltského moře udržitelným způsobem poskytovat zboží a služby, na nichž lidé přímo a nepřímo závisí z hlediska sociálních, kulturních a ekonomických zájmů.
(4)
Evropská rada na zasedání dne 14. prosince 2007 zdůraznila své obavy ohledně stavu životního prostředí v Baltském moři, na což reaguje sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů ze dne 10. června 2009 o strategii Evropské unie pro region Baltského moře. Rada navíc vyzvala Komisi, aby předložila návrh na iniciativu podle článku 169 Smlouvy o ES pro region Baltského moře.
(5)
Věda by měla přispět k plnění těchto úkolů a k vyřešení naléhavých environmentálních problémů Baltského moře. Závažnost současné situace si však vyžaduje kvalitativní a kvantitativní posílení současného výzkumu v pobaltském regionu rozvojem a prováděním plně integrovaného přístupu umožňujícího zjednodušit příslušné výzkumné programy všech států ležících na pobřeží Baltského moře a zaměřit je na koordinované, účinné a efektivní řešení složitých a naléhavých problémů.
(6)
Řada výzkumných a rozvojových programů nebo činností prováděných jednotlivými členskými státy na vnitrostátní úrovni za účelem podpory výzkumu a vývoje v regionu Baltského moře není v současné době dostatečně koordinována na úrovni Unie, aby se dosáhlo kritického množství vyžadovaného ve strategických oblastech výzkumu a vývoje.
(7)
Stávající výzkumné struktury specifické pro jednotlivá odvětví, které se vyvíjely během dlouhé historie vnitrostátních politik, jsou navíc hluboce zakořeněné ve vnitrostátních systémech řízení a brání rozvoji a financování víceoborového, mezioborového a interdisciplinárního environmentálního výzkumu nezbytného k řešení úkolů v regionu Baltského moře.
(8)
Ačkoli existuje dlouhá tradice spolupráce ve výzkumu Baltského moře jak se zeměmi, které spadají do regionu Baltského moře, tak i se zeměmi mimo něj, nebyly na úsilí o spolupráci z důvodu rozdílné hospodářské a rozvojové situace těchto zemí, jakož i z důvodu velmi odlišných vnitrostátních plánů výzkumu, výzkumných témat a priorit dosud vyčleněny přiměřené finanční zdroje umožňující optimální využití výzkumného potenciálu.
(9)
Komise ve svém pracovním programu na období 2007-2008 ze dne 11. června 2007 pro provádění zvláštního programu „Spolupráce“ poskytla v oblasti environmentálního výzkumu Baltského moře finanční podporu programům BONUS ERA-NET a ERA-NET PLUS za účelem posílení spolupráce mezi agenturami pro financování environmentálního výzkumu v pobaltském regionu a usnadnění přechodu na společný výzkumný a rozvojový program v regionu Baltského moře, který se má provádět na základě článku 169 Smlouvy.
(10)
Programy BONUS ERA-NET a ERA-NET PLUS v podstatě fungovaly dobře, a je tedy důležité zajistit kontinuitu výzkumného úsilí s cílem vyřešit naléhavé environmentální úkoly.
(11)
V souladu s koncepcí sedmého rámcového programu, a jak vyplývá z konzultací se zúčastněnými subjekty uskutečněných během programu BONUS ERA-NET, je v pobaltském regionu zapotřebí politicky podporovaných výzkumných programů.
(12)
Dánsko, Německo, Estonsko, Lotyšsko, Litva, Polsko, Finsko a Švédsko (dále jen „zúčastněné státy“) se dohodly, že budou společně provádět společný výzkumný a rozvojový program v regionu Baltského moře BONUS (dále jen „program BONUS“). Program BONUS má za cíl podporovat vědecký rozvoj a inovace poskytováním nezbytného právního a organizačního rámce pro nadnárodní spolupráci mezi pobaltskými státy v environmentálním výzkumu v regionu Baltského moře.
(13)
Ačkoli program BONUS je ve velké míře zaměřen na environmentální výzkum, zasahuje do řady souvisejících výzkumných programů Unie pro okruh lidských činností, které mají zvýšené dopady na ekosystém, jako jsou rybolov, akvakultura, zemědělství, infrastruktura (včetně v oblasti energetiky), doprava, odborná příprava a mobilita výzkumných pracovníků, a také do řady socio-ekonomických otázek. Program BONUS má značný význam pro řadu politik a směrnic Unie, včetně strategie Unie pro region Baltského moře, společné rybářské politiky, společné zemědělské politiky, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (5), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/56/ES ze dne 17. června 2008, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti mořské environmentální politiky (rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí) (6), a mezinárodních závazků Unie, jako je akční plán pro Baltské moře HELCOM. V důsledku toho přinese program BONUS prospěch mnohým dalším oblastem politiky Unie.
(14)
Zúčastněné státy se v zájmu posílení dopadu programu BONUS dohodly, že se ho zúčastní Unie.
(15)
Program BONUS by měl zahrnovat strategickou fázi, po níž bude následovat fáze provádění, aby se poskytla příležitost uskutečnit rozsáhlé konzultace se zúčastněnými subjekty o strategickém plánu výzkumu schopném zvládnout také vznikající výzkumné potřeby. Během strategické fáze programu BONUS by se měly vyvíjet snahy o zapojení dalších, odvětvově zaměřených agentur pro financování s cílem dále posílit integraci výzkumu, který řeší meziodvětvové potřeby konečných uživatelů, a zajistit účinné využití a převzetí výsledků pro opatření k řízení politik a zdrojů napříč celou řadou ekonomických odvětví.
(16)
Komise by na konci této strategické fáze měla ověřit existenci strategického plánu výzkumu, platformy pro konzultace se zúčastněnými subjekty a podmínek provádění, které umožní, aby iniciativa vstoupila do fáze provádění. Komise může v případě potřeby učinit doporučení za účelem zlepšení strategického plánu výzkumu. Přechod do fáze provádění by měl být hladký a měl by proběhnout neprodleně.
(17)
Zúčastněné státy se dohodly, že na program BONUS přispějí částkou 50 milionů EUR. Měly by se umožnit i jiné než peněžní příspěvky ve formě přístupu k infrastruktuře a jejího využívání (dále jen „věcný příspěvek ve formě infrastruktury“) za předpokladu, že netvoří podstatnou část celého příspěvku. Měly by podléhat posouzení jejich materiální a užitné hodnoty z hlediska uskutečňování projektů programu BONUS.
(18)
Účast Unie na programu BONUS by neměla překročit 50 milionů EUR pro celou dobu jeho trvání a v rámci tohoto limitu by měla odpovídat příspěvkům zúčastněných států, aby se zvýšil jejich zájem o společné provádění programu BONUS. Většina finančního příspěvku Unie by měla být přidělena pro fázi provádění. Pro každou fázi by se měl stanovit strop. Strop pro fázi provádění by se měl zvýšit o jakoukoli částku zbývající po provedení strategické fáze.
