ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 8. května 2012
o státní podpoře SA.22668 (C 8/08 (ex NN 4/08)) poskytnuté Španělskem společnosti Ciudad de la Luz SA
(oznámeno pod číslem C(2012) 3025)
(Pouze španělské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/126/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a),
poté, co byly zúčastněné strany vyzvány, aby předložily své připomínky v souladu s uvedenými ustanoveními (1), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dne 22. února 2007 přijala Komise stížnost ve věci státní podpory od stěžovatele A (2) týkající se údajné podpory poskytnuté autonomní oblastí Valencie pro komplex filmových studií Ciudad de la Luz. Dne 15. března 2007 stěžovatel A potvrdil, že jeho stížnost může být zaslána španělským orgánům.
(2)
Dne 10. dubna 2007 zaslala Komise stížnost v plném znění španělským orgánům a požádala o informace k údajné podpoře. Žádné předchozí oznámení o podpůrném opatření pro kinematografii ve Valencii za účelem jeho schválení podle pravidel pro státní podporu Komise neobdržela.
(3)
Španělské orgány požádaly dne 18. dubna 2007 o prodloužení lhůty (poskytnuté dne 24. dubna) a poté odpověděly na žádost Komise o poskytnutí informací dne 15. června 2007.
(4)
Dne 30. dubna 2007 stěžovatel A poskytl odkazy na články uveřejněné v časopise Variety, v kterých se údajně vysvětlovala podpora, jež byla nabízena za natáčení filmů v autonomní oblasti Valencie, a potvrzovalo se, že Ciudad de la Luz se snažila přilákat filmové produkce s vysokým rozpočtem (3).
(5)
Dne 13. července 2007 požádala Komise španělské orgány o doplňující informace. Ty si vyžádaly dne 18. července 2007 prodloužení lhůty, které jim bylo poskytnuto dne 19. července, a poté odpověděly Komisi na její žádost o informace dne 8. října 2007.
(6)
Dne 15. července 2007 obdržela Komise stížnost od stěžovatele B (4). Poté, co od něho dostala souhlas, zaslala Komise dne 2. srpna 2007 jeho stížnost španělským orgánům.
(7)
Dopisem ze dne 13. února 2008 informovala Komise španělské orgány, že se rozhodla zahájit ve věci podpory řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie. Španělské orgány odpověděly dne 28. dubna 2008.
(8)
Rozhodnutí Komise zahájit řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (5). Komise vyzvala zúčastněné třetí strany, aby k podpoře předložily svoje připomínky.
(9)
Komise obdržela připomínky zúčastněných stran a zaslala je do Španělska dne 3. října 2008. Připomínky od španělské strany obdržela dne 21. listopadu a 29. prosince 2008.
(10)
Na základě schůzky konané dne 11. února 2009 mezi Komisí a španělskými orgány poskytlo Španělsko dne 30. března 2009 doplňující informace.
(11)
Dne 26. srpna 2009 zaslala Komise Španělsku novou žádost o informace, na kterou španělské orgány odpověděly dne 20. října 2009, a následně poskytly doplňující informace dne 1. února 2010.
(12)
Dne 24. května 2011 odeslala Komise novou žádost o informace, ve které informovala Španělsko o stanovení nezávislého ekonomického poradce, společnosti Ecorys. Španělsko odpovědělo dne 7. června 2011. Komise odpověděla Španělsku dne 22. července 2011.
(13)
Dne 1. srpna 2011 zaslala Komise španělským orgánům svoji poslední žádost o informace, včetně zprávy společnosti Ecorys. Španělsko předložilo své připomínky ke zprávě společnosti Ecorys dne 3. října 2011. Dne 11. dubna 2012 Španělsko poskytlo o veřejné investici pro Ciudad de la Luz SAU nové údaje.
II. PODROBNÝ POPIS
(14)
Ciudad de la Luz se nachází v blízkosti Alicante (autonomní oblast Valencie) a je velkým komplexem filmových studií. Vláda autonomní oblasti Valencie přijala rozhodnutí investovat do projektu Ciudad de la Luz dne 24. října 2000.
(15)
Ciudad de la Luz SA byla založena 2. listopadu 2000. Jejím cílem je vyvíjet aktivity za účelem propagace, organizace a správy komplexu ciudad de la Luz, včetně výstavby, správy a provozování audiovizuálních a kinematografických zařízení, jakož i dalších aktivit spojených se zábavou a ubytováním.
(16)
Celkem 75 % počátečního základního kapitálu Ciudad de la Luz ve výši 600 000 EUR bylo vloženo společností Parque Temático de Alicante SAU, která se později přeměnila ve společnost Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (SPTCV). SPTCV je podnik ve veřejném vlastnictví, který realizuje investiční činnost valencijské autonomní vlády. Zbývajících 25 % bylo ve vlastnictví soukromé společnosti Producciones Aguamarga SL, která měla za úkol realizovat zbývající stavební zakázky, vést propagaci Ciudad de la Luz a řídit studia.
(17)
V listopadu 2001 byl základní kapitál navýšen na 9 milionů EUR. SPTVC získala všechny nové akcie a její obchodní podíl se navýšil na 98,4 %. SPTVC znovu navýšila svůj podíl v únoru 2003 a v květnu 2004 prostřednictvím obdobných akvizicí nového základního kapitálu. V červenci 2004 prodala společnost Producciones Aguamarga svůj obchodní podíl ve výši 0,2 % v Ciudad de la Luz SA (6) společnosti SPTVC (za 139 059 EUR). Od toho okamžiku byla vláda autonomní oblasti Valencie prostřednictvím SPTVC vlastníkem 100 % základního kapitálu společnosti Ciudad de la Luz SAU. Od té chvíle je Ciudad de la Luz SAU podnikem ve veřejném vlastnictví, jehož stoprocentním vlastníkem je SPTVC a jenž podléhá veřejnému právu v oblasti uzavírání smluv a finančního dohledu. Nicméně společnost Producciones Aguamarga pokračovala nadále v řízení Ciudad de la Luz.
