NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 370/2011
ze dne 11. dubna 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 215/2008 o finančním nařízení pro 10. Evropský rozvojový fond, pokud jde o Evropskou službu pro vnější činnost
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 217 této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000 (1), naposledy pozměněnou v Ouagadou dne 22. června 2010 (2),
s ohledem na Vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajících v Radě, o financování pomoci Společenství v rámci víceletého finančního rámce pro období 2008-2013 v souladu s dohodou o partnerství AKT-ES a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje část čtvrtá Smlouvy o ES (3) (dále jen „vnitřní dohoda“), a zejména na čl. 10 odst. 2 uvedené dohody,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Účetního dvora (4),
po konzultaci s Evropskou investiční bankou,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 215/2008 (5) stanoví pravidla pro sestavování a plnění zdrojů 10. Evropského rozvojového fondu (dále jen „ERF“).
(2)
Lisabonská smlouva ustavuje Evropskou službu pro vnější činnost (dále jen „ESVČ“). Aby bylo zohledněno ustavení ESVČ, bylo nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25.června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (6) (dále jen „finanční nařízení“), pozměněno nařízením (EU, Euratom) č. 1081/2010 (7). Za účelem vytvoření stabilního právního rámce pro plnění zdrojů ERF a zohlednění ustavení ESVČ a změn finančního nařízení je nutné změnit nařízení (ES) č. 215/2008.
(3)
Podle rozhodnutí Rady 2010/427/EU ze dne 26. července 2010 o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost (8) je ESVČ útvarem sui generis a měla by být pro účely finančního nařízení považována za orgán.
(4)
Smlouva o fungování Evropské unie stanoví, že delegace Komise se stanou součástí ESVČ jako delegace Unie. Je nutné zajistit kontinuitu ve fungování delegací Unie, a zejména kontinuitu a efektivitu řízení zdrojů ERF delegacemi. Proto by měla být Komise zmocněna, aby svými pravomocemi v oblasti plnění zdrojů ERF dále pověřila vedoucí delegací Unie, kteří spadají pod ESVČ jako samostatný orgán. Pověřené schvalující osoby by měly být nadále odpovědné za vymezení vnitřních systémů řízení a kontroly, zatímco vedoucí delegací Unie by měli být odpovědní za náležité nastavení a fungování vnitřních systémů řízení a kontroly a za správu finančních prostředků a operace prováděné v jejich delegacích. Za tímto účelem by měli dvakrát ročně podávat zprávu. Je vhodné umožnit zrušení těchto pověření v souladu s pravidly platnými pro Komisi.
(5)
V souladu se zásadou řádného finančního řízení by vedoucí delegací Unie, jednají-li jako dále pověřené schvalující osoby, měli uplatňovat pravidla Komise a měli by mít stejné úkoly, povinnosti a odpovědnost jako jakákoli jiná dále pověřená schvalující osoba. Rovněž by se měli v těchto věcech obracet na Komisi jako na svůj orgán.
(6)
Vzhledem k tomu, že by ESVČ měla být považována pro účely finančního nařízení za orgán, měla by v souvislosti s udělováním absolutoria plně podléhat postupu uvedenému v článcích 142, 143 a 144 nařízení (ES) č. 215/2008. ESVČ by měla plně spolupracovat s orgány zapojenými do postupu udělování absolutoria a případně poskytovat další nezbytné informace, a to i prostřednictvím účasti na zasedáních příslušných subjektů. Za plnění zdrojů ERF by měla být i nadále zodpovědná Komise v souladu s článkem 2 nařízení (ES) č. 215/2008, včetně zdrojů ERF vynaložených vedoucími delegací Unie, kteří jednají jako dále pověřené schvalující osoby. K tomu, aby mohla Komise plnit své povinnosti, by jí vedoucí delegací Unie měli poskytovat potřebné informace. Současně by měl být informován vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“), který by měl usnadňovat spolupráci delegací Unie s útvary Komise. Vzhledem k tomu, že se jedná o zcela novou strukturu, je třeba uplatňovat přísná ustanovení o transparentnosti a odpovědnosti za finanční prostředky.
