NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 206/2010
ze dne 12. března 2010,
kterým se stanoví seznamy třetích zemí, území nebo jejich částí, z nichž je povolen vstup některých zvířat a čerstvého masa na území Evropské unie, a požadavky na veterinární osvědčení
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 92/65/EHS ze dne 13. července 1992 o veterinárních předpisech pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi uvnitř Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní veterinární předpisy Společenství uvedené v příloze A oddíle I směrnice 90/425/EHS (1), a zejména na čl. 17 odst. 2 písm. b), čl. 17 odst. 3 písm. a), čl. 17 odst. 3 písm. c) první pododstavec, čl. 18 odst. 1 čtvrtou odrážku a článek 19 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 2002/99/ES ze dne 16. prosince 2002, kterou se stanoví veterinární předpisy pro produkci, zpracování, distribuci a dovoz produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (2), a zejména na článek 8, čl. 9 odst. 2 písm. b) a čl. 9 odst. 4 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 2004/68/ES ze dne 26. dubna 2004, kterou se stanoví veterinární předpisy pro dovoz některých živých kopytníků do Společenství a pro jejich tranzit, mění směrnice 90/426/EHS a 92/65/EHS a zrušuje směrnice 72/462/EHS (3), a zejména na čl. 3 odst. 1 první a druhý pododstavec, čl. 6 odst. 1 první pododstavec, čl. 7 písm. e), článek 8, čl. 10 první pododstavec a čl. 13 odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin (4), a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (5), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (6), a zejména na čl. 11 odst. 1 a článek 16 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (7), a zejména na čl. 48 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o veterinárních a hygienických otázkách dovozu skotu, prasat, ovcí a koz, čerstvého masa nebo masných výrobků ze třetích zemí (8) stanovila vypracování seznamu zemí nebo jejich částí, z nichž členské státy povolí dovoz některých živých zvířat a čerstvého masa některých zvířat.
(2)
Následně bylo přijato rozhodnutí Rady 79/542/EHS ze dne 21. prosince 1976, kterým se stanoví seznam třetích zemí nebo částí třetích zemí a kterým se stanoví veterinární a hygienické podmínky a podmínky pro veterinární osvědčení pro dovoz některých živých zvířat a jejich čerstvého masa do Společenství (9). Uvedené rozhodnutí stanoví hygienická opatření pro dovoz živých zvířat, kromě koňovitých, do Evropské unie a pro dovoz čerstvého masa z těchto zvířat, včetně koňovitých, avšak vyjma masných polotovarů. Přílohy I a II uvedeného rozhodnutí rovněž stanoví seznamy třetích zemí nebo jejich částí, z nichž smí být do Unie dovážena některá živá zvířata a jejich čerstvé maso, a také vzory veterinárních osvědčení.
(3)
Ode dne přijetí uvedeného rozhodnutí byla v dalších aktech Unie stanovena řada nových veterinárních a hygienických předpisů, které tvoří nový regulativní rámec pro tuto oblast. Taktéž směrnice 72/462/EHS byla zrušena směrnicí 2004/68/ES.
(4)
Článek 20 směrnice 2004/68/ES stanoví, že prováděcí pravidla pro dovoz stanovená v souladu s rozhodnutími přijatými podle směrnice 72/462/EHS, mimo jiné s rozhodnutím 79/542/EHS, zůstávají v platnosti až do jejich nahrazení opatřeními přijatými v novém regulativním rámci.
(5)
Podle čl. 4 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/41/ES ze dne 21. dubna 2004, kterou se zrušují některé směrnice týkající se hygieny potravin a hygienických podmínek pro produkci některých produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě a pro jejich uvádění na trh a kterou se mění směrnice Rady 89/662/EHS a 92/118/EHS a rozhodnutí Rady 95/408/ES (10), skončí platnost pravidel přijatých na základě směrnice 72/462/EHS, jakmile budou přijata nezbytná ustanovení na základě nařízení (ES) č. 852/2004, nařízení (ES) č. 853/2004, nařízení (ES) č. 854/2004 nebo směrnice 2002/99/ES.
(6)
Rozhodnutí 79/542/EHS bylo několikrát změněno a ustanovení týkající se dovozu vycházející z nového regulativního rámce již byla do rozhodnutí 79/542/EHS začleněna. V zájmu jasnosti a transparentnosti by opatření stanovená rozhodnutím 79/542/EHS měla být stanovena v novém právním aktu. V tomto nařízení jsou zahrnuta všechna ustanovení rozhodnutí 79/542/EHS. Proto dnem vstupu tohoto nařízení v platnost přestává platit rozhodnutí 79/542/EHS v očekávání jeho výslovného zrušení.
(7)
Směrnice 92/65/EHS stanoví veterinární předpisy pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi uvnitř Unie a jejich dovoz do Unie, pokud se na ně nevztahují veterinární předpisy stanovené ve zvláštních aktech Unie zmíněné v příloze F uvedené směrnice. Podle uvedené směrnice se do Unie mohou dovážet živá zvířata, sperma, vajíčka a embrya pouze ze třetí země, která je uvedena na seznamu vypracovaném postupem popsaným v uvedené směrnici. Kromě toho musí být tato živá zvířata provázena veterinárním osvědčením, které odpovídá vzoru vyhotovenému postupem podle uvedené směrnice.
(8)
Směrnice Rady 96/93/ES ze dne 17. prosince 1996 o osvědčeních pro zvířata a živočišné produkty (11) stanoví pravidla, která musí být dodržena při vydávání osvědčení požadovaných veterinárními právními předpisy, aby se zabránilo vydávání osvědčení se zavádějícími a podvodnými údaji. Je vhodné zajistit, aby předpisy a zásady používané úředními inspektory nebo veterinárními lékaři třetích zemí byly alespoň rovnocenné těm, které stanoví uvedená směrnice. Některé třetí země, které jsou na seznamu v příloze II tohoto nařízení, poskytly dostatečné záruky, pokud jde o existenci a uplatňování takových předpisů a zásad. Je proto vhodné povolit vstup některých živých zvířat z uvedených třetích zemí na území Unie, pokud nejsou nutná žádná další omezení vyplývající z jejich konkrétní nákazové situace.
(9)
Směrnice 2002/99/ES stanoví veterinární předpisy pro dovoz produktů živočišného původu a výrobků z nich získaných, které jsou určeny k lidské spotřebě, do Unie. Podle uvedené směrnice mají být sestaveny seznamy třetích zemí nebo regionů třetích zemí, z nichž je povolen dovoz určitých produktů živočišného původu, přičemž tento dovoz musí splňovat určité požadavky, pokud jde o veterinární osvědčení.
(10)
Směrnice 2004/68/ES stanoví veterinární požadavky na dovoz některých živých kopytníků do Unie a jejich tranzit přes území Unie. Dovoz těchto živých kopytníků do Společenství a jejich tranzit přes území Společenství je povolen pouze ze třetích zemí a území, které jsou uvedeny na seznamu nebo na seznamech sestavených v souladu s postupem popsaným v uvedené směrnici, přičemž tento dovoz musí splňovat určité požadavky na veterinární osvědčení.
(11)
S výjimkou ustanovení čl. 17 odst. 2 posledního pododstavce směrnice 92/65/EHS je dovoz živých zvířat a produktů živočišného původu, na něž se vztahují směrnice 92/65/EHS, 2002/99/ES a 2004/68/ES, do Unie nebo jejich tranzit přes území Unie povolen pouze tehdy, pokud jsou doprovázeny veterinárním osvědčením a splňují příslušné požadavky stanovené právními předpisy Společenství.
(12)
Proto je za účelem provádění směrnic 92/65/EHS, 2002/99/ES a 2004/68/ES vhodné stanovit v tomto nařízení seznamy třetích zemí, území a jejich částí a zvláštní podmínky dovozu pro některá živá zvířata a čerstvé maso některých zvířat, včetně vzorů veterinárních osvědčení.
(13)
V zájmu jednotnosti právních předpisů Unie by v tomto nařízení měly být zohledněny rovněž hygienické předpisy stanovené v dalších aktech Unie, zejména v nařízeních (ES) č. 852/2004, 853/2004 a 854/2004, která stanoví pravidla týkající se hygieny potravin a potravin živočišného původu a pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě, a také požadavky podle směrnice Rady 96/23/ES ze dne 29. dubna 1996 o kontrolních opatřeních u některých látek a jejich reziduí v živých zvířatech a živočišných produktech (12), a podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií (13).
