NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1214/2011
ze dne 16. listopadu 2011
o profesionální přeshraniční silniční přepravě eurohotovosti členskými státy eurozóny
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Zavedením eura se značně zvýšila potřeba přeshraniční silniční přepravy hotovosti. V eurozóně by banky, velký maloobchodní sektor a ostatní subjekty zpracovávající hotovost měly být schopny uzavřít smlouvu se společností pro přepravu hotovosti (cash-in-transit - CIT), která nabízí nejlepší cenu nebo službu, a využívat hotovostní služby nejbližší pobočky národní centrální banky nebo střediska pro zpracování hotovosti CIT, i když se nachází v jiném členském státě. Navíc velký počet členských států, jejichž měnou je euro (dále jen „zúčastněné členské státy“), si zařídil nebo si může chtít zařídit výrobu eurobankovek a euromincí v zahraničí. Ze samotného principu jednotné měny vyplývá svoboda pohybu hotovosti mezi zúčastněnými členskými státy.
(2)
V důsledku značných rozdílů mezi vnitrostátními právními úpravami členských států je obecně velmi obtížné provádět profesionální přeshraniční silniční přepravu eurohotovosti mezi zúčastněnými členskými státy. Tato situace je v rozporu se zásadou volného oběhu eura a na úkor zásady volného pohybu služeb, která je jednou ze základních zásad Evropské unie.
(3)
Toto nařízení je reakcí na možné předložení harmonizačních nástrojů pro přepravu hotovosti vyjádřené v čl. 38 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (3).
(4)
Za účelem zlepšení bezpečnosti CIT pro zapojené bezpečnostní pracovníky CIT i pro veřejnost by mělo být podporováno používání inteligentního systému neutralizace bankovek (IBNS) a poté, co Komise provede důkladnou analýzu možných dopadů, by mělo být možno jej rozvíjet způsobem, který zahrne harmonizaci inteligentního systému neutralizace bankovek mezi zúčastněnými členskými státy, aniž by tím byla dotčena pravidla týkající se platných přepravních podmínek stanovená tímto nařízením.
(5)
S ohledem na zvláštní nebezpečí pro zdraví a život bezpečnostních pracovníků CIT i široké veřejnosti, která jsou s přepravou hotovosti spojena, je vhodné, aby přeshraniční přeprava eurohotovosti podléhala zvláštní přeshraniční licenci CIT. Tato licence by měla doplňovat vnitrostátní licenci CIT, která je vyžadována ve většině zúčastněných členských států a jejíž formu toto nařízení neharmonizuje. Navíc je vhodné, aby společnosti CIT usazené v těch zúčastněných členských státech, které nezavedly zvláštní postup pro schvalování společností CIT nad rámec svých všeobecných pravidel pro bezpečnost nebo přepravu, doložily, že prováděly pravidelnou přepravu hotovosti v členském státě usazení po dobu nejméně 24 měsíců bez porušení vnitrostátních právních předpisů, než jim bude moci být tímto členským státem udělena přeshraniční licence CIT. Takový přístup by zvýšil vzájemnou důvěru mezi členskými státy.
(6)
S cílem zabránit duplicitě povinností a vytváření zbytečných zatěžujících postupů je dále vhodné stanovit, aby se po držiteli přeshraniční licence CIT nepožadovalo, aby byl rovněž držitelem licence Společenství pro mezinárodní silniční nákladní přepravu, jak je stanoveno v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1072/2009 ze dne 21. října 2009 o společných pravidlech pro přístup na trh mezinárodní silniční nákladní dopravy (4).
(7)
Profesionální přeshraniční silniční přeprava eurohotovosti mezi zúčastněnými členskými státy by měla být plně v souladu s tímto nařízením nebo s právními předpisy členského státu původu, hostitelského členského státu a popřípadě členského státu tranzitu.
(8)
Toto nařízení má umožnit profesionální přeshraniční silniční přepravu eurohotovosti mezi zúčastněnými členskými státy za podmínek, které zaručí bezpečnost transakcí, bezpečnost zapojených bezpečnostních pracovníků CIT a veřejnosti a volný pohyb měny. V souladu s běžnými tržními postupy je rovněž vhodné povolit, aby ve stejném vozidle CIT byla v omezené hodnotě přítomna hotovost i v jiné měně než v euru.
(9)
S ohledem na zvláštní požadavky kladené na přeshraniční pracovníky odvětví CIT je vhodné, aby prošli zvláštní odbornou přípravou v přeshraničním modulu popsaném v příloze VI. S cílem předejít zbytečné duplicitě by přeshraniční modul odborné přípravy neměl obsahovat prvky, které jsou již součástí povinné odborné přípravy vyžadované k výkonu činnosti v oblasti CIT v tuzemsku.
(10)
Vzhledem ke zvláštním podmínkám v odvětví CIT je obtížné organizovat bezpečné vícedenní dodávky eurohotovosti. Proto je vhodné, aby se vozidlo CIT, které provádí profesionální přeshraniční silniční přepravu eurohotovosti, vrátilo do svého členského státu původu tentýž den, kdy jej opustilo.
(11)
Komise by měla předložit návrh na změnu definice „denní doby“ nebo minimální požadované délky úvodní cílené odborné přípravy stanovené tímto nařízením, pokud se sociální partneři na úrovni Unie dohodnou, že je vhodnější jiná definice.
(12)
Podle nařízení (ES) č. 1072/2009 je počet operací, které lze v návaznosti na mezinárodní přepravu věcí z jiného členského státu do hostitelského členského státu provést, omezen na tři kabotážní přepravy za sedm dní. Vzhledem ke zvláštní charakteristice odvětví CIT je však běžné, že vozidlo CIT může za den provést mnohem větší počet dodávek/vyzvednutí eurohotovosti. Proto je vhodné odchýlit se od nařízení (ES) č. 1072/2009 a nestanovit omezení podle počtu dodávek/vyzvednutí eurohotovosti, který může vozidlo CIT v členském státu za jeden den uskutečnit.
(13)
Vnitrostátní pravidla, jež upravují chování bezpečnostních pracovníků CIT mimo vozidlo CIT a zabezpečení míst dodávek/vyzvednutí eurohotovosti, by se neměla vztahovat na případné používání systémů neutralizace bankovek v kombinaci s přepravou bankovek v plně opancéřovaném vozidle CIT, které není vybaveno IBNS.
(14)
Ustanovení čl. 1 odst. 3 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb (5) se vztahuje na vyslání, kdy podnik poskytuje nadnárodní služby na vlastní účet a pod svým vedením na základě smlouvy uzavřené mezi podnikem a stranou, pro kterou jsou služby určeny.
(15)
Vzhledem ke zvláštní povaze přepravních služeb CIT je zapotřebí stanovit obdobné použití směrnice 96/71/ES na všechny služby přeshraniční přepravy hotovosti, aby se zajistila právní jistota pro hospodářské subjekty a praktická použitelnost směrnice v tomto odvětví.
(16)
Vzhledem ke specifičnosti dotčených přepravních činností a příležitostnému charakteru některých těchto činností by mělo být obdobné používání pravidel minimální ochrany stanovených směrnicí 96/71/ES omezeno na minimální mzdu, včetně sazeb za přesčasy, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 1 písm. c) uvedené směrnice, a uvedená mzda by měla být zaručena na celý pracovní den, aby hospodářským subjektům nevznikala zbytečná administrativní zátěž. V souladu se směrnicí 96/71/ES a v mezích judikatury Soudního dvora Evropské unie je pojem minimální mzdy definován vnitrostátními právními předpisy nebo praxí členského státu, do nějž je pracovník vyslán. Vykonává-li pracovník odvětví CIT na základě smluv, právních nebo správních předpisů či praktických ustanovení přeshraniční přepravu více než 100 pracovních dnů v kalendářním roce v jiném členském státě, je vhodné, aby se na takovéhoto pracovníka obdobným způsobem vztahovala pravidla minimální ochrany stanovená směrnicí 96/71/ES.
(17)
Použitím pravidel minimální ochrany v hostitelském členském státě by nemělo být dotčeno použití pracovních podmínek, pokud jsou pro pracovníka příznivější podle zákona, kolektivní smlouvy nebo pracovní smlouvy pracovníka v jeho členském státu původu.
(18)
Za účelem stanovení příslušných pravidel minimální ochrany je vhodné, aby se obdobným způsobem použila ustanovení o spolupráci v oblasti informací podle článku 4 směrnice 96/71/ES. V tomto ohledu by členské státy měly mít možnost využít administrativní spolupráce a výměny informací stanovených směrnicí 96/71/ES.
(19)
Tímto nařízením není dotčeno uplatňování nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2005 ze dne 26. října 2005 o kontrolách peněžní hotovosti vstupující do Společenství nebo je opouštějící (6).
(20)
Za účelem zohlednění technického pokroku a možných nových evropských norem by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny technických pravidel pro normy týkající se IBNS, pancéřování vozidel CIT, neprůstřelných vest a zbraňových bezpečnostních schránek. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni a se sociálními partnery. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(21)
V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení jeho cíle, totiž usnadnění profesionální přeshraniční silniční přepravy eurohotovosti mezi členskými státy eurozóny,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
ODDÍL 1
SPOLEČNÁ PRAVIDLA, KTERÝMI SE ŘÍDÍ VEŠKERÁ PŘESHRANIČNÍ SILNIČNÍ PŘEPRAVA EUROHOTOVOSTI
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„zúčastněnými členskými státy“ členské státy, jejichž měnou je euro;
b)
„přeshraniční silniční přepravou eurohotovosti“ profesionální silniční přeprava eurobankovek nebo euromincí prováděná za odměnu jménem třetích stran nebo v rámci společnosti pro přepravu hotovosti (cash-in-transit, dále jen „CIT“) vozidlem CIT ze zúčastněného členského státu za účelem dodávky eurobankovek nebo euromincí do jednoho nebo více míst nebo vyzvednutí eurobankovek nebo euromincí z jednoho nebo více míst na území jednoho nebo více zúčastněných členských států, a v členském státě původu, aniž je dotčena přeprava nejvýše 20 % hotovosti v jiné měně než euru ve vztahu k celkové hodnotě hotovosti přepravované v témže vozidle CIT, je-li většina dodávek/vyzvednutí eurohotovosti uskutečňovaných vozidlem CIT během téhož dne prováděna na území hostitelského členského státu, nebo je-li v případě přepravy z bodu do bodu přeprava prováděna mezi dvěma různými zúčastněnými členskými státy;
c)
„přeshraniční licencí CIT“ licence udělená vydávajícím orgánem členského státu původu, jež opravňuje držitele k výkonu přeshraniční silniční přepravy eurohotovosti mezi zúčastněnými členskými státy v souladu s podmínkami stanovenými tímto nařízením;
d)
„vydávajícím orgánem“ orgán v členském státě původu pověřený vydáváním přeshraničních licencí CIT;
e)
„členským státem původu“ zúčastněný členský stát, na jehož území je společnost CIT usazena. Společnost CIT se považuje za usazenou, pokud skutečně vykonává výdělečnou činnost ve smyslu článku 49 Smlouvy o fungování EU po neurčitou dobu a prostřednictvím stálé infrastruktury, z níž je činnost poskytování služby skutečně vykonávána;
f)
„hostitelským členským státem“ jeden nebo několik zúčastněných členských států, ve kterých společnost CIT poskytuje službu dodávání/vyzvedávání eurohotovosti mimo svůj členský stát původu;
g)
„členským státem tranzitu“ jeden nebo několik zúčastněných členských států, mimo členský stát původu, kterými musí vozidlo CIT projet, aby dosáhlo hostitelského členského státu nebo se vrátilo do členského státu původu;
h)
„denní dobou“ v souvislosti s přepravou přeprava prováděná v době od 6:00 do 22:00 hod.;
i)
„bezpečnostními pracovníky CIT“ zaměstnanci pověření řízením vozidla CIT, v němž se přepravuje eurohotovost, nebo ochranou jeho nákladu;
j)
„vozidlem CIT“ vozidlo používané k profesionální silniční přepravě eurohotovosti;
k)
„vozidlem běžného vzhledu“ vozidlo CIT, jež má obvyklý vzhled a nevykazuje žádné zvláštní znaky svědčící o skutečnosti, že náleží společnosti CIT nebo že se používá za účelem přepravy eurohotovosti;
l)
„přepravou z bodu do bodu“ přeprava z jednoho zabezpečeného místa na jiné bez jakýchkoli mezizastávek;
m)
„zabezpečenou oblastí“ místo vyzvedávání/dodávek eurohotovosti umístěné v budově a zabezpečené proti neoprávněnému přístupu z hlediska vybavení (systémy proti neoprávněnému vniknutí) i z hlediska pravidel pro přístup osob;
n)
„zabezpečeným místem“ místo v zabezpečené oblasti, které je přístupné vozidlům CIT a na kterém lze vozidla CIT bezpečně nakládat a vykládat;
o)
„neutralizací“ bankovky poškození či znehodnocení bankovky barvou nebo jiným prostředkem, jak stanoví příloha II;
p)
„inteligentním systémem neutralizace bankovek“ nebo „IBNS“ systém, který splňuje tyto podmínky:
i)
schránka na bankovky nepřetržitě chrání bankovky systémem pro neutralizaci eurohotovosti při přepravě z jedné zabezpečené oblasti do místa dodání eurohotovosti nebo z místa vyzvednutí eurohotovosti do zabezpečené oblasti;
ii)
bezpečnostní pracovníci CIT nemají možnost otevřít schránku mimo předem naprogramovaný čas nebo místo nebo změnit předem naprogramovaný čas nebo místo, kdy/kde lze schránku otevřít, jakmile byla operace přepravy eurohotovosti zahájena;
iii)
schránka je vybavena mechanismem pro trvalou neutralizaci bankovek, dojde-li k neoprávněnému pokusu o otevření schránky; a
iv)
jsou dodrženy požadavky stanovené v příloze II;
q)
„systémem IBNS „end-to-end““ systém IBNS, který je vybaven k použití v režimu „end-to-end“, tedy v němž bankovky zůstávají pro pracovníky odvětví CIT neustále nepřístupné a jsou pod nepřetržitou ochranou systému IBNS z jedné zabezpečené oblasti do jiné nebo v případě kazet do bankomatů či jiných typů peněžních automatů ze zabezpečené oblasti do útrob bankomatu či jiného typu peněžního automatu;
r)
„A1“ a „B1“ v souvislosti s jazykovými znalostmi úrovně stanovené Radou Evropy ve společném evropském referenčním rámci pro jazyky, blíže vymezené v příloze VII;
s)
„úředními jazyky EU“ jazyky vymezené v článku 1 nařízení č. 1 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (7).
