ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 7. března 2012
ve věci státní podpory č. SA.29041 (C 28/2009) (ex N 433/2009) Podpůrná opatření ve prospěch společnosti Oltchim SA Râmnicu Vâlcea
(oznámeno pod číslem C(2012) 1369)
(Pouze rumunské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/246/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“), a zejména na čl. 108 odst. 2 první odstavec této smlouvy (1),
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na rozhodnutí, jímž Komise rozhodla zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ve věci státní podpory C 28/2009 (ex N 433/2009) (2),
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními a vzhledem k těmto připomínkám,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dne 17. července 2009 Rumunsko oznámilo dvě podpůrná opatření (dále jen „oznámení“) ve prospěch společnosti Oltchim SA Râmnicu Vâlcea (dále jen „Oltchim“ nebo „společnost“): i) výměna dluhu za kmenové akcie v hodnotě 538 milionů RON (přibližně 128 milionů EUR (3)) a ii) státní záruka pokrývající 80 % komerční půjčky v celkové výši 424 milionů EUR. Rumunsko oznámilo tyto dvě státní podpory z důvodu právní jistoty a uvedlo, že nejde o státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(2)
Před tímto oznámením, dne 10. dubna 2008, předložila společnost PCC SE (dále jen „PCC“) se sídlem v Duisburgu v Německu, která má nyní menšinový podíl ve společnosti Oltchim představující 18,31 %, oficiální stížnost, podle níž plánovaná výměna dluhu za akcie představuje neslučitelnou státní podporu.
(3)
Komise si po zaregistrování stížnosti vyměnila dopisy a informace s rumunskými úřady, se společností Oltchim a se stěžovatelem a uspořádala jednak několik setkání s rumunskými úřady a se zástupci společnosti Oltchim, a jednak se stěžovatelem.
(4)
Dne 15. září 2009 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ohledně podpůrných opatření (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“). Rumunsko zaslalo připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení dne 3. listopadu 2009.
(5)
Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 29. prosince 2009 (4). Komise v dopisech ze dne 21. prosince 2009 vyzvala osm společností potenciálně zainteresovaných na tomto řízení jako konkurenty společnosti Oltchim, aby podaly připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení.
(6)
Komise obdržela připomínky od pěti třetích stran: v dopise ze dne 26. ledna 2010 od společnosti Vestolit GmbH & Co. KG (dále jen „Vestolit“), v dopise ze dne 26. ledna 2010 od společnosti Ineos ChlorVinyls (dále jen „Ineos“), v dopisech ze dne 27. ledna a ze dne 28. ledna 2010 od dvou společností, které požádaly, aby nebyla sdělena jejich totožnost (dále jen „I. a II. nejmenovaná strana“), a v dopise ze dne 29. ledna 2010 od soukromé osoby (pan Virgil Bestea).
(7)
Tyto připomínky byly sděleny Rumunsku dopisem z 2. března 2010. Rumunsko odpovědělo na připomínky výše uvedených třetích stran dopisem z 8. dubna 2010.
(8)
Šestá třetí strana, investiční fond Firebird Management LLC (dále jen „Firebird“), který v dané době vlastnil 1,328 % akcií společnosti Oltchim, zaslal informace a připomínky prostřednictvím dopisů z 27. května 2010 a 8. července 2010. Připomínky fondu Firebird byly Rumunsku sděleny prostřednictvím dopisů z 25. července 2010 a 27. července 2010.
(9)
Stěžovatel PCC předložil připomínky k této věci v dopisech z 6. května 2010, 18. května 2010, 19. května 2010, 28. května 2010, 13. června 2010, 18. června 2010, 22. července 2010, 6. srpna 2010, 2. září 2010, 18. října 2010, 9. dubna 2011 a 14. dubna 2011. Kromě těchto dopisů zaslala společnost PCC celou řadu materiálů s informacemi týkajícími se dotyčné věci, které v zásadě obsahovaly různé články z tisku a další informace, většinou veřejného charakteru.
(10)
Dále I. a II. nejmenovaná strana (které rovněž zaslaly připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení a které žádaly, aby nebyla zveřejněna jejich totožnost) zaslaly dodatečné informace 21. září 2010, 22. února 2011, 28. února 2011, 26. července 2011 a 28. října 2011.
(11)
Komise zaslala rumunským úřadům připomínky uvedené v bodech odůvodnění 9 a 10 ve chvíli, kdy obsahovaly nové informace a argumenty a kdy byly relevantní pro dotyčné řízení, a to v dopisech z 25. června 2010, 2. srpna 2010, 9. září 2010, 22. září 2010, 20. října 2010 a 23. listopadu 2011.
(12)
Rumunsko odpovědělo na dodatečně obdržené připomínky v dopisech ze dne 30. července 2010, 2. září 2010, 12. října 2010, 26. října 2010, 23. listopadu 2010 a 7. prosince 2011. Rovněž zaslalo dodatečné informace týkající se věci v dopisech ze dne 29. března 2011, 14. dubna 2011, 27. července 2011, 9. září 2011 a 21. září 2011.
(13)
V důsledku přijetí rozhodnutí o zahájení řízení se v Bruselu konalo několik setkání mezi útvary Komise a rumunskými úřady: 30. června 2010, 15. července 2010, 19. května 2011 a 12. září 2011. Útvary Komise se rovněž několikrát setkaly se zástupci stěžovatele PCC.
(14)
Rumunské úřady dopisem ze dne 22. června 2011 stáhly oznámení ze dne 17. července 2009 o státní záruce za půjčku ve výši 424 milionů EUR. Rumunské úřady rovněž Komisi informovaly, že nadále zachovávají oznámení o výměně dluhu za akcie.
(15)
Dne 10. srpna 2011 schválila rumunská vláda memorandum, jímž zástupci Ministerstva hospodářství, obchodu a podnikatelského prostředí, agentury AVAS (5) a společnosti Oltchim byli zmocněni, aby uzavřeli dohodu podle soukromého práva mezi agenturou AVAS a společností Oltchim, na jejímž základě by společnost uznala úroky vážící se k veřejnému dluhu, akumulované ode dne 1. ledna 2007.
(16)
Dopisem ze dne 9. září 2011 rumunské úřady sdělily, že společnost Oltchim a agentura AVAS hodlají uzavřít dříve uvedenou dohodu podle soukromého práva a že AVAS taktéž vymění takto akumulované úroky za akcie, a to společně s hlavním dluhem.
(17)
Dopisem ze dne 21. října 2011 zaslal předseda vlády Rumunska Emil Boc závazný příslib rumunské vlády privatizovat celou společnost Oltchim, včetně celého balíku akcií, který připadne po výměně dluhu státním úřadům. Oznámení o privatizaci mělo být provedeno koncem března 2012 a privatizace ukončena do konce května 2012. Dopisem ze dne 16. února 2012 tento závazek znovu potvrdil nový předseda vlády Rumunska Mihai-Răzvan Ungureanu.
(18)
Rumunsko předložilo dodatečné připomínky a informace v dopisech z 12. října 2011 a 23. prosince 2011.
(19)
Z dopisů zmíněných v bodech odůvodnění 17 a 18 vyplývá, že Rumunsko pozměnilo oznámení opatření č. 1 v tom smyslu, že po převedení dluhu vůči státním úřadům ve výši 538 milionů RON bude následovat privatizace takto vzniklých akcií společnosti Oltchim a že převod musí být posouzen s přihlédnutím k následné privatizaci.
II. SOUVISLOSTI
II.1. Společnost
(20)
Oltchim je významný rumunský výrobce petrochemických produktů, jako je PVC, hydroxid sodný, chlor, DEHP a polyetherové polyoly. Hlavním výrobkem společnosti je PVC (v současné době tvoří asi 37,5 % z celkové výroby), v roce 2008 (6) s podílem 2,1 % na trhu Unie. Oltchim je s výrobou 78 druhů čtyřiceti základních chemických výrobků jednou z největších petrochemických společností v Rumunsku a v jihovýchodní Evropě. Společnost vyváží přibližně 80 % své výroby jak do Evropy, tak i mimo ni.
(21)
Oltchim je hlavní zaměstnavatel v oblasti průmyslu v rumunském regionu Vâlcea, který využívá pomoc podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU. K 15. říjnu 2011 byl počet zaměstnanců 3 470 (7). Společnost z důvodu obtížné finanční situace, s níž se v současné době potýká, v prosinci 2011 dočasně propustila 1 000 zaměstnanců a dalších 993 zaměstnanců v lednu 2012 (8).
(22)
Společnost zahájila činnost v roce 1966, v roce 1990 byla reorganizována a v roce 1997 byla kótována na Burze cenných papírů v Bukurešti. Rumunský stát (v současné době prostřednictvím Ministerstva hospodářství) má ve společnosti většinový podíl představující 54,8 % společnosti. Hlavním menšinovým akcionářem je společnost PCC, která je v tomto řízení stěžovatelem, a vlastní také společnost Rokita SA, polského konkurenta společnosti Oltchim, ve které má podíl 18,31 %. Další akcie vlastní Nachbar Services Ltd. (14,02 %), různé fyzické osoby (11,04 %) a další právnické osoby (1,81 %).
II.2. Události předcházející přistoupení Rumunska k EU
II.2.1 Původ veřejného dluhu
(23)
V období 1992-2008 investovala společnost Oltchim celkem asi 371 milionů EUR do modernizace své výrobní linky (z toho 118,8 milionů EUR v období 2007-2008). Pokud jde o některé z těchto investic, společnost Oltchim uzavřela v období 1995-2000 sérii dvanácti komerčních půjček v celkové výši téměř 171 milionů DEM a 60 milionů USD. Půjčky byly kryty státními zárukami vydanými Ministerstvem financí.
(24)
Protože společnost Oltchim nebyla schopna půjčky splácet, banky od listopadu roku 1999 použily státní záruky.
(25)
V letech 1999 až 2002 provedlo Ministerstvo financí platby na základě záruk. Ministerstvo financí si naúčtovalo značně vysoké úroky a smluvní pokuty za částky takto zaplacené za záruky aktivované v letech 1999 až 2002. Ty se pohybovaly od 0,15 % do 0,3 % za den, přesněji řečeno od 54 % do 110 % za rok (9).
(26)
Do června roku 2002 celkový dluh společnosti Oltchim vůči Ministerstvu financí, pocházející ze státních záruk plus příslušných úroků a smluvních pokut, dosáhl 303 milionů RON (přibližně 72 milionů EUR). Tehdy byla uvedená částka převedena z Ministerstva financí na rumunskou agenturu AVAS (10), pověřenou vymáháním veřejných dluhů, a byla konsolidována v USD s cílem zachovat hodnotu dluhu v hyperinflačním prostředí. Výsledná částka činila 91 milionů USD.
(27)
Agentura AVAS neměla podle rumunské legislativy (OUG 51/1998) specifický mandát pro vybírání úroků a smluvních pokut z veřejného dluhu, který měla vymoci od dlužící společnosti.
II.2.2 Převod dluhu v roce 2003
(28)
První pokus o privatizaci společnosti se uskutečnil v roce 2001, kdy agentura AVAS se společností Exall Resources vyjednala a podepsala smlouvu o prodeji státního podílu ve společnosti. K odstoupení od smlouvy o prodeji došlo z důvodu neschopnosti kupujícího splnit platební povinnosti a proto, že kupující nemohl zaručit provedení technologických/environmentálních investic ve společnosti.
(29)
K dalšímu pokusu o privatizaci společnosti Oltchim došlo v říjnu 2003, kdy rumunská privatizační agentura APAPS zveřejnila oznámení o prodeji státního podílu. Potenciální investoři byli informováni, že veřejný dluh bude vyměněn za akcie s cílem zvýšit atraktivitu společnosti pro potenciální investory.
(30)
Přesto byla nabídka na privatizaci na začátku listopadu 2003 zrušena, protože potenciální investor (Rompetrol) a menšinoví akcionáři napadli u rumunských soudů převod dluhu z roku 2003. Navzdory této situaci byl v listopadu 2003 dluh vůči agentuře AVAS ve výši 95 milionů USD (a to převedených 91 milionů USD a dodatečné platby provedené Ministerstvem financí za záruky a převedené agentuře AVAS od června 2002), rovnající se 322 milionům RON, vyměněn za akcie na základě rozhodnutí valné hromady akcionářů společnosti Oltchim (na níž zástupci státu měli většinu hlasů). Tím se státní podíl ve společnosti Oltchim zvýšil z 53,26 % na 95,73 %.
(31)
V listopadu 2005 obchodní soud ve Vâlcea zrušil rozhodnutí valné hromady společnosti Oltchim o převodu dluhu, což zdůvodnil tím, že rozhodnutí bylo přijato, aniž by bylo menšinovým akcionářům umožněno, aby se zúčastnili navýšení kapitálu.
(32)
V červnu 2006 vydala rumunská vláda mimořádné nařízení (11), jímž zmocnila zástupce státu účastnící se valné hromady akcionářů společnosti Oltchim, aby hlasovali proti podání odvolání proti soudnímu rozhodnutí, které zrušilo první převod dluhu, a aby byla přijata nezbytná opatření pro zrušení všech následných aktů. Soudní rozhodnutí o zrušení převodu dluhu se stalo pravomocným v srpnu 2006. Ke skutečnému snížení vlastního kapitálu došlo v listopadu 2007. Dluh vzniklý ze zrušení převodu dluhu byl znovu zaveden do účtů ve své historické hodnotě 95 milionů USD, představujících pak 317 milionů RON.
II.2.3 Další růst dluhu
(33)
Po prvním převodu dluhu na agenturu AVAS v červnu 2002 pokračovalo Ministerstvo financí v období od června 2002 do prosince 2006 v provádění plateb na základě záruk, které byly aktivovány v listopadu 1999. V období 2003-2006, kdy převod dluhu z roku 2003 byl ještě platný, se celková částka dodatečných plateb provedených Ministerstvem financí na základě aktivovaných záruk zvýšila na 191 milionů RON. V rámci provádění dohody o převodu veřejného dluhu, uzavřené v červnu 2002 mezi Ministerstvem financí a agenturou AVAS, převedlo Ministerstvo financí na AVAS i všechny tyto pohledávky v postupných tranších, následujících po platbách uskutečněných na základě záruk. Agentura AVAS konsolidovala tyto pohledávky rovněž v USD a ty v roce 2006 představovaly celkovou částku 60 milionů USD.
(34)
Dne 1. ledna 2007, v den přistoupení Rumunska k Evropské unii, činil celkový dluh společnosti Oltchim vůči agentuře AVAS částku 60 milionů USD (12).
II.3. Události po přistoupení Rumunska k EU
II.3.1 Vývoj dluhu
(35)
Počínaje 1. lednem 2007 byly veškeré platby spojené s externími úvěry prováděny společností Oltchim. Ministerstvo financí již neprovedlo žádnou dodatečnou platbu v souvislosti se státními zárukami.
(36)
V listopadu 2007 bylo 95 milionů USD, tedy odpovídající částka po zrušení převodu dluhu, zavedeno do účetních výkazů společnosti Oltchim a připočteno k 60 milionům USD, spojeným s dodatečnými platbami, čímž vznikl veřejný dluh v celkové výši 155 milionů USD (508 milionů RON). Tento veřejný dluh ve výši 155 milionů USD je veden v účetních výkazech společnosti Oltchim v RON (tedy 508 milionů RON). Tento dluh vyjádřený v USD je od té doby uváděn v účtech společnosti Oltchim v RON a tato částka zůstává v rumunské měně nezměněna, protože v každém dalším výkazním termínu společnost vykazovala v účetní závěrce historickou hodnotu v RON (13), která byla vždy vyšší než hodnota platná v danou chvíli, protože RON během doby posílil vůči USD.
(37)
Výjimkou z obecného pravidla stanoveného zákonem OUG 51/1998 [viz výše uvedený bod odůvodnění 27], podle čl. 2 odst. 2 mimořádného nařízení vlády č. 45/2006 (dále jen „OUG 45/2006“), agentura AVAS v roce 2007 u pohledávek společnosti Oltchim, které na ni byly převedeny Ministerstvem financí a které byly předmětem převodu dluhu z roku 2003, požadovala za období 2003-2006 úroky 29,9 milionu RON podle roční úrokové sazby LIBOR (14) na vklady v USD.
(38)
V důsledku toho v listopadu 2007 celková částka, již společnost Oltchim dlužila agentuře AVAS, dosáhla 155 milionů USD (508 milionů RON) plus 29 milionů RON, tedy celkem 538 milionů RON. Toto rozhodnutí bude dále uvádět dluh v RON, protože oznámený převod dluhu je rovněž udáván v RON.
II.3.2 Druhý převod dluhu
(39)
V lednu 2007 schválil rumunský parlament mimořádné nařízení vlády OUG č. 45/2006 prostřednictvím zákona č. 30/2007, který agentuře AVAS povolil zrušit první převod dluhu a zmocnil ji provést druhý převod, tentokrát při dodržení prioritních práv menšinových akcionářů.
(40)
Nicméně druhý pokus o výměnu dluhu za akcie byl napaden novým hlavním menšinovým akcionářem, společností PCC, která se odmítla účastnit této operace.
(41)
Společnost PCC získala podíl ve výši 1,2 % ve společnosti Oltchim, za který zaplatila 7,5 milionu EUR v květnu 2007, přesněji řečeno po datu, kdy nabylo právní moci rozhodnutí státního soudu rušící první převod dluhu, neboť společnost Oltchim ani rumunské úřady se neodvolaly. Poté, co byl převod dluhu na účtech společnosti zrušen, se podíl stěžovatele PCC ve výši 1,2 % stal podílem ve výši 12 % (15).
(42)
V dubnu 2008 podala společnost PCC ke Komisi stížnost, v níž uvedla, že dotyčný převod by představoval neslučitelnou státní podporu [viz výše uvedený bod odůvodnění 2].
(43)
Rumunské úřady se s cílem dodržet ustanovení čl. 108 odst. 3 SFEU rozhodly získat souhlas Komise podle pravidel pro státní podporu ještě před uskutečněním druhého převodu dluhu, a proto opatření oznámily.
II.4. Současná situace společnosti Oltchim
(44)
Rumunské úřady uvádějí, že v roce 2006 po zrušení převodu dluhu z roku 2003 se znovu pokusily zprivatizovat společnost i s dluhem, a to v roce 2006 a v roce 2008. Podle rumunských úřadů žádný investor neměl za takových podmínek zájem o koupi.
(45)
Podle rumunských úřadů se kromě toho společnost od roku 2008 potýká s těmito problémy: i) zastavení dodávek základních surovin od hlavního dodavatele - společnosti Arpechim, ii) negativní dopad na čistou hodnotu aktiv společnosti, který byl způsoben obnovením významného dluhu v listopadu 2007 v důsledku zrušení výměny dluhu za akcie z roku 2003, iii) nedostatečná kapitalizace společnosti způsobená rovněž zrušením převodu dluhu a konečně iv) dopady světové finanční a hospodářské krize.
(46)
V účetním roce 2008 zaznamenala společnost Oltchim provozní ztráty ve výši 71 milionů RON (17 milionů EUR), čistou ztrátu 226 milionů RON (54 milionů EUR) a ztráty celkem dosáhly 1,367 miliardy RON (325 milionů EUR). Po uzavření společnosti Arpechim v listopadu 2008, který byl hlavním dodavatelem ethylenu, byla společnost v provozu jen ze 45 % své kapacity a asi jedna třetina zaměstnanců byla dočasně propuštěna.
(47)
Koncem roku 2008 byly akcie společnosti Oltchim, které v té době vlastnila agentura AVAS, převedeny do portfolia Ministerstva hospodářství.
(48)
V prosinci 2009 zakoupila společnost Oltchim aktiva (zařízení na výrobu ethylenu) svého bývalého dodavatele společnosti Arpechim za cenu [0]-[10] EUR (16) a zaplatila za jeho zásoby/jeho inventář [10]-[20] milionů EUR. Podle rumunských úřadů bylo zakoupení financováno ze zálohových plateb zákazníků. Arpechim obnovil svoji činnost v květnu 2011.
(49)
Ke dni 31. prosince 2009 vykazovaly finanční výkazy společnosti Oltchim za rok 2009 provozní ztráty v hodnotě 26 milionů EUR (109 milionů RON), čistou ztrátu 52,4 milionů EUR (220 milionů RON), ztráty celkem 377 milionů EUR (1,584 miliard RON) a záporný vlastní kapitál v hodnotě 112 milionů EUR (469 milionů RON).
(50)
Ke dni 31. prosince 2010 vykazují finanční výkazy společnosti Oltchim provozní zisk 56 milionů EUR, čistý zisk 32 milionů EUR (220 milionů RON) a ztráty celkem 383 milionů EUR. Kladného provozního výsledku a čistého výsledku bylo dosaženo díky tomu, že aktiva společnosti Arpechim zakoupená za cenu [0]-[10] EUR byla znovu oceněna na [80]-[100] milionů EUR a tento rozdíl byl zaveden do účetnictví jako „zisk z výhodného nákupu“.
(51)
Ke dni 30. června 2011 vykazovaly finanční výkazy společnosti Oltchim za šest měsíců (17) provozní ztrátu ve výši 7,4 milionů EUR a čistou ztrátu 17,4 milionu EUR, ztráty celkem 401 milionů EUR a záporný vlastní kapitál v hodnotě 358 milionů EUR (aniž by byl brán v úvahu dluh vůči agentuře AVAS).
III. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(52)
Dne 15. září 2009 zahájila Komise formální vyšetřovací řízení ohledně dvou podpůrných opatření ve prospěch společnosti Oltchim, která Rumunsko oznámilo v červenci 2009:
-
opatření č. 1: převod dluhu v celkové výši 538 milionů RON (přibližně 128 milionů EUR); a
-
opatření č. 2:„záruky akcionáře“ pokrývající 80 % komerční půjčky ve výši 424 milionů EUR na pokračovaní investic za účelem modernizace (Rumunsko stáhlo oznámení týkající se opatření č. 2, a to dopisem ze dne 22. června 2011).
(53)
Komise vyjádřila pochybnost, zda v rozporu s argumentací Rumunska oznámená opatření neposkytují společnosti neoprávněné výhody a zda se tedy nejedná o státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(54)
Navíc v rozhodnutí o zahájení řízení bylo označeno jako možná další státní podpora to, že ode dne 1. ledna 2007 stát nepožadoval úrok a/nebo smluvní pokuty v souvislosti s neuhrazeným veřejným dluhem (označeno jako „opatření č. 3“).
(55)
Nakonec Komise vyjádřila pochybnost, zda by opatření mohla být považována za slučitelná se SFEU z hlediska pravidel týkajících se státní podpory, jestliže by se zjistilo, že zahrnují státní podporu.
IV. PŘIPOMÍNKY RUMUNSKA K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(56)
Rumunské úřady ve své reakci na rozhodnutí o zahájení řízení uvedly, že žádné ze tří opatření nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, protože rumunský stát jednal v souladu s tržními zásadami.
(57)
Rumunsko zejména trvalo na tom, že oznámená opatření (převod dluhu a záruky akcionáře) by zaručila rentabilitu společnosti Oltchim díky vyřešení problému příliš nízké míry kapitalizace a zabezpečení fondů nezbytných pro realizaci její strategie růstu. Navíc Rumunsko zdůraznilo skutečnost, že je třeba, aby Komise vzala na vědomí dvojí úlohu státu, jako akcionáře i jako věřitele společnosti Oltchim.
(58)
Nakonec Rumunsko uvedlo, že opatření č. 3 není státní podpora, protože chování státu ohledně nevymáhání předcházejícího dluhu se vztahovalo výhradně na plánovaný převod dluhu a pokud jde o tento dluh, rumunské úřady postupovaly důsledně v souladu s tím, co by v podobné situaci učinil jiný provozovatel na trhu.
V. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(59)
Ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení ze dne 26. ledna 2010 vyjádřila společnost Vestolit své obavy ohledně balíčku státních podpor oznámených Rumunskem v červenci 2009. Společnost Vestolit se považuje za konkurenta společnosti Oltchim, protože obě strany provádějí činnost v oblasti výroby PVC. Podle společnosti Vestolit by žádný soukromý investor nepodpořil investiční program zaměřený výhradně na koupi a modernizaci zastaralého zařízení na výboru ethylenu od společnosti Aperchim.
(60)
Společnost Ineos ve svém dopise ze dne 21. ledna 2010 uvedla, že na základě informací z rozhodnutí o zahájení řízení se společnost Oltchim jevila jako podnik nacházející se v potížích a v důsledku toho bylo nepravděpodobné, že by soukromý investor přijal taková opatření na podporu, která měl v úmyslu přijmout ve prospěch společnosti Oltchim rumunský stát. Společnost Ineos rovněž upozornila, že pro evropský trh s PVC je charakteristická významně vzrůstající kapacita a že v důsledku toho by jakákoliv potenciální podpora poskytnutá některému z aktérů na tomto trhu mohla vést k mu narušení trhu.
(61)
Připomínky předložené fondem Firebird dne 28. května 2010 mají obdobný obsah jako připomínky předložené dříve uvedenými zainteresovanými stranami.
(62)
Dopisem ze dne 28. ledna 2010 předložil připomínky ve stejném smyslu jako ty, které předložily společnosti Vestolit a Ineos, i další konkurent společnosti Oltchim, a to jako I. nejmenovaná strana. Ta rovněž zdůrazňuje, že provozní podpora nemůže být považována za slučitelnou se SFEU a že v případě společnosti Oltchim zřejmě neexistují jiné důvody pro slučitelnost.
(63)
Dopisem ze dne 27. ledna 2010 uvádí II. nejmenovaná strana, že veškerá opatření na podporu uvedená v rozhodnutí o zahájení řízení jsou neslučitelnou podporou. II. nejmenovaná strana rovněž tvrdí, že:
(a)
státní záruky poskytnuté společnosti Oltchim v období 1995-2000 byly nadále platné i po přistoupení Rumunska k EU, a to až do dne 31. října 2009, a proto by se k nim k datu přistoupení mělo přistupovat jako k novým podporám;
(b)
příčinou potíží, s nimiž se společnost Oltchim potýkala po aktivaci státních záruk v listopadu 1999, byly strukturální problémy společnosti (neefektivní řízení, přijetí nesprávné podnikatelské strategie, neprovedení skutečné a účinné restrukturalizace);
(c)
získání společnosti Arpechim je v rozporu s obchodními zájmy společnosti Oltchim: v budoucnu totiž nepřinese zisk;
(d)
pozdější platby uskutečněné Ministerstvem financí od června 2002 do prosince 2006 na základě aktivovaných státních záruk ukazuje, že společnost Oltchim se nacházela v potížích po celou tuto dobu;
(e)
ve skutečnosti se Rumunsko pokusilo privatizovat tuto společnost pouze jednou, a to v roce 2001, avšak následné „nepodařené“ pokusy o privatizaci z let 2003 a 2006 byly jen strategií s cílem nevymáhat veřejný dluh;
(f)
podnikatelský plán, který stojí u základů balíčku podpor, jak byl oznámen v červenci 2009, nebyl proveditelný, zejména pokud jde o rozbor citlivosti a odhadovanou návratnost investic;
(g)
podporou takto rozsáhlého investičního programu by stát býval zaznamenal významnou ztrátu, protože očekávané výnosy z privatizace společnosti Oltchim by nepokryly náklady na podpůrná opatření;
(h)
vzhledem k tomu, že oznámená opatření představovala státní podporu, Rumunsko mělo pro společnost Oltchim navrhnout plán restrukturalizace, který by umožnil posoudit slučitelnost podpory podle pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v potížích (18).
(64)
Později, v průběhu řízení, stěžovatel PCC upozornil Komisi, že v červnu 2010 udělila rumunská Agentura pro ochranu životního prostředí společnosti Oltchim pokutu ve výši 14,34 milionu EUR za zpožděné vrácení povolenek na emise CO2 za rok 2009 (19). Podle názoru stěžovatele PCC je nevymáhání pokuty vlastně další státní podporou. Investiční fond Firebird ve svém dopise ze dne 8. července 2010 rovněž nastolil otázku zmíněné pokuty.
(65)
Společnost PCC v říjnu 2010 a v říjnu 2011 rovněž informovala Komisi o tom, že státní podnik dodávající elektrickou energii SC Electrica SA (dále jen „Electrica“) a další státní věřitelé (dodavatel solného a vápencového roztoku Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea a dodavatel průmyslové páry SC CET Govora SA) mají v držení významné, nově rozvržené pohledávky vůči společnosti Oltchim.
VI. PŘIPOMÍNKY RUMUNSKA K PŘIPOMÍNKÁM ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(66)
Ve své odpovědi ze dne 8. dubna 2010 na připomínky zúčastněných stran Rumunsko uvádí převážně odkaz na svoje oznámení a předcházející připomínky k zahájení řízení.
(67)
Rumunsko zejména trvalo na tom, že navzdory tomu, co uvedla jedna z třetích stran, získání a modernizace petrochemických aktiv společnosti Arpechim zahrnuje veškeré nezbytné restrukturalizace a je zásadní pro dlouhou životaschopnost společnosti a že provozování integrované petrochemické platformy Oltchim-Arpechim by mohlo být ziskové.
(68)
Rumunsko také opakuje své argumenty, podle nichž opatření přijatá vůči společnosti Oltchim ohledně vymáhání pohledávky neznamenala pro společnost Oltchim žádnou výhodu. Rumunsko také trvalo na svém záměru privatizovat společnost Oltchim.
VII. STAŽENÍ OZNÁMENÍ O STÁTNÍ ZÁRUCE (OPATŘENÍ Č. 2)
(69)
V souladu s článkem 8 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (20), dotyčný členský stát může po zahájení formálního vyšetřovacího řízení vzít zpět své oznámení, a to dříve, než Komise rozhodne o charakteru navrhovaného opatření jako podpory. V takovém případě ukončí Komise příslušné řízení rozhodnutím o bezpředmětnosti řízení.
(70)
Rumunské úřady vzaly zpět oznámení o státní záruce (která pokrývá 80 % půjčky do výše 424 milionů EUR). V důsledku toho se formální vyšetřovací řízení prováděné Komisí u 2. opatření stalo bezpředmětným.
VIII. POZICE RUMUNSKA PO STAŽENÍ OPATŘENÍ Č. 2
VIII.1. Úprava opatření č. 1 - záměr Rumunska provést privatizaci
(71)
V únoru 2011 bylo požadováno vytvoření společného preventivního programu finanční pomoci EU/Mezinárodního měnového fondu (dále jen „MMF“) s cílem podpořit zahájení ekonomického růstu v Rumunsku s důrazem na strukturální reformy a zároveň na zlepšení fiskální udržitelnosti a konsolidaci finanční stability. V květnu 2011 přijala Rada rozhodnutí (21) poskytnout Rumunsku preventivní střednědobou finanční pomoc ve výši 1,4 miliardy EUR. V březnu 2011 MMF schválilo pro Rumunsko novou preventivní stand-by dohodu (22). Podle této dohody poskytne MMF Rumunsku na další dva roky finanční pomoc v hodnotě 3 090,6 miliardy DST (3,5 miliardy EUR). Toto financování je podmíněno splněním celé řady cílů zaměřených na snížení rozpočtového deficitu, které jsou uvedeny v dopise o záměru předaném rumunskými úřady a zapsány v technickém memorandu o porozumění („TMP“). Cíle TMP mimo jiné zahrnují snížení váznoucích plateb a ztrát státních podniků. V dopise o záměru a v TMP ze dne 2. prosince 2011 (23) se Rumunsko zavázalo oznámit nabídku na privatizaci společnosti Oltchim do konce dubna 2012.
(72)
K tomu dochází po celé řadě veřejných prohlášení, která vydaly rumunské úřady během roku 2011 a která se týkala záměru rumunské vlády privatizovat společnost Oltchim.
(73)
Rumunsko také oznámilo Komisi svůj závazek privatizovat společnost Oltchim. Přesněji řečeno, v dopise ze dne 21. října 2011, zaslaném místopředsedovi J. Almuniovi, předseda vlády Rumunska Emil Boc prohlásil, že se Rumunsko zavazuje zprivatizovat celou společnost Oltchim (včetně balíku akcií, které jsou předmětem převodu dluhu) do května 2012. Po jmenování nové rumunské vlády dne 9. února 2012 nový předseda vlády Mihai-Răzvan Ungureanu potvrdil tento závazek v dopise ze dne 16. února 2012.
(74)
Rumunsko vzhledem k rozpočtovým úsporám, s nimiž se potýká, již nemá v úmyslu zůstat vlastníkem společnosti Oltchim a financovat potřebné investice prostřednictvím státních záruk; chce prodat akcie společnosti Oltchim, které vlastní.
VIII.2. Vývoj u opatření č. 3 - dohoda o úrocích
(75)
Dopisem ze dne 9. září 2011 informovaly rumunské úřady Komisi, že ode dne 1. ledna 2007 mají v úmyslu požadovat od agentury AVAS úroky z dluhu představujícího 538 milionů RON. Rumunsko rovněž vysvětlilo, že to bude konkrétně uvedeno ve smlouvě-dohodě uzavřené mezi agenturou AVAS a společností Oltchim, jejímž prostřednictvím společnost odsouhlasí dlužné úroky. V témže dopise rumunské úřady upřesnily, že takto akumulované úroky budou rovněž vyměněny za akcie spolu s hlavní částí veřejného dluhu, tak jak bylo oznámeno v rámci opatření č. 1.
(76)
Dopisem ze dne 23. prosince 2011 rozeslaly rumunské úřady kopii dohody uzavřené dne 22. prosince 2011 v rámci soukromého práva mezi agenturou AVAS a společností Oltchim, kterou společnost uznala úroky z veřejného dluhu, akumulované ode dne 1. ledna 2007 do dne 31. prosince 2011, představující celkem 511 milionů RON. Rumunské úřady vysvětlily, že úroky byly vypočítány ze složeného základu, přičemž pro relevantní období byla jako implicitní úroková sazba použita nejvyšší hodnota z úrokových sazeb používaná komerčními bankami u půjček, které byly společnosti skutečně poskytnuty ode dne 1. ledna 2007, a referenční a diskontní sazby používané Komisí. Výsledkem tohoto přístupu jsou následující použité úrokové sazby a následující akumulované úroky z dluhu vůči agentuře AVAS:
Tabulka č. 1
Rozvržení úroků stanovených agenturou AVAS pro období 2007-2011
2007
2008
2009
2010
2011
Použitá úroková sazba
1.1 - 30.6 - 11,17 %
1.7 - 31.12 - 10,24 %
14,86 %
18,85 %
14,00 %
13,22 %
Hodnota úroku (zaokrouhleno na miliony RON)
58
87
129
114
123
Celkem úroky dluhu vůči agentuře AVAS počínaje rokem 2007: 511 milionů RON
(77)
V téže korespondenci rumunské úřady rovněž informovaly, že s cílem dodržet kalendář navržený pro privatizaci, budou zahájeny přípravy pro provedení převodu dluhu vůči agentuře AVAS, který představuje 538 milionů RON, plus příslušné akumulované úroky.
VIII.3. Argumenty předložené Rumunskem s ohledem na zamýšlenou privatizaci
(78)
Jak bylo vysvětleno výše, rumunské úřady stáhly opatření č. 2 (viz výše uvedený VII. oddíl). Rumunské úřady po stažení oznámení týkajícího se státní záruky tvrdily, že současné opatření č. 1, tedy výměna dluhu ve výši 538 milionů RON vůči agentuře AVAS za akcie a zároveň úroků z dluhu vůči agentuře AVAS akumulovaných ode dne 1. ledna 2007 do dne 31. prosince 2011, které představují dodatečnou částku ve výši 511 milionů RON, není státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Rumunsko se domnívá, že toto opatření je slučitelné se společným trhem a jako takové neposkytuje výhodu pro společnost Oltchim. Přesněji řečeno, rumunské úřady se domnívají, že pro agenturu AVAS jako věřitele bude výhodnější výměna celého dluhu za akcie a rychlý prodej celého balíku akcií společnosti, v porovnání s vymáháním dluhu, protože tržní hodnota balíku akcií společnosti v držení agentury AVAS, vzniknuvšího převodem dluhu, je vyšší než částka, kterou by agentura AVAS získala při likvidaci společnosti.
(79)
Rumunsko předložilo konzultační zprávu vypracovanou společností Raiffeisen Capital & Investment SA (dále jen „konzultační zpráva“) s cílem ukázat, že nejlepší strategií státu pro získání nejvyššího zisku je realizovat výměnu dluhu za akcie a následně rychle prodat kombinované balíky akcií.
(80)
Konzultační zpráva jednak provádí analýzu hodnoty pohledávky agentury AVAS v případě likvidace a jednak její hodnotu v případě převodu dluhu s následnou privatizací.
(81)
Likvidační scénář je hodnocen na základě dvou likvidačních zpráv (předlikvidační zpráva z února 2011 vypracovaná společností Raiffeisen a likvidační zpráva z března 2011 vypracovaná nezávislým konzultantem Romcontrol SA București). Výnos státu v případě převodu dluhu s následnou privatizací byly oceněny metodou využívající hodnotu podniku, což je jeden z hlavních hodnotících systémů využívaných pro oceňování podniků. (V níže uvedeném oddíle IX.3.2 je podrobný popis použité metodiky a výsledky hodnocení, jakož i jejich analýza provedená Komisí.)
(82)
Závěr zprávy uvádí, že výměnou celého dluhu za akcie by byl privatizační proces společnosti snazší a rychlejší a že pro agenturu AVAS by finanční výsledek tohoto řešení byl lepší než při likvidaci.
IX. HODNOCENÍ
IX.1. Obecné aspekty
(83)
Komise za účelem stanovení, zda jsou analyzovaná opatření státní podporou, musí vyhodnotit, zda splňují souhrnné podmínky uvedené v čl. 107 odst. 1 SFEU. Podle tohoto ustanovení „Podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak“.
(84)
Komise upozorňuje, že vhledem ke stažení oznámení týkajícího se opatření č. 2 (viz výše uvedený VII. oddíl) se níže uvedené posouzení vztahuje pouze na opatření č. 1 a č. 3. S ohledem na to, že Rumunsko propojilo výměnu dluhu za akcie s privatizací společnosti Oltchim, opatření č. 1 bylo pozměněno. Opatření se dále posuzuje tak, že se vychází z předpokladu, že balík akcií, který bude mít agentura AVAS v držení po provedení převodu, bude okamžitě prodán soukromému investorovi v rámci spravedlivého, otevřeného a transparentního prodeje, jehož cílem je získat maximální výnos pro agenturu AVAS.
(85)
Komise navíc soudí, že otázka, zda věřitel AVAS tím, jak přistupoval k dluhu po 1. lednu 2007, neposkytl společnosti Oltchim jí nepříslušející výhodu, musí být posouzena v souvislosti s mimořádným nařízením vlády OUG 51/1998 [viz výše uvedený bod odůvodnění 27] a se zákonem č. 30/2007, podle nichž byla agentura AVAS zmocněna znovu realizovat převod dluhu; rovněž je třeba vzít v úvahu předání oznámení o převodu dluhu Komisi, uvedeného v rozhodnutí o zahájení řízení pod opatřením č. 1, a úpravu opatření č. 1 provedenou v důsledku pochybností vyjádřených Komisí a v důsledku omezení vyplývajících z programu EU-MMF.
(86)
Navíc Komise podotýká, že záměr zprivatizovat celou společnost do konce května 2012, jak to rumunské úřady oznámily ve svém dopise ze dne 21. října 2011 a předseda vlády Ungureanu potvrdil v dopise ze dne 16. února 2012, je považován za součást opatření č. 1.
(87)
Pokud jde jednak o pokutu v oblasti ochrany životního prostředí a jednak o vymahatelné dluhy společnosti vůči obchodním společnostem Electrica SA, Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea a SC CET Govora SA, Komise podotýká, že tato předpokládaná opatření nebyla součástí rozhodnutí o zahájení řízení, takže nemohou být součástí tohoto rozhodnutí. Komise bude ve vhodné době informovat stěžovatele o budoucích akcích, které se uskuteční v souvislosti s příslušnými tvrzeními podle čl. 10 nařízení Rady (ES) č. 659/1999.
IX.2. Kompetence Komise před přistoupením
(88)
Jak bylo poukázáno ve výše uvedeném V. oddíle, druhá nejmenovaná strana tvrdila, že některé státní záruky poskytnuté společnosti Oltchim v období 1995-2000 byly v platnosti i po přistoupení Rumunska k EU, a to do dne 31. října 2009, a že by proto měly být po přistoupení považovány za nové podpory. Komise proto musí posoudit platnost tohoto argumentu a důsledky, které by mohl mít pro posouzení oznámeného opatření.
(89)
Čl. 107 odst. 1 SFEU se obecně používá až ode dne přistoupení. Výjimkou z tohoto pravidla jsou opatření, která byla implementována před přistoupením a která jsou použitelná i po něm. Podle smlouvy o přistoupení Rumunska k Evropské Unii z roku 2005 (24), se opatření implementovaná v Rumunsku před datem jeho přistoupení a stále použitelná i po tomto datu (1. ledna 2007), která by mohla být státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU a která nespadají do kategorie existující podpory ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (25), pro účely čl. 108 odst. 3 SFEU považují ode dne přistoupení za potenciální novou podporu.
(90)
V bodě 2.1. ve druhém odstavci přílohy V Aktu o přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii z roku 2005 (26) a v článku 22 téhož přístupového dokumentu se stanoví, že „všechna opatření stále použitelná po dni přistoupení, která představují státní podporu a nesplňují výše uvedené podmínky, se pro účely čl. 88 odst. 3 Smlouvy EU považují za nové podpory“.
(91)
Výše uvedené ustanovení se tedy vztahuje na opatření implementovaná před dnem přistoupení (1. ledna 2007), která jsou použitelná po tomto datu. Podle definice uvedené v celé řadě rozhodnutí Komise (27), se pojem „použitelná po dni přistoupení“ vztahuje na individuální schémata a opatření, která nejsou časově omezená nebo v jejichž případě není odpovědnost státu přesně vymezena; jinými slovy jde o případy, kdy výklad státu ke dni přistoupení není stále přesně znám. Vzhledem k výše uvedeným důvodům je nutné určit, zda státní záruky poskytnuté společnosti Oltchim v období 1995-2000 byly „použitelné po dni přistoupení“ ve smyslu výše uvedené rozhodovací praxe. Za tím účelem je třeba prověřit, zda státní záruka byla časově omezena a zda přesný výklad státu byl znám před dnem přistoupení.