(14)
Nařízení (ES) č. 882/2004 stanoví obecná pravidla pro provádění úředních kontrol v oblasti potravin a krmiv, zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat. Článek 48 uvedeného nařízení zmocňuje Komisi k přijetí seznamu třetích zemí, ze kterých mohou být určité výrobky dováženy do Unie. Nařízení (ES) č. 854/2004 stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě, včetně seznamů třetích zemí, ze kterých je povolen dovoz produktů živočišného původu. Podle těchto pravidel mohou být uvedené seznamy kombinovány s jinými seznamy vypracovanými pro účely veřejného zdraví a zdraví zvířat.
(15)
Vzory osvědčení stanovené v přílohách tohoto nařízení by proto měly zahrnovat potvrzení dokládající, že jsou splněny hygienické předpisy stanovené ve směrnici 96/23/ES a nařízeních (ES) č. 999/2001, 852/2004, 853/2004 a 854/2004.
(16)
Vzory osvědčení stanovené v přílohách tohoto nařízení by také měly zahrnovat potvrzení dokládající, že jsou splněny požadavky na dobré životní podmínky zvířat stanovené ve směrnici Rady 93/119/ES ze dne 22. prosince 1993 o ochraně zvířat při porážení nebo usmrcování (14) a v nařízení Rady (ES) č. 1/2005 ze dne 22. prosince 2004 o ochraně zvířat během přepravy a souvisejících činností (15).
(17)
S cílem zajistit, aby během přepravy ze třetí země původu do Unie nebylo ohroženo zdraví živých zvířat vstupujících na území Unie, by měly být stanoveny určité požadavky týkající se přepravy živých zvířat, včetně požadavků na sběrná střediska.
(18)
V zájmu zajištění ochrany zdraví zvířat v Unii by živá zvířata měla být přepravována přímo na příslušné místo určení v Unii.
(19)
Čerstvé maso propuštěné do Unie za účelem tranzitu do jiné třetí země představuje zanedbatelné riziko pro veřejné zdraví. Toto maso by nicméně mělo splňovat všechny příslušné veterinární předpisy. Proto by měla být stanovena zvláštní ustanovení pro tranzit čerstvého masa a jeho skladování před tranzitem.
(20)
Vzhledem k zeměpisné poloze Kaliningradu, která se dotýká pouze Lotyšska, Litvy a Polska, by měly být stanoveny zvláštní podmínky pro tranzit zásilek do Ruska a z Ruska přes území Unie.
(21)
Propuštění zásilek čerstvého masa farmových nezdomácnělých zvířat řádu sudokopytníků chycených ve volné přírodě do Unie, s výjimkou drobů a mletého masa, by mělo být povoleno. Aby se vyloučila jakákoli případná veterinární rizika, která může toto propuštění představovat, je vhodné, aby tato zvířata byla oddělena od volně žijících zvířat po dobu tří měsíců před vstupem uvedených zásilek na území Unie. Vzor veterinárního osvědčení pro uvedené zásilky (RUF) by měl tudíž tuto skutečnost zohledňovat.
(22)
Rozhodnutí Komise 2003/881/ES ze dne 11. prosince 2003 o veterinárních podmínkách a veterinárních osvědčeních pro dovoz včelovitých (Apis mellifera a Bombus spp.) z některých třetích zemí (16) stanoví veterinární podmínky a podmínky pro veterinární osvědčení pro dovoz včelovitých z některých třetích zemí. V zájmu zjednodušení právních předpisů Unie by opatření stanovená v uvedeném rozhodnutí měla být zahrnuta do tohoto nařízení. Rozhodnutí 2003/881/ES by tedy mělo být zrušeno.
(23)
Je vhodné zavést přechodné období, které by členským státům a příslušnému odvětví umožnilo přijmout nezbytná opatření pro splnění požadavků stanovených v tomto nařízení.
(24)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví požadavky na veterinární osvědčení pro vstup zásilek obsahujících následující živá zvířata nebo čerstvé maso na území Unie:
a)
kopytníci;
b)
zvířata uvedená na seznamu v části 2 přílohy IV;
c)
čerstvé maso kopytníků a koňovitých určené k lidské spotřebě, kromě masných polotovarů.
2. Toto nařízení stanoví seznamy třetích zemí, území nebo jejich částí, z nichž je povoleno propustit zásilky uvedené v odstavci 1 do Unie.
3. Toto nařízení se nevztahuje na vstup nezdomácnělých zvířat na území Unie:
a)
za účelem představení nebo výstav, kde tato živá zvířata nejsou obvykle držena či chována;
b)
jako součásti cirkusu;
c)
určených pro schválené organizace, schválené instituty, nebo schválená střediska, jak jsou definovány v čl. 2 odst. 1 písm. c) směrnice 92/65/EHS.
4. Použitím tohoto nařízení nejsou dotčeny jakékoli zvláštní požadavky na osvědčení stanovené v jiných aktech Unie nebo v dohodách, které Unie uzavřela se třetími zeměmi.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„kopytníky“ se rozumí kopytníci, jak je definuje čl. 2 písm. d) směrnice 2004/68/ES;
b)
„čerstvým masem“ se rozumí čerstvé maso, jak je definováno v bodě 1.10 přílohy I nařízení (ES) č. 853/2004;
c)
„koňovitými“ se rozumí koňovití, jak je definuje čl. 2 písm. b) směrnice Rady 90/426/EHS (17);
d)
„hospodářstvím“ se rozumí farma nebo jiné zemědělské, průmyslové či obchodní zařízení pod úředním dohledem, včetně zoologických zahrad, zábavních parků a chráněných území s volně žijící zvěří nebo honebních revírů, v nichž jsou běžně držena nebo chována živá zvířata.
KAPITOLA II
PODMÍNKY PRO VSTUP ŽIVÝCH ZVÍŘAT NA ÚZEMÍ UNIE
Článek 3
Obecné podmínky pro vstup kopytníků na území Unie
Zásilky kopytníků mohou být propuštěny do Unie, pouze pokud splňují následující podmínky:
a)
pocházejí ze třetích zemí, území nebo jejich částí uvedených ve sloupcích 1, 2 a 3 tabulky v části 1 přílohy I, přičemž vzor veterinárního osvědčení odpovídající dotčené zásilce je uveden ve sloupci 4 tabulky v části 1 přílohy I;
b)
doprovází je příslušné veterinární osvědčení vypracované podle příslušného vzoru veterinárního osvědčení uvedeného v části 2 přílohy I, které vyplní a podepíše úřední veterinární lékař vyvážející třetí země a v němž se zohlední zvláštní podmínky uvedené ve sloupci 6 tabulky v části 1 téže přílohy;
c)
splňují požadavky stanovené ve veterinárním osvědčení zmíněném v písmeni b) včetně:
i)
dodatečných záruk obsažených v uvedeném osvědčení, jsou-li požadovány podle sloupce 5 části 1 přílohy I;
ii)
dodatečných požadavků na veterinární osvědčení, které může v souladu s veterinárními právními předpisy Unie stanovit členský stát určení a které jsou zahrnuty v osvědčení.
Článek 4
Podmínky pro sběrná střediska pro některé zásilky kopytníků
Zásilky kopytníků, které obsahují živá zvířata z více než jednoho hospodářství, mohou být propuštěny do Unie pouze tehdy, jsou-li sestaveny ve sběrných střediscích schválených příslušným orgánem třetí země původu v souladu s požadavky stanovenými v části 5 přílohy I.
Článek 5
Protokoly pro standardizaci materiálů a postupy odběru vzorků a provádění vyšetření u kopytníků
Je-li podle veterinárních osvědčení uvedených ve sloupci 4 tabulky v části 1 přílohy I pro vstup zásilek kopytníků na území Unie nutný odběr vzorků a provedení vyšetření na nákazy uvedené v části 6 téže přílohy, provede tento odběr vzorku a vyšetření příslušný orgán třetí země původu, nebo se tento odběr a vyšetření provede pod jeho dozorem, a to v souladu s protokoly pro standardizaci materiálů a provádění vyšetření v části 6 uvedené přílohy.