(19)
Společné provádění programu BONUS vyžaduje specializovanou prováděcí strukturu stanovenou v rozhodnutí 2006/971/ES. Pro uskutečňování programu BONUS se zúčastněné státy na takové specializované prováděcí struktuře dohodly a vytvořily síť pobaltských organizací pro financování vědy (dále jen „BONUS EHZS“). BONUS EHZS by mělo být příjemcem finančního příspěvku Unie. Zúčastněným státům se připomíná význam zásady skutečného společného fondu, přičemž každý zúčastněný stát v souladu se společnými pravidly a postupy financování programu BONUS rozhodne, zda bude spravovat svůj vlastní příspěvek nebo zda bude jeho příspěvek spravován prostřednictvím BONUS EHZS. BONUS EHZS by mělo také zajistit, aby provádění programu BONUS bylo v souladu se zásadou řádného finančního řízení.
(20)
Finanční příspěvek Unie by měl být podmíněn formálními závazky příslušných vnitrostátních orgánů zúčastněných států a zaplacením jejich finančních příspěvků.
(21)
V zájmu usnadnění a zjednodušení řízení příspěvku Unie pro strategickou fázi by jeho vyplacení mělo být podmíněno uzavřením dohody o grantech mezi Komisí jménem Unie a BONUS EHZS, která by se měla řídit nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1906/2006 ze dne 18. prosince 2006, kterým se stanoví pravidla pro účast podniků, výzkumných středisek a vysokých škol na akcích v rámci sedmého rámcového programu a pro šíření výsledků výzkumu (2007 až 2013) (7).
(22)
Vyplacení příspěvku Unie pro prováděcí fázi by mělo být podmíněno uzavřením dohody o provádění mezi Komisí jménem Unie a BONUS EHZS, která by obsahovala podrobná ujednání o využití finančního příspěvku Unie. Tato část finančního příspěvku Unie by měla být spravována v rámci nepřímého centralizovaného řízení podle čl. 54 odst. 2 písm. c) a článku 56 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (8) (dále jen „finanční nařízení“), a článku 35, čl. 38 odst. 2 a článku 41 nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (9).
(23)
Všechny úroky získané z příspěvků zaplacených pro BONUS EHZS by se měly považovat za příjem tohoto sdružení a měly by být přiděleny pro provádění programu BONUS.
(24)
V zájmu ochrany svých finančních zájmů by Unie měla mít právo snížit, neposkytnout nebo ukončit svůj finanční příspěvek v případě nepřiměřeného, částečného nebo opožděného provádění programu BONUS, nebo pokud zúčastněné státy své příspěvky na financování programu BONUS neposkytnou, nebo je poskytnou částečně nebo opožděně, za podmínek stanovených v dohodách, které mají být uzavřeny mezi Unií a BONUS EHZS.
(25)
V zájmu účinného provádění programu BONUS během fáze provádění by finanční podpora měla být poskytnuta účastníkům projektů programu BONUS, za jejichž výběr na ústřední úrovni na základě výzev k předkládání návrhů odpovídá BONUS EHZS. Poskytování a vyplácení této finanční podpory účastníkům programu BONUS by mělo probíhat transparentním a nebyrokratickým způsobem podle společných pravidel, která jsou v souladu se sedmým rámcovým programem.
(26)
Společné výzkumné středisko je sice útvarem Komise, avšak jeho ústavy mají výzkumné kapacity, které mají význam pro program BONUS, a mohly by přispívat k jeho provádění. Je proto vhodné vymezit úlohu Společného výzkumného střediska z hlediska jeho způsobilosti pro financování.
(27)
V zájmu zajištění rovného zacházení by hodnocení návrhů mělo dodržovat stejné zásady, které se používají pro návrhy předkládané v rámci sedmého rámcového programu. Hodnocení návrhů by proto mělo být prováděno na ústřední úrovni pod odpovědností BONUS EHZS nezávislými odborníky s dobrou znalostí místních podmínek na základě transparentních a společných kritérií a finanční prostředky by měly být přidělovány v souladu s pořadníkem schváleným na ústřední úrovni. Řazení a pořadí priorit by mělo schválit BONUS EHZS, přičemž by se mělo přesně řídit výsledky nezávislého hodnocení, které by mělo být závazné.
(28)
K programu BONUS se může připojit kterýkoli členský stát a kterákoli země přidružená k sedmému rámcovému programu.
(29)
V souladu s cíli sedmého rámcového programu by měla být umožněna účast na programu BONUS jakékoli jiné země, zejména země ležící na pobřeží Baltského moře nebo v jeho povodí, za předpokladu, že tuto účast upravuje příslušná mezinárodní dohoda a že s ní souhlasí Komise i zúčastněné státy. V souladu se sedmým rámcovým programem by Unie měla mít právo sjednat v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými v tomto rozhodnutí podmínky pro svůj finanční příspěvek na program BONUS s ohledem na účast jiných zemí.
(30)
Měla by být přijata vhodná opatření k předcházení nesrovnalostem a podvodům a měly by být učiněny nezbytné kroky k vymáhání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých prostředků v souladu s nařízeními Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (10) a (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (11) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (12).
(31)
Výzkumné činnosti prováděné v rámci programu BONUS by podle obecných zásad sedmého rámcového programu měly být v souladu s etickými zásadami a řídit se zásadami zohledňování rovnosti žen a mužů, rovnosti pohlaví a udržitelného rozvoje.
(32)
Na základě průběžného hodnocení prováděného Komisí za účasti nezávislých odborníků s dobrou znalostí místních podmínek by Komise měla posoudit kvalitu a účinnost provádění programu BONUS a pokrok dosažený při plnění stanovených cílů a provést závěrečné hodnocení.
(33)
Účastníci programu BONUS by měli sdělovat a v široké míře šířit výsledky své práce, zejména tak, aby je mohly využít jiné podobné regionální projekty v oblasti mořského výzkumu, a zpřístupňovat je veřejnosti.
(34)
Úspěšná realizace projektů prováděných v rámci programů BONUS ERA-NET a BONUS ERA-NET PLUS odhalila katastrofální stav Baltského moře. Je proto nutné i nadále provádět v souvislosti se stavem prostředí Baltského moře další výzkum,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Finanční příspěvek Unie
1. Finanční příspěvek Unie na společný výzkumný a rozvojový program v regionu Baltského moře BONUS (dále jen „program BONUS“), prováděný společně Dánskem, Německem, Estonskem, Lotyšskem, Litvou, Polskem, Finskem a Švédskem (dále jen „zúčastněné státy“), se poskytuje za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí.
2. Unie poskytne finanční příspěvek nepřesahující 50 milionů EUR pro celou dobu trvání programu BONUS v souladu s nařízením (ES) č. 1906/2006 během strategické fáze a v souladu s čl. 54 odst. 2 písm. c) finančního nařízení během fáze provádění. V rámci tohoto stropu finanční příspěvek Unie odpovídá příspěvku zúčastněných států.
3. Finanční příspěvek Unie se hradí společně z rozpočtových prostředků vyčleněných na veškerá příslušná témata zvláštního programu „Spolupráce“.