Článek 2
Vyloučení z oblasti působnosti
1. Z oblasti působnosti tohoto nařízení je vyloučena přeprava eurobankovek a euromincí, která:
a)
probíhá mezi národními centrálními bankami a na jejich účet nebo mezi tiskárnami bankovek nebo mincovnami zúčastněných členských států a příslušnými národními centrálními bankami a
b)
probíhá za vojenského nebo policejního doprovodu.
2. Z oblasti působnosti tohoto nařízení je vyloučena přeprava výlučně euromincí, která:
a)
probíhá mezi národními centrálními bankami a na jejich účet nebo mezi mincovnami zúčastněných členských států a příslušnými národními centrálními bankami a
b)
probíhá za vojenského nebo policejního doprovodu nebo za doprovodu soukromých bezpečnostních pracovníků v samostatných vozidlech.
Článek 3
Místo odjezdu, maximální trvání a počet dodávek/vyzvednutí hotovosti
1. Přeshraniční přeprava eurohotovosti poskytovaná v souladu s tímto nařízením se provádí během denní doby.
2. Vozidlo CIT, které provádí přeshraniční přepravu eurohotovosti, zahájí svou cestu ve svém členském státě původu a tentýž den se do něj vrací.
3. Odchylně od odstavců 1 a 2 se přeprava z bodu do bodu může provést v rozmezí 24 hodin, pokud je noční přeprava eurohotovosti povolena podle vnitrostátních pravidel členského státu původu, členských států tranzitu a hostitelského členského státu.
4. Odchylně od nařízení (ES) č. 1072/2009 není omezen počet dodávek/vyzvednutí eurohotovosti, které může vozidlo CIT provést v hostitelském členském státě během téhož dne.
Článek 4
Přeshraniční licence CIT
1. Společnost, která má zájem provádět přeshraniční silniční přepravu eurohotovosti, požádá o přeshraniční licenci CIT vydávanou vydávajícím orgánem jejího členského státu původu.
2. Vnitrostátní vydávající orgán udělí přeshraniční licenci CIT na dobu pěti let, splňuje-li žadatel tyto podmínky:
a)
je schválen k provádění přepravy CIT ve svém členském státě původu, nebo pokud členský stát nezavedl zvláštní postup schvalování pro společnosti CIT nad rámec všeobecných pravidel pro bezpečnost nebo přepravu, je schopen doložit, že prováděl pravidelnou profesionální přepravu hotovosti ve svém členském státě původu po dobu nejméně 24 měsíců před podáním žádosti, aniž porušil právní předpisy tohoto členského státu, které se vztahují na takové činnosti;
b)
členové jeho řídicích a správních orgánů nemají relevantní záznam v trestním rejstříku, mají dobrou pověst a jsou bezúhonní, např. podle příslušných policejních záznamů;
c)
má platné pojištění občanskoprávní odpovědnosti, které pokrývá alespoň škody způsobené na životě a majetku třetích stran, bez ohledu na to, zda je v jejím rámci pojištěna převážená hotovost;
d)
žadatel, jeho bezpečnostní pracovníci CIT podílející se na přeshraniční přepravě eurohotovosti a vozidla a bezpečnostní postupy za tím účelem používané splňují požadavky tohoto nařízení, nebo je-li to v tomto nařízení výslovně uvedeno, požadavky vnitrostátních právních předpisů, které se konkrétně týkají přepravy hotovosti.
3. Přeshraniční licence CIT se vydává v souladu se vzorem a základními fyzickými vlastnostmi vymezenými v příloze I. Bezpečnostní pracovníci CIT ve vozidlech CIT účastnících se profesionální přeshraniční silniční přepravy eurohotovosti jsou vždy schopni předložit kontrolním orgánům originál nebo ověřenou kopii platné přeshraniční licence CIT.
4. Přeshraniční licence CIT umožňuje společnosti provádět přeshraniční přepravu eurohotovosti za podmínek tohoto nařízení. Odchylně od nařízení (ES) č. 1072/2009 se po držiteli takové licence nepožaduje, aby byl držitelem licence Společenství pro mezinárodní silniční nákladní přepravu.
Článek 5
Bezpečnostní pracovníci CIT
1. Všichni bezpečnostní pracovníci CIT musí splňovat tyto požadavky:
a)
nemají relevantní záznam v trestním rejstříku, mají dobrou pověst a jsou bezúhonní, např. podle příslušných policejních záznamů;
b)
mají lékařské potvrzení osvědčující, že jsou fyzicky a duševně způsobilí k výkonu daného úkolu;
c)
úspěšně absolvovali nejméně 200 hodin úvodní cílené odborné přípravy, mimo odbornou přípravu v oblasti používání střelných zbraní.
Minimální požadavky na úvodní cílenou odbornou přípravu uvedenou v písmenu c) stanoví příloha VI. Bezpečnostní pracovníci CIT absolvují alespoň jednou za tři roky následná školení v oblastech uvedených v bodě 3 přílohy VI.
2. Nejméně jeden bezpečnostní pracovník CIT ve vozidle CIT má jazykové znalosti nejméně na úrovni A1 jazyků používaných místními orgány a obyvatelstvem v příslušných oblastech členského státu tranzitu a hostitelského členského státu. Vozidlo je navíc prostřednictvím operačního střediska společnosti v nepřetržitém rádiovém spojení s osobou, která má jazykové znalosti nejméně na úrovni B1 jazyků používaných místními orgány a obyvatelstvem v příslušných oblastech členského státu tranzitu a hostitelského členského státu, aby byla neustále zajištěna možnost účinné komunikace s vnitrostátními orgány.
Článek 6
Nošení zbraní
1. Bezpečnostní pracovníci CIT dodržují právní předpisy členského státu původu, členského státu tranzitu a hostitelského členského státu týkající se nošení střelných zbraní a maximální povolené ráže.
2. Při vstupu na území členského státu, jehož právní předpisy nedovolují, aby bezpečnostní pracovníci CIT byli ozbrojeni, jsou všechny zbraně v držení bezpečnostních pracovníků CIT umístěny do zbraňové bezpečnostní schránky ve vozidle, která vyhovuje evropské normě EN 1143-1. Zbraně zůstanou pro bezpečnostní pracovníky CIT nedostupné po celou dobu tranzitu přes území dotyčného členského státu. Ze zbraňové bezpečnostní schránky je lze vyjmout při vstupu na území členského státu, jehož právní předpisy dovolují, aby bezpečnostní pracovníci CIT byli ozbrojeni, a musejí být z bezpečnostní schránky vyjmuty při vstupu na území členského státu, jehož právní předpisy vyžadují, aby bezpečnostní pracovníci CIT byli ozbrojeni. K otevření bezpečnostní schránky na zbraně je nutný zásah operačního střediska vozidla CIT na dálku a otevření je podmíněno ověřením přesné zeměpisné polohy vozidla operačním střediskem.
Požadavky uvedené v prvním pododstavci platí i tehdy, jestliže podle právních předpisů členského státu tranzitu nebo hostitelského členského státu není povolen typ nebo ráže zbraně.
3. Při vstupu vozidla CIT, jehož členský stát původu nedovoluje, aby bezpečnostní pracovníci CIT byli ozbrojeni, na území členského státu, podle jehož právních předpisů jsou bezpečnostní pracovníci CIT povinni být ozbrojeni, zajistí společnost CIT, aby bezpečnostním pracovníkům CIT ve vozidle byly poskytnuty požadované zbraně a aby splňovali minimální požadavky hostitelského členského státu na odbornou přípravu.
4. Bezpečnostní pracovníci CIT, kteří jsou ozbrojeni nebo cestují vozidlem CIT, v němž se nacházejí zbraně, musí mít profesionální zbrojní pas nebo povolení vydané vnitrostátními orgány členského státu tranzitu nebo hostitelského členského státu, pokud tyto členské státy dovolují, aby bezpečnostní pracovníci CIT byli ozbrojeni, a splnit veškeré vnitrostátní požadavky, které se k profesionálnímu zbrojnímu pasu nebo povolení vztahují. Za tímto účelem mohou členské státy uznat profesionální zbrojní pas nebo povolení jiného členského státu.
5. Členské státy zřídí jeden centrální národní kontaktní bod, ke kterému mohou společnosti CIT se sídlem v jiných členských státech podávat žádosti o profesionální zbrojní pas nebo povolení pro své bezpečnostní pracovníky CIT. Federativní členské státy mohou kontaktní místa zřídit na státní úrovni. Členské státy informují žadatele o výsledku žádosti do tří měsíců od podání úplné žádosti.