Článek 6
Zvláštní podmínky pro některé zásilky kopytníků dovážených na Saint-Pierre a Miquelon, které vstupují na území Unie
Zásilky kopytníků druhů uvedených v tabulce v části 7 přílohy I, které byly propuštěny na Saint-Pierre a Miquelon méně než šest měsíců před datem odeslání ze Saint-Pierre a Miquelonu do Unie, mohou být propuštěny do Unie pouze tehdy, pokud:
a)
splňují požadavky týkající se ustájení a karantény stanovené v kapitole 1 uvedené části přílohy I;
b)
byly podrobeny vyšetření v souladu s veterinárními požadavky stanovenými v kapitole 2 uvedené části přílohy I.
Článek 7
Obecné podmínky pro propuštění některých druhů včelovitých do Unie
1. Zásilky včelovitých druhů uvedených v tabulce 1 části 2 přílohy IV se propustí do Unie pouze ze třetích zemí nebo území:
a)
uvedených na seznamu v části 1 přílohy II;
b)
kde výskyt moru včelího plodu, malého úlového brouka (Aethina tumida) a roztoče Tropilaelaps (Tropilaelaps spp.) podléhá povinnému hlášení na celém území.
2. Odchylně od ustanovení odst. 1 písm. a) mohou být zásilky včel propuštěny do Unie z části třetí země nebo území uvedených v části 1 přílohy II, která je:
a)
zeměpisně a epizooticky izolovanou částí třetí země nebo území;
b)
uvedena ve třetím sloupci tabulky v oddíle 1 části 1 přílohy IV.
Použije-li se tato výjimka, je propuštění zásilek včelovitých do Unie zakázáno ze všech ostatních částí dotčené třetí země nebo území, které nejsou uvedeny ve třetím sloupci tabulky v oddíle 1 části 1 přílohy IV.
3. Zásilky včelovitých druhů uvedených v tabulce 1 části 2 přílohy IV sestávají buď:
a)
z klecí s královnami (Apis mellifera a Bombus spp.), z nichž v každé je umístěna pouze jedna královna s maximálně 20členným doprovodem; nebo
b)
z kontejnerů čmeláků (Bombus spp.), z nichž v každém je umístěna kolonie čítající maximálně 200 dospělých čmeláků.
4. Zásilky včelovitých druhů uvedených v tabulce 1 části 2 přílohy IV musí:
a)
být doprovázeny příslušným veterinárním osvědčením vypracovaným podle příslušného vzoru veterinárního osvědčení uvedeného v části 2 přílohy IV a vyplněným a podepsaným úředním inspektorem vyvážející třetí země;
b)
splňovat veterinární požadavky stanovené ve veterinárním osvědčení zmíněném v písmeni a).
Článek 8
Obecné podmínky přepravy živých zvířat do Unie
Po dobu mezi naložením ve třetí zemi původu a příjezdem na stanoviště hraniční kontroly v místě vstupu do Unie, nesmí být zásilky živých zvířat:
a)
přepravovány společně s živými zvířaty, která:
i)
nejsou určena pro propuštění do Unie, nebo
ii)
mají nižší nákazový status;
b)
vyloženy ve třetí zemi, na třetím území nebo v jejich části, které nejsou uvedeny ve sloupcích 1, 2 a 3 tabulky v části 1 přílohy I nebo pro něž neexistuje žádný vzor veterinárního osvědčení odpovídající dotčené zásilce uvedený ve sloupci 4 tabulky v části I přílohy I, nebo, pokud jsou přepravovány letecky, přeloženy do jiného letadla, ani přepravovány po silnici, železnici nebo hnány přes takovou třetí zemi, území nebo jejich část.
Článek 9
Časové omezení doby přepravy živých zvířat do Unie
Zásilky živých zvířat se propustí do Unie pouze tehdy, dorazí-li příslušná zásilka na stanoviště hraniční kontroly v místě vstupu do Unie do 10 dnů ode dne vydání příslušného veterinárního osvědčení.
V případě přepravy po moři se uvedená lhůta 10 dnů prodlouží o dodatečnou dobu odpovídající délce trvání cesty po moři, kterou podepsaným prohlášením vypracovaným v souladu s částí 3 přílohy I, jehož originál se přiloží k veterinárnímu osvědčení, potvrdí velitel lodi.
Článek 10
Zvláštní podmínky postřiku leteckých zásilek živých zvířat přepravovaných do Unie
Jsou-li zásilky živých zvířat, s výjimkou zásilek včelovitých, přepravovány letecky, postříká se klec nebo kontejner, v němž jsou zvířata přepravována, a jejich okolí vhodným insekticidem.
Postřik se provede bezprostředně před uzavřením dveří letadla po naložení zásilky a dále po každém dalším otevření dveří ve třetí zemi, dokud zásilka nedorazí do místa konečného určení.
Kapitán letadla potvrdí, že byl postřik proveden, podpisem prohlášení vypracovaného v souladu s částí 4 přílohy I, jehož originál se přiloží k veterinárnímu osvědčení.
Článek 11
Podmínky použitelné po propuštění určitých zásilek kopytníků do Unie
1. Zásilky plemenných a užitkových kopytníků nebo kopytníků určených pro zoologické zahrady, zábavní parky a chráněná území s volně žijící zvěří nebo honební revíry musí být po propuštění do Unie bez odkladu dopraveny do hospodářství určení.
Pokud nejsou kopytníci odesláni přímo na jatka, zůstanou v tomto hospodářství alespoň 30 dní.
2. Zásilky kopytníků určených k okamžité porážce musí být po propuštění do Unie bez odkladu dopraveny na jatka určení, kde se zvířata porazí do pěti pracovních dnů ode dne příjezdu na jatka.
Článek 12
Zvláštní podmínky pro tranzit určitých zásilek kopytníků přes třetí země
Uplatní-li se zvláštní podmínka I části 1 přílohy I za účelem umožnění tranzitu zásilek kopytníků, jichž se uvedená podmínka týká, pocházejících z jednoho členského státu a určených pro jiný členský stát, přes třetí zemi, území či jejich část uvedené v tabulce v části 1 přílohy I, pro něž však není ve sloupci 4 téže tabulky určen žádný odpovídající vzor veterinárního osvědčení pro zásilky dotčených kopytníků, platí následující podmínky:
a)
pro skot na výkrm:
i)
hospodářství konečného určení musí předem určit příslušný orgán v místě konečného určení,
ii)
živá zvířata, která tvoří zásilku, smí opustit hospodářství konečného určení pouze za účelem okamžité porážky,
iii)
všechny přesuny živých zvířat do hospodářství a z hospodářství konečného určení musí probíhat pod dozorem příslušného orgánu za předpokladu, že jsou zvířata tvořící zásilku držena v uvedeném hospodářství;
b)
pro kopytníky určené na okamžitou porážku platí čl. 11 odst. 2.
Článek 13
Podmínky použitelné pro propuštění zásilek včelovitých, jichž se týká článek 7, do Unie
1. Zásilky královen, jichž se týká čl. 7 odst. 3 písm. a), musí být bez odkladu dopraveny na určené místo v konečném místě určení, kde jsou úly svěřeny pod dozor příslušného orgánu a královny přemístěny do nových klecí před tím, než jsou umístěny do místních kolonií.
2. Klece, doprovod královen a další materiál doprovázející zásilky královen ze třetí země původu se odešlou do laboratoře určené příslušným orgánem k vyšetření přítomnosti:
a)
malého úlového brouka (Aethina tumida), jeho vajíček nebo larev;
b)
stop roztoče Tropilaelaps (Tropilaelaps spp.).
Po tomto laboratorním vyšetření se klece, doprovod královen a příslušný materiál zničí.
3. Zásilky čmeláků (Bombus spp.), jichž se týká čl. 7 odst. 3 písm. b), musí být bez odkladu dopraveny do místa určení.
Čmeláci musí zůstat v nádobě, v níž byli propuštění do Unie, až do konce života kolonie.
Nádoba a materiál doprovázející čmeláky ze třetí země původu se zničí nejpozději na konci života kolonie.