(92)
Po prozkoumání podmínek, za nichž byly předmětné státní záruky vydány, Komise zjistila, že tyto záruky představovaly jedinečná, oddělená a individuální opatření, jejichž prostřednictvím stát podpořil společnost, aby získala půjčky na stanovené částky a stanovenou dobu. Datum, do kterého byly tyto záruky platné, bylo stanoveno při jejich poskytnutí, neboť jejich platnost se předpokládala do vypršení splatnosti podřízených půjček, což je v podřízených půjčkách přesně definováno. Tato doba platnosti nebyla později změněna. Platnost záruk po přistoupení tedy byla skutečně časově omezená a byla stanovená v datu předcházejícím přistoupení, a to ve chvíli uzavření smlouvy o půjčce. Tudíž Komise musí vzít na zřetel, že u první situace, kdy je opatření ode dne přistoupení považováno jako „nová podpora“ vzhledem k jeho časovému neomezení v den přistoupení, nejsou v daném případě pro to splněny podmínky.
(93)
Za druhé, maximální odpovědnost státu byla omezena ve chvíli poskytnutí záruk vzhledem k tomu, že tyto záruky pokrývají pouze specifickou půjčku, pro kterou jsou poskytovány. Takže existuje závěr, že nebyly splněny podmínky pro druhou situaci „použitelnosti po přistoupení“, a sice neznámý výklad státu počínaje dnem přistoupení.
(94)
Navíc Komise rovněž uvádí, že k aktivaci státních záruk došlo před dnem přistoupení. Ode dne jejich aktivace byla zapojena odpovědnost státu za vrácení zbylé částky půjček získaných za pomoci záruk a stát vlastně převzal závazky společnosti za splacení předmětných půjček a stal se tak věřitelem společnosti Oltchim k částkám placeným za záruky. Jak je poukázáno ve výše uvedeném oddíle II.2, platby za aktivované záruky byly prováděny do roku 2006. Ode dne přistoupení už tyto platby nebyly prováděny, protože společnost Oltchim byla schopna zaplatit doposud nesplacenou část půjček.
(95)
Díky tomu je nasnadě závěr, že státní záruky poskytnuté společnosti Oltchim v období 1995-2000 nemohou být zařazeny do kategorie nových podpor ve smyslu bodu 2.1 druhého odstavce přílohy V Aktu o přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii z roku 2005.
IX.3. Existence podpory: výhoda
IX.3.1 Test soukromého věřitele
(96)
Pokud jde o oznámené opatření spočívající ve výměně veřejného dluhu za akcie v hodnotě 1 049 milionů RON za účelem rychlého prodeje celého takto vzniklého balíku veřejných akcií (do konce května 2012), je Rumunsko toho názoru, že takové opatření neposkytuje podniku žádnou nepříslušející výhodu, protože kterýkoliv soukromý věřitel nacházející se v obdobné situaci jako je situace veřejného věřitele AVAS, by zvolil tuto metodu pro vymáhání dluhu a dal by jí přednost před likvidací společnosti, která je pro veřejného věřitele finančně méně výhodná.
(97)
Za účelem stanovit, zda oznámené opatření poskytuje společnosti Oltchim nepříslušející výhodu, by Komise musela posoudit, zda agentura AVAS jako veřejný věřitel vynaložila při vymáhání veřejného dluhu stejné úsilí jako soukromý věřitel snažící se získat zpět co největší část dluhu (28). Tento pohled bere v úvahu, že v důsledku převodu veřejného dluhu na agenturu AVAS je splácení dluhu sledováno institucí, která má stejné vztahy se společností, jako jsou vztahy existující mezi věřitelem a jeho dlužníkem. Při posuzování se samozřejmě bere v úvahu, že Ministerstvo hospodářství je veřejným akcionářem společnosti Oltchim, ale i to, že veřejný akcionář nehraje žádnou úlohu při splácení veřejného dluhu, který náleží věřiteli AVAS. Komise však uvádí, že účinky, které má převod dluhu s následnou privatizací pro současného akcionáře, tedy Ministerstvo hospodářství, musí být rovněž posouzeny, tak aby bylo možné stanovit, zda návrh na převod dluhu s následnou privatizací je pro stát lepším finančním řešením než úplná likvidace společnosti.
IX.3.2 Splácení veřejného dluhu - posouzení opatření č. 3
(98)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise soudí, že dodatečný prvek státní podpory by mohl mít původ v tom, že stát nepožadoval žádný úrok a/nebo žádnou smluvní pokutu za zpoždění u nesplaceného veřejného dluhu společnosti Oltchim po přistoupení Rumunska k EU. Tento dluh vznikl z aktivace státních záruk [viz výše uvedený popis bodů odůvodnění 23-27 a výše uvedené posouzení státních záruk v bodech odůvodnění 88-95]. V rozhodnutí o zahájení řízení se Komise domnívala, že nevybírání úroku nebo nevymáhání veřejného dluhu poskytly společnosti Oltchim výhodu vzhledem k tomu, že tato společnost měla bezplatně k dispozici kapitál.
(99)
Pro stanovení, zda se Rumunsko chovalo jako soukromý věřitel v případě nesplaceného dluhu vzniklého z aktivace státních záruk, je třeba posoudit chování rumunského státu v období od roku 2007 až do současné doby na základě informací, které měly k dispozici rumunské úřady v příslušných okamžicích.
(100)
Komise především uvádí, že rozhodnutí neúčtovat úroky a poplatky od roku 2007 až do pozměněného oznámení opatření č. 1 vyplývá z nařízení OUG 51/1998 [viz bod odůvodnění (27)]. Rovněž je třeba vzít v úvahu zákon č. 30/2007, podle něhož je agentura AVAS zmocněna znovu realizovat převod dluhu. Tehdy bylo záměrem rumunských úřadů, aby činnost společnosti Oltchim pokračovala, a spíše plánovaly nové investice než likvidaci společnosti.
(101)
Takže Komise musí především určit, zda se Rumunsko chovalo jako soukromý věřitel, když v roce 2007 rozhodlo, že bude provedena výměna dluhu za akcie, místo aby sledovalo splácení dluhu a/nebo likvidaci podniku. V tomto směru Komise uvádí, že Rumunsko použilo strategii výměny dluhu za akcie s cílem pokračování činnosti společnosti Oltchim, a to od prvního (nezdařilého) pokusu v roce 2003. Chování rumunských úřadů v tomto směru tedy bylo odpovídající jejich předcházejícímu chování. Z reakcí společného trhu na předcházející pokusy o privatizaci a ze stížností podaných menšinovými akcionáři vyplývá závěr, že trh věřil v zásadní životaschopnost ekonomických aktivit společnosti Oltchim.
(102)
Komise navíc uvádí, že Rumunsko mělo pro společnost Oltchim i podnikatelský plán (29), což ukazovalo, že tento podnik je životaschopný.
(103)
Komise vzhledem k těmto prvkům soudí, že rozhodnutí Rumunska (jako věřitele) uskutečnit výměnu dluhu za akcie a přijmout v tom smyslu zákon, v němž nebudou stanoveny úroky a smluvní pokuty pro nesplacený dluh, protože tento dluh měl být za všech okolností vyměněn za akcie, nebylo odůvodněné rozhodnutí.
(104)
Tuto analýzu nezpochybňuje ani to, že se Rumunsko před provedením převodu dluhu na akcie pokusilo získat schválení státní podpory. Tímto krokem Rumunsko pouze splnilo své povinnosti podle čl. 108 odst. 3 SFEU. Vzhledem k potížím, jež předtím Rumunsko mělo s menšinovými akcionáři a které mělo i nadále při provádění zákona č. 30/2007, bylo zcela logické, že se snažilo od Komise získat potvrzení, že plánovaná operace není státní podporou.
(105)
I když došlo k posouzení státní podpory a k naplnění povinnosti zachovat status-quo, převod dluhu na akcie byl nakonec odložen o pět let. V tomto směru Komise v prvé řadě uvádí, že do poloviny roku 2011 mělo Rumunsko pevný záměr uskutečnit v případě společnosti Oltchim rozsáhlou investiční strategii, která byla analyzována v několika odborných posudcích expertů (30). Bývalo by bylo v rozporu se státní strategií spočívající v nových investicích prováděných za účelem znovudosažení rentability společnosti a zvýšení její hodnoty za předpokladu uskutečnění privatizace ve střednědobém či dlouhodobém horizontu, požadovat zároveň úroky z veřejného dluhu.
(106)
Rumunsko v důsledku pochybností vyjádřených Komisí v rozhodnutí o zahájení řízení v souvislosti s rozsáhlou investiční strategií a zejména v důsledku problémů s rozpočtem a programem EU-MMF změnilo v roce 2011 strategii a rozhodlo se privatizovat společnost hned po výměně dluhu za akcie. Vzhledem k tomu opustilo původní plány na provedení dalších investic v hodnotě 424 milionů EUR ještě před privatizací.
(107)
V těchto nových souvislostech se vymáhání úroků z dluhu stalo ze strany státu správnou strategií s cílem získat zpět co nejvyšší částku z dluhu.
(108)
Jak bylo zdůrazněno u výše uvedených bodů odůvodnění 75-77, u veřejného dluhu byly na základě dohody uzavřené podle soukromého práva v prosinci 2011 mezi společností Oltchim a agenturou AVAS požadovány další složené úroky za období ode dne 1. ledna 2007. Zejména úrokové sazby použité v případě veřejného dluhu odpovídaly nejvyšším hodnotám referenční úrokové sazby Komise, relevantní pro jednotlivá období, a úrokovým sazbám používaným pro soukromé půjčky společnosti ve stejném období, jež mohou být považovány za odpovídající.
(109)
Na základě výše uvedených skutečností došla Komise k závěru, že společnost Oltchim nezískala výhodu ze způsobu, kterým se státní úřady po přistoupení snažily dosáhnout splacení veřejného dluhu, který měl být vyměněn za akcie.
IX.3.2 Převod dluhu - opatření č. 1
(110)
Komise musí rovněž posoudit, zda opatření č. 1 spočívající [po provedení změny oznámení - viz výše uvedené body odůvodnění 14-16, 69-70 a 75-77] ve výměně veřejného dluhu za akcie v celkové hodnotě 1 049 milionů RON, po které má následovat rychlý prodej celého takto vzniklého balíku akcií v držení státu (privatizace), poskytuje společnosti Oltchim nepříslušející výhodu. Celý veřejný dluh, který má být vyměněn za akcie, zahrnuje hlavní veřejnou pohledávku v držení privatizační agentury AVAS v hodnotě 538 milionů RON a úroky z pohledávky v držení agentury AVAS, akumulované za období 1. ledna 2007 - 31. prosince 2011, v hodnotě 511 milionů RON.
(111)
Pro posouzení, zda navržené opatření převodu dluhu přináší společnosti Oltchim nepříslušející výhodu, je třeba stanovit, zda je převod dluhu skutečně tím nejlepším mechanismem, jak získat zpět co nejvyšší částku z veřejného dluhu, jak tvrdí Rumunsko. V praxi to znamená, že Komise musí stanovit, zda by hypotetický soukromý věřitel nacházející se ve srovnatelné situaci se situací privatizační agentury AVAS, která je věřitelem společnosti Oltchim, skutečně z různých možných řešení zvolil tento mechanismus pro získání splacení dluhu, a to s přihlédnutím k tomu, že dlužník se potýká s velkými finančními potížemi. I když Ministerstvo hospodářství, současný akcionář společnosti Oltchim, nehraje žádnou úlohu při vymáhání veřejného dluhu, v dále uvedené analýze jsou brány v úvahu i výsledky dvou možných scénářů pro veřejného akcionáře.
(112)
Rumunsko uvádí, že vzhledem k současné situaci společnosti (závažná podkapitalizace a nadměrné zadlužení) jediná realistická řešení, která by zvolil soukromý věřitel v situaci srovnatelné se situací veřejného věřitele AVAS, by spočívala buď v i) likvidaci společnosti anebo v ii) převodu dluhu na akcie s následným prodejem celého balíku akcií společnosti nacházejícího se v držení státu. Kterýkoliv soukromý věřitel, který by si měl vybrat z těchto možností, by se rozhodl pro tu, která zajistí navrácení co nejvyšší částky z nezaplaceného dluhu. Jinými slovy, věřitel by se rozhodl pro variantu „převod dluhů s následnou privatizací“, jestliže předpokládaná částka, kterou by bylo možné získat z privatizace, by byla vyšší než částka, která by mohla být získána při likvidaci.
(113)
S cílem ukázat, že převod dluhu s následným prodejem takto vzniklých akcií přinese věřiteli vyšší příjmy než likvidace, předložilo Rumunsko zprávu vypracovanou nezávislým konzultantem (viz výše uvedené body odůvodnění 78-82), v níž jsou porovnávány částky získané věřitelem v obou scénářích, tedy z převodu dluhů s následnou privatizací a z likvidace.
(114)
Komise tuto zprávu podrobně posoudila, aby prověřila, zda předložené výsledky zůstanou nezměněny po provedení analýzy a zda analýza skutečně prokáže, že výměnou držené pohledávky za akcie se agentura AVAS chová jako soukromý věřitel. Komise po provedení analýzy zprávy zjistila následující:
(115)
Hodnota pohledávky agentury AVAS v případě likvidace: Scénář likvidace je posuzován na základě zprávy vypracované společností Raiffeisen před likvidací v únoru 2011 a zprávy o likvidaci z března 2011, kterou vypracoval nezávislý konzultant Romcontrol SA București.
(116)
Podle rumunské legislativy jsou obchodní společnosti, v nichž má stát podíl alespoň 50 % + 1 akcií, likvidovány v rámci tzv. „zvláštního řízení dobrovolné likvidace“, jak je uvedeno v nařízení vlády č. 88/1997, v rozhodnutí vlády č. 577/2002 a v zákoně č. 137/2002. V rámci zvláštního řízení dobrovolné likvidace je částka získaná likvidátorem z prodeje aktiv společnosti použita na zaplacení vymahatelných dluhů společnosti v preferenčním pořadí stanoveném v zákoně č. 85/2006 (rumunský insolvenční zákon). Příjmy získané likvidací musí být tedy použity na zaplacení dluhů v následujícím preferenčním pořadí: 1) náklady na likvidaci; 2) mzdové pohledávky; 3) přednostní pohledávky (dluhy s ručením zástavou, hypotékou a dalšími speciálními výhodami); 4) rozpočtový dluh (daně a další daňové povinnosti); 5) dluhy vůči Ministerstvu financí za aktivované státní záruky; 6) pohledávky z veřejných půjček; 7) běžné pohledávky (nezajištěné); 8) akcionáři. V tomto případě by se agentura AVAS zařadila do třetí kategorie věřitelů (přednostní věřitelé), ale až za několika přednostními (soukromými) věřiteli společnosti Oltchim, protože veřejný dluh byl garantován pouze částečně.
(117)
Konzultační firma Romcontrol odhadla likvidační hodnotu aktiv podniku Oltchim ke dni 15. prosinci 2010 na základě metody očištěných aktiv, u nichž se bere v úvahu omezená doba držení aktiv na trhu za účelem jejich prodeje (31).
(118)
Konzultační firma Raiffeisen na základě výsledků likvidační hodnoty aktiv oceněných firmou Romcontrol odhadla výsledky pro věřitele AVAS a pro stát jako akcionáře tak, že vzala v úvahu dluhy společnosti k 31. prosinci 2010 a její předběžné finanční výkazy k témuž datu („likvidační studie z února 2011, vypracovaná konzultační firmou Raiffeisen“). V této studii se odhaduje, že příjmy, které by bylo možné získat z prodeje aktiv společnosti Oltchim, by umožnily získat přibližně [20]-[30]% ze všech dluhů společnosti. Věřitel AVAS jako částečně zajištěný věřitel by získal přibližně [80]-[100] milionů RON (představujících [10]-[30] % z celé pohledávky ve výši 538 milionů RON). Vzhledem k zápornému rozdílu mezi příjmy z likvidace a dluhy společnosti by stát jako akcionář nedostal nic.
(119)
V říjnu 2011 konzultační firma Raiffeisen aktualizovala odhady obsažené v likvidační studii z února 2011, aby vzala v úvahu finanční údaje společnosti k 30. červnu 2011 a aby zahrnula úroky účtované od ledna 2007.
(120)
Podle těchto aktualizovaných odhadů by agentura AVAS jako částečně zaručený věřitel společnosti Oltchim získala [100]-[120] milionů RON z celé své pohledávky vůči společnosti (což představuje [10]-[20] % (32) z celé pohledávky, tedy hlavní pohledávka v hodnotě 538 milionů RON plus úroky). Ministerstvo hospodářství jako veřejný akcionář by ani tentokrát nezískalo nic. Částka, kterou by měla získat agentura AVAS, byla pak aktualizována (33) k 30. červnu 2011. Agentura AVAS by tedy v případě likvidace společnosti získala [10]-[40] milionů EUR.
Tabulka č. 2
Inkasování pohledávky v držení státu v případě likvidace
Pohledávka
(v mil. EUR)
Příjmy celkem
(v mil. EUR)
Příjmy ČSH při 10,7 %
(v mil. EUR)
AVAS (věřitel)
209,4
[20]-[30]
[10]-[30]
Ministerstvo hospodářství (akcionář)
podíl
[0]-[10]
[0]-[10]
Stát celkem
[20]-[30]
[10]-[30]
(121)
Tato částka se pak porovnává s příjmy, které jsou odhadovány v případě převodu pohledávky v držení agentury AVAS na akcie a následné privatizace společnosti.
(122)
Hodnota pohledávky v držení agentury AVAS v případě převodu dluhu s následnou privatizací: ve zprávě byly příjmy, které by mohl získat stát v případě převodu dluhu s následnou privatizací, odhadnuty metodou využívající hodnotu podniku, což je jeden z hlavních hodnotících systémů využívaných pro oceňování podniků.
(123)
Pokud jde o použití této metody, Komise uvádí, že v zásadě existuje více metod pro ocenění hodnoty akcií podniku.
(124)
Jednou z často používaných metod je metoda násobku EBITDA („zisk před započtením úroků, daní a odpisů“). To umožňuje ocenění hodnoty vlastního kapitálu podniku za rok X pomocí vynásobení EBITDA z roku X číslem (násobkem) považovaným za odpovídající pro příslušný sektor a pomocí odečtení čistého dluhu od výsledku.
(125)
Jiná metoda spočívá v analýze aktualizovaných toků peněžních prostředků. Disponibilní nominální toky peněžních prostředků podniku pro následující roky jsou aktualizovány na průměrnou váženou cenu kapitálu (34) a čistý dluh se odečte od získané hodnoty.
(126)
Třetí metoda je metoda vynásobení obratu. Ta umožní ocenit hodnotu vlastního kapitálu podniku pro rok X pomocí vynásobení obratu za rok X číslem (násobkem) považovaným za odpovídající pro příslušný sektor a pomocí odečtení čistého dluhu od výsledku.
(127)
Všechny tyto metody (budoucí hodnota EBITDA, tok peněžitých prostředků nebo obrat) používají odhadované hodnoty. V daném případě nemůže být žádná metoda ocenění, zakládající se na odhadovaných hodnotách v určité oblasti podnikání, použita soudným způsobem. Vzhledem k tomu, že se předpokládá okamžitá privatizace společnosti, pouze nový vlastník bude schopen stanovit budoucí podnikatelskou strategii podniku a v důsledku toho nejsou k dispozici relevantní výhledy z podnikatelského plánu, nezbytné pro tyto metody, a ani nemohou být předvídány (35). Protože nový vlastník bude muset provést významné investice, nemohou být pro vypracování výhledů použity ani historické výsledky společnosti.
(128)
Za těchto podmínek Komise soudí, že jediné dvě metody, které jsou k dispozici pro odhad hodnoty kombinovaných akcií v držení rumunského státu, přesněji řečeno v držení agentury AVAS a Ministerstva hospodářství, jsou tržní kapitalizace a hodnota podniku. Je třeba zdůraznit, že hodnota podniku zahrnuje i parametry používané pro tržní kapitalizaci.
(129)
Tržní kapitalizace je definována jako cena akcií znásobená počtem akcií v oběhu a představuje celkovou hodnotu akcií podniku, které jsou v oběhu. Tento systém výpočtu představuje veřejný konsensus, pokud jde o hodnotu vlastního kapitálu určité společnosti, a mohl by být použit jako náhražka veřejného mínění v případě čisté hodnoty určité společnosti.
(130)
Tržní kapitalizace společnosti Oltchim byla vypočítána na základě cen jejích akcií zaznamenaných na Burze cenných papírů v Bukurešti (36) po dobu 44 měsíců (2008 - srpen 2011). Tento interval je dostatečně rozsáhlý, aby byl relevantní, a tržní kapitalizace za dané období je rovněž dobrým ukazatelem toho, kolik je trh ochoten za společnost zaplatit.