(7)
Účetní Komise by měl být nadále odpovědný za veškeré plnění zdrojů ERF, včetně účetních operací s prostředky ERF, jejichž správou jsou dále pověřeni vedoucí delegací Unie.
(8)
V zájmu jednotného přístupu a rovnosti zacházení s dále pověřenými schvalujícími osobami, které jsou zaměstnanci ESVČ, a těmi, které jsou zaměstnanci Komise, jakož i náležité informovanosti Komise by měla být specializovaná komise pro řešení finančních nesrovnalostí v rámci Komise zodpovědná rovněž za řešení nesrovnalostí v rámci ESVČ v případech, kdy Komise dále pověřila prováděcími pravomocemi vedoucí delegací Unie. Nicméně v zájmu zachování vazby mezi odpovědností za finanční řízení a disciplinárním opatřením by Komise měla být oprávněna vyzvat vysokého představitele, aby zahájil řízení, pokud tato specializovaná komise odhalí nesrovnalosti týkající se pravomocí Komise, jimiž byli dále pověřeni vedoucí delegací Unie. V takovém případě by měl vysoký představitel učinit patřičné kroky v souladu se služebním řádem.
(9)
V zájmu zajištění účinné a účelné vnitřní kontroly by měli vedoucí delegací Unie podléhat ověřovací pravomoci interního auditora Komise ohledně finančního řízení, kterým byli dále pověřeni.
(10)
V zájmu zajištění demokratické kontroly plnění zdrojů ERF by vedoucí delegací Unie měli podávat prohlášení o věrohodnosti spolu se zprávou obsahující informace o účinnosti a účelnosti vnitřních systémů řízení a kontroly ve svých delegacích a o řízení operací, kterými byli dále pověřeni. Zprávy vedoucích delegací Unie by měly být připojeny k výroční zprávě o činnosti příslušné pověřené schvalující osoby a poskytnuty Evropskému parlamentu a Radě.
(11)
Nařízení (ES) č. 215/2008 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 215/2008 se mění takto:
1)
V čl. 14 odst. 3 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„3. Komise vhodným způsobem zpřístupní informace o příjemcích finančních prostředků z ERF, které má k dispozici, pokud jsou zdroje ERF plněny centralizovaným řízením a přímo jejími útvary nebo delegacemi Unie podle čl. 17 druhého pododstavce, a informace o příjemcích finančních prostředků, které poskytly subjekty, jež byly úkoly plnění zdrojů pověřeny v rámci jiných způsobů řízení.“
2)
V článku 17 se doplňují nové pododstavce, které znějí:
„Výkonem svých pravomocí při plnění zdrojů ERF může Komise pověřit vedoucí delegací Unie. Současně o tom uvědomí vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen ‚vysoký představitel‘). Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby, dodržují pravidla Komise pro plnění zdrojů ERF a mají stejné úkoly, povinnosti a odpovědnost jako kterákoli jiná dále pověřená schvalující osoba.
Komise může toto pověření zrušit v souladu se svými vlastními pravidly.
Pro účely druhého pododstavce přijme vysoký představitel potřebná opatření k usnadnění spolupráce mezi delegacemi Unie a útvary Komise.
Ke zjednodušení plnění zdrojů vyhrazených na podporu výdajů spojených s ERF podle článku 6 vnitřní dohody delegacemi Unie však mohou být mezi Komisí a Evropskou službou pro vnější činnost (dále jen „ESVČ“) dohodnuta podrobná ustanovení. Tato ustanovení se nesmějí odchylovat od ustanovení tohoto nařízení.“
3)
V čl. 25 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„1. Plní-li Komise plní zdroje ERF centralizovaným řízením, jsou úkoly plnění zdrojů prováděny buď přímo jejími útvary či delegacemi Unie v souladu s čl. 17 druhým pododstavcem, nebo nepřímo podle odstavců 2, 3 a 4 tohoto článku a článků 26 až 29.“
4)
V článku 32 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„5. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 17 druhého pododstavce, podléhají Komisi jako orgánu odpovědnému za stanovení, výkon, kontrolu a hodnocení jejich úkolů a povinností jakožto dále pověřených schvalujících osob. Současně o tom Komise uvědomí vysokého představitele.“
5)
V čl. 38 druhém pododstavci se doplňuje nová věta, která zní:
„Výroční zprávy o činnosti pověřených schvalujících osob jsou rovněž zpřístupněny Evropskému parlamentu a Radě.“
6)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 38a
1. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 17 druhého pododstavce, spolupracují v zájmu náležitého vynakládání finančních prostředků úzce s Komisí s cílem zajistit zejména legalitu a správnost finančních operací, dodržování zásady řádného finančního řízení při správě finančních prostředků a účinnou ochranu finančních zájmů Unie.