KAPITOLA III
PODMÍNKY PRO VSTUP ČERSTVÉHO MASA NA ÚZEMÍ UNIE
Článek 14
Obecné podmínky dovozu čerstvého masa
Zásilky čerstvého masa určeného k lidské spotřebě mohou být do Unie dováženy, pouze pokud splňují následující podmínky:
a)
pocházejí ze třetích zemí, území nebo jejich částí uvedených ve sloupcích 1, 2 a 3 tabulky v části 1 přílohy II, přičemž vzor veterinárního osvědčení odpovídající dotčené zásilce je uveden ve sloupci 4 tabulky v části 1 přílohy II;
b)
jsou na stanovišti hraniční kontroly v místě vstupu do Unie prezentovány spolu s příslušným veterinárním osvědčením vypracovaným podle příslušného vzoru veterinárního osvědčení uvedeného v části 2 přílohy II, které vyplní a podepíše úřední veterinární lékař vyvážející třetí země a v němž se zohlední zvláštní podmínky uvedené ve sloupci 6 tabulky v části 1 téže přílohy;
c)
splňují požadavky stanovené ve veterinárním osvědčení zmíněném v písmeni b) včetně:
i)
dodatečných záruk stanovených v uvedeném osvědčení, jsou-li požadovány podle sloupce 5 tabulky v části 1 přílohy II;
ii)
dodatečných požadavků na veterinární osvědčení, které může v souladu s veterinárními právními předpisy Unie stanovit členský stát určení a které jsou zahrnuty v osvědčení.
Článek 15
Podmínky použitelné po dovozu nestažených těl volně žijící spárkaté zvěře
Podle čl. 8 odst. 2 směrnice Rady 97/78/ES (18) musí být zásilky nestažených těl volně žijící spárkaté zvěře určené k lidské spotřebě po dalším zpracování bez odkladu dopraveny do zpracovatelského zařízení určení.
Článek 16
Tranzit a skladování čerstvého masa
Vstup zásilek čerstvého masa na území Unie, není-li toto maso určeno pro dovoz do Unie, ale je určeno pro třetí zemi buď po okamžitém tranzitu, nebo po uskladnění v Unii v souladu s čl. 12 odst. 4 a článkem 13 směrnice 97/78/ES, se povolí pouze tehdy, pokud zásilky splňují následující podmínky:
a)
pocházejí ze třetích zemí, území nebo jejich částí uvedených ve sloupcích 1, 2 a 3 tabulky v části 1 přílohy II, přičemž vzor veterinárního osvědčení odpovídající dotčené zásilce je uveden ve sloupci 4 tabulky v části 1 přílohy II;
b)
splňují příslušné zvláštní veterinární požadavky stanovené v příslušném vzoru veterinárního osvědčení zmíněném v písmeni a);
c)
jsou doprovázeny veterinárním osvědčením, vypracovaným podle vzoru veterinárního osvědčení uvedeného v příloze III a vyplněným a podepsaným úředním veterinárním lékařem vyvážející třetí země;
d)
je potvrzena jejich přijatelnost pro tranzit, včetně případného uskladnění, a to na společném veterinárním vstupním dokladu podle čl. 2 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 136/2004 (19), podepsaném úředním veterinárním lékařem stanoviště hraniční kontroly v místě vstupu do Unie.
Článek 17
Výjimka pro tranzit přes území Lotyšska, Litvy a Polska
1. Odchylně od článku 16 se v případě zásilek pocházejících z Ruska a určených pro Rusko buď přímo, nebo přes další třetí zemi, povolí silniční nebo železniční tranzit přes území Unie mezi učenými stanovišti hraniční kontroly v Lotyšsku, Litvě a Polsku uvedenými v rozhodnutí Komise 2009/821/ES (20) za předpokladu, že jsou splněny následující podmínky:
a)
veterinární útvar příslušného orgánu zásilku na stanovišti hraniční kontroly v místě vstupu do Unie zaplombuje plombou s pořadovým číslem;
b)
úřední veterinární lékař příslušného orgánu odpovědného za příslušné stanoviště hraniční kontroly na vstupu do Unie opatří každou stranu dokladů, které zásilku provázejí a které jsou uvedeny v článku 7 směrnice 97/78/ES, razítkem „POUZE PRO TRANZIT DO RUSKA PŘES ÚZEMÍ EU“;
c)
jsou dodrženy procedurální požadavky stanovené v článku 11 směrnice 97/78/ES;
d)
zásilka je potvrzena jako přijatelná pro tranzit na společném veterinárním vstupním dokladu podepsaném úředním veterinárním lékařem stanoviště hraniční kontroly v místě vstupu do Unie.
2. Vykládka nebo skladování těchto zásilek na území Unie ve smyslu čl. 12 odst. 4 nebo článku 13 směrnice 97/78/ES nejsou povoleny.
3. Příslušný orgán provádí pravidelné kontroly, aby bylo zajištěno, že počet zásilek a množství produktů opouštějících území Unie odpovídá počtu a množství, které na území Společenství vstupují.
KAPITOLA IV
OBECNÁ, PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 18
Osvědčení
Veterinární osvědčení požadovaná tímto nařízením se vyplní v souladu s vysvětlivkami uvedenými v příloze V.
Tento požadavek však nebrání použití elektronického osvědčování nebo jiných schválených metod harmonizovaných na úrovni Unie.
Článek 19
Přechodná ustanovení
Během přechodného období do 30. června 2010 mohou být zásilky živých zvířat a čerstvého masa určeného k lidské spotřebě, pro něž byla vydána příslušná veterinární osvědčení podle rozhodnutí 79/542/EHS nebo 2003/881/ES, nadále propouštěny do Unie.
Článek 20
Zrušení
Zrušuje se rozhodnutí 2003/881/ES.
Článek 21
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. března 2010.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 206/2010,
12. märts 2010,
millega kehtestatakse nende kolmandate riikide, territooriumide või nende osade loetelud, kust on lubatud Euroopa Liitu tuua teatavaid loomi ja värsket liha, ning veterinaarsertifitseerimise nõuded
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 13. juuli 1992. aasta direktiivi 92/65/EMÜ, milles sätestatakse loomatervishoiu nõuded ühendusesiseseks kauplemiseks loomade, sperma, munarakkude ja embrüotega, mille suhtes ei kohaldata direktiivi 90/425/EMÜ A (I) lisas osutatud ühenduse erieeskirjades sätestatud loomatervishoiu nõudeid, ning nende impordiks ühendusse, (1) eriti selle artikli 17 lõike 2 punkti b ja artikli 17 lõike 3 punkti a, artikli 17 lõike 3 punkti c esimest lõiku, artikli 18 lõike 1 neljandat taanet ja artiklit 19,
võttes arvesse nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiivi 2002/99/EÜ, milles sätestatakse inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste tootmist, töötlemist, turustamist ja ühendusse toomist reguleerivad loomatervishoiu eeskirjad, (2) eriti selle artiklit 8, artikli 9 lõike 2 punkti b ja artikli 9 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 26. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/68/EÜ, millega kehtestatakse loomatervishoiu eeskirjad teatavate elusate kabiloomade impordile ühendusse ja transiidile ühenduse kaudu, muudetakse direktiive 90/426/EMÜ ja 92/65/EMÜ ja tunnistatakse kehtetuks direktiiv 72/462/EMÜ, (3) eriti selle artikli 3 lõike 1 esimest ja teist lõiku, artikli 6 lõike 1 esimest lõiku, artikli 7 punkti e, artiklit 8, artikli 10 esimest lõiku ja artikli 13 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrust (EÜ) nr 852/2004 toiduainete hügieeni kohta, (4) eriti selle artiklit 12,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrust (EÜ) nr 853/2004, milles sätestatakse loomset päritolu toidu hügieeni eeskirjad, (5) eriti selle artiklit 9,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrust (EÜ) nr 854/2004, millega kehtestatakse erieeskirjad inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste ametlikuks kontrollimiseks, (6) eriti selle artikli 11 lõiget 1 ja artiklit 16,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrust (EÜ) nr 882/2004 ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoiu ja loomade heaolu käsitlevatele eeskirjadele täitmise kontrollimise tagamiseks, (7) eriti selle artikli 48 lõiget 1,
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu 12. detsembri 1972. aasta direktiiviga 72/462/EMÜ terviseohutuse ja veterinaarkontrolli probleemide kohta veiste, lammaste, kitsede ja sigade ning värske liha või lihatoodete impordil kolmandatest riikidest (8) nähti ette koostada loetelu nende riikide või riikide osade kohta, kust liikmesriigid lubavad importida teatavaid elusloomi ja teatavate loomade värsket liha.