(18)
Komplex filmových studií otevřel své brány pro natáčení v srpnu 2005. Stavební práce na tomto zařízení, jež má poskytovat služby největším filmovým produkcím, byly zahájeny v roce 2002 a realizovaly se ve třech fázích:
-
fáze 1 (dokončena): šest filmových ateliérů s klimatizací o celkové ploše 11 000 m2, pomocné budovy pro produkci, 15 050 m2 dílen a skladů a dva pozemky pro natáčení v exteriérech (back lots) o celkové rozloze 14 hektarů,
-
fáze 2 (dokončena po zahájení formálního vyšetřovacího řízení): restaurační zařízení, administrativní budova, laboratoř pro postprodukci a třetí zóna pro natáčení exteriérů o velikosti 5 hektarů s vodní nádrží pro filmové natáčení,
-
fáze 2B (nezahájena): velká hluboká vodní nádrž s přírodním horizontem,
-
fáze 3 (nezahájena): filmový ateliér o velikosti 5 000 m2 (který má být největší na světě), další zóna pro natáčení exteriérů a čtyři televizní studia.
(19)
Komplex zahrnuje také vysokou školu zaměřenou na audiovizuální tvorbu (film, TV, rozhlas, Internet). Škola poskytuje vzdělání na magisterské úrovni, které zahrnuje všechny stránky výroby (uměleckou, technický marketing, komunikace). V původních plánech z roku 2000 se počítalo s dalšími doplňkovými investicemi do obchodních center, hotelů a sportovního areálu v blízkosti komplexu, které by mohly přispívat ke kladným peněžním tokům komplexu, avšak k dnešnímu dni se nerealizovaly. V roce 2004 sice valencijská autonomní vláda poskytla potřebné pozemky a v roce 2005 proběhla výběrová řízení na provozování uvedených činností formou koncesí, přijaté nabídky však nebyly dostatečně atraktivní, a proto dodatečné investice nebyly uskutečněny.
(20)
Díky určitým aspektům špičkového zařízení se filmový komplex Ciudad de la Luz dostal do privilegované pozice vůči omezenému počtu velkých filmových studií, která mu konkurují v oblasti kapacity pro filmy s velkým rozpočtem. V původních plánech Ciudad de la Luz se počítalo například s filmovým ateliérem o velikosti 5 000 m2, který by byl největší na světě (7). Komise konstatuje, že velké filmové ateliéry jsou zajímavé pouze pro velké kinematografické produkce.
(21)
Až donedávna bylo filmové studio řízeno společností Aguamarga Gestión de Estudios SL, která působila pro filmové studio jako manažer za úplatu na základě víceleté manažerské smlouvy uzavřené s akcionářem.
(22)
Před zahájením stavebních prací v letech 1999-2000 někteří nezávislí konzultanti analyzovali životaschopnost, dopad a strategické plány rozvoje Ciudad de la Luz ve čtyřech studiích, které byly poskytnuty španělskými orgány v rámci formálního vyšetřovacího řízení.
(23)
Tyto studie prověřovaly perspektivy, pokud jde o růst počtu kinematografických produkcí (8), porovnávaly alternativní umístění pro výstavbu filmových studií v rámci valencijské autonomní oblasti (9) a předkládaly předběžnou analýzu (10) a podnikatelský plán (11) pro komplex filmových studií. Španělské orgány poskytly tyto studie až poté, co Komise přijala v souvislosti s tímto projektem rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení ve věci státní podpory. Údaje, které jsou uvedeny v rozhodnutí o zahájení řízení ze dne 22. února 2008, vycházely ze studie (vypracované společností Consultia), která, jak španělské orgány ujistily Komisi, byla vypracována v roce 2002. Nicméně po přijetí rozhodnutí o zahájení řízení Španělsko informovalo Komisi, že tato studie byla vypracována v roce 2004.
(24)
Závěry týkající se podnikatelského plánu z roku 2000 vypracované společností Arthur Andersen (12) byly pozitivní, včetně perspektiv rentability ve střednědobém a dlouhodobém horizontu. U projektu filmového studia byly doloženy kladné peněžní toky na období pěti let (2002-2006) po dokončení výstavby studií, konferenčního sálu a školy filmové a televizní techniky.
(25)
Stavební náklady se v těchto etapách odhadovaly na 16,9 miliardy peset (101,7 milionu EUR). Nebyly zahrnuty náklady na pozemky a podnikatelský plán uváděl, že se náklady mohou měnit o +/-30 %. Náklady na další etapy až po dokončení projektu nebyly vyčísleny.
(26)
Na základě uvedeného podnikatelského plánu v letech 2000 až 2004 společnost SPTCV uskutečnila nebo přislíbila investice do Ciudad de la Luz formou navýšení základního kapitálu a akvizice pozemků, které celkově činily 104 259 759 EUR. Viz podrobné informace o této věci v 53. bodě odůvodnění.
(27)
Vzhledem k tomu, že stavební práce trvaly o dva roky déle, než se plánovalo, a že investiční kalendář byl změněn, aby mohlo dojít k významnému navýšení, pověřila Ciudad de la Luz/SPTCV v roce 2004 společnost Consultia (13), aby vypracovala novou studii a podnikatelský plán. Consultia ve své studii také dospěla k pozitivním závěrům, co se týče rentability projektu, protože podnikatelský plán pro období 2004-2014 počítal s kladnou návratností investice vložené společností SPTCV do roku 2014 i na delší období.