6. Aby pro bezpečnostní pracovníky CIT, kteří jsou zaměstnáni společností usazenou v jiném členském státě, bylo snazší splnit vnitrostátní požadavky na získání profesionálního zbrojního pasu nebo povolení, stanoví členské státy validaci rovnocenné profesionální odborné přípravy v oblasti používání zbraní absolvované v členském státě, kde je usazen zaměstnavatel žadatele. Není-li to možné, členské státy zajistí, aby byla potřebná profesionální odborná příprava v oblasti používání zbraní poskytnuta na jejich vlastním území v úředním jazyce EU, který je úředním jazykem členského státu, kde je usazen zaměstnavatel žadatele.
Článek 7
Vybavení vozidla CIT
1. Všechna vozidla CIT jsou vybavena globálním navigačním systémem. Operační středisko společnosti CIT je schopno nepřetržitě a přesně určovat polohu svých vozidel.
2. Vozidla CIT jsou vybavena vhodnými komunikačními nástroji, které jim umožňují kdykoli navázat spojení s operačním střediskem společnosti, jež vozidla řídí, a s příslušnými vnitrostátními orgány. Ve vozidle jsou čísla tísňového volání na policejní orgány členského státu tranzitu a hostitelského členského státu.
3. Vozidla CIT jsou vybavena způsobem, který umožňuje registrovat čas a místo všech dodávek/vyzvednutí eurohotovosti, aby bylo možné kdykoli zkontrolovat podíl dodávek/vyzvednutí eurohotovosti uvedený v čl. 1 písm. b).
4. Jsou-li vozidla CIT vybavena IBNS, musí být použitý systém IBNS v souladu s přílohou II a homologován v zúčastněném členském státě. V reakci na případnou žádost o ověření provedenou orgány členského státu původu, hostitelského členského státu nebo členského státu tranzitu podniky, které provádějí přeshraniční přepravu eurohotovosti ve vozidlech CIT používajících IBNS, písemně doloží schválení používaného modelu systému IBNS do 48 hodin.
Článek 8
Úloha vnitrostátních policejních složek
Tímto nařízením není dotčeno používání vnitrostátních pravidel, která vyžadují, aby:
a)
před přepravou hotovosti byla informována policie;
b)
vozidla CIT byla vybavena zařízením, které policii umožní sledovat je na dálku;
c)
přeprava vysoké hodnoty z bodu do bodu probíhala za doprovodu policie.
Článek 9
Pravidla, která zajistí zabezpečení míst dodávek/vyzvednutí hotovosti v hostitelském členském státě
Tímto nařízením není dotčeno používání vnitrostátních pravidel, jež upravují chování bezpečnostních pracovníků CIT mimo vozidlo CIT a zabezpečení míst, kde je v dotčeném členském státě dodávána/vyzvedávána hotovost.
Článek 10
Stažení neutralizovaných bankovek z oběhu
Společnosti CIT, které působí podle tohoto nařízení, stáhnou z oběhu všechny neutralizované bankovky, s nimiž se při provádění svých činností setkají. Tyto bankovky předají příslušné pobočce národní centrální banky svého členského státu původu a předloží písemné prohlášení o příčinách a charakteru neutralizace. Jsou-li tyto bankovky vyzvednuty v hostitelském členském státě, informuje jeho národní centrální banku hostitelského členského státu národní centrální banka členského státu původu.
Článek 11
Vzájemné informování
1. Členské státy předají Komisi pravidla uvedená v článcích 8 a 9 a informace, podle nichž homologovaly IBNS, a neprodleně Komisi informují o případných změnách, které se těchto pravidel a homologací týkají. Komise zajistí zveřejnění uvedených pravidel a seznamu homologovaných systémů IBNS vhodnými prostředky ve všech úředních jazycích EU, které jsou úředními jazyky příslušných zúčastněných členských států, s cílem rychle informovat všechny subjekty podílející se na přeshraniční činnosti CIT.
2. Členské státy vedou evidenci všech společností, jimž vydaly přeshraniční licenci CIT, a informují Komisi o jejím obsahu. Evidenci aktualizují, a to též s ohledem na každé rozhodnutí o pozastavení nebo odejmutí licence podle článku 22, a neprodleně o takových aktualizacích informují Komisi. Pro usnadnění sdílení informací zřídí Komise centrální zabezpečenou databázi údajů o vydaných, pozastavených a odejmutých licencích, která je přístupná příslušným orgánům zúčastněných členských států.
3. Při provádění čl. 5 odst. 1 písm. a) členský stát původu náležitě zohlední informace o trestním rejstříku, pověsti a bezúhonnosti pracovníků odvětví CIT, které mu sdělí hostitelský členský stát.
4. Členské státy informují Komisi o svých zvláštních požadavcích na bezpečnostní pracovníky CIT pro účely úvodní odborné přípravy za daným účelem uvedené v čl. 5 odst. 1 písm. c). Komise zajistí zveřejnění uvedených informací vhodnými prostředky ve všech úředních jazycích EU, které jsou úředními jazyky příslušných zúčastněných členských států, s cílem informovat všechny subjekty podílející se na přeshraniční činnosti CIT.
5. Členské státy sdělí Komisi adresy a jiné kontaktní údaje národních kontaktních bodů uvedených v čl. 6 odst. 5, jakož i příslušné vnitrostátní právní předpisy. Komise zajistí zveřejnění uvedených informací vhodnými prostředky s cílem informovat všechny subjekty podílející se na přeshraniční činnosti CIT.
6. Pokud členský stát odejme profesionální zbrojní pas či povolení, které vydal bezpečnostnímu pracovníkovi CIT společnosti usazené v jiném členském státě, informuje o tom vydávající orgán členského státu původu.
7. Členské státy sdělí Komisi adresy a jiné kontaktní údaje příslušných orgánů uvedených v čl. 12 odst. 2. Komise zajistí zveřejnění uvedených informací vhodnými prostředky s cílem informovat všechny dotčené subjekty podílející se na přeshraniční činnosti CIT.
Článek 12
Informace před zahájením přeshraniční přepravy
1. Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT nebo která o tuto licenci podala žádost, oznámí vydávajícímu orgánu nejméně dva měsíce před zahájením své přeshraniční činnosti členský stát, v němž bude vykonávat přepravu CIT. Členský stát původu následně neprodleně informuje dotyčný členský stát, že bude zahájena přeshraniční činnost.
2. Společnost, která hodlá provádět přeshraniční přepravu hotovosti, sdělí příslušnému orgánu či orgánům určeným hostitelským členským státem v dostatečném předstihu informace o typu či typech přepravy, které bude používat, jména osob, jež mohou tuto přepravu provádět, a typ zbraní, jimiž budou případně vyzbrojeni.
ODDÍL 2
ZVLÁŠTNÍ PRAVIDLA PRO KAŽDÝ ZPŮSOB PŘEPRAVY
Článek 13
Platné přepravní podmínky
1. Pokud jde o přeshraniční silniční přepravu eurobankovek na jeho území, každý členský stát povolí:
a)
alespoň jednu z možností uvedených v článcích 14, 15, 16, 17 nebo 18 a
b)
ty možnosti uvedené v článcích 14, 15, 16, 17 a 18, které jsou srovnatelné s podmínkami přepravy povolenými pro domácí přepravu CIT.
Článek 17 platí pro všechny členské státy, pokud jde o přepravu z bodu do bodu.
2. Pokud jde o přeshraniční silniční přepravu euromincí na jeho území, každý členský stát povolí:
a)
alespoň jednu z možností uvedených v článcích 19 nebo 20 a
b)
ty možnosti uvedené v článcích 19 a 20, které jsou srovnatelné s přepravními podmínkami povolenými pro domácí přepravu CIT.
3. Pro přepravu, která zahrnuje eurobankovky i euromince, platí stejné přepravní podmínky jako pro přeshraniční přepravu eurobankovek.
4. Co se týče používání článků 14, 15, 16 a 18 může členský stát rozhodnout, že na jeho území může být k obsluze venkovních bankomatů nebo jiných typů venkovních peněžních automatů používán pouze systém IBNS „end-to-end“ za předpokladu, že se tatáž pravidla vztahují na domácí přepravu CIT.
5. Zúčastněné členské státy informují Komisi o přepravních podmínkách platných v souladu s tímto článkem. Komise zveřejní odpovídající informační oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Příslušné přepravní podmínky nabývají účinku jeden měsíc po zveřejnění tohoto informačního oznámení. Zúčastněné členské státy použijí stejný postup v případě, že začnou používat nové přepravní podmínky v souladu s tímto článkem.
6. Jestliže hostitelský členský stát nebo členský stát tranzitu zjistí, že IBNS vykazuje vážné nedostatky, pokud jde o běžně požadované technické parametry, tedy že k hotovosti lze získat přístup bez spuštění neutralizačního mechanismu nebo že systém IBNS byl po homologaci upraven takovým způsobem, že již nesplňuje homologační kritéria, informuje o tom Komisi a členský stát, který udělil homologaci, a může požadovat provedení nových zkoušek uvedeného systému IBNS. Před získáním výsledků těchto nových zkoušek může členský stát dočasně zakázat používání uvedeného systému IBNS na svém území. Bezodkladně o tom informuje Komisi a ostatní zúčastněné členské státy.
Článek 14
Přeprava bankovek v neopancéřovaném vozidle CIT běžného vzhledu vybaveném IBNS
Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT, může vykonávat přeshraniční silniční přepravu eurobankovek v neopancéřovaném vozidle CIT vybaveném IBNS, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
jedná se o vozidlo běžného vzhledu;
b)
v každém vozidle jsou alespoň dva bezpečnostní pracovníci CIT;
c)
žádný z bezpečnostních pracovníků CIT na sobě nemá uniformu.
Článek 15
Přeprava bankovek v neopancéřovaném vozidle CIT s jasným označením svědčícím o tom, že je vybaveno IBNS
Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT, může vykonávat přeshraniční silniční přepravu eurobankovek v neopancéřovaném vozidle CIT vybaveném IBNS, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
vozidlo a schránky na bankovky nesou velice jasné označení svědčící o tom, že jsou vybaveny IBNS, a tato označení odpovídají piktogramům vyobrazeným v příloze III;
b)
v každém vozidle jsou alespoň dva bezpečnostní pracovníci CIT.
Článek 16
Přeprava bankovek ve vozidle CIT s opancéřovanou kabinou, které je vybaveno IBNS
Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT, může vykonávat přeshraniční silniční přepravu eurobankovek ve vozidle CIT s opancéřovanou kabinou, které je vybaveno IBNS, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
opancéřování kabiny vozidla je schopno odolat přinejmenším palbě ze střelných zbraní v souladu se specifikacemi uvedenými v příloze V;
b)
vozidlo a schránky na bankovky nesou velice jasné označení svědčící o tom, že jsou vybaveny IBNS, a tato označení odpovídají piktogramům vyobrazeným v příloze III;
c)
kabina vozidla je pro všechny bezpečnostní pracovníky CIT ve vozidle vybavena neprůstřelnými vestami, které splňují alespoň normu VPAM bezpečnostní třídu 5, třídu balistické odolnosti NIJ IIIA nebo rovnocennou normu;
d)
v každém vozidle jsou alespoň dva bezpečnostní pracovníci CIT.
Bezpečnostní pracovníci CIT mohou mít vesty uvedené v písmenu c) na sobě během přepravy a jsou povinni je nosit, vyžadují-li to právní předpisy členského státu, v němž se nacházejí.
Článek 17
Přeprava bankovek v plně opancéřovaném vozidle CIT, které není vybaveno IBNS
Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT, může vykonávat přeshraniční silniční přepravu eurobankovek v plně opancéřovaném vozidle CIT, které není vybaveno IBNS, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
opancéřování částí vozidla, v nichž se nacházejí bezpečnostní pracovníci CIT, je schopno odolat přinejmenším palbě ze střelných zbraní v souladu se specifikacemi uvedenými v příloze V;
b)
kabina vozidla je pro všechny bezpečnostní pracovníky CIT ve vozidle vybavena neprůstřelnými vestami, které splňují alespoň normu VPAM bezpečnostní třídu 5, třídu balistické odolnosti NIJ IIIA nebo rovnocennou normu;
c)
v každém vozidle jsou alespoň tři bezpečnostní pracovníci CIT.