K tomu účelu přijmou potřebná opatření, aby zamezili jakékoli situaci, která by mohla ohrozit odpovědnost Komise za plnění zdrojů ERF, kterým byli dále pověřeni, jakož i jakémukoli střetu priorit, který bude mít pravděpodobně vliv na plnění úkolů finančního řízení, kterými byli dále pověřeni.
Pokud vyvstane situace nebo střet priorit uvedené v druhém pododstavci, vedoucí delegací Unie o nich neprodleně informují příslušné generální ředitele Komise a ESVČ. Tito generální ředitelé přijmou vhodná opatření k nápravě situace.
2. Pokud se vedoucí delegací Unie ocitnou v situaci uvedené v čl. 37 odst. 4, obrátí se na spěcializovanou komisi pro řešení finančních nesrovnalostí zřízenou podle čl. 54 odst. 3. V případě jakékoli protiprávní činnosti, podvodu nebo korupce, které by mohly poškodit zájmy Unie, uvědomí orgány a subjekty určené platnými právními předpisy.
3. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 17 druhého pododstavce, podávají zprávu své pověřené schvalující osobě, která zahrne jejich zprávy do své výroční zprávy o činnosti uvedené v článku 38. Zprávy vedoucích delegací Unie obsahují informace o účinnosti a účelnosti vnitřních systémů řízení a kontroly zavedených v jejich delegacích a o řízení operací, kterým byli dále pověřeni, a podávají prohlášení o věrohodnosti podle čl. 54 odst. 2a. Tyto zprávy jsou přiloženy k výroční zprávě o činnosti pověřené schvalující osoby a jsou zpřístupněny Evropskému parlamentu a Radě, přičemž je případně zohledněna jejich důvěrná povaha.
Vedoucí delegací Unie plně spolupracují s orgány zapojenými do postupu udělování absolutoria a případně poskytují veškeré nezbytné dodatečné informace. V rámci této spolupráce mohou být vyzváni, aby se zúčastnili zasedání příslušných subjektů a byli nápomocni příslušným pověřeným schvalujícím osobám.
4. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 17 druhého pododstavce, vyhoví jakékoli žádosti pověřené schvalující osoby, ať už se jedná o její vlastní žádost, nebo o žádost Evropského parlamentu v rámci postupu udělování absolutoria.
5. Komise zajistí, aby k dalšímu přenesení pravomocí nedocházelo na úkor postupu udělování absolutoria podle článků 142, 143 a 144.“
7)
V čl. 39 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Účetní Komise je nadále odpovědný za veškeré plnění zdrojů ERF, včetně účetních operací s prostředky ERF, jejichž správou jsou dále pověřeni vedoucí delegací Unie.“
8)
Článek 54 se mění takto:
a)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„2a. V případě dalšího pověření vedoucích delegací Unie je pověřená schvalující osoba odpovědná za vymezení zavedených vnitřních systémů řízení a kontroly, jejich účinnost a účelnost. Vedoucí delegací Unie jsou odpovědní za náležité nastavení a fungování těchto systémů podle pokynů pověřené schvalující osoby a za správu finančních prostředků a operace provedené v rámci delegace Unie pod jejich vedením. Dříve než se ujmou funkcí, musí absolvovat zvláštní školení zaměřené na úkoly a povinnosti schvalujících osob a plnění zdrojů ERF v souladu s čl. 37 odst. 3.