(28)
V červenci 2004 získala společnost SPTCV za 139 059 EUR balík akcií Ciudad de la Luz SA, který byl ve vlastnictví společnosti Producciones Aguamarga SL. Na rozdíl od SPTCV společnost Producciones Aguamarga SL po své počáteční investici 150 000 EUR v listopadu 2000 neuskutečnila do Ciudad de la Luz SA žádnou další investici. Z toho důvodu se podíl Producciones Aguamarga SL v Ciudad de la Luz SA snížil a v okamžiku, kdy jej získala SPTVC, se rovnal 0,2 %. Po této akvizici přešla celá společnost do veřejného vlastnictví a její název se změnil na Ciudad de la Luz SAU.
(29)
Na základě pozměněného kalendáře prací a podnikatelského plánu poskytla SPTCV jako jediný akcionář dva účastnické úvěry ve výši 95 milionů EUR v roce 2005 a 20 milionů EUR v roce 2007. V účetnictví Ciudad de la Luz SAU k 31. prosinci 2010 poskytnutém španělskými orgány v dubnu 2012 se vykazuje, že SPTVC investovala v letech 2008 až 2010 celkem 45 829 840 EUR ve formě cenných papírů přeměnitelných na akcie. V tomto účetnictví se také uvádí, že SPTVC měla v roce 2009 a 2010 pohledávky za nesplacené úroky z účastnických úvěrů za roky 2005 a 2009 v celkové výši 7 222 160 EUR. Účetnictví kromě toho k 31. prosinci 2010 vykazovalo kumulované nesplacené úroky ve výši 1 814 187 EUR za investici cenných papírů přeměnitelných na akcie. Z tohoto důvodu investice z veřejných prostředků ze strany SPTVC do Ciudad de la Luz, včetně úroků z poskytnutých úvěrů, činily ke konci roku 2010 celkem 274 125 946 EUR.
(30)
V podnikatelském plánu z roku 2000 si Ciudad de la Luz kladla za cíl stát se druhým největším komplexem filmových studií v Evropě (po Pinewoodu) a přilákat španělské produkce (film, TV a reklama) a kromě toho si stanovila za cíl získat šestnáct zahraničních produkcí (EU a USA) za rok. Upravený podnikatelský plán z roku 2004 stanovil jako strategický cíl pro Ciudad de la Luz získat jako hlavní klienty velké filmové a televizní produkce.
(31)
Podnikatelský plán z roku 2004 předpokládal, že hlavní mezinárodní konkurenti Ciudad de la Luz jsou velká studia ležící mimo USA, především taková, která mají obdobné parametry, a to konkrétně Pinewood-Shepperton (Spojené království), Cinecittà (Itálie), Barrandov (česká republika), Babelsberg (Německo), Cinécité Montreal & Lions Gate (Kanada) a Warner Roadshow & Fox (Austrálie).
(32)
V počátečním podnikatelském plánu z roku 2000 se předpokládané sazby za služby studia (například pronájem zóny pro natáčení, dílna) přidržovaly rozpětí sazeb, které uplatňovala srovnatelná studia v Unii (jako Shepperton a Elstree ve Spojeném království a Babelsberg v Německu). Upravený podnikatelský plán z roku 2004 také předpokládá model strategických cen s odvoláním na sazby uplatňované věhlasnými mezinárodními studii: přibližně o 15-20 % levnější než studia předních zavedených společností (USA a Pinewood ve Spojeném království), ale o 50-100 % dražší než studia v EU (Barrandov v České republice a Babelsberg v Německu).
(33)
V praxi se národních a mezinárodních cílů podnikatelské strategie Ciudad de la Luz nedosáhlo. Z 33 dlouhometrážních filmů natáčených v těchto studiích v letech 2005 až 2009 bylo 28 španělské produkce a pouze pět bylo realizováno v koprodukci s jinými státy EU (Řecko, Francie). Kromě těchto příležitostných úspěchů poskytnutých evropskými koprodukcemi, jako byly „Asterix a olympijské hry“ a nedávná koprodukce Španělska a USA, byly ve skutečnosti filmy natáčené v Ciudad de la Luz od jejího otevření v srpnu 2005 většinou národní produkce.
(34)
Kromě perspektiv uvedených v podnikatelském plánu z roku 2004, kde se uvádí rok 2010 jako první účetní období, ve kterém bude mít Ciudad de la Luz kladné provozní výsledky, i když skromné, byl obchodní provoz k tomuto datu deficitní. Ciudad de la Luz vykazovala na konci roku 2010 akumulované ztráty ve výši 84 milionů EUR oproti akumulovaným ziskům ve výši 12 milionů EUR, které pro stejné datum předpokládal podnikatelský plán z roku 2004. Ve srovnání s výše zmíněnými studii nedokázala Ciudad de la Luz přilákat plánovaný počet nešpanělských produkcí a i pro španělskou poptávku jsou výsledky pod očekávanou úrovní. Provozní ztráty se také nacházejí nad plánovanou úrovní.
(35)
Šetření Komise bylo zahájeno v roce 2007 na základě stížnosti podané stěžovatelem A a další stížnosti podané později stěžovatelem B, přičemž oba jsou významnými aktéry ve filmovém odvětví různých členských států. Stížnosti uváděly existenci nelegální státní podpory při veřejném financování Ciudad de la Luz a především poukazovaly na systém pobídek pro produkce určitých filmů, který společnost Ciudad de la Luz vytvořila.
(36)
Jak bylo uvedeno výše, když Komise zahájila v únoru 2008 formální vyšetřovací řízení, jediný podklad o investičním rozhodnutí, který poskytly španělské orgány, byl podnikatelský plán vypracovaný společností Consultia, údajně realizovaný v roce 2002. Po předběžném vyhodnocení dospěla Komise k vážným pochybnostem, zda by soukromý investor v tržní ekonomice investoval za stejných podmínek a ve stejné míře jako valencijská autonomní vláda.