(131)
V této souvislosti Komise považuje za pozitivní, že v nedávném období, mezi květnem a srpnem 2011, byla cena akcií vždy vyšší než jejich průměrná cena za 44 měsíců. Přesně řečeno, zatímco vyvážený průměr za 44 měsíců je 0,53 RON za akcii, cena jedné akcie v červenci 2011 dosáhla dokonce 2,05 RON (37). Údaje používané pro stanovení tržní hodnoty lze proto považovat za konzervativní.
(132)
Navíc pokud jde o vývoj ceny akcií počínaje zářím 2011 (poslední sada údajů použitých ve studii, kterou vypracovala konzultační firma Raiffeisen), Komise považuje za pozitivní, že v nedávné minulosti (od poloviny října 2011) ceny akcií významně vzrostly a držely se na hodnotě vyšší než na váženém průměru 0,53 RON, který se používá ve vzorci tržní kapitalizace.
Obrázek č. 1
Vývoj cen akcií společnosti Oltchim na Burze cenných papírů v Bukurešti v období 23.2.2011 - 23.2.2012
(133)
V analyzovaném období (leden 2008 - srpen 2011) před plánovaným převodem dluhu, dosahovala tržní kapitalizace společnosti Oltchim většinou vážený průměr 45 milionů EUR (38) a v posledních třech měsících analyzovaného období (červen - srpen 2011) se trvale držela nad hodnotou 100 milionů EUR. Tržní kapitalizace tak zcela zřejmě převyšuje likvidační hodnotu společnosti Oltchim ([10]-[40] milionů EUR), což je prvním ukazatelem, že prodej balíku akcií v držení státu v rámci privatizačního procesu by byl vhodnější než likvidace společnosti.
(134)
Druhá metoda, kterou lze použít je hodnota podniku. Hodnota podniku je měrná jednotka hodnoty společnosti, která se často používá jako jednoduchá alternativa k tržní kapitalizaci, protože panuje názor, že umožňuje přesnější ocenění společnosti. Hodnota podniku představuje částku mezi hodnotou tržní kapitalizace podniku a jejím čistým finančním dluhem. Tuto metodu použila Raiffeisen Capital.
(135)
Další prvek výpočetního vzorce hodnoty podniku po vypočítání hodnoty tržní kapitalizace je čistý dluh, který byl vypočítán jako součet všech finančních dluhů společnosti (všechny úročené dluhy společnosti, zejména bankovní půjčky a splatné dluhy/dluhy ve splátkovém kalendáři) (39).
(136)
Jako další etapa může následovat výpočet střední hodnoty, průměru a váženého průměru hodnoty podniku a hodnoty podniku na akcii za období 44 měsíců. Ve zprávě byly tyto hodnoty vypočítány pro dva scénáře: s úrokem stanoveným pro hlavní dluh na základě dohody a bez něj.
(137)
Ohledně tohoto bodu je Komise názoru, že úrok stanovený na základě dohody by neměl být brán v úvahu pro výpočet hodnoty podniku z následujících důvodů: všechny ostatní prvky zůstávají neměnné, jestliže dluh roste, vlastní kapitál se snižuje. Tyto dva jevy mají opačné směry a v zásadě by neměly mít žádný vliv na hodnotu podniku. Jestliže by trh věděl o úroku, ohodnotil by akcie nižší cenou. V tomto případě byl však součet úroků doplněn ex post a nebyl předem očekáván trhem. Proto jsou relevantní informace, které má trh k dispozici ve chvíli hodnocení.
(138)
S ohledem na tyto důvody byly vypočítány následující hodnoty podniku na akcii pro sledované období.
Tabulka č. 3
Výpočet hodnoty podniku na akcii společnosti Oltchim pro sledované období
Období
Počet akcií
Průměrná cena akcií
Tržní kapitalizace (cena akcií x počet akcií)
Čistý dluh v tisících
RON
Hodnota podniku (tržní kapitalizace plus čistý dluh)
v tisících RON
Hodnota podniku na akcii
leden -08
343 023 858
1,10
378
[1 200]-[1 400]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
únor -08
343 023 858
0,91
314
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
březen -08
343 023 858
0,81
279
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
duben -08
343 023 858
0,87
300
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
květen -08
343 023 858
1,04
358
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
červen -08
343 023 858
0,96
330
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
červenec -08
343 023 858
0,72
247
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
srpen -08
343 023 858
0,63
216
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
září -08
343 023 858
0,47
160
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
říjen -08
343 023 858
0,37
127
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
listopad -08
343 023 858
0,21
71
[1 200]-[1 400]
]1 400]-[1 500]
[4]-[6]
prosinec -08
343 023 858
0,16
54
[1 400]-[1 600]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
leden -09
343 023 858
0,15
51
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
únor -09
343 023 858
0,13
45
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
březen -09
343 023 858
0,15
53
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
duben -09
343 023 858
0,25
84
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
květen -09
343 023 858
0,27
93
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
červen -09
343 023 858
0,30
104
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
červenec -09
343 023 858
0,33
113
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
srpen -09
343 023 858
0,32
109
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
září -09
343 023 858
0,28
96
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
říjen -09
343 023 858
0,27
91
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
listopad -09
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
prosinec -09
343 023 858
0,26
89
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
leden -10
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
únor -10
343 023 858
0,22
77
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
březen -10
343 023 858
0,27
92
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
duben -10
343 023 858
0,31
105
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
květen -10
343 023 858
0,22
76
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
červen -10
343 023 858
0,21
71
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
červenec -10
343 023 858
0,18
62
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
srpen -10
343 023 858
0,19
64
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
září -10
343 023 858
0,19
66
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
říjen -10
343 023 858
0,22
76
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
listopad -10
343 023 858
0,22
75
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[4]-[6]
prosinec -10
343 023 858
0,20
69
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
leden -11
343 023 858
0,21
74
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
únor -11
343 023 858
0,26
88
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
březen -11
343 023 858
0,30
102
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
duben -11
343 023 858
0,44
152
[2 000]-[2 200]
[2 100]-[2 200]
[5]-[7]
květen -11
343 211 383
0,77
265
[2 000]-[2 200]
[2 300]-[2 400]
[5]-[7]
červen -11
343 211 383
1,61
551
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
červenec -11
343 211 383
2,05
702
[2 000]-[2 200]
[2 800]-[2 900]
[6]-[8]
srpen -11
343 211 383
1,32
452
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
(139)
Na základě informací obsažených v této tabulce byl vypočítán střed, průměr a vážený průměr hodnoty podniku na akcii.
Tabulka č. 4
Střed, průměr a vážený průměr vztahu mezi hodnotou podniku a akcií společnosti Oltchim
Ceny akcií
Hodnota podniku na akcii
Střed
[0,10]-[0,30]
[4]-[6]
Průměr
[0,30]-[0,50]
[4]-[6]
Vyvážený průměr
[0,40]-[0,60]
[4]-[6]
(140)
Hodnota podniku (střed, průměr, vážený průměr) vypočítaná tak, jak bylo výše vysvětleno, může být později použita pro určení hodnoty balíku akcií v držení státu „po převodu dluhu“, a sice odečtením dluhů společnosti, které zůstanou vymahatelnými po převodu, a to tak, že se odečtou od této hodnoty podniku; to zůstane pro společnost dluhem ke splacení.
(141)
Výsledkem je tržní hodnota vlastního kapitálu, jak je uvedeno v tabulce č. 5.
Tabulka č. 5
Výpočet tržní hodnoty vlastního kapitálu na základě metody hodnoty podniku
Výpočet tržní hodnoty vlastního kapitálu celkem po převodu dluhu
Scénáře
Hodnota podniku vypočítaná na základě ceny středu akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku vypočítaná na základě průměrné ceny akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku vypočítaná na základě průměrné vážené ceny akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku na akcii (RON)
[4]-[6]
[4]-[6]
[4]-[6]
Počet akcií před převodem
343 211 383
343 211 383
343 211 383
Hodnota podniku (v mil. RON)
[1 700]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[2 000]-[2 100]
Čistý dluh po převodu dluhu (v mil. RON)
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
Tržní hodnota vlastního kapitálu (v mil. RON)
[100]-[200]
[200]-[300]
[400]-[500]
Tržní hodnota vlastního kapitálu (v mil. EUR)
[20]-[30]
[50]-[60]
[90]-[100]
(142)
Pokud jde o čisté finanční dluhy použité pro výše popsaný výpočet, obě etapy výpočtu, přesněji řečeno i) výpočet vzorce pro hodnotu podniku a ii) následný odečet za účelem získání tržní hodnoty vlastního kapitálu, by v zásadě měly být založeny na tržní hodnotě dluhu společnosti.
(143)
Komise však především konstatuje, že je velmi obtížné stanovit tržní cenu dluhu společnosti Oltchim, protože není předmětem transakcí a protože neexistuje místní trh obchodování s dluhy. Místo toho by tržní hodnota dluhu mohla být teoreticky určena pomocí stanovení ratingu společnosti před a po převodu dluhu. Tento rating by pak mohl být použit pro odhad pravděpodobnosti nedodržení platebních závazků, která by pak zase mohla být použita pro výpočet tržní hodnoty dluhu. Vzhledem k neexistenci takovýchto ratingů Komise soudí, že tento postup není možný a že použití nesprávně odhadnuté tržní hodnoty by způsobilo významné chyby.
(144)
Za druhé, jestliže bychom předpokládali, že došlo k transakci čistého dluhu při stejné aktualizaci vůči jeho účetní hodnotě před a po převodu, výsledky výpočtu se vůbec nezmění, bez ohledu na hodnotu aktualizace. Jakékoliv výkyvy hodnoty čistého finančního dluhu by v takovém případě vedly k proporcionální změně hodnoty tržní kapitalizace s opačným znaménkem. Přidání buď účetní hodnoty dluhu, nebo jeho tržní hodnoty není vůbec relevantní, protože hodnota dluhu se nejprve přičítá, aby se získala hodnota podniku, a pak se odečítá, aby se získala nová účetní hodnota akcií.
(145)
Za třetí, budeme-li předpokládat, že dluh, který zůstal po převodu, je předmětem transakcí v hodnotě lišící se od hodnoty před převodem, pak pro provedení odpovídajícího výpočtu by bylo třeba vzít v úvahu, že po převodu dluhu na akcie by tržní hodnota zůstatku dluhu byla pravděpodobně nadále nižší než jeho účetní hodnota, ale v každém případě vyšší než tržní hodnota dluhu před převodem. V případě, že neexistuje základ pro stanovení těchto hodnot, není ani možné nasimulovat účinky změny této hodnoty, neboť by se muselo měnit příliš mnoho parametrů současně.
(146)
Komise na druhé straně uvádí, že finanční výkazy společnosti Oltchim byly připraveny podle Mezinárodních standardů finančního výkaznictví (IFRS) a byly auditorovány nezávislým auditorem KPMG. V těchto finančních výkazech jsou finanční dluhy uvedeny v jejich reálné podobě v souladu s ustanoveními IAS 39. Podle IAS 39 je správná hodnota částka, za kterou by mohlo být obchodováno aktivum nebo za kterou by dluh mohl být vyrovnán dobrovolně, se znalostí věci a za normálních podmínek hospodářské soutěže. Na tomto základě auditor KPMG předal osvědčení, že se reálná dlouhodobá hodnota dluhu společnosti významně nelišila od jeho účetní hodnoty.
(147)
Na základě výše uvedených zjištění je Komise názoru, že v tomto případě je správné, aby se pro výpočet tržní hodnoty vlastního kapitálu použila účetní hodnota dluhu.
(148)
Komise za účelem prověření solidnosti výpočtu provedla také další analýzu citlivosti; tedy určila procentuální rozdíl mezi účetní hodnotou a tržní hodnotou čistého dluhu před převodem, kdy by se současná hodnota balíku akcií v držení státu po převodu vyrovnala likvidační ceně, a to na základě předpokladu, že po převodu dluhu na akcie se tržní hodnota dluhu bude rovnat jeho účetní hodnotě. Tato hodnota vyjádřená v procentech může být považována za jakousi „chybovou marži“ při odhadu tržní hodnoty dluhu.
(149)
Komise soudí, že ze všech scénářů (hodnota podniku podle střední hodnoty, průměru, váženého průměru) je nejvěrnějším scénářem vážený průměr, protože v tomto případě hodnoty byly vyváženy objemem hodnoty obchodovaných akcií. U tohoto scénáře činí marže 15 %. Komise došla k závěru, že taková marže je dostatečná k tomu, aby se výpočet mohl považovat za spolehlivý.
(150)
Po vypočítání tržní hodnoty vlastního kapitálu se může vypočítat hodnota vzniklého balíku akcií v držení státu tak, že se vyjde z tržní hodnoty celého vlastního kapitálu na základě účasti státu, který po převodu dluhu bude následující: (40)
Tabulka č. 6
Účast rumunského státu ve společnosti Oltchim před plánovaným převodem a po něm
Účast před převodem dluhu
Účast po převodu dluhu
Dluh vůči agentuře AVAS plus k němu se vážící úroky představují převedené dluhy
AVAS
0 %
[80]-[100] %
Ministerstvo hospodářství
54,81 %
[0]-[5] %
Stát celkem
54,81 %
[80]-[100]
(151)
Tržní hodnota vlastního kapitálu společnosti Oltchim se bude ve výsledku, tedy po převodu hlavního dluhu vůči agentuře AVAS, k čemuž se připočítají úroky stanovené podle dohody, pohybovat v rozmezí [20]-[30] až [90]-[100] milionů EUR, což určí aktualizovanou hodnotu (41) balíku kombinovaných akcií v držení státu ([80]-[100]%) pohybující se v rozmezí [15]-[30] až [75]-[90] milionů EUR. V níže uvedené tabulce č. 7 jsou hodnoty podniku posouzeného pro všechny scénáře uvedeny v syntetizované podobě a jsou porovnány s hodnotami platnými pro případ likvidace.
Tabulka č. 7
Porovnání převodu dluhu s následnou privatizací a likvidace s použitím metody hodnoty podniku
Předpokládaný příjem státu
(v mil. EUR)
Převod dluhu s okamžitou následnou privatizací
Aktualizovaná čistá hodnota příjmů získaných z likvidace
Porovnání
Hodnota podniku vypočítaná na základě ceny středu akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku vypočítaná na základě ceny průměrné ceny akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku vypočítaná na základě průměrné vážené ceny akcií za období 44 měsíců
Tržní hodnota vlastního kapitálu
[20]-[30]
[45]-[60]
[90]-[100]
Tržní hodnota balíku kombinovaných akcií v držení státu
[15]-[40]
[45]-[60]
[80]-[100]
Aktualizovaná čistá hodnota balíku kombinovaných akcií v držení státu (98,44 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[75]-[90]
[10]-[40]
Likvidace převod dluhu a privatizace
Aktualizovaná čistá hodnota balíku akcií v držení agentury AVAS (96,54 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[70]-[80]
[10]-[40]
Likvidace převod dluhu a privatizace
Aktualizovaná čistá hodnota balíku akcií v držení Ministerstvem hospodářství (1,9 %)
[0]-[1]
[0]-[1]
[1]-[2]
[0]-[1]
Likvidace převod dluhu a privatizace
(152)
Jak AVAS jako veřejný věřitel, tak i Ministerstvo hospodářství jako veřejný akcionář ve všech scénářích založených na metodě hodnoty podniku získají lepší výsledky v případě převodu dluhu s následnou privatizací než v případě likvidace společnosti. Současný balík akcií Ministerstva hospodářství, veřejného akcionáře, se převodem dluhu sníží, což bude znamenat výsledný balík představující [80]-[100]% pro věřitele AVAS. Navzdory tomu Ministerstvo hospodářství nemá důvody bránit převodu dluhu, protože v případě likvidace by za balík, který má ve společnosti, nedostalo nic. Pokud jde o veřejného věřitele AVAS, dokonce i ve scénáři s nejnižším oceněním hodnoty podniku by získal víc než v případě, že by bylo rozhodnuto provést likvidaci společnosti ([10]-[30] milionů EUR oproti [10]-[30] milionům EUR).
(153)
Na základě výše uvedených zjištění a za situace, kdy společnost bude po převodu dluhu rychle privatizována, lze učinit závěr, že oznámené opatření (převod dluhu s následnou úplnou privatizací) neznamená žádnou výhodu pro společnost Oltchim a že toto opatření umožní veřejnému věřiteli, agentuře AVAS, získat zpět více než v případě, kdy by přijal rozhodnutí i likvidaci společnosti. V tomto ohledu Komise bere na vědomí závazek rumunských úřadů (viz výše uvedené body odůvodnění 17 a 73) provést úplnou privatizaci do konce května 2012.
(154)
Komise soudí, že kvantitativní posouzení provedené metodou tržní kapitalizace a metodou hodnoty podniku je rovněž podpořeno dalšími dvěma argumenty, které nezávislý expert nekvantifikoval.
(155)
V prvé řadě se posouzení zakládá na ceně akcií na burze. Jestliže se balík akcií společnosti Oltchim v držení státu prodá jako celek, bude kupující schopen kontrolovat společnost. Kupující podílu bude ochoten zaplatit příplatek za získání kontroly, což je v případě porovnatelných transakcí běžná praxe.
(156)
Za druhé, Komise uvádí, že podnik PCC byl v roce 2007 ochoten zaplatit částku 7,5 milionu EUR za 12 % podíl ve společnosti Oltchim a v roce 2011 částku 2,6 milionu EUR za dodatečný balík akcií představující 3,6 %. To ukazuje, že soukromý investor usoudil, že hodnota společnosti Oltchim v roce 2011 vzrostla oproti roku 2007 (vzhledem k tomu, že byl ochoten zaplatit za akcii vyšší cenu) a že na základě transakce z roku 2011 by akcie byly oceněny jako celek na 73 milionů EUR, což je značně vyšší částka než likvidační hodnota.
IX.4. Závěry ke kritériu výhody
(157)
Na základě výše uvedených zjištění a zejména pak proto, že: i) společnost nezískala žádnou nepříslušející výhodu ze způsobu, jakým se úřady veřejné správy snažily vymáhat veřejný dluh, který je předmětem oznámeného opatření a ii) převod dluhu jako takový neposkytuje společnosti žádnou nepříslušející výhodu, došla Komise k závěru, že pokud jde o opatření oznámená v současné době (vyplývající z kombinace dřívějšího opatření č. 1 a č. 3), nebylo splněno kritérium výhody. S ohledem na toto zjištění, za účelem posouzení opatření oznámeného v současné době nemusejí být analyzována ostatní kumulativní kritéria z definice pojmu státní podpora vyplývající z čl. 107 odst. 1 SFEU.
X. ZÁVĚR
(158)
Formální vyšetřovací řízení, které bylo zahájeno podle čl. 108 odst. 2 SFEU a jehož předmětem je opatření č. 2 (státní záruka), musí být ukončeno, protože po stažení oznámení tohoto opatření je toto vyšetřování bezpředmětné.
(159)
Opatření oznámené v současné době (kombinace dřívějšího opatření č. 1 a č. 3) neobsahuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(160)
Tento závěr se zakládá na pevném záměru Rumunska prodat celý balík akcií společnosti Oltchim, který má Rumunsko ve svém držení, tak jak to uvedl předseda vlády Boc ve svém dopise ze dne 21. října 2011 a opět potvrdil předseda vlády Ungureanu ve svém dopise ze dne 16. února 2012,
PŘIJÍMÁ TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Komise rozhodla ukončit formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie týkající se oznámené státní záruky (opatření č. 2) ve prospěch společnosti Oltchim vzhledem k tomu, že Rumunsko své oznámení vzalo zpět a v dotčeném opatření nebude pokračovat.
Článek 2
Opatření č. 1, oznámené Rumunskem dne 17. července 2009 a pozměněné dne 22. června 2011, 9. září 2011, 21. října 2011 a 16. února 2012, nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 3
Opatření č. 3, které Rumunsko provedlo v roce 2007, nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Rumunsku.
V Bruselu dne 7. března 2012.
KOMISJONI OTSUS,
7. märts 2012,
riigiabi nr SA.29041 (C 28/2009, ex N 433/2009) kohta Toetusmeetmed ettevõtjale Oltchim SA Râmnicu Vâlcea
(teatavaks tehtud numbri C(2012) 1369 all)
(Ainult rumeeniakeelne versioon on autentne)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2013/246/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku (1),
võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,
võttes arvesse otsust, millega komisjon algatas abi C 28/2009 (ex N 433/2009) suhtes ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikes 2 sätestatud menetluse (2),
olles eelnimetatud sätete alusel palunud huvitatud isikutel esitada oma seisukohad ja võttes nende seisukohti arvesse
ning arvestades järgmist:
I. MENETLUS
(1)
Rumeenia teatas 17. juulil 2009 kahest toetusmeetmest (edaspidi „teatis”) ettevõtja Oltchim SA Râmnicu Vâlcea (edaspidi „Oltchim” või „ettevõtja”) kasuks: i) muuta 538 miljoni uue Rumeenia leu (umbes 128 miljoni euro (3)) suurune võlg riigiasutuste ees ettevõtja omakapitaliks ja ii) anda välja riigigarantii 80 %le 424 miljoni euro suurusest kommertslaenust. Rumeenia andis neist riiklikest toetusmeetmetest teada õiguskindluse saamiseks, väites, et need ei sisalda riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
(2)
Enne teatist esitas Saksamaal Duisburgis asuv ettevõtja PCC SE (edaspidi „PCC”), kellele kuulub 18,31 % suurune vähemusosalus Oltchimis, 10. aprillil 2008 ametliku kaebuse, väites, et kavandatav võla omakapitaliks muutmine on siseturuga kokkusobimatu riigiabi.