Vedoucí delegací Unie podávají zprávu o plnění povinností, za něž jsou odpovědní podle prvního pododstavce tohoto odstavce, v souladu s čl. 38a odst. 4.
Vedoucí delegací Unie podávají pověřené schvalující osobě každý rok prohlášení o věrohodnosti vnitřních systémů řízení a kontroly zavedených v jejich delegacích a o řízení operací, kterým byli dále pověřeni, a jejich výsledcích, tak aby schvalující osoba mohla vypracovat vlastní prohlášení o věrohodnosti stanovené v článku 38.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„4. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 17 druhého pododstavce, je k rozhodování o případech, na něž se odkazuje v odstavci 3 tohoto článku, příslušná specializovaná komise pro řešení finančních nesrovnalostí zřízená Komisí podle téhož odstavce.
Pokud tato komise odhalí systémové problémy, podá schvalující osobě, vysokému představiteli, pověřené schvalující osobě, pokud není zúčastněnou osobou, a internímu auditorovi zprávu s doporučeními.
Na základě stanoviska této komise může Komise požádat vysokého představitele, aby jakožto orgán oprávněný ke jmenování zahájil vůči dále pověřeným schvalujícím osobám disciplinární řízení nebo řízení z důvodu finanční odpovědnosti, pokud se nesrovnalosti týkají pravomocí, jimiž je Komise dále pověřila. V takovém případě vysoký představitel podnikne patřičné kroky v souladu se služebním řádem za účelem uplatnění rozhodnutí o disciplinárních opatřeních nebo finanční odpovědnosti dle doporučení Komise.
Členské státy plně podporují Unii při vymáhání odpovědnosti podle článku 22 služebního řádu u dočasných zaměstnanců, na něž se vztahuje čl. 2 písm. e) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství.“
9)
V článku 89 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Pro účely interního auditu ESVČ podléhají vedoucí delegací Unie, pokud jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 17 druhého pododstavce, s ohledem na finanční řízení, kterým byli dále pověřeni, ověřovací pravomoci interního auditora Komise.“
10)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 144a
ESVČ důsledně dodržuje postupy, které jsou stanoveny v článcích 142, 143 a 144. ESVČ plně spolupracuje s orgány zapojenými do postupu udělování absolutoria a případně poskytuje další nezbytné informace, a to i prostřednictvím účasti na zasedáních příslušných subjektů.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 11. dubna 2011.
NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 370/2011,
11. aprill 2011,
millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 215/2008 (mis käsitleb 10. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust) seoses Euroopa välisteenistusega
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 217,
võttes arvesse partnerluslepingut ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani riikide rühma liikmete ja teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, mis allkirjastati 23. juunil 2000. aastal Cotonous (1) ja mida on viimati muudetud 22. juunil 2010. aastal Ouagadougous Burkina Fasos (2),
võttes arvese sisekokkulepet nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate vahel ühenduse abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2008-2013) alusel vastavalt AKV-EÜ partnerluslepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse EÜ asutamislepingu neljandat osa (3) (edaspidi „sisekokkulepe”), ja eelkõige selle artikli 10 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse kontrollikoja arvamust (4),
võttes arvesse Euroopa Investeerimispanga arvamust
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu määrusega (EÜ) nr 215/2008 (5) nähakse ette 10. Euroopa Arengufondi (edaspidi „Euroopa Arengufond”) vahendite kogumise ja vahendite arvel toimuva rahastamise eeskirjad.
(2)
Lissaboni lepinguga luuakse Euroopa välisteenistus (edaspidi „välisteenistus”). Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust) (6) (edaspidi „finantsmäärus”) on muudetud Euroopa parlamendi ja nõukogu määrusega (EL, Euratom) nr 1081/2010, (7) et võtta arvesse välisteenistuse loomist. Et kehtestada Euroopa Arengufondi vahendite kasutamiseks stabiilne õiguslik raamistik, võtta arvesse välisteenistuse loomist ja finantsmääruse muudatusi, tuleb muuta määrust (EÜ) nr 215/2008.