(37)
Pokud jde o možnou slučitelnost podpory, neměla Komise k dispozici informace, aby si ověřila, zda byly v autonomní oblasti Valencie v daném období (2000-2004) splněny podmínky pokynů k regionální podpoře. Komise měla také pochybnosti o tom, zda bylo možné aplikovat kulturní výjimku obsaženou v čl. 107 odst. 3 písm. d) Smlouvy, protože Ciudad de la Luz nepodporovala ani kulturu, ani zachování kulturního dědictví, mohla poskytovat služby pro všechny druhy audiovizuální činnosti včetně reklam a soutěžila s ostatními studii za účelem přilákání obchodních produkcí.
(38)
Komise také poukázala na existenci možné státní podpory v systému pobídek pro natáčení v Ciudad de la Luz a jako příjemce označila různé filmové producenty. Jelikož pobídky určené produkci určitých dlouhometrážních filmů byly zaměřeny na podporu specifických aktivit v určité lokalitě a opíraly se o neznámá kritéria, zdá se, že nebyla splněna pravidla stanovená ve sdělení Komise o filmu.
III. VYJÁDŘENÍ ZÚČASTNĚNÝCH TŘETÍCH STRAN
(39)
Komise obdržela připomínky celkem od deseti zúčastněných třetích stran. Čtyři z nich podnikají v oblasti provozování filmových studií v členských státech mimo Španělsko: stěžovatel A, stěžovatel B, Barrandov Studio a Mediterranean Film Studios Limited; pět z nich podniká ve španělském filmovém odvětví: Federación de asociaciones de productores audiovisuales españoles (FAPAE, Federace asociací španělských producentů audiovizuálních děl), Associació de directors de cinema valencians (Asociace valencijských filmových režisérů), Empreses audiovisuals valencianes federades (EAVf, Federace valencijských audiovizuálních společností), Productors audiovisuals valencians (Asociace valencijských audiovizuálních producentů) a Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana (SPTCV SAU, Společnost pro tematické projekty autonomní oblasti Valencie), a jednou třetí osobou je státní orgán pro financování a politiku v kinematografii - Britská filmová rada (UK Film Council).
(40)
V dokumentu důvěrného charakteru ze dne 25. června 2008 vyjadřuje stěžovatel B svoje znepokojení ohledně podpory, díky které Ciudad de la Luz začala fungovat a funguje v současnosti. Uvádí, že opatření přijatá Komisí v souvislosti se zahájením řízení jsou zásadní pro jeho společnost a sektor.
(41)
V dokumentu důvěrného charakteru ze dne 30. června 2008 vyjmenovává stěžovatel A svoje připomínky za účelem hloubkového přešetření čtyř otázek: a) nákladů na financování studií; b) přístupu k financování začínajícího podniku; c) konečné hodnoty převodu a d) ostatních pobídek poskytovaných společností Ciudad de la Luz. Dle jeho názoru „by se soukromý investor domníval, že dokonce i zavedené a rentabilní podnikání v oblasti filmových studií je přinejmenším středně riziková investice (…) To se zakládá na skutečnosti, že ačkoliv studio počítá s podporou ve formě aktiv (…), je pravděpodobné, že provozní pákový efekt bude vysoký, což ztěžuje odhad zisku. Také jiné faktory, jako je cyklický charakter odvětví filmové produkce, dodávají odhadům nejistotu“.
(42)
Podle stěžovatele A by mohly být pro zavedený podnik s filmovými studii adekvátní vážené průměrné náklady na kapitál (WACC) okolo 15 %, i když „výnos očekávaný soukromými investory (stěžovatel A) je vyšší“. Soukromý investor by se domníval, že začínající podnik s filmovými studii představuje „investici se středním až vyšším rizikem, a proto by očekával podstatně větší výnos (i kdyby se počítalo s jistým zdržením v jeho návratnosti). Bereme-li na zřetel, že schopnost nových podniků získat úvěry od tradičních zdrojů je obvykle omezená (pokud existuje), WACC pro tento typ podniků se zvyšují, všeobecně jak z důvodu větší požadované návratnosti kapitálu, tak i z důvodu nedostatku levnějších úvěrů“.
(43)
Pokud jde o konečnou hodnotu převodu Ciudad de la Luz uvedenou v rozhodnutí o zahájení řízení, stěžovatel A ji považuje za nereálnou. Rovněž namítá, že soukromý investor by obecně nepovažoval za obvyklé to, že se jako adekvátní substituční hodnota pro ocenění použije více než dvanácti- až patnáctinásobek příjmů před zaplacením úroků a daní.
(44)
Konečně pokud jde o pobídky poskytnuté s cílem přilákat produkce, stěžovatel A namítl, že se zdá, jako by byly produkčním společnostem dotovány náklady na přivezení kvalifikovaného technického a podpůrného personálu, jenž údajně v autonomní oblasti Valencie chybí. Stěžovatel A se domnívá, že pobídky mají silný negativní dopad na hospodářskou soutěž, protože bez pobídek by bylo složitější, aby studia přilákala filmové produkce.
(45)
Společnost Barrandov Studio ve svém prvním dopisu ze dne 25. června 2008 zdůraznila, že údajná podpora narušuje relevantní trh a škodí ostatním konkurentům, a vzhledem ke složitosti případu požádala o další lhůtu, aby mohla zformulovat nové připomínky, které Komise obdržela dne 15. září 2008. Barrandov Studio souhlasí s důvody, které uvedl stěžovatel A, a zdůrazňuje, že velikost a počet filmových ateliérů naznačuje, že Ciudad de la Luz chce přilákat natáčení severoamerických filmů s velkým rozpočtem, a nikoliv filmů španělských. Zohlední-li se nízký počet odborníků a filmové infrastruktury v Alicante ve srovnání s Madridem nebo Barcelonou, výběr umístění je nelogický. Z hlediska strategie by jakýkoliv podnik, který investuje do odvětví filmových studií, rozdělil svoje klienty v zásadě na domácí, kteří budou zdrojem stabilních příjmů, a na zákazníky zahraniční, kteří budou realizovat velké produkce. Ciudad de la Luz přijala opačnou strategii, tj. poskytuje studiové služby za velmi nízké ceny, aniž by brala ohled na náklady na založení studií. Vzhledem k nejistotě, která je dána obtížností odhadnout v tomto odvětví příjmy na dobu delší než 3 až 5 let, by navíc soukromý investor vyžadoval, aby návratnost byla mnohem rychlejší. Názor Barrandova se opírá o podnikatelský plán důvěrného charakteru týkající se jeho nedávné investice do nových studií, která se uskutečnila na základě předpokladu, že společnost bude vytvářet čistý zisk od druhého roku provozu a že amortizační období bude kratší než 8 let. Taktéž se Barrandov nedomnívá, že by existovalo nějaké racionální vysvětlení výše zisků (341 milionů EUR), které předpokládají španělské orgány pro rok 2014.