(3)
Pärast kaebuse registreerimist toimus komisjoni ning Rumeenia ametivõimude, Oltchimi ja kaebuse esitaja vahel kirja- ja teabevahetus; samuti kohtus komisjon mitu korda nii Rumeenia ametivõimudega ja Oltchimi esindajatega kui ka kaebuse esitaja esindajatega.
(4)
15. septembril 2009 alustas komisjon ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 alusel ametlikku uurimist seoses teadaantud meetmetega (edaspidi „menetluse algatamise otsus”). Rumeenia esitas oma seisukohad menetluse algatamise otsuse kohta 3. novembril 2009.
(5)
Menetluse algatamise otsus avaldati Euroopa Liidu Teatajas 29. detsembril 2009 (4). Komisjon palus 21. detsembril 2009 saadetud kirjades kaheksal Oltchimi konkurendil, kes võivad olla menetlusest huvitatud, esitada oma seisukohad menetluse algatamise otsuse kohta.
(6)
Komisjon sai seisukohad viielt kolmandalt isikult: ettevõtjalt Vestolit GmbH & Co. KG (edaspidi „Vestolit”) 26. jaanuari 2010. aasta kirjas, ettevõtjalt Ineos ChlorVinyls (edaspidi „Ineos”) 26. jaanuari 2010. aasta kirjas, kahelt konfidentsiaalsust palunud ettevõtjalt (edaspidi „anonüümsed isikud I ja II”) 27. jaanuari 2010. aasta kirjas ja 28. jaanuari 2010. aasta kirjas ning eraisikult Virgil Bestea 29. jaanuari 2010. aasta kirjas.
(7)
Need seisukohad edastati Rumeeniale 2. märtsi 2010. aasta kirjas. Rumeenia vastas eelnimetatud kolmandate isikute seisukohtadele oma 8. aprilli 2010. aasta kirjas.
(8)
Kuues kolmas isik - investeerimisfond Firebird Management LLC (edaspidi „Firebird”), kellele kuulus tol ajal 1,328 % Oltchimi aktsiatest - esitas teavet ja oma seisukohad 27. mai ja 8. juuli 2010. aasta kirjades. Ettevõtja Firebird seisukohad edastati Rumeeniale vastavalt 25. juuni ja 27. juuli 2010. aasta kirjades.
(9)
Kaebuse esitaja, PCC, esitas asjassepuutuvat teavet kirjades, mille ta saatis 6. mail, 18. mail, 19. mail, 28. mail, 13. juunil, 18. juunil, 22. juulil, 6. augustil, 2. septembril ja 18. oktoobril 2010. aastal ning 9. aprillil ja 14. aprillil 2011. aastal. Peale nende avalduste saatis PCC mitu asjassepuutuvat infokildu, peamiselt ajaleheartikleid ja muud teavet, millest suurem osa oli avalik.
(10)
Ka anonüümsed isikud I ja II (kes esitasid samuti oma seisukohad menetluse algatamise otsuse kohta ja taotlesid konfidentsiaalsust seoses oma isikuga) jagasid veel teavet oma 21. septembri 2010. aasta ning 22. veebruari, 28. veebruari, 26. juuli ja 28. oktoobri 2011. aasta kirjades.
(11)
Komisjon edastas Rumeeniale põhjendustes (9) ja (10) nimetatud seisukohad, mis sisaldasid uut teavet ja väiteid ning olid kõnealuse menetlusega seotud, oma 25. juuni, 2. augusti, 9. septembri, 22. septembri ja 20. oktoobri 2010. aasta ning 23. novembri 2011. aasta kirjadega.
(12)
Rumeenia vastas täiendavatele seisukohtadele oma 30. juuli, 2. septembri, 12. oktoobri, 26. oktoobri ja 23. novembri 2010. aasta ja 7. detsembri 2011. aasta kirjades. Samuti esitati lisateavet 29. märtsi, 14. aprilli, 27. juuli, 9. septembri ja 21. septembri 2011. aasta kirjades.
(13)
Pärast menetluse algatamise otsust toimus Brüsselis mitu kohtumist komisjoni talituste ja Rumeenia ametivõimude vahel: 30. juunil ja 15. juulil 2010 ning 19. mail ja 12. septembril 2011. Komisjoni talitused kohtusid korduvalt ka kaebuse esitaja, PCC, esindajatega.
(14)
Rumeenia ametivõimud võtsid oma 22. juuni 2011. aasta kirjaga tagasi 17. juuli 2009. aasta teatise 424 miljoni euro suurusele laenule riigigarantii andmise kohta. Samuti andsid nad komisjonile teada, et võla omakapitaliks muutmist käsitlev teatis jäi kehtima.
(15)
10. augustil 2011 kiitis Rumeenia valitsus heaks memorandumi, mille kohaselt pidid majanduse, kaubanduse ja ettevõtluskeskkonna ministeeriumi, AVASi (5) ja Oltchimi esindajad võtma vastu eraõigusliku konventsiooni AVASi ja Oltchimi vahel, millega ettevõtja tunnistaks alates 1. jaanuarist 2007 avaliku sektori võlalt kogunevaid intresse.
(16)
Oma 9. septembri 2011. aasta kirjaga teatasid Rumeenia ametivõimud, et Oltchim ja AVAS kavatsevad sõlmida eelnimetatud eraõigusliku konventsiooni ja AVAS muudab selle alusel kogunenud intressid koos põhivõlaga samuti omakapitaliks.
(17)
Oma 21. oktoobri 2011. aasta kirjaga andis Rumeenia peaminister Emil Boc teada Rumeenia valitsuse kindlast plaanist Oltchim täielikult erastada, kaasa arvatud kogu riigiasutustele pärast võla omakapitaliks muutmist kogunev osalus. Erastamisteade oli kavas väljastada 2012. aasta märtsi lõpus ja erastamine lõpule viia 2012. aasta mai lõpuks. Oma 16. veebruari 2012. aasta kirjas kinnitas neid plaane ka Rumeenia uus peaminister Mihai-Răzvan Ungureanu.
(18)
Rumeenia esitas täiendavad selgitused ja teabe 12. oktoobri ja 23. detsembri 2011. aasta kirjades.
(19)
Põhjendustes 17 ja 18 nimetatud kirjadest on näha, et Rumeenia muutis esimese meetme kohta saadetud teatist selles osas, et riigiasutustele võlgnetava 538 miljoni uue Rumeenia leu suuruse summa muutmisele omakapitaliks pidi järgnema Oltchimis omandatud osaluse erastamine, ja võla omakapitaliks muutmist tuleb vaadelda hilisema erastamise valguses.
II. TAUST
II.1. Ettevõtja
(20)
Oltchim on suur Rumeenia naftakeemiaettevõtja, mis toodab polüvinüülkloriidi (PVC), naatriumhüdroksiidi, kloori, dioktüülftalaati ja polüeeterpolüoole. Ettevõtja põhitoode on PVC (praegu umbes 37,5 % kogutoodangust) ja selle turuosa ELis oli 2008. aastal 2,1 % (6). Oltchim on Rumeenia ja kogu Kagu-Euroopa üks suurimaid naftakeemiaettevõtjaid, mis toodab 78 liiki 40 baas-keemiatootest. Ettevõtja ekspordib umbes 80 % toodangust Euroopasse ja mujale.
(21)
Oltchim on peamine tööstusvaldkonna tööandja Rumeenia Vâlcea piirkonnas, mis saab ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti a kohaselt abi. 15. oktoobril 2011 töötas seal 3 470 inimest (7). Praeguse raske finantsseisundi tõttu koondas ettevõtja 2011. aasta detsembris ajutiselt 1 000 töötajat ja 2012. aasta jaanuaris veel 993 töötajat (8).
(22)
Ettevõtja alustas tegevust 1966. aastal, reorganiseeriti 1990. aastal ja läks Rumeenia börsile 1997. aastal. Rumeenia riigile (praegu majandusministeeriumi kaudu) kuulub ettevõtjas 54,8 % suurune kontrolliv osalus. Peamine vähemusaktsionär (18,31 %) on PCC, kes on käesolevas menetluses kaebuse esitaja ja kellele kuulub ka ettevõtja Rokita SA, mis on Oltchimi Poola konkurent. Oltchimi ülejäänud aktsiad kuuluvad ettevõtjale Nachbar Services Ltd (14,02 %), erinevatele üksikisikutele (11,04 %) ja muudele juriidilistele isikutele (1,81 %).
II.2. Sündmused, mis leidsid aset enne Rumeenia ühinemist ELiga
II.2.1 Võlgnevuse tekkimine riigiasutustele
(23)
Aastatel 1992-2008 investeeris Oltchim oma tootmisliini moderniseerimisse kokku ligikaudu 371 miljonit eurot (millest 118,8 miljonit eurot investeeriti aastatel 2007-2008). Osa jaoks neist investeeringuist sõlmis Oltchim ajavahemikul 1995-2000 12 kommertslaenu lepingut koguväärtusega umbes 171 miljonit Saksa marka ja 60 miljonit USA dollarit. Laenudele oli rahandusministeerium väljastanud riigigarantiid.
(24)
Kuna Oltchim ei suutnud laene tagasi maksta, nõudsid pangad alates 1999. aasta novembrist riigigarantiide kasutamist.
(25)
Aastatel 1999-2002 tegigi rahandusministeerium nimetatud garantiide alusel makseid. Ta nõudis aastatel 1999-2002 käiku lastud riigigarantiide alusel makstud summadelt märgatava suurusega intresse ja viivist, mis ulatusid 0,15-0,3 %st päevas 54-110 %ni aastas (9).
(26)
2002. aasta juuniks oli Oltchimi riigigarantiide, intresside ja viivisega seotud võlg rahandusministeeriumi ees 303 miljonit uut Rumeenia leud (umbes 72 miljonit eurot). Samal kuul andis rahandusministeerium selle summa üle Rumeenia riigile võlgnetavate summade tagasinõudmisega tegelevale ametile AVAS (10) ning võla väärtuse säilitamiseks hüperinflatsiooni tingimustes konsolideeriti see USA dollarites - 91 miljonit dollarit.
(27)
Rumeenia valitsuse erakorralise määruse nr 51/1998 kohaselt ei olnud AVASil volitusi nõuda talle võlgnikettevõtjatelt inkasseerimiseks antud riigile võlgnetavate summade pealt intresse ja viivist.
II.2.2 Võla muutmine omakapitaliks 2003. aastal
(28)
Esimene Oltchimi erastamise katse toimus 2001. aastal, kui AVAS pidas ettevõtjaga Exall Resources läbirääkimisi ja sõlmis lepingu riigi osaluse müümise kohta Oltchimis. Müügileping tühistati, kuna ostja ei suutnud täita oma maksekohustusi ega tagada tehnoloogia ja keskkonnaga seotud investeeringute tegemist ettevõtjasse.
(29)
Teine Oltchimi erastamise katse tehti 2003. aasta oktoobris, kui Rumeenia erastamisagentuur APAPS avaldas teatise riigi osaluse müügi kohta Oltchimis. Võimalikele investoritele teatati, et võlg riigiasutustele muudetakse omakapitaliks eesmärgiga parandada ettevõtja atraktiivsust võimalike investorite silmis.
(30)
Kui aga üks võimalik investor (Rompetrol) ja vähemusaktsionärid võla omakapitaliks muutmise 2003. aastal Rumeenia kohtutes vaidlustasid, tühistati erastamispakkumine 2003. aasta novembri alguses. Sellele vaatamata muudeti AVASi 95 miljoni USA dollari ehk 322 miljoni uue Rumeenia leu suurune võlg (st AVASile üle antud 91 miljoni USA dollari suurune nõue koos rahandusministeeriumi täiendavatest maksetest riigigarantiide alusel tulenenud nõuded, mis anti AVASile üle 2002. aasta juunist alates) 2003. aasta novembris Oltchimi aktsionäride üldkoosoleku (kus enamus hääleõigustest kuulusid riigi esindajatele) otsusega omakapitaliks. Nii suurenes avaliku sektori osalus Oltchimis 53,26 %lt 95,73 %le.
(31)
2005. aasta novembris tühistas Vâlcea kaubanduskohus Oltchimi aktsionäride üldkoosoleku otsuse võla omakapitaliks muutmise kohta, sest muutmisega seoses ei antud vähemusaktsionäridele võimalust kapitali suurendamises osaleda.
(32)
2006. aasta juunis andis Rumeenia valitsus välja erakorralise määruse (11), millega pandi riigi esindajatele Oltchimi aktsionäride üldkoosolekul kohustus hääletada esimese võla omakapitaliks muutmise tühistanud kohtuotsuse edasikaebamise vastu ja võtta vajalikke meetmeid, et omakapital võlaks tagasi muuta. Kohtuotsus võla omakapitaliks muutmise tühistamise kohta muutus lõplikuks 2006. aasta augustis. Aktsiakapitali tegelik vähendamine toimus 2007. aasta novembris. Võla omakapitaliks muutmise tühistamisest tulenev võlg kanti taas raamatupidamisse endises suuruses - 95 miljonit USA dollarit ehk 317 miljonit uut Rumeenia leud.
II.2.3 Võla suurenemine
(33)
Pärast võlaga seotud nõude esimest üleandmist AVASile 2002. aasta juunis tegi rahandusministeerium kuni 2006. aasta detsembrini endiselt makseid 1999. aasta novembris käiku lastud riigigarantiide alusel. Ajavahemikul 2003-2006, kui 2003. aastal toimunud võla muutmine omakapitaliks oli endiselt jõus, kasvas rahandusministeeriumi riigigarantiide alusel tehtud lisamaksete kogusumma 191 miljoni uue Rumeenia leuni. Kohaldades 2002. aasta juunis rahandusministeeriumi ja AVASi vahel sõlmitud konventsiooni riigile võlgu olevate ettevõtjatega seotud nõuete üleandmise kohta, andis rahandusministeerium AVASile ositi üle ka hiljem riigigarantiide alusel tehtud maksetest tulenevad nõuded vastavalt maksete tegemisele. AVAS konsolideeris ka need nõuded USA dollarites; 2006. aastal oli nende kogusumma 60 miljonit USA dollarit.
(34)
Seega oli Oltchimi koguvõlg AVASile 1. jaanuaril 2007, mil Rumeenia ühines Euroopa Liiduga, 60 miljonit USA dollarit (12).
II.3. Sündmused, mis leidsid aset pärast Rumeenia ühinemist ELiga
II.3.1 Võla muutumine
(35)
Alates 1. jaanuarist 2007 on kõiki väliste laenudega seotud makseid teinud Oltchim. Rahandusministeerium asjaomaste riigigarantiide alusel enam makseid ei teinud.
(36)
2007. aasta novembris kanti 95 miljoni USA dollari suurune summa omakapitalist koos 60 miljoni USA dollari suuruse osamaksete kogusummaga taas võlana Oltchimi raamatupidamisse; seega oli ettevõtja võlg siis riigi ees 155 miljonit USA dollarit (508 miljonit uut Rumeenia leud). Need 155 miljonit dollarit on Oltchimi raamatupidamises kajastatud uutes Rumeenia leudes (st 508 miljonit leud). Sellest ajast saati on see USA dollarites nomineeritud võlg Oltchimi raamatupidamises uutes Rumeenia leudes ja püsinud muutumatuna, sest igas aruandes kajastas ettevõtja seda bilansis ajaloolise väärtusega (13), mis oli alati suurem kui bilansipäevaväärtus, sest uue Rumeenia leu väärtus USA dollari suhtes aja jooksul suurenes.
(37)
Valitsuse erakorralise määruse nr 45/2006 (edaspidi „VEM nr 45/2006”) artikli 2 lõike 2 alusel nõudis AVAS erandina VEMiga nr 51/1998 (vt põhjendus (27)) kehtestatud üldreeglist 2007. aastal 29,9 miljoni uue Rumeenia leu suurust intressi (ühe aasta LIBOR (14) USA dollarites hoiuste jaoks) Oltchimi võlalt, millega seotud nõuded rahandusministeerium AVASile 2003. aasta võla omakapitaliks muutmise kokkuleppe alusel aastatel 2003-2006 üle andis.
(38)
Sellest tulenevalt oli 2007. aasta novembris Oltchimi võlg AVASile 155 miljonit USA dollarit (508 miljonit uut Rumeenia leud) ja 29 miljonit uut Rumeenia leud ehk kokku 538 miljonit uut Rumeenia leud. Edaspidi viidatakse käesolevas otsuses võlale uutes Rumeenia leudes, sest ka teatises võla omakapitaliks muutmise kohta kasutatakse seda vääringut.
II.3.2 Teine võla muutmine omakapitaliks
(39)
2007. aasta jaanuaris võttis Rumeenia parlament vastu seaduse nr 30/2007, millega kiitis heaks VEMi nr 45/2006, andes nii AVASile volitused tühistada esimene võla omakapitaliks muutmine ja korraldada teine, mille puhul arvestatakse ka vähemusaktsionäride eesõigusega.
(40)
Teisele võla omakapitaliks muutmisele oli vastu uus peamine vähemusaktsionär PCC, kes keeldus selles osalemast.
(41)
PCC oli omandatud 1,2 %lise ehk 7,5 miljoni euro suuruse osaluse Oltchimis 2007. aasta mais, st pärast seda, kui riikliku kohtu otsus tühistada esimene võla muutmine omakapitaliks muutus lõplikuks, sest ei Oltchim ega Rumeenia ametivõimud seda edasi ei kaevanud. Kui võla muutmine omakapitaliks ettevõtja raamatupidamises tühistati, suurenes PCC osalus 1,2 %lt 12 %ni (15).
(42)
2008. aasta aprillis esitas PCC Euroopa Komisjonile kaebuse, väites, et võla omakapitaliks muutmine on siseturuga kokkusobimatu riigiabi (vt põhjendus 2).
(43)
Rumeenia ametivõimud otsustasid küsida enne teist võla omakapitaliks muutmist komisjonilt riigiabiluba, et mitte minna vastuollu ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikega 3, ja andsid komisjonile sellest meetmest teada.
II.4. Oltchimi praegune olukord
(44)
Rumeenia ametivõimud väidavad, et pärast 2003. aastal toimunud laenu omakapitaliks muutmise tühistamist 2006. aastal püüdsid nad ettevõtjat koos võlaga uuesti erastada aastatel 2006 ja 2008. Rumeenia ametivõimude sõnul ei olnud ükski investor sellistel tingimustel ostmisest huvitatud.
(45)
Rumeenia ametivõimud väitsid ka, et ettevõtjat on alates 2008. aastast kimbutanud järgmised probleemid: i) ettevõtja põhitarnija Arpechim lõpetas peamiste toorainete tarned, ii) märkimisväärse võla taastamine ettevõtja raamatupidamises pärast 2003. aastal toimunud võla omakapitaliks muutmise tühistamist 2007. aasta novembris vähendas ettevõtja vara puhasväärtust, iii) ettevõtja kapitalipuudus, mis oli seotud ka võla omakapitaliks muutmise tühistamisega, ning iv) ülemaailmse finants- ja majanduskriisi mõju.
(46)
Majandusaastal 2008 oli Oltchimi tegevuskahjum 71 miljonit uut Rumeenia leud (17 miljonit eurot), puhaskahjum 226 miljonit uut Rumeenia leud (54 miljonit eurot) ja akumuleeritud kahjum 1,367 miljardit uut Rumeenia leud (325 miljonit eurot). Pärast peamise etüleenitarnija Arpechimi sulgemist 2008. aasta novembris tegutses ettevõtja 45 %lise võimsusega ja umbes kolmandik personalist koondati ajutiselt.
(47)
2008. aasta lõpus anti seni AVASi käes olnud Oltchimi aktsiad üle majandusministeeriumile.
(48)
2009. aasta detsembris ostis Oltchim oma eelmise tarnija Arpechimi etüleenitootmispaigaldised [0]-[10] euro (16) eest ja maksis selle varude eest [10]-[20] miljonit eurot. Rumeenia ametivõimude sõnul kasutati soetamiseks klientide ettemakseid. Arpechim alustas oma tegevust uuesti 2011. aasta mais.
(49)
31. detsembri 2009. aasta seisuga oli Oltchimi aruannetes 2009. aasta tegevuskahjum 26 miljonit eurot (109 miljonit uut Rumeenia leud), puhaskahjum 52,4 miljonit eurot (220 miljonit uut Rumeenia leud), akumuleeritud kahjum 377 miljonit eurot (1,584 miljardit uut Rumeenia leud) ja omavahendeid -112 miljonit eurot (-469 miljonit uut Rumeenia leud).
(50)
31. detsembri 2010. aasta seisuga oli Oltchimi aruannetes kajastatud tegevuskasum 56 miljonit eurot, puhaskasum 32 miljonit eurot (220 miljonit uut Rumeenia leud) ja akumuleeritud kahjum 383 miljonit eurot. Tegevus- ja puhaskasum olid tingitud sellest, et [0]-[10] euro eest ostetud Arpechimi vara hinnati ümber [80]-[100] miljonile eurole ja erinevus kanti raamatupidamisse soodsast ostust saadud kasumina.