Článek 2
Provádění programu BONUS
1. Program BONUS provádí síť pobaltských organizací pro financování vědy (dále jen „BONUS EHZS“).
2. Program BONUS se v souladu s přílohou I provádí ve dvou fázích, tedy ve strategické fázi, po níž následuje fáze provádění.
3. Strategická fáze programu BONUS potrvá nejdéle 18 měsíců. Jejím účelem je připravit fázi provádění. Během strategické fáze plní BONUS EHZS tyto úkoly:
a)
příprava strategického plánu výzkumu stanovením části věnované vědeckému obsahu programu BONUS se zaměřením na výzvy k předkládání návrhů v souladu s cíli sedmého rámcového programu;
b)
vytvoření platforem pro konzultace se zúčastněnými subjekty s cílem zvýšit a institucionalizovat zapojení zúčastněných subjektů ze všech příslušných odvětví;
c)
příprava podmínek provádění, včetně právních a finančních pravidel a postupů, ustanovení upravujících práva duševního vlastnictví vyplývající z činností programu BONUS, lidských zdrojů a komunikačních aspektů.
4. Fáze provádění potrvá nejméně pět let. Během fáze provádění se zveřejní výzvy k předkládání návrhů za účelem financování projektů, které se zaměřují na cíle programu BONUS. Tyto výzvy k předkládání návrhů se zaměří na nadnárodní projekty s více partnery, které podporují přiměřenou účast malých a středních podniků a zahrnují činnosti v oblasti výzkumu, technologického rozvoje, odborného vzdělávání a šíření výsledků. Projekty se vybírají v souladu se zásadami rovného zacházení, transparentnosti, nezávislého hodnocení, spolufinancování, neziskovosti, zákazu retroaktivity a zákazu kumulace finanční podpory s jinými zdroji Unie. Poskytování a vyplácení finanční podpory účastníkům programu BONUS probíhá podle společných pravidel, která jsou v souladu se sedmým rámcovým programem.
Článek 3
Podmínky pro poskytování finančního příspěvku Unie
1. Finanční příspěvek Unie pro strategickou fázi nepřesáhne částku 1,25 milionu EUR a v rámci tohoto limitu odpovídá příspěvku zúčastněných států. Závazek Unie poskytnout příspěvek pro strategickou fázi je podmíněn stejným závazkem zúčastněných států.
2. Finanční příspěvek Unie pro fázi provádění nepřesáhne částku 48,75 milionu EUR a v rámci tohoto limitu odpovídá příspěvku zúčastněných států. Tento strop lze zvýšit o jakoukoli částku zbývající po provedení strategické fáze. Během fáze provádění může být až 25 % příspěvku od zúčastněných států poskytnuto cestou věcného příspěvku ve formě infrastruktury.
3. Finanční příspěvek Unie pro fázi provádění závisí na:
a)
stanovení strategického plánu výzkumu, vytvoření platformy pro konzultace se zúčastněnými subjekty a stanovení podmínek provádění podle čl. 2 odst. 3 ze strany zúčastněných států, jakož i na pokroku dosaženém při plnění cílů a na konečných výsledcích uvedených v příloze I oddílu 2. Komise může v případě potřeby učinit doporučení za účelem zlepšení strategického plánu výzkumu;
b)
prokázání schopnosti BONUS EHZS realizovat program BONUS, včetně přijetí, přidělení a monitorování finančního příspěvku Unie v rámci nepřímého centralizovaného řízení v souladu s čl. 54 odst. 2 písm. c) a článkem 56 finančního nařízení a článkem 35, čl. 38 odst. 2 a článkem 41 nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002 a v souladu se zásadou řádného finančního řízení;
c)
udržování a uplatňování vhodného a účinného modelu řízení pro program BONUS v souladu s přílohou II;
d)
efektivním provádění činností týkajících se fáze provádění programu BONUS a stanovených v příloze I ze strany BONUS EHZS, což zahrnuje zveřejňování výzev k předkládání návrhů na udělování grantů;
e)
závazku každého zúčastněného státu podílet se na financování programu BONUS a skutečném uhrazení finančního příspěvku, především na financování účastníků projektů BONUS vybraných na základě výzev k předkládání návrhů;
f)
souladu s pravidly Unie pro poskytování státní podpory, především s pravidly stanovenými v rámci Unie pro státní podporu pro výzkum, vývoj a inovace (13);
g)
zajištění vysoké úrovně vědecké excelence, dodržování etických zásad v souladu s obecnými zásadami sedmého rámcového programu a dodržování zásad rovnosti žen a mužů a rovnosti pohlaví a zásady udržitelného rozvoje.
Článek 4
Účast Společného výzkumného střediska
1. Společné výzkumné středisko je způsobilé pro financování ze strany programu BONUS za stejných podmínek, jako jsou podmínky pro způsobilé subjekty zúčastněných států.
2. Vlastní zdroje Společného výzkumného střediska, na něž se nevztahuje financování z programu BONUS, se nepovažují za součást finančního příspěvku Unie ve smyslu článku 1.
Článek 5
Dohody mezi Unií a BONUS EHZS
1. Podrobná opatření týkající se řízení a kontroly finančních prostředků a ochrany finančních zájmů Unie během strategické fáze se stanoví v dohodě o grantu uzavřené mezi Komisí jménem Unie a BONUS EHZS v souladu s pravidly stanovenými v tomto rozhodnutí a v nařízení (ES) č. 1906/2006.
2. Podrobná opatření týkající se řízení a kontroly finančních prostředků a ochrany finančních zájmů Unie během fáze provádění se stanoví v dohodě o provádění a ročních finančních dohodách uzavřených mezi Komisí jménem Unie a BONUS EHZS.
Dohoda o provádění musí obsahovat zejména tato ustanovení:
a)
vymezení svěřených úkolů;
b)
ustanovení na ochranu finančních prostředků Unie;
c)
podmínky a podrobná opatření pro plnění úkolů, včetně pravidel financování a horních limitů financování použitelných u projektů programu BONUS a příslušná ustanovení pro vymezení odpovědnosti a provádění kontrol;
d)
pravidla pro podávání zpráv o plnění úkolů Komisi;
e)
podmínky pro ukončení plnění úkolů;
f)
podrobná pravidla pro kontroly prováděné Komisí;
g)
podmínky pro použití odděleného bankovního účtu a nakládání se získanými úroky;
h)
ustanovení zajišťující viditelnost opatření Unie ve vztahu k ostatním činnostem BONUS EHZS;
i)
závazek neprovádět žádnou činnost, která by mohla vést ke střetu zájmů ve smyslu čl. 52 odst. 2 finančního nařízení;
j)
ustanovení upravující práva duševního vlastnictví vyplývající z provádění programu BONUS podle článku 2;
k)
kritéria pro průběžná a závěrečná hodnocení, včetně kritérií uvedených v článku 13.
3. Komise uskuteční hodnocení BONUS EHZS předem (ex ante), aby získala důkaz o existenci a řádném fungování postupů a systémů uvedených v článku 56 finančního nařízení.