(46)
Společnost Mediterranean Film Studios Limited uvádí v dopisu z 27. června 2008 své připomínky ohledně zóny vodních nádrží, které Ciudad de la Luz propagovala. Podle Ciudad de la Luz jsou tyto vodní hladiny v Evropě výjimečné a jsou srovnatelné pouze s nádržemi ve studiích Fox v mexickém státě Baja California. Vzhledem k malému využití svých zařízení během roku společnost Mediterranean namítá, že podle jejího názoru a názoru převažujícího v odvětví již přinejmenším ve Středozemí, pokud ne v Evropě, dostatečná kapacita pro natáčení na vodních plochách existuje.
(47)
Federace asociací španělských producentů audiovizuálních děl (FAPAE) se ve svém vyjádření ze dne 30. června 2008 domnívá, že Ciudad de la Luz vnesla na trh velkých produkčních zařízení více konkurence a že stěžovatelé neusilují o nic jiného, než o udržení své pozice na trhu a o zabránění vstupu konkurentům, kteří nabízejí důvěryhodné služby za rozumné alternativní ceny oproti studiím stěžovatelů, která ovládají evropský trh. FAPAE také tvrdí, že studia jako Barrandov, Cinecittà, Babelsberg nebo Mafilms upevnila svoji pozici na trhu a svoji pověst díky podpoře z veřejných prostředků přijaté v různých formách včetně účasti veřejného sektoru na základním kapitálu. Obecně vzato FAPAE zdůrazňuje, že udržení kulturní rozmanitosti je důvodem pro silné veřejné zasahování do odvětví. Ciudad de la Luz údajně přináší španělským producentům sofistikované služby poslední generace, které by jinak museli pořizovat v zahraničí za vyšší ceny. Aby FAPAE vyvrátila argument, že Ciudad de la Luz usiluje o přilákání velkých produkcí, tvrdí, že Ciudad de la Luz přináší velký užitek španělským nízkorozpočtovým produkcím a zaměřuje se na národní a lokální kulturu, přičemž tím přispívá k dosažení kulturních cílů stanovených v bývalém čl. 87 odst. 3 písm. d) (nyní čl. 107 odst. 3 písm. d)). Připomínky Federace valencijských audiovizuálních společností (EAVf) z 21. května 2008 a připomínky Asociace valencijských audiovizuálních producentů z 16. května 2008 se ve valné většině, někdy doslovně, shodují s vyjádřením FAPAE.
(48)
Asociace valencijských filmových režisérů ve svém vyjádření ze dne 5. června 2008 zdůrazňuje, že nadvláda kinematografického průmyslu USA zatlačuje do pozadí evropské produkce prostřednictvím řady údajně protiprávních praktik. Podle jejího názoru je třeba přijmout nápravná opatření, aby evropská kulturní tvorba mohla soutěžit za rovných podmínek. Podle této asociace je veřejný zásah do Ciudad de la Luz v této věci zásadní, přináší užitek pro evropskou, španělskou a valencijskou produkci a má za cíl bránit kulturní identitu.
(49)
Vyjádření společnosti Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (100% vlastník společnosti Ciudad de la Luz SAU, současně ve vlastnictví autonomní oblasti Valencie) ze dne 23. června 2008 odráží v zásadě stejné podpůrné argumenty a opírá se o důkazy uváděné španělskými orgány. Níže se rozebírají některé aspekty, kterým se v jejím vyjádření věnuje zvláštní pozornost. Zaprvé skutečnost, že v roce 2000 soukromý investor financoval částečně projekt v jeho počáteční fázi a opíral se přitom o dostupné studie, dokládá, že investice provedená veřejnými orgány odpovídala logice soukromého investora. Jak studie z roku 2000, tak i studie z roku 2004 se bez výhrad shodovaly v tom, že projekt je rentabilní. Za druhé pobídky nabízené určitým filmům jsou pro odvážný podnikatelský projekt z obchodního pohledu odůvodněné a poskytují se formou „sponzorských smluv“ výměnou za propagační činnosti, které přinášejí návratnost v podobě zvýšení prestiže studií a současně znamenají reklamní náklady pro příjemce. Studie zaměřená na tento aspekt odhaduje, že ekonomická návratnost sponzorských smluv pro Ciudad de la Luz dosahuje […] (14) milionů EUR.
(50)
Britská filmová rada ve svém dopisu ze dne 25. června 2008 prohlašuje, že je třeba odpovědět na otázky položené v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
IV. VYJÁDŘENÍ ŠPANĚLSKÝCH ORGÁNŮ
(51)
Po zahájení formálního vyšetřovacího řízení španělské orgány vyjevily, že počáteční investiční rozhodnutí vycházelo z podnikatelského plánu vypracovaného v roce 2000, a nikoliv z toho, který poskytly předtím. Zmíněný podnikatelský plán byl součástí studie provedené v roce 2004, a ne v roce 2002, jak španělské orgány dříve uvedly Komisi.