(2)
Vastavalt sellele võeti vastu nõukogu 21. detsembri 1976. aasta otsus 79/542/EMÜ, millega koostatakse loetelu kolmandate riikide või kolmandate riikide osade kohta ning sätestatakse loomatervishoiu- ja tervisekaitsenõuded ning veterinaarsertifitseerimise tingimused teatavate elusloomade ja nende värske liha importimisel ühendusse. (9) Kõnealuse otsusega on kehtestatud sanitaarnõuded elusloomade (välja arvatud hobuslaste) ning nende loomade (sealhulgas hobuslaste) värske liha (välja arvatud lihavalmististe) impordiks Euroopa Liitu. Selle otsuse I ja II lisas on esitatud ka nende kolmandate riikide või kolmandate riikide osade loetelu, kust on lubatud ELi importida teatavaid elusloomi ja nende värsket liha, ning veterinaarsertifikaatide näidised.
(3)
Pärast kõnealuse otsuse vastuvõtmist on muudes ELi õigusaktides sätestatud rida uusi loomade ja inimeste terviseohutuse nõudeid, mis moodustavad kõnealuses valdkonnas uue reguleeriva raamistiku. Ühtlasi on direktiiv 72/462/EMÜ tunnistatud kehtetuks direktiiviga 2004/68/EÜ.
(4)
Direktiivi 2004/68/EÜ artiklis 20 on sätestatud, et importi käsitlevad rakenduseeskirjad, mis on koostatud kooskõlas direktiivi 72/462/EMÜ kohaselt vastuvõetud otsustega, muu hulgas otsusega 79/542/EMÜ, jäävad jõusse, kuni need asendatakse uue reguleeriva raamistiku alusel võetud meetmetega.
(5)
Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/41/EÜ (millega tunnistatakse kehtetuks teatavad direktiivid, mis käsitlevad teatavate inimtoiduks ettenähtud loomse päritoluga toodete tootmise ja turuleviimise toiduhügieeni ning tervishoiunõudeid, ja muudetakse nõukogu direktiive 89/662/EMÜ ja 92/118/EMÜ ning nõukogu otsust 95/408/EÜ) (10) artikli 4 lõikega 3 ei kohaldata direktiivi 72/462/EMÜ alusel vastuvõetud rakenduseeskirju pärast seda, kui on võetud vastu vajalikud sätted määruste (EÜ) nr 852/2004, (EÜ) nr 853/2004, (EÜ) nr 854/2004 või direktiivi 2002/99/EÜ alusel.
(6)
Otsust 79/542/EMÜ on mitu korda muudetud ning uuel reguleerival raamistikul põhinevad importi käsitlevad sätted on juba kõnealusesse otsusesse lisatud. Selguse ja läbipaistvuse huvides tuleks otsusega 79/542/EMÜ ette nähtud meetmed sätestada uues õigusaktis. Käesolev määrus sisaldab kõiki otsuse 79/542/EMÜ sätteid. Seetõttu aegub otsus 79/542/EMÜ käesoleva määruse jõustumisel ning kuni selle sõnaselge tühistamiseni seda enam ei kohaldata.
(7)
Direktiivis 92/65/EMÜ on sätestatud loomatervishoiu nõuded ELi siseseks kauplemiseks elusloomade, sperma, munarakkude ja embrüotega, mille suhtes ei kohaldata kõnealuse direktiivi F lisas osutatud ELi erieeskirjades sätestatud loomatervishoiu nõudeid, ning nende impordiks Euroopa Liitu. Vastavalt kõnealusele direktiivile võib nimetatud elusloomi, spermat, munarakke ja embrüoid Euroopa Liitu importida ainult nendest kolmandatest riikidest, mis kuuluvad selles direktiivis osutatud korras koostatud loetelusse. Lisaks peab selliste elusloomadega kaasas olema veterinaarsertifikaat, mis vastab kõnealuses direktiivis osutatud korras koostatud näidisele.
(8)
Nõukogu 17. detsembri 1996. aasta direktiiviga 96/93/EÜ loomade ja loomsete saaduste sertifitseerimise kohta (11) on kehtestatud eeskirjad, mida tuleb järgida veterinaariaalastes õigusaktides nõutud sertifikaatide väljaandmisel, et vältida eksitavate või võltsitud sertifikaatide väljastamist. On asjakohane tagada, et eeskirjad ja põhimõtted, mida kohaldavad kolmandate riikide ametlikud inspektorid või veterinaararstid, oleksid vähemalt samaväärsed kõnealuses direktiivis sätestatud eeskirjade ja põhimõtetega. Teatavad kõnealuse määruse II lisas esitatud loetelusse kuuluvad kolmandad riigid on esitanud piisavaid tagatisi selliste eeskirjade ja põhimõtete olemasolu ja rakendamise kohta. Seetõttu on asjakohane lubada kõnealustest kolmandatest riikidest teatavate elusloomade toomist Euroopa Liitu tingimusel, et nende konkreetse haigusolukorra tõttu ei ole nõutavad lisapiirangud.
(9)
Direktiivis 2002/99/EÜ on sätestatud loomatervishoiu eeskirjad, mis käsitlevad loomsete saaduste ja nendest saadud inimtoiduks ettenähtud toodete Euroopa Liitu importimist. Vastavalt kõnealusele direktiivile tuleb koostada nende kolmandate riikide või kolmandate riikide piirkondade loetelud, millest on lubatud teatavate loomsete saaduste import, mis ühtlasi peab vastama teatavatele veterinaarsertifitseerimise nõuetele.
(10)
Direktiivis 2004/68/EÜ on sätestatud loomatervishoiu nõuded teatavate elusate kabiloomade impordi suhtes Euroopa Liitu ja transiidile Euroopa Liidu kaudu. Kõnealuste elusate kabiloomade import Euroopa Liitu ja transiit Euroopa Liidu kaudu on lubatud ainult nendest kolmandatest riikidest ja territooriumidelt, mis kuuluvad kõnealuses direktiivis osutatud korras koostatud loetellu või loeteludesse, ning see import peab vastama teatavatele veterinaarsertifitseerimise nõuetele.
(11)
Direktiivi 92/65/EMÜ artikli 17 lõike 2 viimase lõigu kohaselt võib elusloomi ja loomseid saadusi, mille suhtes kohaldatakse direktiive 92/65/EMÜ, 2002/99/EÜ ja 2004/68/EÜ, Euroopa Liitu importida ja need võivad Euroopa Liitu transiidi korras läbida ainult siis, kui nendega on kaasas veterinaarsertifikaat ning nad vastavad ELi õigusaktides sätestatud asjaomastele nõuetele.
(12)
Seetõttu on direktiivide 92/65/EMÜ, 2002/99/EÜ ja 2004/68/EÜ rakendamiseks asjakohane sätestada käesolevas määruses kolmandate riikide, territooriumite ja nende osade loetelu ning konkreetsed imporditingimused, sealhulgas teatavate elusloomade ja teatavate loomade värske liha veterinaarsertifikaatide näidised.
(13)
ELi õigusaktide järjepidevuse huvides tuleks käesolevas määruses arvesse võtta ka neid tervishoiunõudeid, mis on sätestatud muudes ELi õigusaktides, eelkõige määrustes (EÜ) nr 852/2004, 853/2004 ja 854/2004, millega kehtestatakse toiduainete ja loomset päritolu toidu hügieeni käsitlevad eeskirjad ning eeskirjad inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste ametlikuks kontrollimiseks, samuti nõudeid, mis on sätestatud nõukogu 29. aprilli 1996 aasta direktiivis 96/23/EÜ, millega nähakse ette teatavate ainete ja nende jääkide kontrollimise meetmed elusloomades ja loomsetes toodetes, (12) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta määruses (EÜ) nr 999/2001, millega sätestatakse teatavate transmissiivsete spongiformsete entsefalopaatiate vältimise, kontrolli ja likvideerimise eeskirjad (13).