(3)
Vastavalt nõukogu 26. juuli 2010. aasta otsusele 2010/427/EL, millega määratakse kindlaks Euroopa välisteenistuse korraldus ja toimimine, (8) on välisteenistus eraldiseisev teenistus ja seda tuleks finantsmääruses käsitada institutsioonina.
(4)
Euroopa Liidu toimimise lepinguga nähakse ette, et komisjoni delegatsioonid muutuvad liidu delegatsioonidena välisteenistuse osaks. On vaja tagada liidu delegatsioonide toimimise järjepidevus ning eelkõige delegatsioonide poolt hallatavate Euroopa Arengufondi vahendite järjepidevus ja tõhusus. Seetõttu tuleks lubada komisjonil anda oma Euroopa Arengufondi vahendite kasutamise volitused edasi liidu delegatsioonide juhtidele, kes kuuluvad eraldiseisva institutsioonina tegutseva välisteenistuse koosseisu. Volitatud eelarvevahendite käsutajad peaksid jätkuvalt vastutama delegatsioonidesiseste haldus- ja kontrollisüsteemide kindlaksmääramise eest, samal ajal kui liidu delegatsioonide juhid peaksid vastutama nimetatud haldus- ja kontrollisüsteemide asjakohase ülesehituse ja toimimise eest ning nendes delegatsioonides hallatavate vahendite ja sooritatavate toimingute eest. Delegatsioonide juhid peaksid selle kohta kaks korda aastas aru andma. Kooskõlas komisjoni suhtes kohaldatavate eeskirjadega on asjakohane ette näha sellise volitamise tühistamine.
(5)
Usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte täitmiseks peaksid liidu delegatsioonide juhid, tegutsedes komisjoni poolt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena, kohaldama komisjoni eeskirju ning neil peaksid olema samad kohustused ja vastutus kui kõigil teistel edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatel. Sel eesmärgil peaksid nad pöörduma suuniste saamiseks komisjoni kui neid volitanud institutsiooni poole.
(6)
Arvestades, et finantsmääruse kohaldamisel tuleks välisteenistust käsitada institutsioonina, tuleks välisteenistuse suhtes täies ulatuses kohaldada eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetlusi, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 215/2008 artiklites 142, 143 ja 144. Välisteenistus peaks tegema täielikku koostööd heakskiidu andmise menetluses osalevate institutsioonidega ning andma vajaduse korral täiendavat teavet, sealhulgas osalema asjakohaste organite koosolekutel. Vastavalt määruse (EÜ) nr 215/2008 artiklile 2 peaks komisjon jääma ka edaspidi vastutama Euroopa Arengufondi vahendite kasutamise eest, mis hõlmab ka neid Euroopa Arengufondi vahendeid, mida kasutavad delegatsioonide juhid, kes on edasivolitatud eelarvevahendite käsutajad. Liidu delegatsioonide juhid peaksid andma teavet, mida komisjon vajab oma kohustuste täitmiseks. Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrget esindajat (edaspidi „kõrge esindaja”) tuleks teavitada samal ajal ja ta peaks soodustama liidu delegatsioonide ja komisjoni talituste vahelist koostööd. Kõnealuse struktuuri uudsust arvestades tuleb läbipaistvuse ja finantsaruandluse osas kohaldada kõrgel tasemel sätteid.
(7)
Komisjoni peaarvepidaja vastutab jätkuvalt Euroopa Arengufondi vahendite kogu kasutamise eest, sealhulgas liidu delegatsioonide juhtidele edasivolitatud Euroopa Arengufondi vahenditega seonduvate raamatupidamistoimingute eest.