Článek 6
Úrok získaný z příspěvků
Úrok získaný z finančních příspěvků přidělených programu BONUS se považuje za příjem BONUS EHZS a přidělí se programu BONUS.
Článek 7
Snížení, neposkytnutí nebo ukončení finančního příspěvku Unie
Pokud není program BONUS prováděn, nebo je-li prováděn nepřiměřeně, částečně či opožděně, může Unie snížit, neposkytnout nebo ukončit svůj finanční příspěvek s přihlédnutím k pokroku v provádění programu BONUS.
Nepřispívají-li zúčastněné státy na financování programu BONUS, nebo přispívají-li pouze částečně či opožděně, může Unie snížit svůj finanční příspěvek s přihlédnutím k výši veřejných finančních prostředků přidělených zúčastněnými státy za podmínek stanovených v dohodě o grantu uvedené v čl. 5 odst. 1.
Článek 8
Ochrana finančních zájmů Unie zúčastněnými státy
Při provádění programu BONUS přijmou zúčastněné státy právní a správní předpisy nebo jiná opatření nezbytná na ochranu finančních zájmů Unie. Zúčastněné státy zejména přijmou nezbytná opatření, jež zajistí úplné zpětné získání veškerých částek, které náleží Unii, v souladu s finančním nařízením a nařízením (ES, Euratom) č. 2342/2002.
Článek 9
Kontrola prováděná Komisí a Účetním dvorem
Komise a Účetní dvůr Evropské unie mohou provádět veškeré kontroly a inspekce potřebné k zajištění řádné správy finančních prostředků Unie a k ochraně finančních zájmů Unie před podvody nebo nesrovnalostmi. Za tím účelem zúčastněné státy a BONUS EHZS poskytnou Komisi a Účetnímu dvoru veškeré příslušné doklady.
Článek 10
Vzájemné informování
Komise sděluje veškeré významné údaje Evropskému parlamentu, Radě a Účetnímu dvoru. Zúčastněné státy se vyzývají, aby poskytly Komisi prostřednictvím BONUS EHZS veškeré další informace, které si Evropský parlament, Rada nebo Účetní dvůr vyžádají ohledně finančního řízení BONUS EHZS, a to v souladu s celkovými požadavky na podávání zpráv stanovenými v článku 13.
Článek 11
Účast dalších členských států a přidružených zemí
K programu BONUS se může připojit jakýkoli členský stát a jakákoli země přidružená k sedmému rámcovému programu v souladu s kritérii stanovenými v čl. 3 odst. 1 a čl. 3 odst. 3 písm. e) a f). Pro účely tohoto rozhodnutí se členské státy a přidružené země, které se připojily k programu BONUS, považují za zúčastněné státy.
Článek 12
Účast dalších zemí
Zúčastněné státy a Komise mohou schválit účast jakékoli další země s výhradou kritérií stanovených v čl. 3 odst. 1 a čl. 3 odst. 3 písm. e) a f) za předpokladu, že je tato účast upravena v příslušné mezinárodní dohodě.
Zúčastněné státy a Komise stanoví podmínky, za kterých jsou právnické osoby usazené nebo se sídlem v této zemi způsobilé pro financování v rámci programu BONUS.
Článek 13
Podávání výročních zpráv a hodnocení
Komise zahrne zprávu o činnostech programu BONUS do výroční zprávy o sedmém rámcovém programu, která se předkládá Evropskému parlamentu a Radě podle článku 190 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Komise provede nejpozději do 31. prosince 2014 průběžné hodnocení programu BONUS. Toto hodnocení se týká pokroku dosaženého při plnění cílů stanovených v článku 2 a příloze I a musí obsahovat doporučení programu BONUS ohledně nejvhodnějších způsobů dalšího zlepšení integrace a zvýšení kvality a účinnosti provádění, včetně vědecké integrace, integrace řízení a financování, a dále posouzení toho, zda je výše finančních příspěvků zúčastněných států přiměřená vzhledem k možným potřebám vědeckých obcí v jednotlivých státech. Komise oznámí závěry průběžného hodnocení společně s vlastními připomínkami Evropskému parlamentu a Radě.
Po skončení účasti Unie na programu BONUS, ale nejpozději do 31. prosince 2017, provede Komise závěrečné hodnocení programu BONUS. Výsledky tohoto hodnocení předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 14
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 15
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
Ve Štrasburku dne 22. září 2010.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS nr 862/2010/EL,
22. september 2010,
liidu osalemise kohta mitme liikmesriigi algatatud ühises Läänemere teadus- ja arendusprogrammis (BONUS)
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 185 ja artikli 188 teist lõiku,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta otsuses nr 1982/2006/EÜ (mis käsitleb Euroopa Ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmendat raamprogrammi (2007-2013)) (3) („seitsmes raamprogramm”) on sätestatud ühenduse osalemine mitme liikmesriigi algatatud teadus- ja arendusprogrammides, sealhulgas osalemine selliste programmide elluviimiseks loodud struktuurides Euroopa Ühenduse asutamislepingu („EÜ asutamisleping”) artikli 169 tähenduses.
(2)
Nõukogu 19. detsembri 2006. aasta otsusega 2006/971/EÜ (mis käsitleb Euroopa Ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmenda raamprogrammi (2007-2013) rakendamise eriprogrammi „Koostöö”) (4) soodustatakse mitut teemavaldkonda hõlmavat lähenemisviisi, mis on seotud ühe või mitme seitsmenda raamprogrammi valdkonnaga, ning nimetatakse EÜ asutamislepingu artikli 169 kohast algatust ühiste Läänemere uuringute vallas ühe valdkonnana, mis sobib ühenduse osalemiseks ühiselt rakendatavates riiklikes teadusprogrammides.
(3)
Läänemere, Euroopas asuva poolsuletud sisemere ökosüsteem on üks maailma suurimaid riimveekogusid, mida on olulisel määral mõjutanud paljud looduslikud ja inimtegevusest põhjustatud survetegurid, nagu uputatud keemiarelvadest, näiteks Teise maailmasõja ajast pärinevad sõjagaasid, ja raskmetalliühenditest, orgaanilistest ainetest, radioaktiivsest materjalist ning kütteõli- ja naftareostusest tingitud saastatus. Põllumajanduse areng Läänemere valgalal on samuti toonud kaasa ulatuslikku eutrofeerumist põhjustava väetiste ja orgaaniliste ainete üleliigse juurdevoolu ning mitteendeemiliste võõrliikide sissetoomise keskkonda. Kalavarude mittesäästev kasutamine ja kliimamuutused põhjustavad algse bioloogilise mitmekesisuse vähenemist. Need tegurid ja ka jätkuv inimtegevus, sealhulgas infrastruktuuriprojektid otseselt mererannikul ja selle vahetus läheduses ning Läänemere valgalal, samuti ökoloogiliselt mittesäästev turism, halvendavad loodusliku keskkonna seisundit. See kõik kahandab tõsiselt Läänemere suutlikkust tagada säästval viisil kaubad ja teenused, millest inimesed otseselt ja kaudselt sotsiaalsete, kultuuriliste ja majanduslike hüvede tasandil sõltuvad.