(14)
Määruses (EÜ) nr 882/2004 on sätestatud üldeeskirjad, millega reguleeritakse ametlike kontrollide läbiviimist toidu ja loomasööda, loomatervise ja loomade heaolu valdkonnas. Kõnealuse määruse artikliga 48 antakse komisjonile volitus võtta vastu nende kolmandate riikide loetelu, millest võib konkreetseid tooteid Euroopa Liitu importida. Määruses (EÜ) nr 854/2004 sätestatakse erieeskirjad inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste ametlikuks kontrollimiseks, sealhulgas nende kolmandate riikide loetelu koostamiseks, millest on lubatud loomsete saaduste import. Kõnealuste eeskirjadega nähakse ette, et need loetelud võivad olla ühendatud teiste loeteludega, mis on koostatud inimeste ja loomade tervise kaitseks.
(15)
Seetõttu peavad käesoleva määruse lisades esitatud näidissertifikaadid hõlmama ka tõendeid selle kohta, et on täidetud direktiivis 96/23/EÜ ning määrustes (EÜ) nr 999/2001, 852/2004, 853/2004 ja 854/2004 sätestatud tervishoiunõuded.
(16)
Käesoleva määruse lisades esitatud näidissertifikaadid peavad hõlmama ka tõendeid selle kohta, et on täidetud loomade heaolu käsitlevad nõuded, mis on sätestatud nõukogu 22. detsembri 1993. aasta direktiivis 93/119/EÜ loomade kaitse kohta tapmisel või surmamisel (14) ning nõukogu 22. detsembri 2004. aasta määruses (EÜ) nr 1/2005, mis käsitleb loomade kaitset vedamise ja sellega seonduvate toimingute ajal (15).
(17)
Selleks et tagada, et Euroopa Liitu toodavate elusloomade tervislikku seisundit ei ohustata nende transportimise ajal päritoluriigiks olevast kolmandast riigist Euroopa Liitu, tuleb sätestada teatavad nõuded elusloomade transportimise, sealhulgas kogumiskeskuste kohta.
(18)
Loomatervise kaitse tagamiseks ELis tuleb elusloomad vedada liidus otse nende sihtkohta.
(19)
Värske liha puhul, mis on Euroopa Liitu toodud muusse kolmandasse riiki transiidi eesmärgil, ei ole tegemist suure ohuga rahvatervisele. Siiski peab selline liha vastama kõikidele asjaomastele loomatervise nõuetele. Seetõttu tuleb kehtestada konkreetsed normid värske liha transiidi ja sellele eelneva ladustamise kohta.
(20)
Kaliningradi geograafilise asendi tõttu, mis mõjutab ainult Lätit, Leedut ja Poolat, tuleb sätestada eritingimused nende saadetiste suhtes, mille transiit Venemaale ja Venemaalt toimub läbi Euroopa Liidu.
(21)
Euroopa Liitu peab olema lubatud tuua sõraliste seltsi (Artiodactyla) kuuluvate, loodusest püütud ja tehistingimustes peetavate ulukite värsket liha (välja arvatud rups ja hakkliha). Selleks et välistada sellise impordiga kaasneda võivaid võimalikke riske loomade tervisele, on asjakohane, et kõnealused loomad eraldatakse metsloomadest kolmeks kuuks enne selliste saadetiste Euroopa Liitu toomist. Kõnealuste saadetiste veterinaarsertifikaadi näidises (RUF) tuleks seda vastavalt arvesse võtta.
(22)
Komisjoni 11. detsembri 2003. aasta otsuses 2003/881/EÜ loomatervishoiu ja sertifitseerimise nõuete kohta mesilaste (Apis mellifera) ja kimalaste (Bombus spp.) impordil kolmandatest riikidest (16) sätestatakse loomatervishoiu ja sertifitseerimise nõuded mesilaste ja kimalaste impordi suhtes teatavatest kolmandatest riikidest. ELi õigusaktide lihtsustamise huvides tuleb käesolevasse määrusesse lisada kõnealuses otsuses sätestatud meetmed. Sellest tulenevalt tuleb otsus nr 2003/881/EÜ tunnistada kehtetuks.
(23)
Asjakohane on kehtestada üleminekuperiood, et võimaldada liikmesriikidel ja tootmisharul võtta vajalikke meetmeid käesolevas määruses sätestatud nõuetele vastamiseks.
(24)
Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
SISU, REGULEERIMISALA JA MÕISTED
Artikkel 1
Sisu ja reguleerimisala
1. Käesolevas määruses sätestatakse veterinaarsertifitseerimise nõuded selliste saadetiste Euroopa Liitu toomiseks, mis sisaldavad järgmisi elusloomi või värsket liha:
a)
kabiloomad;
b)
IV lisa 2. osas loetletud loomad;
c)
inimtoiduks ettenähtud kabiloomade ja hobuslaste värske liha, välja arvatud lihavalmistised.
2. Käesoleva määrusega kehtestatakse nende kolmandate riikide, territooriumide või nende osade loetelud, millest võib Euroopa Liitu tuua lõikes 1 osutatud saadetisi.
3. Käesolevat määrust ei kohaldata kodustamata loomade Euroopa Liitu toomise suhtes järgmistel juhtudel:
a)
kui loomad tuuakse Euroopa Liitu loomanäituste jaoks, mille raames kõnealuseid loomi ei peeta ega aretata tavapärasel viisil;
b)
kui loomad kuuluvad tsirkusesse;
c)
kui loomad on ette nähtud direktiivi 92/65/EMÜ artikli 2 lõike 1 punktis c määratletud tunnustatud asutuse, instituudi või keskuse jaoks.
4. Käesoleva määruse kohaldamine ei piira sertifitseerimise erinõuete kohaldamist, mis on kehtestatud muude ELi õigusaktide või ELi ja kolmandate riikide vahel sõlmitud kokkulepetega.
Artikkel 2
Mõisted
Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse järgmisi mõisteid:
a)
kabiloomad - direktiivi 2004/68/EÜ artikli 2 punktis d määratletud kabiloomad;
b)
värske liha - määruse (EÜ) nr 853/2004 I lisa punktis 1.10 määratletud värske liha;
c)
hobuslased - nõukogu direktiivi 90/426/EMÜ (17) artikli 2 punktis b määratletud hobuslased;
d)
põllumajandusettevõte - talumajapidamine või muu ametliku järelevalve all olev põllumajandus-, tööstus- või äriettevõte, sealhulgas loomaaiad, lõbustuspargid ja loodus- või jahireservaadid, kus elusloomi tavapäraselt peetakse või aretatakse.
II PEATÜKK
ELUSLOOMADE EUROOPA LIITU TOOMISE TINGIMUSED
Artikkel 3
Kabiloomade Euroopa Liitu toomise üldtingimused
Kabiloomasaadetisi võib Euroopa Liitu tuua ainult juhul, kui need vastavad järgmistele tingimustele:
a)
saadetised pärinevad kolmandatest riikidest, territooriumidelt või nende osadest, mis on loetletud I lisa 1. osas esitatud tabeli esimeses, teises ja kolmandas veerus, mille jaoks on olemas veterinaarsertifikaadi näidis, mis vastab I lisa 1. osas esitatud tabeli neljandas veerus loetletud asjaomasele saadetisele;
b)
saadetisega on kaasas asjakohane veterinaarsertifikaat, mis on koostatud vastavalt I lisa 2. osas sätestatud vastava veterinaarsertifikaadi näidisele, võttes arvesse kõnealuse lisa 1. osas esitatud tabeli kuuendas veerus osutatud konkreetseid tingimusi, ning mille on täitnud ja allkirjastanud eksportiva kolmanda riigi ametlik veterinaararst;
c)
saadetis vastab punktis b osutatud veterinaarsertifikaadis sätestatud nõuetele, sealhulgas:
i)
kõnealuses sertifikaadis sätestatud lisatagatistele, kui need on osutatud I lisa 1. osas esitatud tabeli viiendas veerus;
ii)
mis tahes täiendavatele veterinaarsertifitseerimise nõuetele, mida sihtliikmesriik võib nõuda kooskõlas ELi veterinaariaalaste õigusaktidega ning mis sisalduvad kõnealuses sertifikaadis.
Artikkel 4
Nõuded teatavate kabiloomasaadetiste kogumiskeskuste kohta
Kabiloomasaadetisi, mis sisaldavad elusloomi rohkem kui ühest põllumajandusettevõttest, võib Euroopa Liitu tuua ainult juhul, kui need on koostatud kogumiskeskustes, mille on heaks kiitnud päritoluriigiks oleva kolmanda riigi pädev asutus kooskõlas I lisa 5. osas sätestatud nõuetega.