(52)
Než byla vypracována studie v roce 2004, investovalo se do projektu již více než 90 milionů EUR. Podle španělských orgánů byla tudíž přijata dvě investiční rozhodnutí: jedno v roce 2000 pro první fázi projektu a druhé v roce 2004 pro předpokládané navýšení kapitálu.
(53)
Investiční kalendář v Ciudad de la Luz po poslední aktualizaci předložené španělskými orgány v dubnu 2012 byl následující:
Datum
Popis
Veřejná investice
(v EUR)
24.10.2000
Autonomní oblast Valencie rozhodla o vzniku Ciudad de la Luz
-
2.11.2000
Založena Ciudad de la Luz SA (ze 75 % ve vlastnictví Parque Temático de Alicante SAU a z 25 % ve vlastnictví Producciones Aguamarga SL)
450 000
[75 % ze 600 000]
21.11.2001
Parque Temático de Alicante SAU investuje samostatně do navýšení kapitálu v Ciudad de la Luz částku 9 milionů EUR SA (a navyšuje svůj obchodní podíl na 98,4 %)
9 000 000
6.2.2003
Společnost Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (15) investuje samostatně do navýšení kapitálu v Ciudad de la Luz SA 30 milionů EUR (a navyšuje svůj obchodní podíl na 99,6 %)
30 000 000
4.5.2004
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU investuje samostatně do navýšení kapitálu v Ciudad de la Luz SA 54 870 660 EUR (a navyšuje svůj obchodní podíl na 99,8 %)
54 870 660
23.7.2004
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU získává v Ciudad de la Luz SA za 139 059 EUR obchodní podíl ve výši 0,2 % od Producciones Aguamarga SL (smluvně za 150 000 EUR) (a navyšuje svůj obchodní podíl na 100 % v Ciudad de la Luz SA)
139 059
9.3.2005
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU postupuje společnosti Ciudad de la Luz SA pozemky, na kterých se postavila studia, a její kapitál se tak navýšil o 9 800 040 EUR (přesto, že pozemky byly v účetnictví firmy Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU naceněny na 1 030 856 EUR). Před tímto datem již projekt obdržel povolení od valencijské autonomní vlády pro výstavbu studií na tomto stavebním pozemku.
9 800 040
Léto 2005
Ciudad de la Luz SA zahajuje svoji činnost jako filmové studio.
-
28.4.2005
Účastnické úvěry ve výši 95 milionů EUR
95 000 000
26.12.2007
Účastnické úvěry ve výši 20 milionů EUR
20 000 000
30.6.2008
Úvěr přeměnitelný na akcie vydaný s opcí na konverzi na akcie před 31. prosincem 2008
10 000 000
2.1.2009
Úvěr přeměnitelný na akcie vydaný s opcí na konverzi na akcie před 30. červnem 2009.
10 000 000
17.3.2009
Úvěr přeměnitelný na akcie autorizovaný až do výše 30 milionů EUR s opcí na konverzi na akcie před 30. prosincem 2009.
25 829 840
31.12.2010
Nesplacené úroky z účastnických úvěrů v letech 2009 a 2010
7 222 160
31.12.2010
Nesplacené úroky z nepřeměněných úvěrů v letech 2009 a 2010
1 814 187
Celkem
274 125 946
(54)
Ve svých odpovědích se španělské orgány v zásadě snažily prokázat, že investice nepředstavuje státní podporu, protože soukromý investor by byl býval investoval do projektu stejným způsobem a za stejných podmínek (při uplatnění principu soukromého investora v tržním hospodářství). Na podporu těchto argumentů poskytly orgány zprávy vypracované ekonomickou poradenskou společností LECG.
(55)
I kdyby se Komise domnívala, že alespoň část investice představuje státní podporu, španělské orgány argumentují tím, že všechny filmy točené v Ciudad de la Luz splňují kulturní kritéria pro pobídky, jež pro výrobu filmů nabízí autonomní oblast Valencie a jež byly schváleny Komisí v dubnu 2008, v prosinci 2008 a v červenci 2009 (16). Podle názoru španělských orgánů je možné uplatnit kulturní výjimku obsaženou v čl. 107 odst. 3 písm. d) Smlouvy o fungování EU na podpory investic do filmové produkce v předcházející i navazující fázi.
(56)
Španělské orgány také uvádějí, že veškerou podporu obsaženou ve veřejném financování Ciudad de la Luz a v pobídkách nabízených pro výrobu filmů je třeba posuzovat v kontextu rušivých účinků vnitrostátních režimů podpory filmové produkce, které Komise schválila v jiných členských státech a které lákají velké filmové produkce ke konkurentům Ciudad de la Luz (17).
(57)
Španělské orgány také tvrdí, že v té době platné pokyny k vnitrostátní regionální podpoře (1998) by umožňovaly podporu pro investiční projekt do výše 36 %. Rovněž by byly splněny dodatečné podmínky zapracované později do víceodvětového rámce z roku 2002 pro velké investiční projekty s tržním podílem nižším než 25 % a s navýšením kapacity na trhu o 5 %.
(58)
Španělské orgány poskytly druhou zprávu od LECG Inc, která kritizovala analýzu podnikatelského plánu z roku 2004 provedenou útvary Komise. Společnost LECG Inc tuto analýzu zpochybňovala a předkládala alternativní hodnoty pro údaje a rizikové faktory. Nabídla také zpětné ocenění pozemků, na kterých byl komplex Ciudad de la Luz postaven.
(59)
Druhá ekonomická analýza provedená útvary Komise prověřovala podnikatelský plán z roku 2000 a zpětné ocenění pozemků poskytnutých Španělskem. Kromě toho jedna nezávislá poradenská společnost provedla na žádost Komise ekonomické vyhodnocení principu soukromého investora v tržní ekonomice. Tato nezávislá zpráva byla zaslána španělským orgánům dne 30. září 2011.