(51)
30. juuni 2011. aasta seisuga oli Oltchimi aruannetes (17) kuue kuu kahjum 7,4 miljonit eurot, puhaskahjum 17,4 miljonit eurot, akumuleeritud kahjum 401 miljonit eurot ja omavahendid -358 miljonit eurot (ilma võlata AVASile).
III. MENETLUSE ALGATAMISE OTSUS
(52)
15. septembril 2009 alustas komisjon ametlikku uurimist seoses kahe Oltchimile suunatud toetusmeetmega, millest Rumeenia andis teada 2009. aasta juulis:
-
meede 1: 538 miljoni uue Rumeenia leu (umbes 128 miljonit euro) suuruse võla muutmine omavahenditeks; ja
-
meede 2: aktsionäri garantii andmine 80 %le 424 miljoni euro suurusest kommertslaenust, mis võeti täiendavate moderniseerimisinvesteeringute tegemiseks (Rumeenia võttis teatise meetme 2 kohta tagasi oma 22. juuni 2011. aasta kirjaga).
(53)
Komisjon tundis huvi, kas vastupidi Rumeenia väidetele anti teadaantud abipaketiga ettevõtjale ikkagi lubamatu eelis ja kas see oli käsitletav ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt riigiabina.
(54)
Peale selle juhiti menetluse algatamise otsuses tähelepanu asjaolule, et kuna alates 1. jaanuarist 2007 ei olnud riik nõudnud tasumata võlalt intressi ega viivist, võib seda ehk samuti käsitleda riigiabina (meede 3).
(55)
Ka kahtles komisjon, kas meetmed on kooskõlas ELi toimimise lepingu ja asjakohaste riigiabi eeskirjadega, kui tegu on ikkagi riigiabiga.
IV. RUMEENIA SEISUKOHAD MENETLUSE ALGATAMISE OTSUSE KOHTA
(56)
Oma vastuses menetluse algatamise otsusele väitsid Rumeenia ametivõimud, et ükski neist kolmest meetmest ei ole riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, sest Rumeenia riigi tegevus oli kooskõlas turu põhimõtetega.
(57)
Eelkõige oli Rumeenia veendunud, et teatatud meetmed (võla muutmine omakapitaliks ja aktsionäri garantii) oleks taastanud Oltchimi kasumlikkuse, sest oleks lahendanud kapitalipuuduse probleemi ja andnud vajalikke vahendeid kasvustrateegia elluviimiseks. Lisaks rõhutas Rumeenia, et komisjon peab arvestama riigi kaksikrolli (aktsionär ja võlausaldaja) seoses Oltchimiga.
(58)
Samuti väitis Rumeenia, et meede 3 ei olnud riigiabi, sest riigi tegevus seoses varasema võla intresside ja viivise väljanõudmata jätmisega oli seotud selle kavandatud omakapitaliks muutmisega ning Rumeenia ametivõimud käitusid nii, nagu turu korraldaja oleks samasuguses olukorras teinud.
V. HUVITATUD ISIKUTE SEISUKOHAD
(59)
Menetluse algatamise otsusega seoses oli Vestolit oma 26. jaanuari 2010. aasta kirjas mures riigi toetuspaketi pärast, millest Rumeenia 2009. aasta juulis teada andis. Vestolit peab end Oltchimi konkurendiks, sest mõlemad toodavad PVCd. Vestoliti sõnul ei oleks ükski erainvestor toetanud investeerimisprogrammi, mis oli suunatud Arpechimi vananenud etüleenikäitise ostmisele ja moderniseerimisele.
(60)
Oma 21. jaanuari 2010. aasta kirjas väitis Ineos, et menetluse algatamise otsuses sisalduva teabe põhjal paistis Oltchim olevat raskustes ettevõtja, mistõttu ei oleks ükski erainvestor rakendanud selliseid toetusmeetmeid, nagu Rumeenia riik tegi. Ka juhtis Ineos tähelepanu sellele, et Euroopas on PVC tootmise võimsus turu jaoks liiga suur, mistõttu moonutab mis tahes abi ühele turul tegutsejatest konkurentsi märkimisväärselt.
(61)
Firebirdi 28. mai 2010. aasta seisukohad oli kahe eespool nimetatud huvitatud isiku seisukohtadega sarnased.
(62)
Oma 28. jaanuari 2010. aasta kirjaga esitas veel üks Oltchimi konkurent - anonüümne isik I - Vestoliti ja Ineosi omadega sarnased seisukohad. Ka tema rõhutas, et tegevusabi ei ole kooskõlas ELi toimimise lepinguga ja Oltchimi puhul ei näi olevat ka muid nõuetele vastavuse aluseid.
(63)
Oma 27. jaanuari 2010. aasta kirjas väitis anonüümne isik II, et kõik menetluse algatamise otsuses nimetatud toetusmeetmed on siseturuga kokkusobimatu abi. Samuti väitis anonüümne isik II, et:
(a)
Oltchimile ajavahemikul 1995-2000 antud riigigarantiid kehtisid ka Rumeenia ELiga ühinemise ajal, nimelt 31. oktoobrini 2009, ning seetõttu tuleb neid käsitleda ühinemise kuupäevast alates uue abina;
(b)
Oltchimi probleemid pärast 1999. aasta novembrit, mil lasti käiku riigigarantiid, on tingitud ettevõtja struktuursetest probleemidest (halb juhtimine, valed äristrateegiavalikud, tulemusliku ümberkorraldamise tegemata jätmine);
(c)
Arpechimi omandamine ei ole Oltchimi ärihuvide seisukohalt kasulik, sest see ei tooda tulevikus kasumit;
(d)
rahandusministeeriumi maksed riigigarantiide alusel 2002. aasta juunist 2006. aasta detsembrini näitasid, et Oltchim oli kogu selle aja raskustes;
(e)
Rumeenia üritas ettevõtjat tõeliselt erastada ainult üks kord - 2001. aastal - ja järgnevad erastamiskatsed aastatel 2003 ja 2006 olid ainult viis riigivõla intresside ja viivise väljanõudmata jätmiseks;
(f)
abipaketi aluseks olnud äriplaan, millest anti teada 2009. aasta juulis, ei ole tõsiseltvõetav, eriti selle tundlikkuse analüüsi ja eeldatava investeeringutasuvuse osad;
(g)
riik oleks saanud sellise suure investeerimisprogrammi toetamisest suurt kahju, sest Oltchimi erastamisest loodetud kasum ei oleks katnud toetusmeetmete kulusid;
(h)
arvestades asjaolu, et teatatud meetmed olid riigiabi, oleks Rumeenia pidanud kavandama Oltchimi ümberkorraldamise, millega seoses oleks saanud hinnata abi nõuetekohasust päästmise ja ümberkorraldamise suuniste alusel (18).
(64)
Hiljem menetluse käigus juhtis PCC komisjoni tähelepanu ka asjaolule, et 2010. aasta juunis oli Rumeenia keskkonnakaitseamet Oltchimile määranud 14,34 miljoni euro suuruse keskkonnatrahvi, kuna ettevõtja viivitas 2009. aasta CO2-kvootide tagastamisega (19). PCC arvates tähendas trahvi võimalik väljanõudmata jätmine täiendavat riigiabi. Ka Firebirdi 8. juuli 2010. aasta kirjas tõstatati keskkonnatrahvi küsimus.
(65)
2010. ja 2011. aasta oktoobris informeeris PCC komisjoni ka sellest, et riigile kuuluval elektriettevõtjal SC Electrica SA (edaspidi „Electrica”) ja teistel riigi omandis olevatel võlausaldajatel (soolalahuse ja lubjakivi tootja Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea ja tööstusliku auru tootja SC CET Govora SA) on Oltchimi vastu olulisi ümberajastatud nõudeid.
VI. RUMEENIA SEISUKOHAD SEOSES HUVITATUD ISIKUTE MÄRKUSTEGA
(66)
Oma 8. aprilli 2010. aasta vastuses huvitatud isikute seisukohtade kohta viitab Rumeenia paljuski esitatud teatisele ja oma varasematele seisukohtadele menetluse algatamise otsuse kohta.
(67)
Täpsemalt väitis Rumeenia, et vastupidi ühe kolmanda isiku väidetele hõlmas Arpechimi naftakeemiatootmise varade omandamine ja moderniseerimine vajalikku ümberkorraldamist, see oli hädavajalik ettevõtja pikaajalise elujõulisuse tagamiseks ning Oltchimi ja Arpechimi ühendtootmine peaks loodetavasti olema kasumlik.
(68)
Samuti kordas Rumeenia väidet, et Oltchimilt võlgade välja nõudmata jätmiseks võetud meetmed ei andnud ettevõtjale mingeid eeliseid. Rumeenia väitis ka, et kavatseb Oltchimi siiski erastada.
VII. RIIGIGARANTII (MEEDE 2) TEATISE TAGASIVÕTMINE
(69)
Vastavalt nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) (20) artiklile 8 võib liikmesriik pärast ametliku uurimismenetluse algatamist teatise tagasi võtta, kui komisjon ei ole veel teinud otsust teatatud meetme abi laadi kohta. Sellisel juhul lõpetab komisjon menetluse otsusega, millega kuulutatakse küsimus asjaolude muutumise tõttu ebaoluliseks.
(70)
Rumeenia ametivõimud võtsid tagasi riigigarantiiga (80 % ulatuses kuni 424 miljoni euro suurusest laenust) seotud teatise. Seega on komisjoni uurimine meetme 2 puhul muutunud ebaoluliseks.
VIII. RUMEENIA SEISUKOHAD PÄRAST MEETME 2 TEATISE TAGASIVÕTMIST
VIII.1. Meetme 1 muutmine - Rumeenia erastamiskavatsus
(71)
2011. aasta veebruaris paluti ELi ja Rahvusvahelise Valuutafondi (edaspidi „IMF”) ennetavat finantsabi majanduskasvu taastamiseks Rumeenias, mille puhul keskendutakse struktuurireformidele, eelarve jätkusuutlikkuse parandamisele ja majandusliku stabiilsuse tugevdamisele. 2011. aasta mais võttis nõukogu vastu otsuse (21) teha Rumeeniale kättesaadavaks keskmise tähtajaga ennetav finantsabi kuni 1,4 miljardi euro ulatuses. 2011. aasta märtsis kiitis IMF heaks uue ennetava reservkrediidi lepingu (22) Rumeeniaga. Selle lepingu alusel annab IMF Rumeeniale 3 090,6 miljoni SDRi (3,5 miljardi euro) suuruse rahalise abi järgmiseks kaheks aastaks. Rahastamise tingimusena peab Rumeenia saavutama mitu eelarvepuudujäägi vähendamise vahe-eesmärki, mis on kirjas Rumeenia ametivõimude esitatud eellepingus ja tehnilises vastastikuse mõistmise memorandumis (edaspidi „TVMM”). TVMMi vahe-eesmärkide seas on muu hulgas maksevõlgnevuste ja riigi omanduses ettevõtjate kahjumi vähendamine. 2. detsembri 2011. aasta eellepingus ja TVMMis (23) lubas Rumeenia avaldada Oltchimi erastamise kutse 2012. aasta aprilli lõpuks.
(72)
Sellele järgnes 2011. aastal mitu Rumeenia ametivõimude avaldust Rumeenia valitsuse kavatsuse kohta Oltchim erastada.
(73)
Rumeenia teavitas kavatsusest Oltchim erastada ka komisjoni. Täpsemalt teatas Rumeenia peaminister Emil Boc oma 21. oktoobri 2011. aasta kirjas asepresident Joaquín Almuniale, et Rumeenia kavatseb Oltchimi täielikult erastada (sh omakapitaliks muudetava võla osa) 2012. aasta maiks. Pärast uue valitsuse ametisse asumist 9. veebruaril 2012 kinnitas ka Rumeenia uus peaminister Mihai-Razvan Ungureanu neid plaane oma 16. veebruari 2012. aasta kirjas.
(74)
Eelarvepiirangute tõttu ei kavatse Rumeenia enam Oltchimi aktsionäriks jääda ega rahastada vajalikke investeeringud riigigarantii kaudu, vaid tahab oma osaluse Oltchimis maha müüa.
VIII.2. Sündmuste kulg seoses meetmega 3 - intressikokkulepe
(75)
Oma 9. septembri 2011. aasta kirjaga teatasid Rumeenia ametivõimud komisjonile, et kavatsevad alates 1. jaanuarist 2007 nõuda AVASile võlgnetavalt summalt (538 miljonit uut Rumeenia leud) intressi. Rumeenia selgitas ka, et see toimuks AVASi ja Oltchimi vahelise võla omakapitaliks muutmise lepinguga, milles ettevõtja nõustuks maksmisele kuuluvate intressidega. Samas kirjas väitsid Rumeenia ametivõimud, et ka sel viisil tekkinud intressid muudetakse koos põhivõlaga omakapitaliks, nagu teatatud meetme 1 puhul.
(76)
23. detsembri 2011. aasta kirjaga saatsid Rumeenia ametiasutused koopia AVASi ja Oltchimi vahel 22. detsembril 2011 sõlmitud eraõiguslikust lepingust, milles ettevõtja tunnistas, et riigile võlgnetavalt summalt ajavahemikul 1. jaanuar 2007 kuni 31. detsember 2011 kogunenud intress on 511 miljonit uut Rumeenia leud. Rumeenia ametivõimud selgitasid, et tegemist on liitintressiga, mille arvutamisel kasutati kõrgeimat viivisintressi, mida kommertspangad nõudsid asjaomastel ajavahemikel ettevõtjale antud laenudelt alates 1. jaanuarist 2007, ning kehtivaid komisjoni viiteintressi- ja diskontomäärasid. Selle tulemusena saadi AVASi võla jaoks järgmised intressimäärad ja kogunenud intressisummad:
Tabel 1
Ajavahemiku 2007-2011 eest AVASi poolt nõutava intressi jaotus
2007
2008
2009
2010
2011
Kohaldatav intressimäär
1.1-30.6 - 11,17 %
1.7-31.12 - 10,24 %
14,86 %
18,85 %
14,00 %
13,22 %
Intressisumma (ümardatud, miljonites uutes Rumeenia leudes)
58
87
129
114
123
Koguintress AVASile tasumata võlalt alates aastast 2007: 511 miljonit uut Rumeenia leud
(77)
Samas kirjas väitsid Rumeenia ametivõimud ka seda, et ettevalmistused 538 miljoni uue Rumeenia leu suuruse võla ja sellelt kogunenud intresside omakapitaliks muutmiseks algavad nii, et peetakse kinni kavandatud erastamise ajakavast.
VIII.3. Rumeenia väited erastamiskavatsuse kohta
(78)
Nagu eespool selgitatud, võtsid Rumeenia ametivõimud teatise meetme 2 kohta tagasi (vt jagu VII). Pärast riigigarantiiga seotud teatise tagasivõtmist väitsid Rumeenia ametivõimud, et meede 1 ehk 538 miljoni uue Rumeenia leu suuruse võla AVASi ees ja sellelt ajavahemikul 1. jaanuar 2007 kuni 31. detsember 2011 kogunenud 511 miljoni uue Rumeenia leu suuruse intressisumma muutmine omakapitaliks ei ole riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. Rumeenia väitis, et meede on siseturuga kooskõlas ning ei annaks sellisel kujul Oltchimile eelist. Täpsemalt väitsid Rumeenia ametivõimud, et võlausaldajale AVAS oli võla väljanõudmise asemel parem kogu võlg omakapitaliks muuta ja oma osalus ettevõtjas seejärel kiiresti maha müüa, sest võla omakapitaliks muutmise tulemusena saadav AVASi osalus oli suurem kui summa, mille AVAS oleks saanud ettevõtja likvideerimise tulemusena.
(79)
Tõendamaks, et riigi jaoks oli kõige tulusam muuta võlg omakapitaliks ja aktsiad pakkidena kiiresti maha müüa, esitasid Rumeenia ametivõimud nõustamisettevõtja Raiffeisen Capital & Investment SA sellekohase aruande (edaspidi „nõustamisaruanne”).
(80)
Nõustamisaruandes vaadeldakse AVASi nõude väärtust ühelt poolt likvideerimise korral ning teiselt poolt võla omakapitaliks muutmise ja erastamise korral.
(81)
Likvideerimise hindamisel tugineti kahele likvideerimisaruandele: 2011. aasta veebruari likvideerimisaruanne, mille oli koostanud Raiffeisen ise, ja sõltumatu nõustamisettevõtja Romcontrol SA Bukarest 2011. aasta märtsis koostatud likvideerimisaruanne. Võla omakapitaliks muutmise ja erastamise tulemust riigi jaoks hinnati ettevõtte väärtuse meetodil, mis on üks olulisim ettevõtte väärtuse hindamise meetod. (Kasutatud metoodika täpsem kirjeldus ja hindamistulemused ning komisjoni analüüs on esitatud IX.3.3. peatükis.)
(82)
Aruandest järeldub, et kogu võla muutmine omakapitaliks võimaldaks ettevõtja sujuvamat ja kiiremat erastamist ning sellest saadav rahaline kasu oleks AVASi jaoks likvideerimise tulemusega võrreldes suurem.
IX. HINDAMINE
IX.1. Üldist
(83)
Et teha kindlaks, kas uuritavad meetmed on riigiabi, peab komisjon hindama, kas need vastavad ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud tingimustele. Seal on kirjas nii: „Kui aluslepingutes ei ole sätestatud teisiti, on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.”
(84)
Komisjon märgib, et võttes arvesse meetme 2 kohta esitatud teatise tagasivõtmist (vt jagu VII), hinnatakse alljärgnevalt ainult meetmeid 1 ja 3. Meedet 1 on muudetud, sest Rumeenia sidus Oltchimi võla omakapitaliks muutmise ettevõtja erastamisega. Muudetud meetme hindamisel eeldatakse seega, et AVASi osalus omakapitalis pärast võla omakapitaliks muutmist müüakse kohe erainvestorile õiglase, avatud ja läbipaistva menetluse käigus, mille eesmärk on võimalikult suur tulu AVASi jaoks.
(85)
Komisjon leiab, et küsimust, kas võlausaldaja AVAS lõi Oltchimile lubamatu eelise sellega, kuidas ta käsitles ettevõtja võlga talle pärast 1. jaanuari 2007, tuleb hinnata, võttes arvesse VEMi nr 51/1998 (vt põhjendus (27)) ja seadust nr 30/2007, millega kästakse AVASi võlg uuesti omakapitaliks muuta, teatist komisjonile võla omakapitaliks muutmise kohta (menetluse algatamise otsuses meede 1) ja meetme 1 muutmist komisjoni kahtluste ning ELi ja IMFi programmist tulenevate kitsenduste tõttu.
(86)
Komisjon märgib, et Rumeenia ametivõimude 21. oktoobri 2011. aasta kirjas ja peaminister Ungureanu 16. veebruari 2012. aasta kirjas märgitud kavatsus ettevõtja 2012. aasta mai lõpuks täielikult erastada on meetme 1 lahutamatu osa.
(87)
Seoses keskkonnatrahviga ning Oltchimi võlgadega ettevõtjatele Electrica SA, Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea ja SC CET Govora SA märgib komisjon, et neid väidetavaid meetmeid menetluse algatamise otsuses ei käsitletud. Seega ei saa neid käsitleda ka käesolevas otsuses. Komisjon teavitab kaebuse esitajat edasistest nende väidetega seotud toimingutest määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 10 alusel.
IX.2. Komisjoni pädevus enne ELiga ühinemist
(88)
Nagu öeldud jaos V, väitis anonüümne isik II, et osa Oltchimile ajavahemikul 1995-2000 antud riigigarantiisid kehtisid ka Rumeenia ELiga ühinemise ajal, nimelt 31. oktoobrini 2009, mistõttu tuleb neid käsitleda ühinemise kuupäevast alates uue abina. Seega peab komisjon hindama selle väite paikapidavust ja võimalikku mõju teadaantud meetme hindamisele.
(89)
Üldiselt kohaldatakse ELi toimimise lepingu artikli 107 lõiget 1 üksnes ühinemise kuupäevast alates. Erandiks on aga meetmed, mis kehtestati enne ühinemist ja mida kohaldatakse ka pärast seda. Vastavalt 2005. aasta aktile Rumeenia ühinemise kohta ELiga (24) tuleb Rumeenias enne ühinemiskuupäeva kehtestatud meetmeid, mis on kohaldatavad ka pärast ühinemist (1. jaanuaril 2007), mis võivad olla riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses ja mis ei ole määruse (EÜ) nr 659/1999 (25) tähenduses olemasolev abi, käsitleda ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 kohaldamise seisukohast ühinemise kuupäevast alates võimaliku uue abina.
(90)
Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ELiga ühinemise akti (26) V lisa teise punkti alapunktis 2.1, mille aluseks on sama ühinemisakti artikkel 22, on sätestatud, et „kõiki pärast ühinemiskuupäeva veel rakendatavaid meetmeid, mis kujutavad endast riigiabi ega vasta eespool kirjeldatud tingimustele, peetakse ühinemise järel uueks abiks EÜ asutamislepingu artikli 88 lõike 3 kohaldamisel.”