Bezpečnostní pracovníci CIT mohou mít vesty uvedené v písmenu b) na sobě během přepravy a jsou povinni je nosit, vyžadují-li to právní předpisy členského státu, v němž se nacházejí.
Článek 18
Přeprava bankovek v plně opancéřovaném vozidle CIT vybaveném IBNS
Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT, může vykonávat přeshraniční silniční přepravu eurobankovek v plně opancéřovaném vozidle CIT vybaveném IBNS v souladu s čl. 16 písm. b) a čl. 17 písm. a) a b).
V každém vozidle musí být alespoň dva bezpečnostní pracovníci CIT.
Článek 19
Přeprava mincí v neopancéřovaném vozidle CIT
Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT, může vykonávat přeshraniční silniční přepravu euromincí v neopancéřovaném vozidle CIT přepravujícím pouze mince, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
jedná se o vozidlo běžného vzhledu;
b)
ve vozidle jsou alespoň dva bezpečnostní pracovníci CIT;
c)
žádný z bezpečnostních pracovníků CIT na sobě nemá uniformu.
Článek 20
Přeprava mincí ve vozidle CIT s opancéřovanou kabinou.
Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT, může vykonávat přeshraniční silniční přepravu euromincí ve vozidle CIT s opancéřovanou kabinou přepravujícím pouze mince, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
opancéřování kabiny vozidla je schopno odolat přinejmenším palbě ze střelných zbraní v souladu se specifikacemi uvedenými v příloze V;
b)
vozidlo nese velice jasné označení svědčící o tom, že přepravuje pouze mince, a toto označení odpovídá piktogramu vyobrazenému v příloze IV;
c)
kabina vozidla je pro všechny bezpečnostní pracovníky CIT ve vozidle vybavena neprůstřelnými vestami, které splňují alespoň normu VPAM bezpečnostní třídu 5, třídu balistické odolnosti NIJ IIIA nebo rovnocennou normu;
d)
v každém vozidle jsou alespoň dva bezpečnostní pracovníci CIT.
Bezpečnostní pracovníci CIT mohou mít vesty uvedené v písmenu c) na sobě během přepravy a jsou povinni je nosit, vyžadují-li to právní předpisy členského státu, v němž se nacházejí.
ODDÍL 3
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 21
Dodržování pravidel
Během doby platnosti přeshraniční licence CIT členské státy původu zajistí, aby byla pravidla stanovená tímto nařízením dodržována, rovněž prováděním namátkových inspekcí bez předchozího oznámení společnosti. Tyto inspekce mohou provádět i hostitelské členské státy.
Článek 22
Sankce
1. Pokud příslušné vnitrostátní orgány zjistí, že došlo k porušení jedné z podmínek, za nichž byla udělena přeshraniční licence CIT, může vydávající orgán v závislosti na povaze či závažnosti porušení zaslat dotyčné společnosti upozornění, uložit pokutu, pozastavit na dobu od dvou týdnů do dvou měsíců licenci nebo licenci zcela odejmout. Vydávající orgán může dotyčné společnosti rovněž udělit zákaz podat žádost o novou licenci na dobu až pěti let.
2. Členský stát tranzitu nebo hostitelský členský stát oznámí jakékoli porušení tohoto nařízení - včetně porušení vnitrostátních pravidel uvedených v článcích 8 a 9 - příslušným vnitrostátním orgánům členského státu původu, které rozhodnou o vhodné sankci. Členský stát tranzitu nebo hostitelský členský stát může navíc uložit pokutu v případě porušení vnitrostátních pravidel uvedených v článcích 8 a 9 nebo platných přepravních podmínek uvedených v článku 13. Může bezpečnostním pracovníkům CIT, kteří se tohoto porušení dopustili, zakázat provádění přeshraniční přepravy hotovosti na svém území, lze-li jim porušení přičítat.
3. Dokud vydávající orgán členského státu původu nevydá ve lhůtě dvou měsíců rozhodnutí, může členský stát tranzitu nebo hostitelský členský stát na uvedenou dobu nejvýše dvou měsíců pozastavit právo společnosti CIT provozovat silniční přepravu eurohotovosti na jeho území, pokud společnost CIT:
a)
nedodržela ustanovení tohoto nařízení týkající se minimálního počtu bezpečnostních pracovníků CIT na jedno vozidle nebo týkající se zbraní;
b)
provádí svou přepravní činnost způsobem, který ohrožuje veřejný pořádek;
c)
opakovaně porušuje toto nařízení.
4. Členský stát, který vydal profesionální zbrojní pas či povolení, může uložit bezpečnostním pracovníkům CIT sankce podle svých vnitrostátních pravidel v případě porušení jeho vnitrostátních zbrojních předpisů.
5. Sankce musí být úměrné závažnosti porušení.
Článek 23
Naléhavá bezpečnostní opatření
1. Členský stát může rozhodnout o zavedení dočasných bezpečnostních opatření nad rámec opatření stanovených tímto nařízením, pokud vyvstane naléhavý problém, který podstatným způsobem ovlivňuje bezpečnost operací CIT. Tato dočasná opatření se vztahují na veškerou přepravu CIT na celém vnitrostátním území nebo na jeho části, použijí se po dobu nejvýše čtyř týdnů a jsou neprodleně oznámena Komisi. Komise zajistí jejich rychlé zveřejnění vhodnými prostředky.
2. Prodloužení dočasných opatření uvedených v odstavci 1 na dobu delší než čtyři týdny podléhá předběžnému schválení Komise. Komise rozhodne o takovém předběžném schválení do 72 hodin od obdržení žádosti.
Článek 24
Odměňování bezpečnostních pracovníků CIT provádějících přeshraniční přepravu
Bezpečnostním pracovníkům CIT, kteří provádějí přeshraniční přepravu v souladu s tímto nařízením, je v hostitelském členském státě zaručena příslušná minimální mzda, včetně sazeb za přesčasy, v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. c) směrnice 96/71/ES. Je-li minimální mzda v hostitelském členském státě vyšší než mzda vyplácená zaměstnanci v členském státě původu, použije se příslušná minimální mzda hostitelského členského státu, včetně sazeb za přesčasy, na celý pracovní den. Je-li během téhož dne přeprava prováděna v několika hostitelských členských státech a více než jeden z těchto členských států má vyšší příslušnou minimální mzdu, než je mzda používaná v členském státě původu, použije se nejvyšší minimální mzda, včetně sazeb za přesčasy, na celý pracovní den.
Vykonává-li však pracovník odvětví CIT na základě smluv, právních nebo správních předpisů či praktických ustanovení přeshraniční přepravu více než 100 pracovních dní, strávených ať již celých, nebo pouze v jejich částech, v kalendářním roce v jiném členském státě, použijí se na všechny pracovní dny, ať již celé nebo částečně strávené v tomto hostitelském členském státě v uvedeném kalendářním roce, v plném rozsahu pracovní podmínky uvedené ve směrnici 96/71/ES.
Za účelem stanovení příslušných pracovních podmínek se obdobným způsobem použije článek 4 směrnice 96/71/ES.
Článek 25
Výbor pro přeshraniční přepravu eurohotovosti
1. Zřizuje se výbor pro přeshraniční přepravu eurohotovosti. Výboru předsedá Komise a zasedají v něm dva zástupci z každého zúčastněného členského státu společně se dvěma zástupci Evropské centrální banky.
2. Výbor se schází alespoň jednou ročně, aby si vyměnil názory na provádění tohoto nařízení. Za tímto účelem konzultuje také se zúčastněnými stranami v odvětví, včetně sociálních partnerů, a případně vezme v úvahu jejich názory. Výbor je konzultován ve věci přípravy přezkumu uvedeného v článku 26.
Článek 26
Přezkum
Do 1. prosince 2016 a poté každých pět let podá Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto nařízení. Za tímto účelem vede konzultace se zúčastněnými stranami v odvětví včetně sociálních partnerů a následně s členskými státy. Zpráva zejména přezkoumá možnost stanovit společné požadavky na odbornou přípravu v oblasti nošení zbraní bezpečnostními pracovníky CIT a možnou změnu článku 24 s ohledem na směrnici 96/71/ES, vezme náležitě v úvahu technologický pokrok v oblasti IBNS, vyhodnotí případný přínos, který by mohlo mít vydávání unijních licencí CIT, a posoudí, zda má být nařízení příslušným způsobem revidováno.
Článek 27
Změna technických pravidel
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 28, pokud jde o změny přílohy II a technických pravidel pro normy použitelné na pancéřování vozidel CIT a neprůstřelné vesty, uvedené v článcích 16, 17 18 a 20, a na zbraňové bezpečnostní schránky, uvedené v čl. 6 odst. 2, s ohledem na technologický pokrok a případné nové evropské normy.
Článek 28
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 27 je svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje 30. listopadu 2012.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedená v článku 27 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 27 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
Článek 29
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvanáct měsíců po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 16. listopadu 2011.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 1214/2011,
16. november 2011,
euro sularaha professionaalse piiriülese maanteeveo kohta euroala liikmesriikide vahel
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 133,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust (1),
toimides kooskõlas seadusandliku tavamenetlusega (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euro kasutuselevõtt on märkimisväärselt suurendanud vajadust sularaha piiriülese maanteeveo järele. Euroalas peaks pankadel, suurtel jaeettevõtjatel ja teistel sularahakäitlejatel olema võimalus palgata sularahavedu teostav äriühing, kes pakub parimat hinda ja/või teenust, ning kasutada lähima riigi keskpanga filiaali või sularahavedu teostava äriühingu sularahakeskuse sularahateenuseid ning seda isegi siis, kui ta asub teises liikmesriigis. Lisaks lasevad paljud liikmesriigid, mille rahaühik on euro (edaspidi „osalevad liikmesriigid”), pangatähti ja münte valmistada välismaal või võivad soovida seda teha. Tähendab ju ühisraha põhimõte iseenesest vabadust vedada sularaha osalevate liikmesriikide vahel.
(2)
Suurte erinevuste tõttu liikmesriikide siseriiklikus õiguses on üldiselt väga keeruline teostada euro sularaha professionaalset piiriülest maanteevedu osalevate liikmesriikide vahel. Selline olukord on vastuolus euro vaba ringluse põhimõttega ja kahjustab teenuste osutamise vabaduse põhimõtet, mis on Euroopa Liidu aluspõhimõte hulgas.
(3)
Käesolev määrus on esitatud võimaliku sularahaveo valdkonda ühtlustava õigusaktina vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/123/EÜ (teenuste kohta siseturul) (3) artikli 38 punktile b.
(4)
Selleks et parandada sularahaveo turvalisust nii sularahaveo turvatöötajate kui ka kodanike seisukohast, tuleks edendada intelligentse pangatähtede neutraliseerimise süsteemi (edaspidi „IBNS”) kasutamist ning pärast seda, kui komisjon on koostanud võimalike mõjude kohta põhjaliku analüüsi, peaks olema võimalik IBNSi arendamine viisil, mis võimaldab IBNSi ühtlustatud kasutamist kõikides osalevates liikmesriikides, ilma et see piiraks käesolevas määruses sätestatud kasutatavaid veoliike käsitlevaid eeskirju.