(60)
Tak jak se španělské orgány vyjádřily již dříve ve svém dopise k rozhodnutí o zahájení řízení, i nyní zopakovaly svůj názor, že perspektivy návratnosti Ciudad de la Luz se musí srovnávat s perspektivami jejích hlavních konkurentů z EU v odvětví filmových studií (například Babelsberg, Pinewood), a nikoliv, jak činí Ecorys (18), s perspektivami diverzifikovaných audiovizuálních konglomerací Spojených států (Time Warner, Disney) (19). Španělské orgány tvrdí, že toto srovnávací hodnocení se mělo zakládat na veřejně přístupných informacích (například Bloomberg) existujících ve chvíli, kdy bylo přijato rozhodnutí o investici (tj. 2000 a 2004, nikoliv 2008). A nakonec také namítly, že závěry studie, kterou vypracovala společnost Ecorys, znehodnocuje řada nedorozumění a technických nedostatků (20). Španělské orgány uvedly, že jestliže se tyto nedostatky napraví a provede se adekvátní srovnávací hodnocení s konkurenty, perspektiva návratnosti investičního rozhodnutí založená na tehdy dostupných údajích bude z hlediska testu soukromého investora v tržním hospodářství vyhovující.
V. HODNOCENÍ PODPORY
(61)
V souladu s čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“. Z toho vyplývá, že aby se určité opatření mohlo považovat za státní podporu, musí být splněny následující kumulativní podmínky: 1) opatření musí být poskytnuto ze státních prostředků; 2) musí propůjčovat podnikům hospodářskou výhodu; 3) výhoda musí být selektivní a narušovat nebo hrozit narušením hospodářské soutěže; 4) opatření musí ovlivňovat obchod v rámci Unie.
(62)
Jak bylo uvedeno výše, španělské orgány namítly, že opatření nepředstavuje státní podporu, protože splňuje princip soukromého investora v tržním hospodářství. Tento test analyzuje, zda by soukromý investor investoval do projektu stejným způsobem a za stejných podmínek jako veřejný investor ve chvíli, kdy bylo přijato rozhodnutí uskutečnit veřejnou investici. V této věci je důležité, že na začátku projektu (21) stál soukromý investor a že španělské orgány nechaly vypracovat několik studií, které došly k závěru, že projekt vygeneruje kladné peněžní toky (viz 22. bod odůvodnění).
(63)
Jak bylo uvedeno v 17. bodě odůvodnění, v případě Ciudad de la Luz měl na začátku v projektu 25% podíl (150 000 EUR z počátečního základního kapitálu 600 000 EUR) soukromý investor (společnost pro správu). Nicméně tento soukromý investor odešel dříve, než investoval dodatečné prostředky (byl pohlcen SPTcv v roce 2004). Žádný další soukromý investor později do projektu neinvestoval.
(64)
Skutečnost, že jediný ochotný soukromý investor se v okamžiku, kdy měla být provedena hlavní část investice, finančně angažoval pouze nepříliš významnou částkou, je možné považovat za důkaz prima facie dokládající, že soukromý investor by projekt těchto parametrů za daných podmínek a v dané chvíli neuskutečnil. Kromě toho byla situace tohoto soukromého investora velmi konkrétní (a tudíž to nebyla situace soukromého investora ve smyslu judikatury), protože nesl také zodpovědnost za zahájení projektu, dohled nad stavebními pracemi a správou a propagací studií výměnou za správcovské honoráře. To samostatně vzato znamená, že jeho počáteční investice mohla být motivována zcela odlišnými důvody než pouhou návratností.
(65)
Jelikož neexistoval soukromý investor, regionální orgán opřel svoje investiční rozhodnutí o výsledky studií poradenských společností. Nicméně pouhá existence těchto studií nestačí k tomu, aby se obstálo v testu soukromého investora v tržním hospodářství. Před uskutečněním tak velkých investic do Ciudad de la Luz by bylo bývalo logické, aby soukromý investor svědomitě analyzoval podnikatelský plán a předpoklady, na kterých se studie zakládaly. Jakýkoliv soukromý investor by musel dojít ke svým vlastním závěrům ohledně toho, zda jsou specifické předpoklady použité k odůvodnění podnikatelského plánu v tomto konkrétním případě adekvátní. Také se očekává, že soukromý investor porovná předpokládanou návratnost projektu Ciudad de la Luz s rentabilitou jiných alternativních projektů. Tato analýza nebyla v danou chvíli provedena. Na základě kladných peněžních toků uvedených ve studiích by kromě toho ani takové srovnání nebylo možné provést.
(66)
Když se zkoumá státní podpora, judikatura vyžaduje, aby Komise provedla svoje vlastní hodnocení skutečností (22). Proto je třeba vyhodnotit platnost zpráv vypracovaných ve chvíli operace.
(67)
S ohledem na zprávy poskytnuté španělskými orgány od rozhodnutí o zahájení řízení se konstatuje, že byla v souvislosti s projektem přijata dvě investiční rozhodnutí. První bylo přijato v roce 2000 na základě podnikatelského plánu vypracovaného tentýž rok společností Arthur Andersen (zahrnovalo investice v období 2002-2006). V roce 2004 byla s cílem znovu posoudit, zda je vhodné uskutečnit další investice do projektu, zadána další studie, a to společnosti Consultia (studie analyzovala skutečné investice za období 2002-2004 a investice plánované na období 2004-2014). Z toho důvodu se musí hodnotit princip soukromého investora v tržním hospodářství u obou investičních rozhodnutí.
(68)
Komise hodnotila, zda by hypotetický soukromý investor investoval do projektu, jehož cílem bylo založit Ciudad de la Luz. Podle principu soukromého investora je uskutečněná investice považována za státní podporu, jestliže kompenzace, kterou stát očekává, je nižší než ta, kterou by si za okolností tohoto specifického projektu nárokoval soukromý investor.