(4)
14. detsembri 2007. aasta Euroopa Ülemkogul toonitati Läänemere keskkonnaseisundi probleemi, mida kajastatakse komisjoni 10. juuni 2009. aasta teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele, mis käsitleb ELi Läänemere-piirkonna strateegiat. Peale selle on nõukogu kutsunud komisjoni üles esitama ettepanekut EÜ asutamislepingu artikli 169 kohase Läänemere piirkonda hõlmava algatuse kohta.
(5)
Teadus peaks aitama selliste väljakutsetega toime tulla ja leida lahendusi kiireloomulistele Läänemere keskkonnaprobleemidele. Hetkeolukorra tõsidus nõuab aga praeguste Läänemere piirkonna teadusuuringute kvalitatiivset ja kvantitatiivset arendamist täielikult integreeritud lähenemisviisi väljatöötamise ja rakendamise kaudu, mis võimaldab kõikide Läänemerega piirnevate riikide asjaomaste teadusprogrammide ühtlustamist ja suunitlemist, eesmärgiga käsitleda keerulisi ja kiireloomulisi küsimusi kooskõlastatud, tõhusal ja tulemuslikul viisil.
(6)
Praegu ei ole mitmed üksikute liikmesriikide riigisisesel tasandil Läänemere piirkonna teadus- ja arendustegevuse toetamiseks algatatud teadus- ja arendusprogrammid ja -meetmed liidu tasandil piisavalt kooskõlastatud, et saavutada strateegilistes teadus- ja arendusvaldkondades vajalikku kriitilist massi.
(7)
Peale selle põhinevad pikaajalise riikliku poliitika jooksul väljakujunenud olemasolevad sektorispetsiifilised teadusuuringute struktuurid suuresti riiklikel juhtimissüsteemidel ning takistavad Läänemere probleemide lahendamiseks vajalike mitut valdkonda hõlmavate, valdkondadevaheliste ja valdkonnaüleste keskkonnauuringute väljatöötamist ja rahastamist.
(8)
Kuigi nii Läänemere piirkonnas kui ka väljaspool seda asuvate riikidega on Läänemere uuringute vallas koostööd tehtud pikka aega, on ühiste jõupingutuste puhul siiani jäänud puudu teadussuutlikkuse optimaalseks kasutamiseks piisavatest rahalistest vahenditest, seda tulenevalt nii nende riikide ebavõrdsest majandus- ja arenguolukorrast kui ka äärmiselt mitmekesistest riiklikest uurimiskavadest, uuringuteemadest ja -prioriteetidest.
(9)
Oma 11. juuni 2007. aasta eriprogrammi „Koostöö” rakendamise 2007.-2008. aasta tööprogrammis andis komisjon BONUS ERA-NETile ja ERA-NET PLUSile Läänemere keskkonnauuringute valdkonnas rahalist toetust, et tugevdada keskkonnauuringuid rahastavate asutuste koostööd Läänemere piirkonnas ja hõlbustada üleminekut EÜ asutamislepingu artikli 169 alusel rakendatavale ühisele Läänemere teadus- ja arendusprogrammile.
(10)
Üldjoontes on BONUS ERA-NET ja ERA-NET PLUS toiminud hästi ja seega on tähtis tagada uurimistöö jätkumine, et lahendada pakilised keskkonnaprobleemid.
(11)
Kooskõlas seitsmenda raamprogrammi lähenemisviisiga ning nagu BONUS ERA-NETi raames sidusrühmadega peetud konsultatsioonide käigus tõdetud, on Läänemere piirkonnas vaja poliitikast juhinduvaid teadusprogramme.
(12)
Taani, Saksamaa, Eesti, Läti, Leedu, Poola, Soome ja Rootsi („osalevad riigid”) on kokku leppinud ühise Läänemere teadus- ja arendusprogrammi BONUS („BONUS”) ühises algatamises. BONUSe eesmärk on toetada teaduse arengut ja innovatsiooni, luues vajaliku õigusliku ja organisatsioonilise raamistiku Läänemere-äärsete riikide piiriüleseks koostööks Läänemere piirkonna keskkonnauuringutes.
(13)
Kuigi BONUS keskendub suures osas keskkonnauuringutele, seondub kõnealune algatus mitme asjakohase liidu teadusprogrammiga, milles käsitletakse mitmesugust ökosüsteemile kumuleeruvat mõju avaldavat inimtegevust, näiteks kalandust, vesiviljelust, põllumajandust, infrastruktuuri (sealhulgas energeetika valdkonnas), transporti, teadlaste koolitust ja liikuvust ning sotsiaalmajanduslikke küsimusi. BONUS on väga oluline mitme liidu poliitikavaldkonna ja direktiivi seisukohalt, sealhulgas ELi Läänemere-piirkonna strateegia, ühine kalanduspoliitika, ühine põllumajanduspoliitika, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiiv 2000/60/EÜ (millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik), (5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 2008. aasta direktiiv 2008/56/EÜ (millega kehtestatakse ühenduse merekeskkonnapoliitika-alane tegevusraamistik (merestrateegia raamdirektiiv)), (6) ning liidu rahvusvaheliste kohustuste seisukohalt, näiteks HELCOMi Läänemere tegevuskava. Sellest tulenevalt on BONUS kasulik paljude muude liidu poliitikavaldkondade tasandil.
(14)
BONUSe mõju suurendamiseks on osalevad riigid nõustunud liidu osalemisega selles.
(15)
BONUS peaks hõlmama strateegilist etappi (millele järgneb rakendusetapp), et pidada laiaulatuslikke konsultatsioone sidusrühmadega strateegiast juhinduva uurimiskava üle, mis suudaks vastata ka esilekerkivatele uurimisvajadustele. BONUSe strateegilise etapi käigus tuleks taotleda ka teiste konkreetsetes sektorites tegutsevate rahastamisasutuste kaasamist, et mitme sektori lõppkasutajate vajadusi arvestavate teadusuuringute integreerimist veelgi tõhustada ning tagada uuringutulemuste tõhus kasutamine ja arvessevõtmine eri majandussektorite poliitilises ja ressursside haldamise korralduses.
(16)
Strateegilise etapi lõpus peaks komisjon kontrollima, et strateegiline uurimiskava, sidusrühmadega konsulteerimise platvormid ja rakenduskord on välja töötatud, et oleks võimalik alustada BONUSe rakendusetappi. Komisjon võib vajaduse korral anda soovitusi strateegilise uurimiskava parandamiseks. Rakendusetapile üleminek peaks toimuma sujuvalt ja viivitusteta.
(17)
Osalevad riigid on kokku leppinud, et BONUSt toetatakse 50 miljoni euroga. Lubada tuleks ka mitterahalisi toetusi infrastruktuurile juurdepääsu ja kasutamise võimaldamise kaudu („mitterahalised infrastruktuuritoetused”), tingimusel et need ei moodusta märkimisväärset osa kogu toetusest. Selliste toetuste väärtust ja kasulikkust BONUSe projektide elluviimisel tuleks hinnata.