Artikkel 5
Juhendid materjalide ja katsemenetluste standardimiseks kabiloomade puhul
Kui kabiloomasaadetiste Euroopa Liitu toomiseks on I lisa 1. osas esitatud tabeli neljandas veerus loetletud veterinaarsertifikaatidega nõutav proovide võtmine ja uuringud kõnealuse lisa 6. osas loetletud haiguste suhtes, viib kõnealuste proovide võtmise ja uuringud läbi või kontrollib selle läbiviimist päritoluriigiks oleva kolmanda riigi pädev asutus vastavalt kõnealuse lisa 6. osas esitatud materjalide ja katsemenetluste standardimise juhenditele.
Artikkel 6
Eritingimused teatavate kabiloomasaadetiste jaoks, mida imporditakse Saint-Pierre’i ja Miqueloni ning tuuakse Euroopa Liitu
I lisa 7. osas esitatud tabelis loetletud liikidesse kuuluvate kabiloomade saadetisi, mis toodi Saint-Pierre’i ja Miqueloni vähem kui kuus kuud enne nende Saint-Pierre’ist ja Miquelonist Euroopa Liitu saatmise kuupäeva, võib Euroopa Liitu tuua ainult juhul kui:
a)
saadetised vastavad I lisa 7. osa 1. peatükis sätestatud loomade pidamis- ja karantiininõuetele;
b)
saadetist on testitud vastavalt I lisa 7. osa 2. peatükis sätestatud veterinaaruuringute nõuetele.
Artikkel 7
Teatavate mesilase- ja kimalaseliikide Euroopa Liitu toomise üldtingimused
1. IV lisa 2. osas esitatud 1. tabelis loetletud mesilase- ja kimalaseliike on lubatud Euroopa Liitu tuua ainult nendest kolmandatest riikidest või territooriumidelt,
a)
mis on loetletud II lisa 1. osas;
b)
kus ameerika haudmemädaniku, tarumardika (Aethina tumida) ja lesta liigist Tropilaelaps spp. esinemisest teatamine on kohustuslik kogu kolmanda riigi territooriumil või asjaomasel territooriumil.
2. Erandina lõike 1 punktist a võib mesilase- ja kimalasesaadetisi Euroopa Liitu tuua II lisa 1. osas loetletud kolmanda riigi või territooriumi osast, mis on:
a)
kolmanda riigi või territooriumi geograafiliselt ja epidemioloogiliselt eraldatud osa;
b)
loetletud IV lisa 1. osa 1. jaos esitatud tabeli kolmandas veerus.
Kui kõnealust erandit kohaldatakse, on keelatud Euroopa Liitu tuua mesilaste ja kimalaste saadetisi asjaomase kolmanda riigi või territooriumi kõikidest muudest osadest, mida ei ole loetletud IV lisa 1. osa 1. jaos esitatud tabeli kolmandas veerus.
3. IV lisa 2. osa 1. tabelis loetletud liikidesse kuuluvate mesilaste ja kimalaste saadetised sisaldavad kas:
a)
mesilas- (Apis mellifera) ja kimalasemade (Bombus spp.) tarusid, millest igaühes on üks ema koos kõige rohkem 20 saatjaga; või
b)
kimalaste (Bombus spp.) konteinerid, millest igaüks sisaldab kõige rohkem 200 täiskasvanud kimalasega peret.
4. IV lisa 2. osa 1. tabelis loetletud liikidesse kuuluvate mesilaste ja kimalaste saadetised:
a)
saadetakse koos asjakohase veterinaarsertifikaadiga, mis on koostatud vastavalt IV lisa 2. osas sätestatud asjaomase veterinaarsertifikaadi näidisele ning mille on täitnud ja allkirjastanud eksportiva kolmanda riigi ametlik veterinaararst;
b)
vastavad punktis a osutatud veterinaarsertifikaadis sätestatud veterinaarnõuetele.
Artikkel 8
Üldtingimused elusloomade Euroopa Liitu vedamise kohta
Pärast päritoluriigiks olevas kolmandas riigis pealelaadimist ning enne saabumist Euroopa Liitu sisenemise piiripunkti ei tohi elusloomade saadetised olla:
a)
veetud koos elusloomadega, kes:
i)
ei ole ette nähtud Euroopa Liitu toomiseks; või
ii)
kelle tervisestaatus on madalam.
b)
maha laaditud või (õhutranspordi korral) teise õhusõidukisse viidud sellises kolmandas riigis, territooriumil või nende osas, mis ei ole loetletud I lisa 1. osas esitatud tabeli esimeses, teises ega kolmandas veerus, või mille kohta ei ole I lisa 1. osas esitatud tabeli neljandas veerus loetletud asjaomastele saadetistele vastavat veterinaarsertifikaadi näidist, või maanteel või raudteel transporditud või jalgsi aetud läbi sellise kolmanda riigi, territooriumi või nende osa.
Artikkel 9
Elusloomade Euroopa Liitu vedamise ajaline piirang
Elusloomasaadetisi võib Euroopa Liitu tuua ainult juhul, kui kõnealused saadetised jõuavad Euroopa Liitu sisenemise piiripunkti kümne päeva jooksul pärast asjakohase veterinaarsertifikaadi väljastamise kuupäeva.
Mereveo korral pikendatakse kõnealust kümnepäevalist ajavahemikku lisaaja võrra, mis vastab meresõidu kestusele, mida kinnitab laeva kapteni allkirjastatud deklaratsioon, mis on koostatud kooskõlas I lisa 3. osaga ning mille originaal on lisatud veterinaarsertifikaadile.
Artikkel 10
Eritingimused õhuteed pidi Euroopa Liitu veetud elusloomasaadetiste pritsimise kohta
Kui elusloomasaadetisi, välja arvatud mesilasi ja kimalasi, veetakse õhuteed pidi, pritsitakse kasti või konteinerit, milles neid veetakse, ning ümbritsevat ala sobiva insektitsiidiga.
Kõnealust pritsimist teostatakse vahetult enne õhusõiduki uste sulgemist pealelaadimise järel ning pärast mis tahes järgnevat uste avamist kolmandas riigis, kuni õhusõiduk on jõudnud oma sihtkohta.
Õhusõiduki kapten kinnitab pritsimist, kirjutades alla deklaratsioonile, mis on koostatud kooskõlas I lisa 4. osaga ning mille originaal on lisatud veterinaarsertifikaadile.
Artikkel 11
Teatavate kabiloomasaadetiste Euroopa Liitu toomise järgselt kohaldatavad nõuded
1. Nende kabiloomade saadetised, mis on ette nähtud aretamiseks ja toodanguks või loomaaedadele, lõbustusparkidele ja loodus- või jahireservaatidele, saadetakse pärast Euroopa Liitu toomist viivitamata sihtettevõttesse.
Kabiloomad jäävad kõnealusesse ettevõttesse vähemalt 30 päevaks, välja arvatud juhul, kui nad saadetakse otse tapamajja.
2. Kohe tapmiseks ettenähtud kabiloomade saadetised saadetakse viivitamata sihttapamajja, kus nad tapetakse viie tööpäeva jooksul pärast tapamajja saabumise kuupäeva.
Artikkel 12
Eritingimused teatavate kabiloomasaadetiste transiidi suhtes läbi kolmandate riikide
Juhul kui kohaldatakse I lisa 1. osa eritingimust I, kohaldatakse selleks, et lubada kõnealuses tingimuses osutatud kabiloomasaadetistel, mis on pärit ühest liikmesriigist ning saadetakse teise liikmesriiki, läbida transiidina I lisa 1. osa tabelis esitatud loetelusse kuuluvat kolmandat riiki, territooriumi või nende osa, mille jaoks ei ole vastavat veterinaarsertifikaadi näidist kõnealuse tabeli neljandas veerus osutatud asjaomaste kabiloomasaadetiste kohta, järgmisi tingimusi:
a)
nuumveiste puhul:
i)
lõpliku sihtkoha pädev asutus peab eelnevalt kindlaks määrama lõplikud sihtettevõtted;
ii)
saadetisse kuuluvaid elusloomi tohib lõplikust sihtettevõttest välja viia üksnes kohe tapmiseks;
iii)
kuni saadetisse kuuluvaid loomi hoitakse asjaomases ettevõttes, peab kõiki elusloomade saabumisi lõplikku sihtettevõttesse ja sealt väljaviimisi kontrollima pädev asutus;
b)
kohe tapmiseks ettenähtud kabiloomade suhtes kohaldatakse artikli 11 lõiget 2.