(8)
Välisteenistuse töötajatest ja komisjoni töötajatest edasivolitatud eelarvevahendite käsutajate ühtse ja võrdse kohtlemise tagamiseks ning komisjoni nõuetekohaseks teavitamiseks peaks komisjoni finantsrikkumiste uurimise eritoimkond käsitlema ka välisteenistuse rikkumisi juhtudel, mil komisjon on volitanud rakendusvolitused edasi liidu delegatsioonide juhtidele. Sellest hoolimata peaks komisjonil olema finantsjuhtimisega seotud vastutuse ja distsiplinaarmeetmete vahelise seose säilitamiseks õigus nõuda kõrgelt esindajalt menetluse algatamist, kui toimkond tuvastab rikkumise volituste puhul, mis komisjon on edasi volitanud liidu delegatsioonide juhtidele. Sellisel juhul peaks kõrge esindaja kooskõlas personalieeskirjadega võtma asjakohased meetmed.
(9)
Tõhusa ja tulemusliku sisekontrolli tagamiseks tuleks kohaldada edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena tegutsevatele ELi delegatsioonide juhtidele edasivolitatud finantsjuhtimise suhtes komisjoni siseaudiitori kontrollivolitusi.
(10)
Euroopa Arengufondi vahendite kasutamise üle demokraatliku kontrolli tagamiseks peaksid liidu delegatsioonide juhid lisama aruandele, mis sisaldab teavet nende delegatsioonis kehtestatud haldus- ja kontrollisüsteemide tõhususe ja tulemuslikkuse ning nendele edasivolitatud toimingute haldamise kohta, kinnitavad avaldused. Liidu delegatsioonide juhtide aruanded tuleks lisada vastutava volitatud eelarvevahendite käsutaja iga-aastasele tegevusaruandele ja teha kättesaadavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(11)
Seetõttu tuleks määrust (EÜ) nr 215/2008 vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EÜ) nr 215/2008 muudetakse järgmiselt.
1)
Artikli 14 lõike 3 esimene lõik asendatakse järgmisega:
„3. Komisjon teeb asjakohasel viisil kättesaadavaks tema valduses oleva teabe Euroopa Arengufondi vahenditest abisaajate kohta, kui Euroopa Arengufondi vahendeid kasutatakse tsentraliseeritult ja vahetult komisjoni talituste või liidu delegatsioonide poolt kooskõlas artikli 17 teise lõiguga, ning teabe, mille on vahenditest abisaajate kohta esitanud üksused, kellele on teiste vahendite haldamise viiside kohaselt delegeeritud vahendite kasutamisega seotud ülesanded.”
2)
Artiklile 17 lisatakse järgmised lõigud:
„Komisjon võib oma Euroopa Arengufondi vahendite kasutamisega seotud volitusi siiski delegeerida liidu delegatsioonide juhtidele. Komisjon teavitab sellest samal ajal liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrget esindajat (kõrge esindaja). Kui liidu delegatsioonide juhid tegutsevad edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena, kohaldavad nad komisjoni Euroopa Arengufondi vahendite kasutamise eeskirju ning neil on samad ülesanded, kohustused ja vastutus kui kõigil teistel edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatel.
Komisjon võib selle delegeerimise tagasi võtta vastavalt enda kehtestatud eeskirjadele.
Teise lõigu kohaldamiseks võtab kõrge esindaja liidu delegatsioonide ja komisjoni talituste vahelise koostöö hõlbustamiseks vajalikud meetmed.
Komisjon ja Euroopa välisteenistus (edaspidi „välisteenistus”) võivad kokku leppida üksikasjaliku korra, et lihtsustada sisekokkuleppe artikli 6 kohaste Euroopa Arengufondiga seotud kulude katteks reserveeritud vahendite kasutamist liidu delegatsioonide poolt. Nimetatud kord ei sisalda ühtegi erandit käesoleva määruse sätetest.”
3)
Artikli 25 lõike 1 esimene lõik asendatakse järgmisega:
„1. Euroopa Arengufondi vahendite kasutamise tsentraliseeritud juhtimine komisjoni poolt tähendab, et Euroopa Arengufondi vahendite kasutamisega seotud ülesandeid täidavad vahetult komisjoni talitused artikli 17 teise lõigu või kaudselt liidu delegatsioonid käesoleva artikli lõigete 2, 3 ja 4 ja artiklite 26-29 alusel.”