(5)
Pidades silmas sularahaveoga kaasnevat erilist ohtu nii sularahaveo turvatöötajate kui ka sularahaveoga seotud laiema üldsuse elule ja tervisele, on asjakohane, et euro sularaha piiriülene vedu hakkab toimuma konkreetse piiriülese sularahaveo litsentsi alusel. Selline litsents peaks täiendama piiriülese sularahaveo siseriikliku litsentsi, mis on nõutav enamikus osalevates liikmesriikides ja mille vormi käesolev määrus ei ühtlusta. Lisaks on asjakohane, et neis osalevates liikmesriikides, kus puudub sularahavedu teostavatele äriühingutele sellise litsentsi andmise kord lisaks turva- või transpordisektori üldeeskirjadele, peavad asutatud sularahavedu teostavad äriühingud tõendama, enne kui kõnealune liikmesriik võib neile anda piiriülese sularahaveo litsentsi, et nad on vähemalt 24 kuud regulaarselt tegelenud sularahaveoga liikmesriigis, kus nad on asutatud, ning ei ole rikkunud asjaomast siseriiklikku õigust. Selline lähenemine suurendaks liikmesriikide vastastikust usaldust.
(6)
Selleks et vältida kohustuste dubleerimist ja ülemääraselt koormava menetluse loomist, on lisaks asjakohane sätestada, et piiriülese sularahaveo litsentsi omanikult ei nõuta, et tal oleks ka ühenduse tegevusluba veoste rahvusvaheliseks autoveoks, nagu see on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määruses (EÜ) nr 1072/2009 rahvusvahelisele autoveoturule juurdepääsu käsitlevate ühiseeskirjade kohta (4).
(7)
Euro sularaha professionaalne piiriülene maanteevedu osalevate liikmesriikide vahel peaks täiel määral vastama käesolevale määrusele või päritoluliikmesriigi, vastuvõtjaliikmesriigi ja kui see on asjakohane, siis ka transiidiliikmesriigi vastavatele õigusaktidele.
(8)
Käesoleva määruse eesmärk on võimaldada euro sularaha professionaalset piiriülest maanteevedu osalevate liikmesriikide vahel tingimustel, millega tagatakse toimingu turvalisus, kaasatud sularahaveo turvatöötajate ja üldsuse ohutus ning euro sularaha vaba liikumine. Kooskõlas käibiva turutavaga on samuti kohane lubada samas sularahaveosõidukis vedada piiratud väärtuses mitte-euro sularaha.
(9)
Piiriülese sularahaveo valdkonna töötajatele esitatavaid erinõudeid arvestades on asjakohane, et nad läbivad erilise piiriülese koolituse mooduli, mille üksikasjad on esitatud VI lisas. Tarbetu kordamise vältimiseks ei tohiks piiriülese koolituse moodul sisaldada selliseid elemente, mis sisalduvad juba riigisisese sularahvaveo teostamiseks nõutavas kohustuslikus koolituses.
(10)
Sularahaveosektoris valitsevate eritingimuste tõttu on keeruline korraldada mitu päeva kestvaid ohutuid euro sularahavedusid. Seepärast on asjakohane, et euro sularaha professionaalset piiriülest maanteevedu teostav sõiduk jõuab päritoluliikmesriiki tagasi samal päeval.
(11)
Komisjon peaks esitama ettepaneku käesolevas määruses sätestatud mõiste „päevane aeg” määratluse ja/või algkoolituse minimaalse nõutava pikkuse muutmiseks, kui tööturu osapooled lepivad liidu tasandil kokku, et teistsugune määratlus on asjakohasem.
(12)
Määruse (EÜ) nr 1072/2009 kohaselt võib pärast teisest riigist toimuvat rahvusvahelist vedu teha vastuvõtjaliikmesriigis seitsme päeva jooksul kolm kabotaažvedu. Sularahaveosektori eripära tõttu on siiski tavapärane, et sularahaveosõiduk teeb päevas palju rohkem euro sularaha kättetoimetamisi/pealevõtmisi. Seepärast on asjakohane kõrvale kalduda määrusest (EÜ) nr 1072/2009, jättes kehtestamata mis tahes piirangud euro sularaha kättetoimetamiste või pealevõtmiste arvu suhtes, mida sularahaveosõiduk võib vastuvõtjaliikmesriigis ühe päeva jooksul teha.
(13)
Siseriiklikud eeskirjad, mis reguleerivad sularahaveo turvatöötajate käitumist väljaspool sularahaveosõidukit ning nende asukohtade turvalisust, kus toimub euro sularaha kättetoimetamine/pealevõtmine, ei peaks hõlmama pangatähtede neutraliseerimise süsteemide võimalikku kasutamist koos pangatähtede veoga täielikult soomustatud sularahaveosõidukis, mis ei ole varustatud IBNSiga.
(14)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 1996. aasta direktiivi 96/71/EÜ (töötajate lähetamise kohta seoses teenuste osutamisega) (5) artikli 1 lõike 3 punkt a hõlmab selliseid lähetamisi, mille puhul ettevõtja osutab riikidevahelisi teenuseid oma nimel ja juhtimisel lepingu alusel ettevõtja ja isiku vahel, kellele teenused on mõeldud.
(15)
Võttes arvesse sularahaveoteenuste erilist laadi, tuleb pakkuda võimalust kohaldada direktiivi 96/71/EÜ analoogselt kõikide piiriüleste euro sularahaveoteenuste suhtes, et pakkuda õiguskindlust ettevõtjatele ja tagada direktiivi praktiline kohaldatavus kõnealuses sektoris.
(16)
Asjaomase veotegevuse eripära ja mõne sellise tegevuse juhusliku iseloomu tõttu tuleks direktiivis 96/71/EÜ sätestatud minimaalse kaitse nõuete analoogsel kohaldamisel piirduda töötasu miinimummääradega, kaasa arvatud ületunnitöötasud, nagu on osutatud nimetatud direktiivi artikli 3 lõike 1 punktis c, ning need tuleks tagada kogu tööpäevaks, et mitte tekitada ettevõtjatele ebavajalikku halduskoormust. Nagu on osutatud direktiivis 96/71/EÜ, ning vastavuses Euroopa Liidu Kohtu praktikaga määratletakse töötasu miinimummäärade mõiste vastavalt selle liikmesriigi siseriiklikule õigusele või tavadele, kuhu töötaja lähetatakse. Kui lepingust, õigusaktidest, haldussätetest või praktilisest töökorraldusest lähtuvalt teostab sularahaveo turvatöötaja kalendriaastas piiriülest vedu enam kui 100 tööpäeva jooksul mõnes muus liikmesriigis, on asjakohane, et sellise turvatöötaja suhtes kohaldataks mutatis mutandis direktiivis 96/71/EÜ sätestatud minimaalse kaitse eeskirju.
(17)
Minimaalse kaitse eeskirjade kohaldamine vastuvõtjaliikmesriigis ei tohiks mõjutada selliste töötingimuste kohaldamist, mis on töötaja jaoks soodsamad ja tulenevad töötaja päritoluliikmesriigi õigusest, kollektiivlepingust või töötaja töölepingust.
(18)
Asjaomaste minimaalse kaitse eeskirjade kehtestamiseks on asjakohane kohaldada mutatis mutandis direktiivi 96/71/EÜ artikli 4 sätteid teavitamisalase koostöö kohta. Selles osas peaksid liikmesriigid olema võimelised tuginema direktiiviga 96/71/EÜ ettenähtud halduskoostööle ja teabevahetusele.
(19)
Käesolev määrus ei mõjuta Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. oktoobri 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1889/2005 (ühendusse sisse toodava või ühendusest välja viidava sularaha kontrollimise kohta) (6) kohaldamist.
(20)
Et võtta arvesse tehnoloogia arengut ja võimalikke uusi Euroopa standardeid, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta vastu õigusakte vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 290, et muuta IBNSi, sularahaveosõidukite soomustamist, kuulikindlaid veste ja relvakappe käsitlevate nõuete tehnilisi üksikasju. On eriti oluline, et komisjon viiks ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide ja sotsiaalpartnerite tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(21)
Kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega ei reguleerita käesoleva määrusega enamat, kui on vaja määruse eesmärgi saavutamiseks: hõlbustada euro sularaha professionaalset piiriülest maanteevedu euroala liikmesriikide vahel,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
1. JAGU
ÜHISED EESKIRJAD, MIS HÕLMAVAD EURO SULARAHA KOGU PIIRIÜLEST MAANTEEVEDU
Artikkel 1
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „osalevad liikmesriigid”- liikmesriigid, mille rahaühik on euro;
b) „euro sularaha piiriülene maanteevedu”- sularahaveosõiduki abil maanteel toimuv euro pangatähtede või müntide professionaalne vedu kas tasu eest kolmandate isikute nimel või sularaha vedavas äriühingus teostatud vedu osalevast liikmesriigist, eesmärgiga vedada laiali euro pangatähed või mündid ühte või mitmesse asukohta, mis asuvad ühes või mitmes osalevas liikmesriigis ning päritoluliikmesriigis, või koguda pangatähed või mündid sealt kokku, ilma et sellega piirataks samas veokis mitte-euro sularaha vedu, mille väärtus võib olla kuni 20 % kogu veetava sularaha väärtusest, kui enamik sularahaveosõiduki poolt sama päeva jooksul teostatud euro sularaha kättetoimetamistest/pealevõtmistest on toimunud vastuvõtjaliikmesriigi territooriumil või punktist punkti veo puhul, kui vedu toimub kahe erineva osaleva liikmesriigi vahel;
c) „piiriülese sularahaveo litsents”- litsents, mille on andnud päritoluliikmesriigi litsentsi väljastav asutus ning millega antakse litsentsi omanikule luba teostada osalevate liikmesriikide vahel euro sularaha piiriülest maanteevedu vastavalt käesolevas määruses sätestatud tingimustele;
d) „litsentsi väljastav asutus”- päritoluliikmesriigi ametiasutus, kes vastutab piiriülese sularahaveo litsentsi väljastamise eest;
e) „päritoluliikmesriik”- osalev liikmesriik, mille territooriumil sularahavedu teostav äriühing on asutatud. Sularahavedu teostav äriühing loetakse asutatuks, kui ELi toimimise lepingu artikli 49 kohast majandustegevust teostatakse määramata ajavahemiku jooksul ja püsiva infrastruktuuri abil, mille kaudu teenuste osutamine tegelikult toimub;
f) „vastuvõtjaliikmesriik”- üks või mitu osalevat liikmesriiki, milles sularahavedu teostav äriühing pakub euro sularaha kättetoimetamise/pealevõtmise teenust ning mis ei ole äriühingu päritoluliikmesriik;
g) „transiidiliikmesriik”- üks või mitu osalevat liikmesriiki, mis ei ole päritoluliikmesriik ning mida sularahaveosõiduk läbib, et jõuda vastuvõtjaliikmesriiki või tulla tagasi päritoluliikmesriiki;
h) „päevane aeg”- kui viidatakse vedamisele, siis vedu ajavahemikul 6.00-22.00;
i) „sularahaveo turvatöötaja”- töötaja, kellele on antud ülesanne juhtida euro sularaha vedavat sularahaveosõidukit või kaitsta veetavat kaupa;
j) „sularahaveosõiduk”- sõiduk, mida kasutatakse euro sularaha professionaalseks maanteeveoks;
k) „tavalise välimusega sõiduk”- sularahaveosõiduk, millel on tavaline välimus ja millel puuduvad selged eraldusmärgid selle kohta, et sõiduk kuulub sularahavedu teostavale äriühingule või et seda kasutatakse euro sularahaveo eesmärgil;
l) „punktist punkti vedu”- vahepeatusteta vedu ühest turvalisest punktist teisse;
m) „turvaline ala”- euro sularaha kättetoimetamis-/pealevõtmispunkt, mis asub hoones ning on kaitstud loata sisenemise eest nii seadmete (sisenemisvastased süsteemid) kui ka isikute juurdepääsuprotseduuridega;
n) „turvaline asukoht”- turvalisel alal paiknev punkt, mis on sularahaveosõidukitega juurdepääsetav ja kus sularahaveosõidukeid võib turvaliselt täis või tühjaks laadida;
o) „neutraliseerima” pangatähte- pangatähe vigastamine või määrimine või muul viisil kahjustamine vastavalt II lisas sätestatule;
p) „intelligentne pangatähtede neutraliseerimise süsteem” või „IBNS”- süsteem, mis vastab järgmistele tingimustele:
q) „marsruudi algusest lõpuni kasutatav IBNS”- IBNS, mis on paigaldatud kasutamiseks marsruudi algusest lõpuni, st sularahaveo turvatöötajatel ei ole pangatähtedele juurdepääsu ühelgi ajahetkel ning veo jooksul ühest turvalisest alast teise või sularahaautomaatide või muud liiki sularahaväljastusseadmete kassettide puhul veo jooksul turvalisest alast sularahaautomaadini või muud liiki sularahaväljastusseadmeni kaitseb pangatähti pidevalt IBNS;
r) „A1” ja „B1”- keeleoskusele osutamisel keeleoskustasemed, mis on kehtestatud Euroopa Nõukogu ühtse Euroopa keeleõppe raamdokumendiga vastavalt VII lisas sätestatule;
s) „ELi ametlikud keeled”- keeled, millele on osutatud määruse nr 1 (millega määratakse kindlaks Euroopa Majandusühenduses kasutatavad keeled) (7) artiklis 1.