(18)
Liidu toetus BONUSele ei tohiks kogu selle kestuse vältel ületada 50 miljonit eurot ning see peaks vastama selle summa piires osalevate riikide toetusele, et suurendada nende huvi BONUSe ühise rakendamise vastu. Suurem osa liidu rahalisest toetusest peaks olema suunatud rakendusetapile. Iga etapi jaoks tuleks kindlaks määrata ülemmäär. Rakendusetapi ülemmäära tuleks tõsta strateegilise etapi rakendamisest üle jääva summa võrra.
(19)
BONUSe ühiseks rakendamiseks on vaja spetsiaalset rakendusstruktuuri, nagu on sätestatud otsuses 2006/971/EÜ. Osalevad riigid on kokku leppinud, et BONUSe rakendamisel on spetsiaalne rakendusstruktuur Läänemeremaade teadust rahastavate organisatsioonide võrgustik („BONUS EEIG”). BONUS EEIG peaks saama liidu rahalist toetust. Kuigi osalevatele riikidele tuletatakse meelde, et tõelise ühiskassa põhimõte on oluline, otsustab iga osalev riik kooskõlas BONUSe ühiste rahastamiseeskirjade ja -menetlustega, kas ta haldab oma toetussummasid ise või haldab neid BONUS EEIG. Samuti peaks BONUS EEIG tagama, et BONUSe rakendamine on kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega.
(20)
Liidu rahaline toetus peaks olema sõltuv osalevate riikide pädevate riiklike asutuste ametlikest kinnitustest ning nende rahalise toetuse maksmisest.
(21)
Strateegilises etapis tuleks liidu rahalist toetust maksta liidu nimel komisjoni ja BONUS EEIG vahel sõlmitud toetuslepingu alusel, mis peaks olema reguleeritud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1906/2006 (millega kehtestatakse ettevõtete, uurimiskeskuste ja ülikoolide Euroopa Ühenduse seitsmenda raamprogrammi (2007-2013) meetmetes osalemise ning uurimistulemuste levitamise eeskirjad), (7) et toetuse haldamist hõlbustada ja lihtsustada.
(22)
Rakendusetapis tuleks liidu rahalist toetust maksta liidu nimel komisjoni ja BONUS EEIG vahel sõlmitud rakenduslepingu alusel, millega nähakse ette ühe liidu rahalise toetuse kasutamise üksikasjalik kord. Seda liidu rahalise toetuse osa tuleks juhtida kaudse tsentraliseeritud haldamise teel kooskõlas nõukogu 25. juuni 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust) (8) („finantsmäärus”) artikli 54 lõike 2 punktiga c ja artikliga 56 ning komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 (millega kehtestatakse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust käsitleva nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 üksikasjalikud rakenduseeskirjad) (9) artikliga 35, artikli 38 lõikega 2 ja artikliga 41.
(23)
BONUS EEIG-le makstud toetustelt saadavat intressi tuleks käsitada tema tuluna ja see tuleks suunata BONUSe rakendamisse.
(24)
Kui BONUSt rakendatakse ebapiisavalt, osaliselt või hilinemisega või kui osalevad riigid ei osale või osalevad osaliselt või hilinemisega BONUSe rahastamises, peaks liidul oma finantshuvide kaitsmiseks olema õigus oma rahalist toetust vähendada, selle andmine peatada või see lõpetada tingimustel, mis sätestatakse liidu ja BONUS EEIG vahel sõlmitavates lepingutes.
(25)
BONUSe tõhusaks rakendamiseks tuleks rakendusetapil rahaliselt toetada projektikonkursside alusel ja BONUS EEIG vastutusel tsentraliseeritult välja valitud BONUSe projektides osalejaid. BONUSe projektides osalejatele sellise rahalise toetuse andmine ja väljamaksmine peaks olema läbipaistev, bürokraatiavaba ja seitsmenda raamprogrammi kohaste ühiste eeskirjadega kooskõlas.
(26)
Kuigi Teadusuuringute Ühiskeskus on komisjoni osakond, on selle instituutide teadussuutlikkus BONUSe seisukohalt siiski oluline ning võib aidata kaasa BONUSe rakendamisele. Seepärast on asjakohane määrata Teadusuuringute Ühiskeskuse roll seoses tema rahastamiskõlblikkusega.
(27)
Võrdse kohtlemise tagamiseks tuleks projektiettepanekute hindamisel järgida seitsmenda raamprogrammi alusel esitatavate ettepanekute hindamisel kohaldatavaid põhimõtteid. Seetõttu peaksid projektiettepanekuid BONUS EEIGi juhtimisel keskselt hindama kohalikke olusid hästi tundvad sõltumatud eksperdid, tehes seda läbipaistvate ja ühiste kriteeriumide põhjal, ning rahalisi vahendeid tuleks eraldada keskselt heakskiidetud pingerea kohaselt. Sõltumatu hindamise tulemusi rangelt järgides peaks BONUS EEIG koostama pingerea ja tähtsusjärjekorra, mis peaksid olema siduvad.
(28)
Kõik liikmesriigid ja kõik seitsmenda raamprogrammiga assotsieerunud riigid peaksid saama BONUSega liituda.
(29)
Kooskõlas seitsmenda raamprogrammi eesmärkidega peaks olema võimalik muude riikide (eriti Läänemerega piirnevate või selle valgalal olevate riikide) osalemine BONUSes, kui selline osalemine on ette nähtud asjakohase rahvusvahelise lepinguga ning kui nii komisjon kui ka osalevad riigid on sellega nõus. Seitsmenda raamprogrammi kohaselt peaks liidul olema õigus leppida vastavalt käesolevas otsuses sätestatud eeskirjadele ja tingimustele kokku BONUSele oma rahalise toetuse andmise tingimustes seoses selliste muude riikide osalemisega.
(30)
Tuleks võtta asjakohased meetmed eeskirjade eiramise ja pettuste vältimiseks ning astuda vajalikke samme kaduma läinud, valesti makstud või vääralt kasutatud vahendite tagasinõudmiseks kooskõlas nõukogu 18. detsembri 1995. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 2988/95 (Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta), (10) nõukogu 11. novembri 1996. aasta määrusega (Euratom, EÜ) nr 2185/96 (mis käsitleb komisjoni tehtavat kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et kaitsta Euroopa ühenduste finantshuve pettuste ja igasuguse muu eeskirjade eiramiste eest) (11) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. mai 1999. aasta määrusega (EÜ) nr 1073/1999 (Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdluste kohta) (12).
(31)
BONUSe alusel toimuv teadustegevus peaks vastama eetilistele põhimõtetele vastavalt seitsmenda raamprogrammi üldpõhimõtetele ning järgima soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamise, soolise võrdõiguslikkuse ja säästva arengu põhimõtteid.