(91)
Seega hõlmab eelnimetatud säte enne ühinemiskuupäeva (1. jaanuari 2007) kehtestatud meetmeid, mida kohaldatakse ka pärast kõnealust kuupäeva. Fraasi „pärast ühinemiskuupäeva veel rakendatavaid” on mitmes komisjoni otsuses (27) määratletud kavade ja üksikmeetmetena, mis on ajaliselt piiramata või mille puhul ei ole riigi täpne vastutus täpselt piiritletud - teisisõnu, juhtumitena, mille puhul riigi vastutuse suurus ei ole ühinemise kuupäeval veel täpselt teada. Eespool esitatud kaalutlusi silmas pidades tuleb kindlaks teha, kas ajavahemikul 1995-2000 Oltchimi jaoks välja antud riigigarantiid olid pärast ühinemiskuupäeva veel rakendatavad eespool nimetatud praktika tähenduses. Selleks tuleb kontrollida, kas riigigarantiid ei olnud ajaliselt piiratud või riigi kohustuse täpne suurus ei olnud enne ühinemiskuupäeva teada.
(92)
Olles läbi vaadanud tingimused, mille kohaselt kõnealused riigigarantiid olid välja antud, märgib komisjon, et need olid eraldiseisvad ühekordsed üksikmeetmed, millega riik toetas ettevõtjat määratletud summades laenude võtmisel määratletud perioodiks. Garantiide kehtivuse lõppkuupäev määrati kindlaks nende väljaandmisel, sest garantiides oli kehtivusaja lõpuks märgitud asjaomaste laenude lõppkuupäevad, mis olid täpselt määratletud. Hiljem kehtivusaega ei muudetud. Seetõttu oli nende kehtivus ühinemise ajal piiratud ja kehtestatud enne ühinemiskuupäeva, laenulepingu sõlmimise ajal. Seega peab komisjon märkima, et esimene tingimus, mille alusel see meede kvalifitseeruks ühinemiskuupäevast alates uueks abiks - nimelt ajalise piirangu puudumine ühinemise ajal - ei ole kõnealusel juhul täidetud.
(93)
Teiseks oli riigi vastutuse ülemmäär garantiide andmise ajal piiratud, sest vastutus hõlmas ainult konkreetseid laene, mille jaoks garantiid anti. Seetõttu tuleb järeldada, et ka tingimus, et need oleks „pärast ühinemiskuupäeva veel [rakendatavad]” - nimelt et riigi vastutuse täpne suurus pärast ühinemiskuupäeva ei ole teada -, ei ole täidetud.
(94)
Lisaks märgib komisjon, et riigigarantiid võeti kasutusele juba enne ühinemiskuupäeva. Garantiide kasutuselevõtu kuupäevast alates muutus riik vastutavaks nende abiga võetud laenude tasumata summade tagasimaksmise eest; nii võttis riik ettevõtja asjaomased laenukohustused endale, saades seega Oltchimi võlausaldajaks garantiide alusel makstud summade ulatuses. Nagu näha II.2 jaotisest, tehti garantiide alusel makseid 2006. aastani. Pärast ühinemiskuupäeva enam makseid ei tehtud, sest Oltchim suutis laenude veel maksmata osa ise teenindada.
(95)
Sellepärast võib järeldada, et Oltchimile ajavahemikul 1995-2000 antud riigigarantiisid ei saa käsitleda uue abina 2005. aasta Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ELiga ühinemise akti V lisa teise punkti alapunktis 2.1 määratletud tähenduses.
IX.3. Riigiabi olemasolu - eelis
IX.3.1 Võrdlus erasektorist pärit võlausaldajaga
(96)
Rumeenia väidab, et teadaantud meede - 1 049 miljoni uue Rumeenia leu suuruse võla omakapitaliks muutmine eesmärgiga müüa sellest tulenev riigi osalus 2012. aasta mai lõpuks - ei anna ettevõtjale mingit lubamatut eelist, sest iga eravõlausaldaja oleks AVASi olukorras kasutanud võla sissenõudmiseks ettevõtja likvideerimise asemel sama meetodit põhjusel, et see on AVASi jaoks rahaliselt tasuvam.
(97)
Et teha kindlaks, kas teatatud meede annab Oltchimile lubamatu eelise, peaks komisjon hindama, kas avaliku sektori võlausaldaja AVAS tegeles võla kättesaamisega sama hoolsalt, kui seda oleks teinud eraõiguslik võlausaldaja, kes soovib saada talle võlgnetavatest summadest tagasi nii palju või võimalik (28). Selleks võetakse arvesse asjaolu, et riigi nõuete üleandmine AVASile tähendas seda, et võla väljanõudmisega hakkas tegelema asutus, kellel ei olnud asjaomase ettevõtjaga muud suhet kui võlgniku ja võlausaldaja oma. Hindamisel ei jäeta tähelepanuta ka asjaolu, et majandusministeerium on Oltchimi avalik-õiguslik aktsionär, ja seda, et tal ei ole mingit rolli võla väljanõudmises, mis on usaldatud võlausaldajale AVAS. Komisjon märgib siiski, et jõudmaks arusaamisele, kas kavandatud võla omakapitaliks muutmine, millele järgneb erastamine, on riigile rahaliselt kasulikum kui ettevõtja täielik likvideerimine, tuleb hinnata ka kavandatud võla omakapitaliks muutmise ja erastamise mõju olemasolevale aktsionärile ehk majandusministeeriumile.
IX.3.2 Riigile võlgnetavate summade kättesaamine - meetme 3 hindamine
(98)
Menetluse algatamise otsuses leidis komisjon, et riigiabi võis olla ka see, et riik ei nõudnud pärast ELiga ühinemist Oltchimilt riigile võlgnetud summadelt intressi ega viivist. See võlgnevus riigile tekkis riigigarantiide kasutusele võtmisest (vt kirjeldus põhjendustes 23-27 ja riigigarantiide hindamine põhjendustes 88-95). Menetluse algatamise otsuses leidis komisjon, et intressi või võla väljanõudmata jätmine andis Oltchimile eelise, sest ettevõtja sai nii tasuta kapitali.
(99)
Et hinnata, kas Rumeenia käitus riigigarantiide käikulaskmisest tuleneva võlgnevusega seoses nagu eraõiguslik võlausaldaja, on vaja hinnata Rumeenia riigi käitumist alates 2007. aastast kuni praeguseni, arvestades Rumeenia ametivõimudele kättesaadavat teavet.
(100)
Kõigepealt märgib komisjon, et intresside ja viivise nõudmata jätmine alates 2007. aastast kuni meetme 1 teatise muutmiseni oli tingitud VEMist nr 51/1998 (vt põhjendus (27)). Samuti tuleb arvesse võtta seadust nr 30/2007, milles kohustati AVASi võlga taas omakapitaliks muutma. Sel ajal mõtlesid Rumeenia ametivõimud pigem Oltchimi tegevuse jätkamisele ja täiendavatele investeeringutele, mitte selle likvideerimisele.
(101)
Seetõttu peab komisjon kõigepealt kindlaks tegema, kas Rumeenia käitus nagu erainvestor, kui otsustas 2007. aastal võla omakapitaliks muuta selle asemel, et võlg välja nõuda ja/või ettevõtja likvideerida. Sellega seoses märgib komisjon, et Rumeenia kavatses ka pärast 2003. aastal toimunud (luhtunud) katset endiselt võla omakapitaliks muuta, et Oltchim saaks oma tegevust jätkata. Seega oli Rumeenia ametivõimude käitumine nende eelnevat käitumist arvestades järjekindel. Turu reaktsioon eelmistele erastamiskatsetele ja samuti vähemusaktsionäride hagid näitasid, et turg uskus Oltchimi sisulist elujõulisust.
(102)
Lisaks märgib komisjon, et Rumeenial oli ka Oltchimi äriplaan (29), millest nähtus ettevõtja elujõulisus.
(103)
Neid asjaolusid arvestades leiab komisjon, et Rumeenial oli võlausaldajana mõistlik otsustada võla omakapitaliks muutmise kasuks ja välja anda seadus, mille kohaselt ei nõuta neilt summadelt intresse ega viivist, sest võlg oli igal juhul kavas muuta omakapitaliks.
(104)
Sellega ei ole vastuolus ka asjaolu, et Rumeenia küsis enne võla omakapitaliks muutmist riigiabi luba. Seda tehes täitis Rumeenia ELi artikli 108 lõikes 3 sätestatud kohustusi. Arvestades Rumeenia probleeme vähemusaktsionäridega seoses seaduse nr 30/2007 kohaldamisega, oli täiesti loogiline, et riik küsis komisjonilt kinnitust, et kavandatud toiming ei ole riigiabi.
(105)
Riigiabiks kvalifitseerumise või mittekvalifitseerumise hindamisele kulunud aja ja olukorra muutmise keelu tõttu lükkus võla omakapitaliks muutmine viie aasta võrra edasi. Sellega seoses märgib komisjon eelkõige, et kuni 2011. aasta keskpaigani oli Rumeenial kindel kavatsus teha Oltchimisse suuri investeeringuid, mida oli uuritud mitmes eksperdiuuringus (30). Intresside nõudmine tasumata võlalt oleks olnud vastuolus riigi kavatsustega teha veel investeeringuid ettevõtja kasumlikkuse taastamiseks ja selle väärtuse suurendamiseks, et ettevõtja siis keskmises või pikemas perspektiivis erastada.
(106)
Pärast komisjoni menetluse algatamise otsuses väljendatud kahtlusi suurte investeeringute suhtes ja, mis veelgi olulisem, eelarvega seotud probleemide ning ELi ja IMFi programmi tõttu muutis Rumeenia 2011. aastal oma plaane ja otsustas ettevõtja erastada kohe pärast võla omakapitaliks muutmist. Sellega loobuti esialgsest kavatsusest investeerida ettevõtjasse enne erastamist veel 424 miljonit eurot.
(107)
Uues olukorras muutus võlalt intressi nõudmine riigi jaoks võla tagasisaamise seisukohalt mõistlikuks strateegiaks.
(108)
Nagu märgitud põhjendustes 75-77, küsiti riigile võlgnetavatelt summadelt Oltchimi ja AVASi vahel 2011. aasta detsembris sõlmitud eraõigusliku lepingu alusel alates 1. jaanuarist 2007 ka liitintressi. Täpsemalt rakendati intressimäärana kas komisjoni viiteintressimäärasid iga asjaomase perioodi jaoks või ettevõtja samal ajavahemikul sõlmitud eralaenude intressimäärasid, sõltuvalt sellest, kumb oli suurem.
(109)
Eelneva põhjal järeldab komisjon, et Oltchim ei saa ametivõimude tegutsemise tõttu eelist, kui pärast ELiga ühinemist muudetakse riigile võlgnetavad summad omakapitaliks.
IX.3.3 Võla muutmine omakapitaliks - meede 1
(110)
Komisjon peab ka hindama, kas meede 1, mis hõlmab (pärast teatise muutmist - vt põhjendusi 14-16, 69-70 ja 75-77) riigile võlgnetava 1 049 miljoni uue Rumeenia leu muutmist omakapitaliks ja sellest tuleneva riigi osaluse täielikku müüki (erastamist), annab Oltchimile lubamatu eelise. Riigile võlgnetav kogusumma, mis oli kavas omakapitaliks muuta, sisaldas erastamisagentuuri AVAS käes olevat nõuet võla põhiosa kohta (538 miljonit uut Rumeenia leud) ja AVASile võlgnetavalt summalt ajavahemiku 1. jaanuar 2007 kuni 31. detsember 2011 eest nõutavaid intresse (511 miljonit uut Rumeenia leud).
(111)
Et hinnata, kas kavandatud võla omakapitaliks muutmine annab Oltchimile mingi lubamatu eelise, tuleb kindlaks teha, kas võla omakapitaliks muutmine on tõesti parim viis riigile võlgnetavate summade tagasisaamiseks võimalikult suures ulatuses. Selleks on komisjonil vaja kindlaks teha, kas erastamisagentuuriga AVAS samas olukorras olev hüpoteetiline eraõiguslik Oltchimi võlausaldaja oleks samuti eelistanud teiste raha kättesaamise võimaluste asemel just riigi valitud meetodit, võttes arvesse asjaolu, et võlgnik on suurtes rahalistes raskustes. Praegusel Oltchimi aktsionäril - majandusministeeriumil - ei ole mingit rolli riigile võlgnetavate summade väljanõudmises, aga hindamisel võetakse siiski arvesse ka kahe võimaliku stsenaariumi tulemust sellele avalik-õiguslikule aktsionärile.
(112)
Rumeenia väidab, et arvestades ettevõtja praegust olukorda (suur kapitalipuudus ja liiga suured võlad), on AVASiga sarnases olukorras eravõlausaldajal ainult kaks realistlikku võimalust: i) ettevõtja likvideerida või ii) võlg omakapitaliks muuta ja seejärel kogu oma osalus ettevõtjas maha müüa. Mis tahes eravõlausaldaja valiks sellises olukorras võimaluse, mis tagaks võla tagasisaamise võimalikult suures ulatuses. Teisisõnu valiks võlausaldaja võla omakapitaliks muutmise ja erastamise, kui erastamisest eeldatavalt saadav tulu on likvideerimisel tagasi saadavast summast suurem.
(113)
Tõestamaks, et võla omakapitaliks muutmisest ja sellele järgnevast osaluse müügist saadav tulu on võlausaldaja jaoks suurem kui likvideerimise korral, esitasid Rumeenia ametivõimud sõltumatu nõustamisettevõtja aruande (vt põhjendused 78-82), milles võrreldakse kahe stsenaariumi - võla omakapitaliks muutmise ja erastamise ning likvideerimise - tulemusi.
(114)
Komisjon analüüsis aruannet, et kontrollida selles esitatud tulemuste paikapidavust ja seda, kas need tõepoolest näitavad, et võla omakapitaliks muutmisega tegutseb AVAS nagu eraõiguslik võlausaldaja. Analüüsi tulemusena märgib komisjon järgmist.
(115)
AVASi nõude väärtus likvideerimise korral: likvideerimise hindamisel tugineti 2011. aasta veebruari likvideerimisaruandele, mille oli koostanud Raiffeisen, ja sõltumatu nõustamisettevõtja Romcontrol SA Bukarest 2011. aasta märtsis koostatud likvideerimisaruandele.
(116)
Rumeenia õigusaktide kohaselt likvideeritakse ettevõtjad, milles riigi osalus on vähemalt 50 % + 1 %, nn vabatahtliku erilikvideerimise korras, mis on sätestatud valitsuse erakorralises määruses nr 88/1997, valitsuse otsuses nr 577/2002 ja seaduses nr 137/2002. Kõnealuse vabatahtliku erilikvideerimise korra kohaselt peab likvideerija ettevõtja vara müügist saadud summa kasutama ettevõtja võlgade tasumiseks seaduses nr 85/2006 (Rumeenia maksejõuetusseadus) sätestatud järjestuses. Selle järgi tuleb likvideerimisel saadud tuludest katta võlgnevused järgmises tähtsusjärjestuses: 1) likvideerimiskulud; 2) maksmata töötasud; 3) eelisvõlad (st pandi, hüpoteegi ja muu eeliseid andva tagatisega võlad); 4) võlgnevus riigieelarvesse suunduvates maksetes (maksud jms); 5) riigigarantiide kasutamisest tingitud võlgnevus rahandusministeeriumile; 6) võlgnevus seoses riigilt saadud laenudega; 7) tavalised (tagatiseta) võlad; 8) aktsionärid. Kõnealusel juhul kuuluks AVAS võlausaldajate kolmandasse liiki (eelisõigustega võlausaldajad), aga enne teda oleks mitu eelisõigustega (era)võlausaldajat, sest riigilt saadud summad olid tagatud ainult osaliselt.
(117)
Nõustamisettevõtja Romcontrol hindas Oltchimi varade likvideerimisväärtust 15. detsembri 2010. aasta seisuga, kasutades korrigeeritud puhasvara meetodit, mille puhul võetakse arvesse müüki pandud varade turuloleku lühiajalisust (31).
(118)
Võttes aluseks Romcontroli antud hinnangu varade likvideerimisväärtusele, hindas Raiffeisen tulemust võlausaldaja AVAS ja riigi kui aktsionäri jaoks, võttes arvesse ettevõtja kohustusi 31. detsembril 2010 ja selle esialgseid finantsaruandeid sama päeva seisuga (Raiffeiseni 2011. aasta veebruari likvideerimisuuring). Uuringust selgus, et Oltchimi varade müügist saadav tulu kataks ligikaudu [20]-[30] % ettevõtja kõikidest kohustustest. Võlausaldaja AVAS oleks osalise tagatisega võlausaldajana saanud tagasi umbes [80]-[100] miljonit uut Rumeenia leud, mis on [10]-[30] % sel ajal 538 miljoni uue Rumeenia leuni küündinud võlast. Kui arvestada likvideerimisest saadava tulu ja ettevõtja kohustuste tohutut erinevust, ei oleks riik aktsionärina saanud midagi.
(119)
2011. aasta oktoobris ajakohastas Raiffeisen oma hinnangut, võttes arvesse ettevõtja finantsandmeid 30. juuni 2011. aasta seisuga ja alates 2007. aasta jaanuarist nõutavaid intresse riigile võlgnetavalt summalt.
(120)
Uuendatud hinnangu kohaselt oleks AVAS Oltchimi osalise tagatisega võlausaldajana saanud [100]-[120] miljonit uut Rumeenia leud ehk [10]-[20] % (32) nõude kogusummast, mis oli 538 miljonit uut Rumeenia leud pluss intressid. Majandusministeerium avalik-õigusliku aktsionärina ei oleks ka sel juhul saanud mitte midagi. Summa, mille AVAS oleks saanud, diskonteeriti (33) seejärel 30. juunil 2011 selle nüüdisväärtuseni. Sellest tulenevalt saaks AVAS ettevõtja likvideerimise korral [10]-[40] miljonit eurot.
Tabel 2
Riigi nõude summa kättesaamine likvideerimise korral
Nõue
(mln eurot)
Kättesaadav summa kokku
(mln eurot)
Kättesaadav 10,7 %line nüüdispuhasväärtus
(mln eurot)
AVAS (võlausaldaja)
209,4
[20]-[30]
[10]-[30]
Majandusministeerium (aktsionär)
Osalus
[0]-[10]
[0]-[10]
Riik kokku
[20]-[30]
[10]-[30]
(121)
Seda summat tuleb seejärel võrrelda loodetava tuluga AVASi nõude omakapitaliks muutmisest ja ettevõtja eraldamisest.
(122)
AVASi nõude väärtus võla omakapitaliks muutmise ja ettevõtja erastamise korral: aruandes kasutati võla omakapitaliks muutmise ja erastamise tulemuse hindamiseks riigi jaoks ettevõtte väärtuse meetodit, mis on üks olulisim ettevõtte väärtuse hindamise meetod.
(123)
Selle meetodi kasutamisega seoses märgib komisjon, et ettevõtja omakapitali väärtuse hindamiseks on tegelikult mitu meetodit.
(124)
Üks sageli kasutatavatest meetoditest on EBITDA-korrutis (kasum, millest on maha arvestatud intressid, maksud, kulum ja amortisatsioon). Selle abil saab ettevõtja omakapitali väärtuse hindamiseks aastal X korrutada X. aasta EBITDA asjaomase sektori jaoks sobiva teguriga (korrutajaga) ja lahutada tulemusest netovõla.
(125)
Teine meetod on diskonteeritud rahavoogude analüüs. Ettevõtja nominaalne vaba rahavoog järgmistel aastatel diskonteeritakse kapitali kaalutud keskmise hinnaga (WACC) (34) ja saadud väärtusest lahutatakse netovõlg.
(126)
Kolmas meetod on käibekorrutis. Selle abil saab ettevõtja omakapitali väärtuse hindamiseks aastal X korrutada X. aasta käibe asjaomase sektori jaoks sobiva teguriga (korrutajaga) ja lahutada tulemusest netovõla.
(127)
Kõigis neis meetodites (tulevane EBITDA, rahavood ja käive) kasutatakse prognoositud väärtusi. Kõnealusel juhul ei saa kasutada kõiki meetodeid, milles tuginetakse äriplaanis prognoositud väärtustele. Kavandatud kiiret erastamist arvestades saab ainult uus omanik otsustada ettevõtja edasise äristrateegia üle ja sellepärast ei ole olemas kõnealuste meetodite kasutamiseks vajalikke äriplaaniprognoose, ka ei ole neid loota tulevikus (35). Uus omanik peab tegema märkimisväärseid investeeringuid ja ettevõtja varasemaid tulemusi ei saa prognooside tegemiseks samuti kasutada.
(128)
Sellises olukorras on komisjon seisukohal, et Rumeenia riigi (st AVASi ja majandusministeeriumi) ühisosaluse väärtuse määramiseks saab kasutada ainult kahte meetodit: turukapitalisatsiooni meetodit ja ettevõtte väärtuse meetodit. Olgu märgitud, et ettevõtte väärtuse meetod hõlmab ka turukapitalisatsiooni meetodis kasutatavaid parameetreid.
(129)
Turukapitalisatsioon on aktsiahinna ja emiteeritud aktsiate arvu korrutis ja see näitab ettevõtja turul olevate aktsiate koguväärtust. See mõõdik näitab avalikkuse arvamust ettevõtja omakapitali väärtuse kohta ja selle abil saab kindlaks teha ettevõtja netoväärtuse avalikkuse silmis.