Artikkel 13
Artiklis 7 osutatud mesilase- ja kimalasesaadetiste Euroopa Liitu toomise järgselt kohaldatavad nõuded
1. Artikli 7 lõike 3 punktis a osutatud mesilas- ja kimalasemade saadetised saadetakse viivitamata nende lõplikku sihtkohta, kus pädev asutus tarud üle kontrollib ning mesilasemad viiakse enne kohalikesse peredesse asutamist üle uutesse tarudesse.
2. Tarud, saatjaloomad ja mesilas- või kimalasemaga päritoluriigiks olevast kolmandast riigist kaasa tulnud muu materjal saadetakse pädeva asutuse määratud laborisse, et uurida:
a)
tarumardikate (Aethina tumida), nende munade või vastsete olemasolu;
b)
Tropilaelaps spp. liigist lesta tundemärkide olemasolu.
Pärast laborikontrolli puurid, saatjad ja muu materjal hävitatakse.
3. Artikli 7 lõike 3 punktis b osutatud kimalaste (Bombus spp.) saadetised saadetakse viivitamata nende määratud sihtkohta.
Kõnealused kimalased võivad jääda pere elutsükli lõpuni konteinerisse, milles nad Euroopa Liitu toodi.
Kõnealune konteiner ja kogu kimalastega päritoluriigiks olevast kolmandast riigist kaasas olnud materjal hävitatakse hiljemalt pärast pere elutsükli lõppu.
III PEATÜKK
VÄRSKE LIHA EUROOPA LIITU TOOMISE TINGIMUSED
Artikkel 14
Värske liha importimise üldtingimused
Inimtoiduks ettenähtud värske liha saadetisi võib Euroopa Liitu importida ainult juhul, kui need vastavad järgmistele tingimustele:
a)
saadetised pärinevad kolmandatest riikidest, territooriumidelt või nende osadest, mis on loetletud II lisa 1. osas esitatud tabeli esimeses, teises ja kolmandas veerus, mille jaoks on olemas veterinaarsertifikaadi näidis, mis vastab II lisa 1. osas esitatud tabeli neljandas veerus loetletud asjaomasele saadetisele;
b)
Euroopa Liitu sisenemise piiripunktis esitatakse nendega koos asjakohane veterinaarsertifikaat, mis on koostatud vastavalt II lisa 2. osas sätestatud asjaomase veterinaarsertifikaadi näidisele, võttes arvesse kõnealuse lisa 1. osas esitatud tabeli kuuendas veerus osutatud eritingimusi, ning mille on täitnud ja allkirjastanud eksportiva kolmanda riigi ametlik veterinaararst;
c)
need vastavad punktis b osutatud veterinaarsertifikaadis sätestatud nõuetele, sealhulgas:
i)
kõnealuses sertifikaadis sätestatud lisatagatistele, kui need on osutatud II lisa 1. osas esitatud tabeli viiendas veerus;
ii)
mis tahes täiendavatele veterinaarsertifitseerimise nõuetele, mida sihtliikmesriik võib nõuda kooskõlas ELi veterinaariaalaste õigusaktidega ning mis sisalduvad kõnealuses sertifikaadis.
Artikkel 15
Uluksõraliste nülitud rümpade importimise järgselt kohaldatavad nõuded
Kooskõlas nõukogu direktiivi 97/78/EÜ (18) artikli 8 lõikega 2 saadetakse uluksõraliste nülitud rümpade saadetised, mis on pärast täiendavat töötlemist ette nähtud inimtoiduks, viivitamata sihtkohaks olevasse töötlemisettevõttesse.
Artikkel 16
Värske liha transiit ja ladustamine
Värske liha saadetisi, mis ei ole ette nähtud Euroopa Liitu importimiseks, vaid mille sihtkohaks on kolmas riik ning mis on ette nähtud transiidiks kas kohe või pärast ladustamist Euroopa Liidus vastavalt direktiivi 97/78/EÜ artikli 12 lõikele 4 ja artiklile 13, lubatakse Euroopa Liitu tuua ainult juhul, kui need vastavad järgmistele nõuetele:
a)
saadetised pärinevad II lisa 1. osas esitatud tabeli esimeses, teises ja kolmandas veerus loetletud kolmandatest riikidest, territooriumidelt või nende osadest, mille jaoks on olemas veterinaarsertifikaadi näidis, mis vastab II lisa 1. osas esitatud tabeli neljandas veerus osutud asjaomasele saadetisele;
b)
saadetised vastavad punktis a osutatud asjaomases veterinaarsertifikaadi näidises kõnealuse saadetise puhul kehtestatud loomatervishoiu erinõuetele;
c)
saadetistega on kaasas veterinaarsertifikaat, mis on koostatud vastavalt III lisas esitatud veterinaarsertifikaadi näidisele ning mille on täitnud ja allkirjastanud asjaomase kolmanda riigi ametlik veterinaararst;
d)
saadetised on tunnistatud transiidiks, sealhulgas vajadusel ladustamiseks, vastuvõetavaks komisjoni määruse (EÜ) nr 136/2004 (19) artikli 2 lõikes 1 osutatud ühises veterinaariaalases sisenemisdokumendis, millele on alla kirjutanud Euroopa Liitu sisenemise piiripunkti ametlik veterinaararst.
Artikkel 17
Läbi Läti, Leedu ja Poola toimuva transiidi suhtes kohaldatav erand
1. Erandina artiklist 16 on komisjoni otsuses 2009/821/EÜ (20) (SANCO/5141/2009) loetletud Läti, Leedu ja Poola kindlaksmääratud piiripunktide vahel lubatud teostada maanteed või raudteed mööda selliste saadetiste transiiti läbi Euroopa Liidu, mis on pärit Venemaalt ning mis viiakse otse või kolmanda riigi kaudu Venemaale, kui on täidetud järgmised tingimused:
a)
pädeva asutuse veterinaarteenistus on Euroopa Liitu sisenemise piiripunktis pannud saadetisele seerianumbriga plommi;
b)
saadetisega kaasas olevate ja direktiivi 97/78/EÜ artiklis 7 osutatud dokumentide igale lehele on Euroopa Liitu sisenemise piiripunkti pädeva asutuse ametlik veterinaararst pannud templi „AINULT TRANSIIDIKS LÄBI ELi VENEMAALE”;
c)
järgitud on direktiivi 97/78/EÜ artiklis 11 sätestatud menetlusnõudeid;
d)
saadetis on Euroopa Liitu sisenemise piiripunkti ametliku veterinaararsti alla kirjutatud ühises veterinaariaalases sisenemisdokumendis tunnistatud transiidiks vastuvõetavaks.
2. Selliste saadetiste mahalaadimine või ladustamine, nagu määratletud direktiivi 97/78/EÜ artikli 12 lõikes 4 või artiklis 13, ei ole Euroopa Liidu territooriumil lubatud.
3. Pädev asutus kontrollib korrapäraselt Euroopa Liidu territooriumilt väljaviidavate saadetiste arvu ja toodete koguse vastavust Euroopa Liitu sisenevate saadetiste arvule ja toodete kogusele.
IV PEATÜKK
ÜLD-, ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED
Artikkel 18
Sertifitseerimine
Käesoleva määrusega nõutavad veterinaarsertifikaadid täidetakse vastavalt V lisas esitatud selgitavatele märkustele.
Kõnealune nõue ei takista siiski elektroonilise sertifitseerimise või muude heakskiidetud ja liidu tasemel ühtlustatud süsteemide kasutamist.
Artikkel 19
Üleminekusätted
Üleminekuperioodil kuni 30. juunini 2010 võib jätkuvalt Euroopa Liitu tuua elusloomade ja inimtoiduks ettenähtud värske liha saadetisi, mille kohta asjaomased veterinaarsertifikaadid on välja antud kooskõlas otsustega 79/542/EMÜ või 2003/881/EÜ.
Artikkel 20
Kehtetuks tunnistamine
Otsus 2003/881/EÜ tunnistatakse kehtetuks.
Artikkel 21
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 16. märts 2010.