4)
Artiklile 32 lisatakse lõige 5:
„5. Kui liidu delegatsioonide juhid tegutsevad artikli 17 teise lõigu kohaselt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena, siis alluvad nad komisjonile, mis on nende kui edasivolitatud eelarvevahendite käsutajate kohustuste ja vastutuse kindlaksmääramise, täitmise, kontrolli ja hindamise eest vastutav institutsioon. Komisjon teavitab sellest samal ajal kõrget esindajat.”
5)
Artikli 38 teise lõiku lisatakse järgmine lause:
„Volitatud eelarvevahendite käsutajate iga-aastased tegevusaruanded tehakse kättesaadavaks ka Euroopa Parlamendile ja nõukogule.”
6)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 38a
1. Kui liidu delegatsioonide juhid tegutsevad artikli 17 teise lõigu kohaselt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena, teevad nad vahendite nõuetekohasel kasutamisel tihedat koostööd komisjoniga, eelkõige et tagada finantstehingute seaduslikkus ja korrapärasus, vahendite haldamisel usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttest kinnipidamine ning liidu finantshuvide tõhus kaitse.
Selleks võtavad nad meetmed, mis on vajalikud selliste olukordade vältimiseks, millega võiks kaasneda komisjoni vastutus delegatsioonide juhtidele edasivolitatud Euroopa Arengufondi vahendite kasutamise eest või prioriteetide konflikt, mis tõenäoliselt mõjutab delegatsioonide juhtidele edasivolitatud finantsjuhtimisega seotud ülesannete täitmist.
Teises lõigus osutatud olukorra või konflikti tekkimisel teavitab liidu delegatsiooni juht viivitamata komisjoni ja välisteenistuse vastutavat peadirektorit. Peadirektorid võtavad olukorra parandamiseks asjakohaseid meetmeid.
2. Kui liidu delegatsioonide juhid satuvad artikli 37 lõikes 4 osutatud olukorda, pöörduvad nad artikli 54 lõike 3 alusel loodud finantsrikkumiste uurimise eritoimkonna poole. Õigusvastase tegevuse, pettuse või korruptsiooni korral, mis võib kahjustada liidu huve, teatavad nad sellest kohaldatavate õigusaktidega määratud võimu- ja muudele organitele.
3. Artikli 17 teise lõigu kohaselt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena tegutsevad liidu delegatsioonide juhid annavad aru volitatud eelarvevahendite käsutajale, et viimati nimetatu saaks nende aruanded lisada oma artiklis 38 osutatud iga-aastasesse tegevusaruandesse. Liidu delegatsioonide juhtide aruanded sisaldavad teavet nende delegatsioonis kehtestatud haldus- ja kontrollisüsteemide tõhususe ja tulemuslikkuse ning nendele edasivolitatud toimingute haldamise kohta ja artikli 54 lõike 2a kohast kinnitavat avaldust. Kõnealused aruanded lisatakse volitatud eelarvevahendite käsutaja iga-aastasele tegevusaruandele ja tehakse kättesaadavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule, võttes seejuures vajaduse korral arvesse nende konfidentsiaalsust.
Liidu delegatsioonide juhid teevad täielikku koostööd heakskiidu andmises osalevate institutsioonidega ning annavad vajaduse korral täiendavat teavet. Sellega seoses võidakse neil paluda osaleda asjaomaste organite koosolekutel ja aidata vastutavat volitatud eelarvevahendite käsutajat.
4. Artikli 17 teise lõigu kohaselt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena tegutsevad liidu delegatsioonide juhid vastavad kõigile volitatud eelarvevahendite käsutaja omaalgatuslikele taotlustele või heakskiidu andmise menetluse raames Euroopa Parlamendi taotlusele.
5. Komisjon tagab, et volituste edasidelegeerimine ei takista heakskiidu andmise menetlust vastavalt artiklitele 142, 143 ja 144.”