Artikkel 2
Erandid
1. Euro pangatähtede ja müntide vedu ei kuulu käesoleva määruse reguleerimisalasse, kui:
a)
see toimub liikmesriikide keskpankade nimel ja vahel või osalevate liikmesriikide pangatähtede trükkijate ja/või rahapadade ning asjaomaste liikmesriikide keskpankade vahel, ning
b)
seda eskordib sõjavägi või politsei.
2. Euromünte hõlmav vedu ei kuulu käesoleva määruse reguleerimisalasse, kui:
a)
see toimub liikmesriikide keskpankade nimel ja vahel või osalevate liikmesriikide rahapadade ning asjaomaste liikmesriikide keskpankade vahel, ning
b)
seda eskordib eraldi sõidukites sõjavägi või politsei või erasektori turvapersonal.
Artikkel 3
Lahkumiskoht, maksimaalne kestus ja euro sularaha kättetoimetamiste/pealevõtmiste arv
1. Käesoleva määruse kohaselt toimuvat euro sularaha piiriülest vedu teostatakse päevasel ajal.
2. Euro piiriülest sularahavedu teostav sularahaveosõiduk alustab oma teekonda oma päritoluliikmesriigist ning naaseb sinna samal päeval.
3. Erandina lõigetes 1 ja 2 sätestatust võib punktist punkti vedu teostada ka ööpäeva jooksul, eeldusel et päritoluliikmesriigis, transiidiliikmesriigis ja vastuvõtjaliikmesriigis on siseriiklike eeskirjadega euro sularaha öine vedu lubatud.
4. Erandina määrusest (EÜ) nr 1072/2009 ei kehtestata piiranguid sellele, kui mitu euro sularaha kättetoimetamist/pealevõtmist sularahaveosõiduk sama päeva jooksul vastuvõtjaliikmesriigis teha võib.
Artikkel 4
Piiriülese sularahaveo litsents
1. Äriühing, kes soovib osutada euro sularaha piiriülest maanteeveoteenust, taotleb oma päritoluliikmesriigi litsentsi väljastavalt asutuselt piiriülese sularahaveo litsentsi.
2. Piiriülese sularahaveo litsentsi annab siseriiklik litsentsi väljastav asutus viieks aastaks eeldusel, et taotlev äriühing vastab järgmistele tingimustele:
a)
tal on lubatud teostada sularahavedu oma päritoluliikmesriigis või kui liikmesriigil puudub sularahavedu teostavatele äriühingutele litsentsi andmise kord lisaks turva- või transpordisektori üldeeskirjadele, peab ta suutma tõendada, et ta on regulaarselt tegelenud oma päritoluliikmesriigis sularahaveoga vähemalt 24 kuud enne taotluse esitamist ning ei ole rikkunud liikmesriigi siseriiklikku õigust, millega reguleeritakse kõnealust tegevust;
b)
selle juhid ja juhatuse liikmete kohta ei ole tehtud asjakohast kannet karistusregistrisse ning neil on laitmatu maine, mida kinnitavad näiteks asjakohased politseidokumendid;
c)
tal on kehtiv tsiviilvastutuskindlustus, mis katab vähemalt kolmandate isikute elule ja varale tekitatava kahju, olenemata sellest, kas transporditav sularaha on nimetatud kindlustusega kaetud;
d)
taotlev äriühing, selle äriühingu sularahaveo turvatöötajad, sõidukid ja euro sularaha piiriülese veo suhtes kohaldatavad turvamenetlused vastavad käesolevale määrusele või kui see on sõnaselgelt ette nähtud käesoleva määrusega, siis liikmesriigi kehtivate sularahavedu käsitlevate õigusaktide sätetele.
3. Piiriülese sularahaveo litsents koostatakse vastavalt näidisele ning see kannab füüsilisi tunnuseid, mis on esitatud I lisas. Euro sularaha professionaalset piiriülest maanteevedu teostavate sularahaveosõidukite sularahaveo turvatöötajad peavad igal ajal suutma kontrolliasutustele esitada kehtiva piiriülese sularahaveo litsentsi või selle kinnitatud koopia.
4. Piiriülese sularahaveo litsents võimaldab äriühingul teostada piiriüleseid euro sularaha vedusid vastavalt käesoleva määruse tingimustele. Erandina määrusest (EÜ) nr 1072/2009 ei nõuta sellise litsentsi omanikult veoste rahvusvahelise autoveo ühenduse tegevusloa olemasolu.
Artikkel 5
Sularahaveo turvatöötajad
1. Sularahaveo turvatöötajad vastavad järgmistele nõuetele:
a)
nende kohta ei ole tehtud asjakohast kannet karistusregistrisse ning neil on laitmatu maine, mida kinnitavad näiteks asjakohased politseidokumendid;
b)
neil on tervisetõend, millega kinnitatakse, et nende füüsiline ja vaimne tervis võimaldab neil tööülesandeid täita;
c)
nad on edukalt läbinud vähemalt 200-tunnise algkoolituse, mis ei hõlma tulirelvade käsitsemist.
Punktis c osutatud algkoolituse miinimumnõuded on sätestatud VI lisas. Sularahaveo turvatöötajad läbivad vähemalt iga kolme aasta järel täiendavaid koolitusi VI lisa punktis 3 esitatud valdkondades.
2. Vähemalt ühel sularahaveosõiduki sularahaveo turvapersonali liikmel on transiidiliikmesriigi ja vastuvõtjaliikmesriigi asjaomastes piirkondades kohaliku võimu ja elanikkonna poolt kasutatavate keelte oskus A1 tasemel. Lisaks peab sularahaveosõidukil olema sularahavedu teostava äriühingu kontrollkeskuse kaudu pidev raadioühendus isikuga, kellel on transiitliikmesriigi ja vastuvõtjaliikmesriigi asjaomases piirkonnas kohaliku võimu ja elanikkonna poolt kasutatavate keelte oskus vähemalt B1 tasemel, eesmärgiga tagada, et tõhus suhtlemine riigi ametiasutustega on alati võimalik.
Artikkel 6
Relvade kandmine
1. Sularahaveo turvatöötajad peavad järgima päritoluliikmesriigi, transiidiliikmesriigi ja vastuvõtjaliikmesriigi kehtivat õigust relvade kandmise ja lubatud suurima kaliibri kohta.
2. Kui sisenetakse sellise liikmesriigi territooriumile, mille kehtiva õiguse kohaselt ei tohi sularahaveo turvatöötajad olla relvastatud, tuleb kõik sularahaveo turvatöötajate relvad panna Euroopa standardile EN 1143-1 vastavasse sõidukis asetsevasse relvakappi. Kõnealused relvad jäävad sularahaveo turvatöötajatele kättesaamatuks kõnealuse liikmesriigi territooriumi läbimise ajaks. Relvad võib relvakapist välja võtta, kui sisenetakse sellise liikmesriigi territooriumile, mille õiguse kohaselt tohivad sularahaveo turvatöötajad olla relvastatud, ning relvad võetakse relvakapist välja, kui sisenetakse sellise liikmesriigi territooriumile, mille õiguse kohaselt peavad sularahaveo turvatöötajad olema relvastatud. Relvakappi peab saama avada üksnes sularahaveosõiduki kontrollkeskusest kaugjuhtimisel ning enne seda peab kontrollkeskus kontrollima sõiduki täpset geograafilist asukohta.
Esimeses lõigus sätestatud nõudeid kohaldatakse ka siis, kui teatav relvaliik või kaliiber ei ole transiidiliikmesriigi või vastuvõtjaliikmesriigi õiguse kohaselt lubatud.
3. Kui sularahaveosõiduk, mille päritoluliikmesriik ei luba sularahaveo turvatöötajatel relva kanda, siseneb sellise liikmesriigi territooriumile, mille õiguse kohaselt peavad sularahaveo turvatöötajad relva kandma, tagab sularahavedu teostav äriühing, et sõiduki sularahaveo turvatöötajad on varustatud nõutavate relvadega ning et nad vastavad vastuvõtjaliikmesriigi minimaalsetele koolitusnõuetele.
4. Sularahaveo turvatöötajad, kes on relvastatud või sõidavad sularahaveosõidukis, milles on relvi, ning kellel on professionaalne relvaluba või transiidiliikmesriigi või vastuvõtjaliikmesriigi ametiasutuste poolt väljastatud luba, juhul kui kõnealustes liikmesriikides on sularahaveo turvatöötajal lubatud relva kanda, ning täidavad kõik riigis kehtivad nõuded, mis on seotud selle professionaalse relvaloa või loaga. Sel otstarbel võib liikmesriik tunnustada teises liikmesriigis väljastatud professionaalset relvaluba või luba.
5. Liikmesriigid loovad ühe keskse riikliku kontaktpunkti, kuhu teistes liikmesriikides asutatud sularahavedu teostavad äriühingud võivad esitada taotlused oma sularahaveo turvatöötajatele professionaalse relvaloa või loa saamiseks. Liitriigi struktuuriga liikmesriigid võivad kontaktpunkte luua liitriigi liidumaa tasandil. Liikmesriigid teavitavad taotlejat otsusest kolme kuu jooksul alates täieliku taotluse esitamisest.
6. Selleks et sularahaveo turvatöötajad, kelle on palganud teises liikmesriigis asutatud äriühing, saaksid hõlpsamini täita professionaalse relvaloa või loa taotlemise siseriiklikke nõudeid, kinnitavad liikmesriigid sellise relvade professionaalse käsitsemise koolituse samaväärsust, mis on läbitud liikmesriigis, kus taotleja tööandja on asutatud. Kui see ei ole võimalik, tagavad liikmesriigid, et vajalik relvade professionaalse käsitsemise koolitus viiakse läbi nende territooriumil ELi ametlikus keeles, mis on selle liikmesriigi ametlik keel, kus taotleja tööandja on asutatud.
Artikkel 7
Nõuded sularahaveosõidukile
1. Sularahaveosõidukid on varustatud globaalse navigatsioonisüsteemiga. Sularahavedu teostava äriühingu kontrollkeskus on võimeline pidevalt ja täpselt tuvastama oma sõidukite asukoha.
2. Sularahaveosõidukid on varustatud asjakohaste sidevahenditega, et oleks võimalik mis tahes ajal võtta ühendust sõidukeid kasutava sularahavedu teostava äriühingu kontrollkeskusega ja riiklike pädevate asutustega. Sõidukis on kättesaadavad transiidiliikmesriigi või vastuvõtjaliikmesriigi politsei hädaabinumbrid.