(130)
Oltchimi turukapitalisatsioon arvutati selle aktsia hinna alusel; selleks jälgiti ettevõtja aktsia hinda Bukaresti Börsil (36) 44 kuu jooksul (2008 - august 2011). See ajavahemik on piisavalt pikk ja selle ajavahemiku turukapitalisatsioon annab ka hea ettekujutuse, kui palju on turg valmis ettevõtja eest maksma.
(131)
Sellega seoses märgib komisjon hea asjaoluna, et aktsiahind oli 2011. aasta maist augustini kõrgem kui 44 kuu keskmine. Täpsemalt oli 44 kuu kaalutud keskmine 0,53 uut Rumeenia leud aktsia kohta, aga 2011. aasta juulis oli aktsiahind kerkinud 2,05 uue Rumeenia leuni (37). Seega võib turuväärtuse leidmiseks kasutatud andmeid pidada konservatiivseks.
(132)
Peale selle on komisjoni arvates aktsiahinna muutumise puhul alates 2011. aasta septembrist (Raiffeiseni uuringus kasutatud värskeimad andmed) hea see, et hind on lähiminevikus (alates 2011. aasta oktoobri keskpaigast) märkimisväärselt tõusnud ja on olnud pidevalt kõrgem kui turukapitalisatsiooni arvutamise aluseks võetud kaalutud keskmine - 0,53 uut Rumeenia leud.
Joonis 1
Oltchimi aktsiahind Bukaresti Börsil ajavahemikul 23.02.2011-23.02.2012
(133)
Enne võla omakapitaliks muutmise kavatsust oli Oltchimi kaalutud keskmine (38) turukapitalisatsioon ajavahemikul 2008. aasta jaanuarist kuni 2011. aasta augustini 45 miljonit eurot, kusjuures viimasel kolmel kuul (2011. aasta juunist augustini) oli see pidevalt üle 100 miljoni euro. Seega oli turukapitalisatsioon selgelt suurem kui Oltchimi likvideerimisväärtus ([10]-[40] miljonit eurot); see on esimene viide, et riigi osaluse müümine erastamise teel oleks parem kui ettevõtja likvideerimine.
(134)
Teine meetod, mida saab kasutada, on ettevõtte väärtuse meetod. Ettevõtte väärtuse meetodiga saab tuvastada ettevõtte väärtuse ja seda kasutatakse sageli turukapitalisatsiooni meetodi asemel, kuna arvatakse, et see näitab ettevõtte väärtust täpsemini. Ettevõtte väärtus on ettevõtja turukapitalisatsiooni ja netovõla summa. Seda meetodit kasutas ka Raiffeisen Capital.
(135)
Pärast turukapitalisatsiooni arvutamist leiti ettevõtte väärtuse valemi teine tegur - netovõlg - ettevõtja kõigi rahaliste võlgade (ettevõtja kõik intressi kandvad võlad ehk pangalaenud ja tähtajaks tasumata või ümberajastatud kohustused) (39) liitmise teel.
(136)
Järgmise sammuna on võimalik arvutada ettevõtte 44 kuu mediaan-, keskmine ja kaalutud keskmine väärtus ja väärtus aktsia kohta. Aruandes kasutati selleks kaht stsenaariumi: kui lepingu alusel nõutakse võlalt intresse ja kui neid ei nõuta.
(137)
Sellega seoses on komisjon seisukohal, et lepingu alusel nõutavaid intresse ei tohiks ettevõtte väärtuse arvutamisel arvesse võtta, ja seda järgmistel põhjustel: kui kõik muu jääb samaks, siis võla suurenedes omakapital väheneb. Need kaks mõju on vastupidise suunaga ega tohiks põhimõtteliselt ettevõtte väärtust muuta. Kui turg oleks intresside nõudmisest teadlik, väheneks aktsiahind sellele vastavalt. Kõnealusel juhul aga lisandus intressisumma hiljem ja turg seda ei oodanud. Seetõttu on oluline hindamise ajal turul olnud teave.
(138)
Seda arvesse võttes on arvutatud ettevõtte väärtus aktsia kohta vaadeldud ajavahemikul järgmiselt.
Tabel 3
Oltchimi väärtuse arvutamine aktsia kohta vaadeldud perioodil
Ajavahemik
Aktsiate arv
Keskmine aktsiahind
Turukapitalisatsioon (aktsiahind × aktsiate arv)
Netovõlg
(tuhat uut Rumeenia leud)
Ettevõtte väärtus (turukapitalisatsioon + netovõlg)
(tuhat uut Rumeenia leud)
Ettevõtte väärtus aktsia kohta
Jaanuar 2008
343 023 858
1,10
378
[1 200]-[1 400]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Veebruar 2008
343 023 858
0,91
314
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Märts 2008
343 023 858
0,81
279
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Aprill 2008
343 023 858
0,87
300
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Mai 2008
343 023 858
1,04
358
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Juuni 2008
343 023 858
0,96
330
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Juuli 2008
343 023 858
0,72
247
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
August 2008
343 023 858
0,63
216
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
September 2008
343 023 858
0,47
160
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
Oktoober 2008
343 023 858
0,37
127
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
November 2008
343 023 858
0,21
71
[1 200]-[1 400]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
Detsember 2008
343 023 858
0,16
54
[1 400]-[1 600]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
Jaanuar 2009
343 023 858
0,15
51
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Veebruar 2009
343 023 858
0,13
45
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Märts 2009
343 023 858
0,15
53
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Aprill 2009
343 023 858
0,25
84
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Mai 2009
343 023 858
0,27
93
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Juuni 2009
343 023 858
0,30
104
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Juuli 2009
343 023 858
0,33
113
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
August 2009
343 023 858
0,32
109
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
September 2009
343 023 858
0,28
96
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Oktoober 2009
343 023 858
0,27
91
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
November 2009
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Detsember 2009
343 023 858
0,26
89
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Jaanuar 2010
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Veebruar 2010
343 023 858
0,22
77
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Märts 2010
343 023 858
0,27
92
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Aprill 2010
343 023 858
0,31
105
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
Mai 2010
343 023 858
0,22
76
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
Juuni 2010
343 023 858
0,21
71
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
Juuli 2010
343 023 858
0,18
62
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
August 2010
343 023 858
0,19
64
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
Aprill 2010
343 023 858
0,19
66
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
Oktoober 2010
343 023 858
0,22
76
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
November 2010
343 023 858
0,22
75
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[4]-[6]
Detsember 2010
343 023 858
0,20
69
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
Jaanuar 2011
343 023 858
0,21
74
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
Veebruar 2011
343 023 858
0,26
88
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
Märts 2011
343 023 858
0,30
102
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
Aprill 2011
343 023 858
0,44
152
[2 000]-[2 200]
[2 100]-[2 200]
[5]-[7]
Mai 2011
343 211 383
0,77
265
[2 000]-[2 200]
[2 300]-[2 400]
[5]-[7]
Juuni 2011
343 211 383
1,61
551
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
Juuli 2011
343 211 383
2,05
702
[2 000]-[2 200]
[2 800]-[2 900]
[6]-[8]
August 2011
343 211 383
1,32
452
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
(139)
Selle tabeli põhjal arvutati ettevõtte mediaan-, keskmine ja kaalutud keskmine väärtus aktsia kohta.
Tabel 4
Oltchimi mediaan-, keskmine ja kaalutud keskmine väärtus aktsia kohta
Aktsiahind
Ettevõtte väärtus aktsia kohta
Mediaanväärtus
[0,10]-[0,30]
[4]-[6]
Keskmine väärtus
[0,30]-[0,50]
[4]-[6]
Kaalutud keskmine väärtus
[0,40]-[0,60]
[4]-[6]
(140)
Ettevõtte (mediaan-, keskmist ja kaalutud keskmist) väärtust, mis on arvutatud eespool selgitatud põhimõtetel, saab seejärel kasutada riigi osaluse väärtuse tuvastamiseks pärast võla omakapitaliks muutmist; selleks lahutatakse ettevõtte väärtusest ettevõtja võlad, mis jäävad pärast osa võlgade omakapitaliks muutmist alles, sest need jäävad endiselt ettevõtja kohustusteks.
(141)
Tulemuseks on kogu omakapitali turuväärtus, nagu näidatud Tabel 5.
Tabel 5
Omakapitali turuväärtuse arvutamine ettevõtte väärtuse meetodil
Kogu omakapitali võla omakapitaliks muutmise järgse turuväärtuse arvutamine
Stsenaariumid
Ettevõtte väärtus aktsia 44 kuu mediaanhinna alusel
Ettevõtte väärtus 44 kuu keskmise aktsiahinna alusel
Ettevõtte väärtus 44 kuu kaalutud keskmise aktsiahinna alusel
Ettevõtte väärtus aktsia kohta (uut Rumeenia leud)
[4]-[6]
[4]-[6]
[4]-[6]
Aktsiate arv enne võla omakapitaliks muutmist
343 211 383
343 211 383
343 211 383
Ettevõtte väärtus (mln uut Rumeenia leud)
[1 700]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[2 000]-[2 100]
Netovõlg pärast võla omakapitaliks muutmist (mln uut Rumeenia leud)
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
Omakapitali turuväärtus (mln uut Rumeenia leud)
[100]-[200]
[200]-[300]
[400]-[500]
Omakapitali turuväärtus (mln eurot)
[20]-[30]
[50]-[60]
[90]-[100]
(142)
Seoses eespool kirjeldatud arvutamisel kasutatud netovõlaga tuleks arvutamise mõlemas etapis - ettevõtte väärtuse arvutamisel ja sellele järgneval lahutamisel omakapitali turuväärtuse saamiseks - kasutada ettevõtja võlgade turuväärtust.
(143)
Komisjon märgib aga, et kuna Oltchimi võlgadega ei kaubelda ja puudub ka kohalik võlgadega kauplemise turg, on võla turuhinna kindlaks tegemine väga raske. Selle asemel võiks võla turuväärtuse teoreetiliselt kindlaks teha, kui tuvastada ettevõtja reiting enne ja pärast võla omakapitaliks muutmist. Reitingu alusel saab seejärel hinnata maksekohustuste täitmata jätmise tõenäosust, mille abil omakorda leitakse võla turuväärtus. Kuna selliseid reitinguid ei ole, leidis komisjon, et selline arvutamine ei ole võimalik ja ebatäpsetel hinnangutel põhinevast turuväärtusest tingitud viga oleks märkimisväärne.
(144)
Teiseks märgib komisjon, et kui eeldada, et netovõlaga kauplemisel kasutatakse sama diskontomäära võla bilansilise väärtuse suhtes enne ja pärast võla omakapitaliks muutmist, ei muutuks arvutustulemused üldse, sõltumata sellest, kui suur on diskontomäär. Rahalise netovõla väärtuse mis tahes muutus tooks siis kaasa turukapitalisatsiooni sama suure muutuse vastassuunas. Võla bilansilise või turuväärtuse lisamise mõju oleks neutraalne, sest kõigepealt võla väärtus liidetakse, et saada ettevõtte väärtus, ja seejärel see lahutatakse, et saada uus aktsiate väärtus.
(145)
Kolmandana võib märkida, et kui eeldada, et pärast võla omakapitaliks muutmist kasutatakse järele jäänud võlgadega kauplemisel teist diskontomäära kui enne seda, tuleks tõsiseltvõetavates arvutustes arvesse võtta ka seda, et alles jäänud võla turuväärtus pärast võla omakapitaliks muutmist oleks tõenäoliselt siiski väiksem kui selle bilansiline väärtus, aga igal juhul suurem kui selle väärtus enne võla omakapitaliks muutmist. Kuna puudub alus nende diskontomäärade leidmiseks, ei ole võimalik prognoosida ka diskontomäärade muutumisest tingitud mõju, sest korraga on vaja muuta liiga palju parameetreid.
(146)
Teisest küljest aga märgib komisjon, et Oltchimi finantsaruanded on koostatud kooskõlas IFRSi standarditega ja neid on auditeerinud sõltumatu audiitorühing KPMG. Nendes aruannetes esitatakse rahalised kohustused nende õiglases väärtuses, nagu nõutud IAS 39s. IAS 39 kohaselt on õiglane väärtus summa, mille teadlik ja huvitatud pool on tavapärastes konkurentsitingimustes nõus andma vara vastu või mille eest ta on nõus kohustuse kustutama. Selle põhjal kinnitas KPMG, et ettevõtja pikaajalise võla õiglane väärtus ei erine märkimisväärselt selle bilansilisest väärtusest.
(147)
Eeltoodut arvestades on komisjon arvamusel, et omakapitali turuväärtuse arvutamiseks on tõepoolest õige kasutada võla bilansilist väärtust.
(148)
Arvutuste paikapidavuse kontrollimiseks tegi komisjon ka tundlikkuse analüüsi ehk tegi kindlaks, mitu protsenti erinevad netovõla bilansiline ja turuväärtus enne võla omakapitaliks muutmist, mis võrdsustaks riigi muutmisjärgse osaluse nüüdisväärtuse likvideerimisväärtusega, eeldusel, et võla turuväärtus on pärast muutmist sama mis selle bilansiline väärtus. Seda protsenti võib pidada võla turuväärtuse arvutamise vea ülemmääraks.
(149)
Komisjon on seisukohal, et kaalutud keskmine on kõigist stsenaariumidest (ettevõtte väärtus arvutatuna mediaan-, keskmise ja kaalutud keskmise väärtuse alusel) kõige täpsem, sest väärtused on kaalutud kaubeldavate aktsiatega. Selle stsenaariumi jaoks on eelnimetatud veamäär 15 %. Komisjoni arvates on see määr piisav uskumaks, et ettevõtte väärtuse arvutamisel on kasutatud usaldusväärseid andmeid.
(150)
Seega, kui omakapitali turuväärtus on arvutatud, on võimalik arvutada kogu omakapitali turuväärtuse alusel riigi osalus, mis on pärast võla omakapitaliks muutmist järgmine (40).
Tabel 6
Rumeenia riigi osalus Oltchimis enne ja pärast võla omakapitaliks muutmist
Osalus enne võla omakapitaliks muutmist
Osalus pärast võla omakapitaliks muutmist
Omakapitaliks muudetakse võlg AVASile ja sellelt arvestatud intressid
AVAS
0 %
[80]-[100] %
Majandusministeerium
54,81 %
[0]-[5] %
Riik kokku
54,81 %
[80]-[100] %
(151)
Sellest tulenevalt jääks Oltchimi omakapitali turuväärtus pärast AVASile võlgnetava summa (võla põhiosa koos lepinguliste intressidega) omakapitaliks muutmist [20]-[30] ja [90]-[100] miljoni euro vahele, mis annab riigi koguosaluse ([80]-[100] %) nüüdisväärtuseks (41) [15]-[30] kuni [75]-[90] miljonit eurot. Alltoodud Tabel 7 on esitatud hinnanguline ettevõtte väärtus kõikide stsenaariumide korral võrrelduna väärtusega likvideerimise korral.
Tabel 7
Võla omakapitaliks muutmise ja sellele järgneva erastamise ning likvideerimise võrdlus ettevõtte väärtuse meetodi alusel
Riigi eeldatav tulu
(mln eurot)
Võla omakapitaliks muutmine ja kohene erastamine
Likvideerimisel saadava tulu nüüdispuhasväärtus
Võrdlus
Ettevõtte väärtus aktsia 44 kuu mediaanhinna alusel
Ettevõtte väärtus 44 kuu keskmise aktsiahinna alusel
Ettevõtte väärtus 44 kuu kaalutud keskmise aktsiahinna alusel
Omakapitali turuväärtus
[20]-[30]
[45]-[60]
[90]-[100]
Riigi koguosaluse turuväärtus
[15]-[40]
[45]-[60]
[80]-[100]
Riigi koguosaluse (98,44 %) nüüdispuhasväärtus
[15]-[40]
[30]-[50]
[75]-[90]
[10]-[40]
Likvideerimine võla omakapitaliks muutmine ja erastamine
AVASi osaluse (96,54 %) nüüdispuhasväärtus
[15]-[40]
[30]-[50]
[70]-[80]
[10]-[40]
Likvideerimine võla omakapitaliks muutmine ja erastamine
Majandusministeeriumi osaluse (1,9 %) nüüdispuhasväärtus
[0]-[1]
[0]-[1]
[1]-[2]
[0]-[1]
Likvideerimine võla omakapitaliks muutmine ja erastamine
(152)
Kõikide hinnatud stsenaariumide korral on tulemus nii avaliku sektori võlausaldaja AVAS kui ka avalik-õigusliku aktsionäri, majandusministeeriumi, jaoks parem siis, kui võlg omakapitaliks muudetakse ja ettevõtja erastatakse, mitte siis, kui ettevõtja likvideeritakse. Praeguse avalik-õigusliku aktsionäri, majandusministeeriumi, osalus võla omakapitaliks muutmise tulemusena väheneb, sest võlausaldaja AVAS osaluseks saab seeläbi [80]-[100] %. Ministeeriumil ei ole aga põhjust võla omakapitaliks muutmist vaidlustada, sest ettevõtja likvideerimise korral ei saaks ta oma osaluse eest mitte midagi. Avaliku sektori võlausaldaja AVAS saaks võrreldes likvideerimisega rohkem ka siis, kui rakenduks stsenaarium, mille korral ettevõtte väärtus on kõige väiksem ([10]-[30] miljoni euro asemel [10]-[30] miljonit eurot).
(153)
Eelnimetatu põhjal võib järeldada, et kui Oltchim pärast võla omakapitaliks muutmist kiiresti täielikult erastatakse, ei anna teadaantud meede (võla omakapitaliks muutmine, millele järgneb täielik erastamine) Oltchimile eelist, sest selle meetmega saab avaliku sektori võlausaldaja AVAS tagasi rohkem kui ettevõtja likvideerimise korral. Sellega seoses peab komisjon meeles Rumeenia ametivõimude antud lubadust (vt põhjendused 17 ja 73) erastada ettevõtja täielikult 31. maiks 2012.
(154)
Komisjon on seisukohal, et turukapitalisatsiooni ja ettevõtte väärtuse meetoditel põhinevat kvantitatiivset hinnangut toetavad ka järgmised kaks asjaolu, mida sõltumatu ekspert ei kvantifitseerinud.
(155)
Esiteks on hindamise aluseks börsihind. Kuna riigi osalus Oltchimis müüakse ühe tervikuna, saab selle omandaja ettevõtja enda kontrolli alla. Seetõttu on omandaja valmis maksma kontrolli omandamise eest ülekurssi, nagu on sarnaste tehingute korral tavapärane.
(156)
Teiseks märgib komisjon, et PCC oli 2007. aastal valmis maksma 12 %lise de facto osaluse eest Oltchimis 7,5 miljonit eurot ja 2011. aastal täiendava 3,6 %lise osaluse eest veel 2,6 miljonit eurot. See näitab ühelt poolt, et ühe eraõigusliku investori arvates oli Oltchimi väärtus ajavahemikult 2007-2011 suurenenud (sest ta oli 2011. aastal nõus maksma aktsia kohta kõrgemat hinda kui 2007. aastal) ning 2011. aasta tehingu alusel oleks 100 % aktsiate hind 73 miljonit eurot, mis on oluliselt suurem kui likvideerimisväärtus.
IX.4. Järeldus eelise kohta
(157)
Võttes aluseks eelnimetatud asjaolud - i) teadaantud meede ehk ametivõimude tegevus võla kättesaamiseks ei andnud ettevõtjale lubamatut eelist ja ii) võla omakapitaliks muutmine iseenesest ei anna ettevõtjale mingit lubamatut eelist -, on komisjon jõudnud järeldusele, et teadaantud meede (meetmed 1 ja 3 kokku) ei loo mingit eelist. Seda järeldust silmas pidades ei ole teadaantud meetme hindamiseks vaja analüüsida teisi kriteeriume, mille kaudu määratletakse ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 alusel riigiabi.
X. JÄRELDUS
(158)
Meetmega 2 (riigigarantii) seoses ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 alusel algatatud ametlik uurimismenetlus tuleb lõpetada, kuna see ei ole pärast meetme teatise tagasivõtmist enam oluline.
(159)
Meede, mille kohta on kehtiv teatis olemas (meetmed 1 ja 3 koos), ei sisalda riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
(160)
Selle järelduse aluseks on Rumeenia kindel kavatsus müüa kogu oma osalus Oltchimis, nagu kinnitasid peaminister Emil Boc oma 21. oktoobri 2011. aasta kirjas ja peaminister Ungureanu oma 16. veebruari 2012. aasta kirjas,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Komisjon on otsustanud teavitatud (Oltchimile antud) riigigarantii (meede 2) suhtes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 alusel algatatud ametliku uurimismenetluse lõpetada, kuna Rumeenia on sellesisulise teatise tagasi võtnud, ja seda asja enam mitte uurida.
Artikkel 2
Meede 1, millest Rumeenia andis teada 17. juulil 2009 ja mida ta muutis 22. juunil 2011, 9. septembril 2011, 21. oktoobril 2011 ja 16. veebruaril 2012, ei ole riigiabi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
Artikkel 3
Meede 3, mille Rumeenia kehtestas 2007. aastal, ei ole riigiabi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
Artikkel 4
Käesolev otsus on adresseeritud Rumeeniale.
Brüssel, 7. märts 2012