(32)
Komisjoni ja teda abistanud kohalikke olusid hästi tundvate sõltumatute ekspertide tehtud vahehindamise põhjal peaks komisjon hindama BONUSe rakendamise kvaliteeti ja tõhusust ning seatud eesmärkide suunas tehtud edusamme, samuti viima läbi lõpphindamise.
(33)
BONUSes osalejad peaksid oma tulemusi teatavaks tegema ja laialdaselt levitama, eelkõige teistele sarnastele piirkondlikele mereuuringuprojektidele, ning tegema kõnealuse teabe avalikkusele kättesaadavaks.
(34)
BONUS ERA-NET ja BONUS ERA-NET PLUSi kohaselt juba teostatavate projektide eduka rakendamise käigus ilmnes Läänemere katastroofiline seisund. Läänemere keskkonnaseisundi teadusuuringuid tuleks seega jätkata,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Liidu rahaline toetus
1. Liidu rahalist toetust ühisele Läänemere teadus- ja arendusprogrammile BONUS („BONUS”), mille on ühiselt algatanud Taani, Saksamaa, Eesti, Läti, Leedu, Poola, Soome ja Rootsi („osalevad riigid”), antakse käesolevas otsuses sätestatud tingimustel.
2. Liit annab BONUSe kogu kestuse vältel rahalist toetust summas, mis ei ületa 50 miljonit eurot määruse (EÜ) nr 1906/2006 alusel strateegilises etapis ning finantsmääruse artikli 54 lõike 2 punkti c alusel rakendusetapis. Selle ülemmäära piires on liidu rahaline toetus samaväärne osalevate riikide toetusega.
3. Liidu rahaline toetus makstakse ühiselt eelarveassigneeringutest, mis on eraldatud kõikidele vastavatele teemavaldkondadele „Koostöö” eriprogrammis.
Artikkel 2
BONUSe rakendamine
1. BONUSt rakendab Läänemeremaade teadust rahastavate organisatsioonide võrgustik („BONUS EEIG”).
2. Kooskõlas I lisaga rakendatakse BONUSt kahes etapis, nimelt strateegiline etapp ja sellele järgnev rakendusetapp.
3. BONUSe strateegiline etapp kestab kuni 18 kuud. Sellega valmistatakse ette rakendusetapp. Strateegilise etapi jooksul täidab BONUS EEIG järgmisi ülesandeid:
a)
strateegilise uurimiskava koostamine, millega määratletakse BONUSe teaduslik sisu vastavalt seitsmendas raamprogrammis kehtestatud eesmärkidele, keskendudes projektikonkurssidele;
b)
sidusrühmadega konsulteerimise platvormide loomine, mille eesmärk on tugevdada ja institutsionaliseerida kõikide asjakohaste sektorite sidusrühmade kaasamist;
c)
rakenduskorra, sealhulgas finantsalaste ja õiguslike eeskirjade ning menetluste, BONUSe tegevusest tulenevaid intellektuaalomandi õigusi reguleerivate sätete ning inimressursside ja teabevahetusega seotud küsimuste ettevalmistamine.
4. Rakendusetapp kestab vähemalt viis aastat. Rakendusetapi jooksul avaldatakse BONUSe eesmärkidele vastavate projektide rahastamiseks taotluskutsed. Need taotluskutsed on suunatud mitut partnerit hõlmavatele riikidevahelistele projektidele (toetades väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate piisavat osalemist), sealhulgas teadusuuringutele, tehnoloogiaarendusele ning koolitus- ja levitamistegevusele. Projektid valitakse välja, järgides võrdse kohtlemise, läbipaistvuse, sõltumatu hindamise, kaasrahastamise, mittetulunduslikkuse ja muudest liidu allikatest mitterahastamise põhimõtteid ning samuti tagasiulatuva jõu puudumise põhimõtet. BONUSe projektides osalejatele rahalise toetuse andmine ja väljamaksmine on kooskõlas seitsmenda raamprogrammi kohaste ühiste eeskirjadega.
Artikkel 3
Liidu rahalise toetuse tingimused
1. Strateegilises etapis ei ületa liidu rahaline toetus 1,25 miljonit eurot ja on selle ülemmäära piires samaväärne osalevate riikide toetusega. Liidu kohustus strateegilise etapi jooksul toetust anda sõltub osalevate riikide samaväärsest kohustusest.
2. Rakendusetapis moodustab liidu rahaline toetus kuni 48,75 miljonit eurot ja on selle ülemmäära piires samaväärne osalevate riikide toetusega. Seda ülempiiri võib tõsta strateegilise etapi rakendamisest üle jääva summa võrra. Rakendusetapil võib kuni 25 % osalevate riikide toetusest moodustada mitterahaline infrastruktuuritoetus.
3. Rakendusetapis antakse liidu rahalist toetust järgmistel tingimustel:
a)
artikli 2 lõikes 3 osutatud strateegilise uurimiskava, sidusrühmadega konsulteerimise platvormide ja rakenduskorra väljatöötamine osalevate liikmesriikide poolt, samuti I lisa punktis 2 sätestatud eesmärkide ja väljundite saavutamise suunas tehtud edusammud. Komisjon võib vajaduse korral anda soovitusi strateegilise uurimiskava parandamiseks;
b)
BONUS EEIG tõestus tema suutlikkuse kohta BONUSt rakendada, sealhulgas vastu võtta, jagada ja kontrollida liidu rahalist toetust kaudse tsentraliseeritud haldamise teel kooskõlas finantsmääruse artikli 54 lõike 2 punkiga c ja artikliga 56 ning määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 artikliga 35, artikli 38 lõikega 2 ja artikliga 41 ning usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte kohaselt;
c)
BONUSele sobiva ja tõhusa juhtimismudeli säilitamine ja kohaldamine vastavalt II lisale;
d)
I lisas sätestatud BONUSe rakendusetapiga seotud tegevuse (sh projektikonkursside algatamine toetuste määramiseks) tõhus elluviimine BONUS EEIG poolt;
e)
iga osaleva riigi võetud kohustus maksta oma osa BONUSe rahastamisel ning rahalise toetuse tegelik väljamaksmine, eelkõige pärast taotluskutsete avaldamist välja valitud BONUSe projektides osalejate rahastamine;
f)
liidu riigiabi eeskirjade ning eeskätt teadus- ja arendustegevuseks ning innovatsiooniks antava riigiabi ühenduse raamistiku (13) järgimine;
g)
kõrgel tasemel teadusliku pädevuse tagamine, eetiliste põhimõtete järgimine vastavalt seitsmenda raamprogrammi üldpõhimõtetele ning soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamise, soolise võrdõiguslikkuse ja säästva arengu põhimõtete järgimine.
Artikkel 4
Teadusuuringute Ühiskeskuse osalemine
1. Teadusuuringute Ühiskeskusel on õigus saada BONUSe raames rahalisi vahendeid samadel tingimustel kui osalevate riikide abikõlblikel asutustel.
2. Teadusuuringute Ühiskeskuse omavahendeid, mida ei kaeta BONUSe raames saadavatest rahalistest vahenditest, ei loeta liidu rahalise toetuse osaks artikli 1 tähenduses.