3. Sularahaveosõidukid on varustatud selliselt, et kõiki euro sularaha kättetoimetamise/pealevõtmise aegu ja kohti on võimalik registreerida, eesmärgiga muuta artikli 1 punktis b osutatud euro sularaha kättetoimetamiste/pealevõtmiste mahtude kontrollimine mis tahes ajal võimalikuks.
4. Kui sularahaveosõidukid on varustatud IBNSiga, peab kasutatav IBNS vastama II lisale ja olema osalevas liikmesriigis heaks kiidetud. Päritoluliikmesriigi, vastuvõtjaliikmesriigi või transiidiliikmesriigi ametiasutuste poolt esitatud kontrollitaotlustele vastamisel esitavad IBNSiga varustatud sularahaveosõidukitega euro sularaha piiriülest vedu teostavad äriühingud 48 tunni jooksul kirjaliku tõendi IBNSi mudeli heakskiitmise kohta.
Artikkel 8
Riiklike politseijõudude roll
Käesolev määrus ei piira järgmiste siseriiklike eeskirjade kohaldamist:
a)
sularahaveotoimingutest tuleb politseid eelnevalt teavitada;
b)
sularahaveosõidukid peavad olema varustatud seadmega, mis võimaldab politseil neid eemalt jälitada;
c)
politsei peab eskortima suure väärtusega saadetiste punktist punkti vedu.
Artikkel 9
Eeskirjad vastuvõtjaliikmesriigi selliste asukohtade turvalisuse tagamiseks, kus toimub sularaha kättetoimetamine/pealevõtmine
Käesolev määrus ei mõjuta selliste siseriiklike eeskirjade kohaldamist, mis reguleerivad sularahaveo turvatöötajate käitumist väljaspool sularahaveosõidukit ning nende asukohtade turvalisust, kuhu asjaomases liikmesriigis sularaha toimetatakse või kust see peale võetakse.
Artikkel 10
Neutraliseeritud pangatähtede kõrvaldamine ringlusest
Käesoleva määruse alusel sularahavedu teostavad äriühingud kõrvaldavad ringlusest kõik pangatähed, mis võivad olla neutraliseeritud ning millega nad oma tegevuse käigus kokku puutuvad. Nad annavad need pangatähed üle oma päritoluliikmesriigi asjaomasele keskpanga filiaalile ning esitavad neutraliseerimise põhjuste ja viisi kohta kirjaliku selgituse. Kui nimetatud pangatähed kogutakse vastuvõtjaliikmesriigis, teavitab päritoluliikmesriigi keskpank sellest vastuvõtjaliikmesriigi keskpanka.
Artikkel 11
Vastastikune teavitamine
1. Liikmesriigid edastavad komisjonile teabe artiklites 8 ja 9 nimetatud eeskirjade kohta ning samuti teabe selle kohta, milliste IBNSide kasutamise nad on heaks kiitnud, ning teatavad komisjonile viivitamatult neid eeskirju või heakskiitmist käsitlevatest muudatustest. Komisjon tagab, et kõnealused eeskirjad ja ka heaks kiidetud IBNSide loetelu avaldatakse asjaomaseid kanaleid kasutades kõikides ELi ametlikes keeltes, mis on asjaomaste osalevate liikmesriikide ametlikud keeled eesmärgiga teavitada kiiresti kõiki asjaosalisi, kes on seotud piiriülese sularahaveoga.
2. Liikmesriigid peavad registrit nende äriühingute kohta, kellele nad on väljastanud piiriülese sularahaveo litsentsi, ning teavitavad komisjoni registri sisust. Nad ajakohastavad registrit vastavalt muudatustele, sealhulgas vastavalt kõikidele otsustele litsentsi peatamise või tühistamise kohta artikli 22 kohaselt, ning teavitavad komisjoni koheselt sellisest ajakohastamisest. Teabe jagamise hõlbustamiseks loob komisjon väljaantud litsentside keskse turvatud andmebaasi, mis sisaldab andmeid väljastatud, peatatud või äravõetud litsentside kohta, millele osalevate liikmesriikide asjaomastel asutustel on juurdepääs,.
3. Artikli 5 lõike 1 punkti a rakendamisel võtab päritoluliikmesriik nõuetekohaselt arvesse sularahaveo turvatöötajate karistusregistri andmeid ja mainet mõjutavat teavet, mille talle on edastanud vastuvõtjaliikmesriik.
4. Liikmesriigid teavitavad komisjoni oma sularahaveo turvatöötajatele esitatavatest konkreetsetest koolitusnõuetest seoses artikli 5 lõike 1 punktis c osutatud algkoolitusega. Komisjon tagab, et see teave avaldatakse asjaomaseid kanaleid kasutades kõikides ELi ametlikes keeltes, mis on asjaomaste osalevate liikmesriikide ametlikud keeled eesmärgiga teavitada kiiresti kõiki asjaosalisi, kes on seotud piiriülese sularahaveoga.
5. Liikmesriigid teavitavad komisjoni artikli 6 lõikes 5 osutatud riiklike kontaktpunkti aadressidest ja muudest kontaktandmetest ning asjakohasest siseriiklikust õigusest. Komisjon tagab selle teabe avaldamise asjakohaste kanalite kaudu, et informeerida kõiki asjaosalisi, kes on seotud piiriülese sularahaveoga.
6. Kui liikmesriik tunnistab kehtetuks relvaloa, mille ta on väljastanud teises liikmesriigis asutatud äriühingu sularahaveo turvapersonali liikmele, teavitab ta sellest päritoluliikmesriigi litsentsi väljastavat asutust.
7. Liikmesriigid teavitavad komisjoni lõikes artikli 12 lõikes 2 osutatud asjaomaste asutuste aadressidest ja muudest kontaktandmetest. Komisjon tagab selle teabe avaldamise asjakohaste kanalite kaudu, et informeerida kõiki asjaosalisi, kes on seotud piiriülese sularahaveoga.
Artikkel 12
Enne piiriülese veo alustamist esitatav teave
1. Piiriülese sularahaveo litsentsi omav või selle saamiseks taotluse esitanud äriühing teatab vähemalt kaks kuud enne piiriülese tegevuse alustamist litsentse väljastavale asutusele liikmesriigid, kus ta kavatseb sularahaveoteenust osutada. Päritoluliikmesriik teatab seejärel kohe asjaomastele liikmesriikidele, et alustatakse piiriülest tegevust.
2. Piiriülest sularahavedu teostada kavatsev äriühing edastab eelnevalt vastuvõtjaliikmesriigi määratud asjaomas(t)ele asutus(t)ele teabe kasutatava veoliigi/kasutatavate veoliikide kohta, nende isikute nimed, kes võivad teostada vedu, ja mis tüüpi relvi kantakse.
2. JAGU
ERIEESKIRJAD IGA VEOLIIGI JAOKS
Artikkel 13
Sularaha vedamise kord
1. Iga liikmesriik lubab euro pangatähtede piiriülesel maanteeveol oma territooriumil kasutada
a)
vähemalt ühte artiklites 14, 15, 16, 17 või 18 esitatud võimalustest ning
b)
selliseid artiklites 14, 15, 16, 17 ja 18 esitatud võimalusi, mis on võrreldavad riigisiseseks sularahaveoks kehtestatud korraga.
Artiklit 17 kohaldatakse kõikide liikmesriikide suhtes punktist punkti veo korral.
2. Iga liikmesriik lubab euromüntide piiriülesel maanteeveol oma territooriumil kasutada:
a)
vähemalt ühte artiklites 19 või 20 esitatud võimalust ning
b)
selliseid artiklites 19 ja 20 esitatud võimalusi, mis on võrreldavad riigisiseseks sularahaveoks kehtestatud korraga.
3. Kui vedu hõlmab nii euro pangatähti kui ka münte, kohaldatakse euro pangatähtede piiriüleseks veoks kehtestatud korda.
4. Artiklite 14, 15, 16 ja 18 kohaldamise suhtes võib liikmesriik otsustada, et tema territooriumil võib väljas asuvate sularahaautomaatide või muud liiki sularahaväljastusseadmete teenindamiseks kasutada ainult marsruudi algusest lõpuni kasutatavat IBNSi, eeldusel et samu nõudeid kohaldatakse riigisisese sularahaveo puhul.
5. Osalevad liikmesriigid teavitavad komisjoni käesoleva artikli kohaselt kehtestatavast sularaha vedamise korrast. Komisjon avaldab selle kohta teadaande Euroopa Liidu Teatajas. Sularaha vedamise kord jõustub üks kuu pärast teadaande avaldamist. Osalevad liikmesriigid toimivad samamoodi ka siis, kui vastavalt käesolevale artiklile soovitakse kohaldada uut sularaha vedamise korda.
6. Kui vastuvõtjaliikmesriik või transiidiliikmesriik leiab, et IBNSis on tõsiseid puudujääke võrreldes tavapäraselt nõutavate tehniliste omadustega, nimelt et sularahale on võimalik juurde pääseda neutraliseerimismehhanismi käivitamata või IBNSi on muudetud pärast heakskiitmist nii, et see ei vasta enam heakskiitmistingimustele, teavitab ta sellest komisjoni ja kõnealusele süsteemile heakskiidu andnud liikmesriiki ning võib nõuda selle IBNSi uut katsetamist. Kuni nende uute katsetamistulemuste saabumiseni võivad liikmesriigid ajutiselt keelata selle IBNSi kasutamise oma territooriumil. Nad teavitavad sellest viivitamatult komisjoni ja teisi osalevaid liikmesriike.
Artikkel 14
Pangatähtede vedu soomustamata tavapärase välimusega sularahaveosõidukis, mis on varustatud IBNSiga
Piiriülese sularahaveo litsentsi omavad äriühingud võivad teostada euro pangatähtede piiriülest maanteevedu, kasutades selleks IBNSiga varustatud soomustamata sularahaveosõidukit, eeldusel et on täidetud järgmised tingimused:
a)
sõidukil on tavapärane välimus;
b)
sõidukit saadab vähemalt kaks sularahaveo turvatöötajat;
c)
ükski sularahaveo turvatöötaja ei kanna vormirõivastust.
Artikkel 15
Pangatähtede vedu soomustamata sularahaveosõidukis, millele on selgelt märgitud, et sõiduk on varustatud IBNSiga
Piiriülese sularahaveo litsentsi omavad äriühingud võivad teostada euro pangatähtede piiriülest maanteevedu, kasutades selleks IBNSiga varustatud soomustamata sõidukit, eeldusel et on täidetud järgmised tingimused:
a)
sõiduk ja pangatähtede konteiner kannavad väga selget märget, et need on varustatud IBNSiga ning kõnealune märge peab vastama III lisas kujutatud piktogrammile;
b)
sõidukit saadab vähemalt kaks sularahaveo turvatöötajat.
Artikkel 16
Pangatähtede vedu soomustatud kabiiniga sularahaveosõidukis, mis on varustatud IBNSiga
Piiriülese sularahaveo litsentsi omavad äriühingud võivad teostada euro pangatähtede piiriülest maanteevedu, kasutades selleks IBNSiga varustatud soomustatud kabiiniga sularahaveosõidukit, eeldusel et on täidetud järgmised tingimused:
a)
sõiduki kabiin on soomustatud selliselt, et see peab kinni vähemalt tulirelvadest avatud tule kooskõlas V lisas esitatud nõuetega;
b)
sõiduk ja pangatähtede konteiner kannavad väga selget märget, et need on varustatud IBNSiga ning kõnealune märge vastab III lisas kujutatud piktogrammile;
c)
sõiduki kabiinis on kõikide sõidukis viibivate sularahaveo turvatöötajate tarbeks olemas kuulikindlad vestid, mis vastavad vähemalt VPAM standardi klassile 5, NIJ klassile IIIA või samaväärsele standardile;
d)
sõidukit saadab vähemalt kaks sularahaveo turvatöötajat.