7)
Artikli 39 lõikele 1 lisatakse järgmine lõik:
„Komisjoni peaarvepidaja vastutab jätkuvalt Euroopa Arengufondi vahendite kogu kasutamise eest, sealhulgas liidu delegatsioonide juhtidele edasivolitatud Euroopa Arengufondi vahenditega seonduvate raamatupidamistoimingute eest”.
8)
Artiklit 54 muudetakse järgmiselt:
a)
lisatakse järgmine lõige:
„2a. Liidu delegatsioonide juhtidele edasivolitamise korral vastutab volitatud eelarvevahendite käsutaja delegatsioonidesiseselt kehtestatud haldus- ja kontrollisüsteemide kindlaksmääramise, nende tõhususe ja tulemuslikkuse eest. Liidu delegatsioonide juhid vastutavad kõnealuste süsteemide asjakohase ülesehituse ja toimimise eest vastavalt volitatud eelarvevahendite käsutaja juhistele ning nendele alluvas liidu delegatsioonis hallatavate vahendite ja teostatavate toimingute eest. Enne, kui nad asuvad oma kohustusi täitma, peavad nad läbima koolituse eelarvevahendite käsutajate ülesannete ja vastutuse ning Euroopa Arengufondi vahendite kasutamise kohta kooskõlas artikli 37 lõikega 3.
ELi delegatsioonide juhid annavad oma vastutusvaldkonna kohta aru vastavalt käesoleva lõike esimesele lõigule kooskõlas artikli 38a lõikega 3.
Liidu delegatsioonide juhid esitavad igal aastal volitatud eelarvevahendite käsutajale kinnitavad avaldused nende delegatsioonides kehtestatud sisemiste haldus- ja kontrollisüsteemide, samuti neile edasi volitatud toimingute haldamise ning tulemuste kohta, et eelarvevahendite käsutaja saaks esitada enda kinnitava avalduse vastavalt artiklile 38.”;
b)
lisatakse järgmine lõige:
„4. Kui liidu delegatsioonide juhid tegutsevad artikli 17 teise lõigu kohaselt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena, on käesoleva artikli lõikes 3 osutatud juhtumite korral pädev sama lõike 3 kohaselt komisjoni loodud finantsrikkumiste uurimise eritoimkond.
Kui toimkond avastab süsteemseid probleeme, saadab ta aruande koos soovitustega eelarvevahendite käsutajale, kõrgele esindajale ja volitatud eelarvevahendite käsutajale, tingimusel et viimane ei ole asjaosaline, ning siseaudiitorile.
Toimkonna arvamuse põhjal võib komisjon nõuda, et kõrge esindaja algataks ametisse nimetava ametiisikuna edasivolitatud eelarvevahendite käsutajate suhtes distsiplinaarmenetluse või tekitatud kahju hüvitamise menetluse, kui rikkumised seonduvad neile edasivolitatud komisjoni volitustega. Sellisel juhul võtab kõrge esindaja kooskõlas personalieeskirjadega asjakohased meetmed distsiplinaarmenetluses tehtud otsuste täitmiseks ja/või nõuab sisse hüvitise vastavalt komisjoni soovitusele.
Liikmesriigid toetavad igakülgselt liitu personalieeskirjade artiklist 22 tuleneva vastutuse rakendamisel nende ajutiste töötajate puhul, kelle suhtes kohaldatakse Euroopa ühenduste muude teenistujate teenistustingimuste artikli 2 punkti e.”
9)
Artiklile 89 lisatakse järgmine lõik:
„Välisteenistuse siseauditi puhul kohaldatakse artikli 17 teise lõigu kohaselt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena tegutsevatele liidu delegatsioonide juhtidele edasivolitatud finantsjuhtimise suhtes komisjoni siseaudiitori kontrollivolitusi.”
10)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 144a
Välisteenistuse suhtes kohaldatakse täies ulatuses artiklites 142, 143 ja 144 sätestatud menetlusi. Välisteenistus teeb täielikku koostööd eelarve täitmisele heakskiidu andmises osalevate institutsioonidega ning annab vajaduse korral täiendavat teavet, sealhulgas osaleb asjakohaste organite koosolekutel.”
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Luxembourg, 11. aprill 2011