Artikkel 5
Liidu ja BONUS EEIG vahelised lepingud
1. Rahaliste vahendite haldamise ja kontrollimise ning liidu finantshuvide kaitse üksikasjalik kord strateegilise etapi jooksul kehtestatakse toetuslepinguga, mille komisjon liidu nimel BONUS EEIGga kooskõlas käesolevas otsuses ning määruses (EÜ) nr 1906/2006 sätestatud eeskirjadega sõlmib.
2. Rahaliste vahendite haldamise ja kontrollimise ning liidu finantshuvide kaitse üksikasjalik kord rakendusetapi jooksul kehtestatakse rakenduslepinguga ja iga-aastaste rahastamislepingutega, mille komisjon liidu nimel BONUS EEIGga sõlmib.
Rakendusleping sisaldab eeskätt järgmist:
a)
ülesannete määratlus;
b)
liidu rahaliste vahendite kaitse;
c)
ülesannete täitmise tingimused ja üksikasjalik kord, sealhulgas BONUSe projektide suhtes kohaldatavad rahastamiseeskirjad ja rahaliste vahendite ülemmäärad ning asjakohased vastutusala piiritlemise ja kontrolli korraldamise sätted;
d)
komisjonile ülesannete täitmise kohta aruandluse eeskirjad;
e)
ülesannete täitmise lõpetamise tingimused;
f)
komisjoni teostatava kontrolli üksikasjalik kord;
g)
eraldi pangakonto kasutamise ja saadud intresside käsitlemise tingimused;
h)
sätted, mis tagavad, et liidu meetmed eristuvad BONUS EEIG muust tegevusest;
i)
kohustus hoiduda tegevusest, mis võib põhjustada huvide konflikti finantsmääruse artikli 52 lõike 2 tähenduses;
j)
artiklis 2 osutatud BONUSe rakendamisest tulenevaid intellektuaalomandi õigusi reguleerivad sätted;
k)
vahehindamistel ja lõpphindamisel, sealhulgas artiklis 13 osutatud hindamistel kasutatavad kriteeriumid.
3. Komisjon korraldab BONUS EEIG eelhindamise, et saada tõendeid finantsmääruse artiklis 56 osutatud menetluste ja süsteemide olemasolu ja nõuetekohase toimimise kohta.
Artikkel 6
Toetuselt saadav intress
BONUSele eraldatud rahaliselt toetuselt saadavat intressi käsitatakse BONUS EEIG tuluna ja see suunatakse BONUSele.
Artikkel 7
Liidu rahalise toetuse vähendamine, selle andmise peatamine või lõpetamine
Kui BONUSst ei rakendata või rakendatakse ebapiisavalt, osaliselt või hilinemisega, võib liit oma rahalist toetust vähendada või selle andmise peatada või lõpetada, võttes arvesse BONUSe rakendamisel tehtud edusamme.
Kui osalevad riigid ei toeta BONUSe rahastamist või teevad seda osaliselt või hilinemisega, võib liit artikli 5 lõikes 1 osutatud toetuslepingu tingimuste kohaselt oma rahalist toetust vähendada, võttes arvesse osalevate riikide vahenditest eraldatud summat.
Artikkel 8
Liidu finantshuvide kaitse osalevate riikide poolt
BONUSe rakendamisel võtavad osalevad riigid liidu finantshuvide kaitseks vajalikud õiguslikud, reguleerivad, haldus- või muud meetmed. Eelkõige võtavad osalevad riigid vajalikud meetmed, et tagada kõigi liidule võlgnetavate summade tagasinõudmine kooskõlas finantsmäärusega ja määrusega (EÜ, Euratom) nr 2342/2002.
Artikkel 9
Komisjoni ja kontrollikoja tehtav kontroll
Komisjonil ja Euroopa Kontrollikojal on õigus teha kontrolle ja inspekteerimisi, mis on vajalikud liidu rahaliste vahendite nõuetekohase haldamise tagamiseks ning liidu finantshuvide kaitseks pettuste või muu eeskirjade eiramise eest. Selleks teevad osalevad riigid ja BONUS EEIG komisjonile ja kontrollikojale kättesaadavaks kõik asjakohased dokumendid.
Artikkel 10
Vastastikune teavitamine
Komisjon edastab kogu asjakohase teabe Euroopa Parlamendile, nõukogule ja kontrollikojale. Osalevatel riikidel palutakse esitada Euroopa Parlamendi, nõukogu või kontrollikoja taotlusel BONUS EEIG kaudu komisjonile kogu lisateave BONUS EEIG finantsjuhtimise kohta, mis on kooskõlas artiklis 13 esitatud üldiste aruandlusnõuetega.
Artikkel 11
Teiste liikmesriikide ja assotsieerunud riikide osalemine
Igal liikmesriigil ja igal seitsmenda raamprogrammiga assotsieerunud riigil on õigus liituda BONUSega kooskõlas artikli 3 lõikes 1 ning artikli 3 lõike 3 punktides e ja f sätestatud kriteeriumidega. Käesoleva otsuse kohaldamisel käsitatakse BONUSega liitunud liikmesriike ja assotsieerunud riike osalevate riikidena.
Artikkel 12
Muude riikide osalemine
Osalevad riigid ja komisjon võivad nõustuda mis tahes kolmanda riigi osalemisega artikli 3 lõikes 1 ning artikli 3 lõike 3 punktides e ja f sätestatud kriteeriumide kohaselt ja tingimusel, et selline osalemine on ette nähtud asjakohase rahvusvahelise lepinguga.
Osalevad riigid ja komisjon määravad tingimused, mille alusel on sellises riigis asutatud või asuvatel juriidilistel isikutel õigus saada BONUSe alusel rahalist toetust.
Artikkel 13
Aastaaruanded ja hindamine
Komisjon lisab Euroopa Parlamendile ja nõukogule Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 190 kohaselt esitatavale seitsmenda raamprogrammi aastaaruandele aruande BONUSe tegevuse kohta.
Komisjon korraldab BONUSe vahehindamise hiljemalt 31. detsembriks 2014. Hinnangus käsitletakse edusamme artiklis 2 ja I lisas sätestatud eesmärkide saavutamisel, samuti BONUSe soovitusi kõige asjakohasemate viiside kohta integreerituse, sealhulgas teadusliku, juhtimisalase ja rahalise integreerituse ning rakendamise kvaliteedi ja tõhususe edasiseks suurendamiseks, ning küsimust, kas osalevate riikide rahalised toetused on nende riikide teadusringkondade võimalikku nõudlust silmas pidades asjakohased. Komisjon edastab vahehindamise tulemused koos oma märkustega Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
Kui liidu osalemine BONUSes lõppeb, kuid mitte hiljem kui 31. detsembril 2017, korraldab komisjon BONUSe lõpphindamise. Komisjon esitab selle hindamise tulemused Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
Artikkel 14
Jõustumine
Käesolev otsus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 15
Adressaadid
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Strasbourg, 22. september 2010