Sularahaveo turvatöötajad võivad punktis c osutatud veste kanda rahaveo ajal ja peavad neid kandma, kui selline nõue on ette nähtud selle liikmesriigi õigusega, kus nad viibivad.
Artikkel 17
Pangatähtede vedu täielikult soomustatud sularahaveosõidukis, mis ei ole varustatud IBNSiga
Piiriülese sularahaveo litsentsi omavad äriühingud võivad teostada euro pangatähtede piiriülest maanteevedu, kasutades selleks täielikult soomustatud sularahaveosõidukit, mis ei ole varustatud IBNSiga, eeldusel et on täidetud järgmised tingimused:
a)
sõiduki osad, kus viibivad sularahaveo turvatöötajad, on soomustatud vähemalt selliselt, et see peab kinni vähemalt tulirelvadest avatud tule kooskõlas V lisas esitatud nõuetega;
b)
sõiduki kabiinis on kõikide meeskonnaliikmete tarbeks olemas kuulikindlad vestid, mis vastavad vähemalt VPAM standardi klassile 5, NIJ klassile IIIA või samaväärsele standardile;
c)
sõidukit saadab vähemalt kolm sularahaveo turvatöötajat.
Sularahaveo turvatöötajad võivad punktis b osutatud veste kanda rahaveo ajal ja peavad neid kandma, kui selline nõue on ette nähtud selle liikmesriigi õigusega, kus nad viibivad.
Artikkel 18
Pangatähtede vedu täielikult soomustatud sularahaveosõidukis, mis on varustatud IBNSiga
Piiriülese sularahaveo litsentsi omavad äriühingud võivad teostada euro pangatähtede piiriülest maanteevedu, kasutades selleks täielikult soomustatud ja IBNSiga varustatud sularahaveosõidukit kooskõlas artikli 16 punktiga b ja artikli 17 punktidega a ja b.
Sõidukit saadab vähemalt kaks sularahaveo turvatöötajat.
Artikkel 19
Müntide vedu soomustamata sularahaveosõidukis
Piiriülese sularahaveo litsentsi omavad äriühingud võivad teostada euromüntide piiriülest maanteevedu, kasutades selleks üksnes münte vedavat soomustamata sularahaveosõidukit, eeldusel et on täidetud järgmised tingimused:
a)
sõidukil on tavapärane välimus;
b)
sõidukit saadab vähemalt kaks sularahaveo turvatöötajat;
c)
ükski sularahaveo turvatöötaja ei kanna vormirõivastust.
Artikkel 20
Müntide vedu soomustatud kabiiniga sularahaveosõidukis
Piiriülese sularahaveo litsentsi omavad äriühingud võivad teostada euromüntide piiriülest maanteevedu, kasutades selleks üksnes münte vedavat soomustatud kabiiniga sularahaveosõidukit, eeldusel et on täidetud järgmised tingimused:
a)
sõiduki kabiin on soomustatud selliselt, et see peab kinni vähemalt tulirelvadest avatud tule kooskõlas V lisas esitatud nõuetega;
b)
sõiduk kannab väga selget märget, et see veab ainult münte ning nimetatud märge vastab IV lisas kujutatud piktogrammile;
c)
sõiduki kabiinis on kõikide meeskonnaliikmete tarbeks olemas kuulikindlad vestid, mis vastavad vähemalt VPAM standardi klassile 5, NIJ klassile IIIA või samaväärsele standardile;
d)
sõidukit saadab vähemalt kaks sularahaveo turvatöötajat.
Sularahaveo turvatöötajad võivad punktis c osutatud veste kanda rahaveo ajal ja peavad neid kandma, kui selline nõue on ette nähtud selle liikmesriigi õigusega, kus nad viibivad.
3. JAGU
LÕPPSÄTTED
Artikkel 21
Eeskirjade järgimine
Piiriülese sularahaveo litsentsi kehtivuse ajal tagavad päritoluliikmesriigid, et käesolevas määruses sätestatud eeskirju järgitakse, viies selleks läbi juhuslikke kontrolle ilma sellest äriühingut eelnevalt teavitamata. Niisuguseid kontrolle võivad läbi viia ka vastuvõtjaliikmesriigid.
Artikkel 22
Karistused
1. Juhul kui riiklikud ametiasutused on seisukohal, et rikutud on ühte või mitut piiriülese sularahaveo litsentsi andmise tingimust, võib litsentsi väljastanud asutus saata asjaomasele äriühingule hoiatuse, määrata trahvi, peatada litsentsi kehtivuse ajavahemikuks kahest nädalast kahe kuuni või tunnistada litsentsi täielikult kehtetuks, lähtudes seejuures rikkumise raskusest. Litsentsi andnud asutus võib samuti keelata asjaomasel äriühingul taotleda uut litsentsi kuni viie aasta jooksul.
2. Transiidiliikmesriik või vastuvõtjaliikmesriik teatavad päritoluliikmesriigi pädevale asutusele käesoleva määruse mis tahes rikkumisest, sealhulgas artiklites 8 ja 9 osutatud siseriiklike eeskirjade rikkumisest; pädev asutus otsustab seejärel asjakohase karistuse üle. Lisaks võivad transiidiliikmesriik või vastuvõtjaliikmesriik määrata trahvi käesoleva määruse artiklites 8 ja 9 osutatud siseriiklike eeskirjade või artiklis 13 osutatud sularaha vedamise korra rikkumise eest. Samuti võib nimetatud riik keelata sellise rikkumise toime pannud sularahaveo turvatöötajatel teostada sularaha piiriülest vedu oma territooriumil, kui nad on rikkumises süüdi.
3. Transiidiliikmesriik või vastuvõtjaliikmesriik võib allpool loetletud juhtudel peatada sularahavedu teostava äriühingu õiguse teostada euro sularaha maanteevedu oma territooriumil maksimaalselt kaheks kuuks, kuni päritoluliikmesriigi litsentsi väljastav asutus on teinud sama aja jooksul asjakohase otsuse, kui sularahavedu teostav äriühing:
a)
ei ole järginud käesoleva määruse sätteid, mis käsitlevad sularahaveo turvatöötajate miinimumarvu sõiduki kohta või mis käsitlevad relvi;
b)
teostab vedu viisil, mis kujutab ohtu avalikule korrale, või
c)
on käesolevat määrust korduvalt rikkunud.
4. Professionaalse relvaloa väljastanud liikmesriik võib määrata sularahaveo turvatöötajatele karistuse oma siseriiklike eeskirjade kohaselt, kui rikutakse selle riigi siseriiklikke, relvi käsitlevaid õigusakte.
5. Karistus on proportsionaalne rikkumise raskusega.
Artikkel 23
Erakorralised turvameetmed
1. Liikmesriik võib otsustada kehtestada ajutised turvameetmed, mis on rangemad käesolevas määruses sätestatud nõuetest ning mida kohaldatakse kiireloomulise probleemi korral, mis mõjutab oluliselt sularahaveoga seotud toimingute turvalisust. Kõnealused ajutised meetmed mõjutavad kogu sularahavedu kogu riigi territooriumil või selle osal, neid kohaldatakse kuni nelja nädala jooksul ning nendest teatatakse viivitamatult komisjonile. Komisjon tagab meetmete kohese avaldamise asjakohaste kanalite kaudu.
2. Lõikes 1 sätestatud ajutiste meetmete pikendamiseks kauemaks kui neli nädalat on vajalik komisjoni eelnev heakskiit. Komisjon otsustab vastava eelneva heakskiidu andmise üle 72 tunni jooksul alates taotluse saamisest.
Artikkel 24
Piiriülest vedu teostavate sularahaveo turvatöötajate tasustamine
Käesoleva määruse tähenduses piiriülest vedu teostavatele sularahaveo turvatöötajatele tagatakse vastuvõtjaliikmesriigis asjakohane töötasu miinimummäär, kaasa arvatud ületunnitasu kooskõlas direktiivi 96/71/EÜ artikli 3 lõike 1 punktiga c. Kui vastuvõtjaliikmesriigis on asjakohane töötasu miinimummäär kõrgem päritoluliikmesriigis töötajale makstava töötasu miinimummäärast, kohaldatakse kogu tööpäeva suhtes vastuvõtjaliikmesriigis kehtivat töötasu miinimummäära, kaasa arvatud ületunnitasu. Kui sama päeva jooksul teostatakse vedu mitmes vastuvõtjaliikmesriigis ning enam kui ühes neist on asjakohane töötasu miinimummäär kõrgem päritoluliikmesriigis makstava töötasu miinimummäärast, kohaldatakse kogu tööpäeva suhtes neist kõrgeimat töötasu miinimummäära, kaasa arvatud ületunnitasu.
Kui lepingust, õigusaktidest, haldussätetest või praktilisest töökorraldusest lähtuvalt teostab sularahaveo turvatöötaja kalendriaastas piiriülest vedu kas järjest või kokku enam kui 100 päeva jooksul mõnes muus liikmesriigis, kohaldatakse direktiivi 96/71/EÜ sätetes osutatud töötingimusi täiel määral tööpäevade suhtes, mil töötaja sel kalendriaastal täielikult või osaliselt kõnealuses vastuvõtjaliikmesriigis viibis.
Asjakohaste töötingimuste kindlaksmääramiseks kohaldatakse mutatis mutandis direktiivi 96/71/EÜ artiklit 4.
Artikkel 25
Euro sularaha piiriülese veo komitee
1. Moodustatakse euro sularaha piiriülese veo komitee. Seda juhib komisjon ning sinna kuulub kaks esindajat igast osalevast liikmesriigist ja kaks Euroopa Keskpanga esindajat.
2. Komitee kohtub vähemalt kord aastas, et vahetada arvamusi käesoleva määruse rakendamise kohta. Selleks konsulteeritakse valdkonna sidusrühmadega, sealhulgas tööturu osapooltega, ning, kui see on asjakohane, võetakse nende seisukohti arvesse. Komiteega konsulteeritakse artiklis 26 osutatud läbivaatamise ettevalmistamisel.
Artikkel 26
Läbivaatamine
Hiljemalt 1. detsembriks 2016 ning edaspidi iga viie aasta järel esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva määruse rakendamise kohta. Selleks konsulteerib komisjon valdkonna sidusrühmadega, sealhulgas tööturu osapooltega, ning seejärel liikmesriikidega. Eelkõige uuritakse aruandes võimalust kehtestada ühtsed koolitusnõuded, mis käsitlevad relva kandmist sularahaveo turvatöötajate poolt, artikli 24 võimalikku muutmist, pidades silmas direktiivi 96/71/EÜ, ning võetakse nõuetekohaselt arvesse IBNSi valdkonnas toimunud tehnika arengut, samuti kaalutakse, kas sularahaveo liidu rühmalitsentsi andmine võiks tuua lisandväärtust, ning hinnatakse, kas määrust tuleb vastavalt muuta.
Artikkel 27
Tehniliste nõuete muutmine
Komisjonile antakse kooskõlas artikliga 28 volitus vastu võtta delegeeritud õigusakte II lisa muutmiseks ja nende nõuete tehniliste üksikasjade täpsustamiseks, mis käsitlevad artiklites 16, 17, 18 ja 20 osutatud sõidukite soomustamist ja kuulikindlaid veste ning artikli 6 lõikes 2 osutatud relvakappe, eesmärgiga võtta arvesse tehnika arengut ja võimalikke uusi Euroopa nõudeid.
Artikkel 28
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artiklis 27 osutatud volitused delegeeritakse komisjonile määramata ajaks alates 30. novembrist 2012.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artiklis 27 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 27 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kolme kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväiteid või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kolme kuu võrra.
Artikkel 29
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub 12 kuud pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
See on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav liikmesriikides kooskõlas aluslepingutega.
Strasbourg, 16. november 2011