(69)
Pokud chtějí investoři financovat určitý projekt, musejí investovat určitý kapitál. Tento kapitál s sebou nese náklady: náklady na kapitál. Obecně existují dva nejobvyklejší kapitálové zdroje: základní kapitál a finanční úvěry. Celkové náklady na kapitál odpovídají váženému průměru nákladů na kapitál (WACC), který bere v úvahu poměr základního kapitálu a finančních úvěrů. Náklady na finanční úvěry a náklady na základní kapitál představují předpokládané náklady, a nikoliv náklady skutečné. V případě Ciudad de la Luz podnikatelský plán předpokládal, že projekt bude zcela financován ze základního kapitálu, takže celkové náklady na kapitál jsou základním kapitálem.
(70)
Investor soukromého kapitálu by byl ochoten investovat do Ciudad de la Luz, pokud by očekávaná interní míra návratnosti (23) byla vyšší nebo se rovnala implicitním nákladům (náklady obětované příležitosti) na základní kapitál (24) (tj. návratnost, které by se mohlo dosáhnout v podobném projektu).
(71)
Pro výpočet nákladů na základní kapitál hodnotila Komise model oceňování kapitálových aktiv (CAPM). Náklady na základní kapitál odrážejí implicitní náklady investice pro akcionáře firem nebo projektů se stejnými (nebo podobnými) podnikatelskými a finančními riziky, jako jsou ta, která jsou zkoumána v našem případě. Podle CAPM se náklady na základní kapitál Ke musejí vypočítávat podle následujícího vzorce:
kde Rf je bezriziková sazba, je tržní riziková prémie a ß, „beta“, je míra systematického rizika (nediverzifikovatelného) přiřazeného k akciím Ciudad de la Luz, která odráží jak podnikatelské, tak i finanční riziko.
(72)
Pokud jde o bezrizikovou sazbu Rf , tržní praxe (25) doporučuje, aby se vzala sazba státních dlouhodobých obligací (obvykle na 10 let) země, o kterou se jedná (protože jsou považovány za investice s menším rizikem). Ve Španělsku činila v roce 2004 (26) průměrná roční návratnost státních obligací na 10 let 4,1 %. Co se týče tržní rizikové prémie, je třeba vzít v úvahu historickou tržní rizikovou prémii v průběhu přiměřeně dlouhého období. Je obvyklé vzít v úvahu rozdíl mezi historickou návratností diverzifikovaného burzovního ukazatele dané země a bezrizikovou sazbou. Podle Fernándeze (2004) (27) se historická tržní riziková prémie španělských státních obligací (během období 1991-2003) pohybovala mezi 6,8 % a 9,3 %. Komise zaujala při výpočtu tržní rizikové prémie konzervativní postoj a vycházela ze spodní úrovně tohoto rozpětí 6,8 %. V jedné pozdější, novější studii stejný autor (28) podpořil platnost této hodnoty, když vymezil požadovanou rizikovou prémii pro období 2000-2004 rozpětím mezi 6-7 %.
(73)
Pro výpočet koeficientu „beta“ vyšla Komise z veřejně dostupných informací týkajících se firem, které byly španělskými orgány považovány za přímé konkurenty Ciudad de la Luz, konkrétně Carrère Group (29) a Babelsberg. Tato čísla byla poskytnuta finančními analytiky, kteří uskutečnili hloubkovou analýzu obou firem. Průměr obou koeficientů beta upravený tak, aby odpovídal finančnímu rizikovému profilu Ciudad de la Luz, je přibližná hodnota 1,5. Toto je velmi konzervativní odhad, protože investice do Ciudad de la Luz s sebou nese s největší pravděpodobností vyšší idiosynkratické riziko, než jak tomu je u dvou zmiňovaných, už zavedených filmových studií. Ciudad de la Luz je novou investicí v regionu, ve kterém nesídlí filmové producentské společnosti ani španělské, ani mezinárodní. Jinými slovy, hodnota beta Ciudad de la Luz je pravděpodobně vyšší, než u jejích konkurentů.
(74)
Po uplatnění předchozího vzorce (viz 71. bod odůvodnění) došla Komise k závěru, že předpokládané náklady na základní kapitál měly být přibližně 14,9 %.
(75)
Jak je uvedeno v příloze 1, španělské orgány navrhují pro účely srovnání aplikovat model CAPM, který by ukázal, že investor „by vyžadoval“ rizikovou prémii - a ne návratnost - 3,75 % v roce 2000 a 2,07 % v roce 2004. Tento výpočet se zakládá na koeficientu beta ß = 0,395. Koeficient beta rovnající se hodnotě 1 by představoval portfolio všech akcií, tj. „průměr“ akcie. Koeficient beta, jehož hodnota by byla výrazně nižší než 1, by proto znamenal investici se zvlášť nízkým rizikem. Španělské orgány neodůvodnily své tvrzení, ani ho neopřely o žádný solidní a ověřitelný údaj.
(76)
Jak bylo uvedeno výše (viz 70. bod odůvodnění), soukromý investor by investoval do projektu pouze tehdy, pokud by měl interní míru návratnosti vyšší než implicitní náklady na kapitál. Komise konstatuje, že v podnikatelském plánu z roku 2000 se podrobně hodnotily pouze počáteční fáze projektu. Analýza Komise (viz příloha 2), jež vycházela z podnikatelského plánu z roku 2000 a z nominální hodnoty peněžních toků, které jsou v něm uvedeny, vykázala negativní čistou současnou hodnotu. V takovém případě by soukromý investor do projektu neinvestoval.
(77)
Při hodnocení interní míry návratnosti se Komise opět drží velmi konzervativního postoje, aniž by zpochybňovala premisy a předpoklady podnikatelského plánu a především peněžní toky vypočítané pro projekt. Nicméně je na místě uvést, že peněžní toky uváděné v podnikatelském plánu z roku 2004 se zdají být nepatřičně optimistické, zvláště když se vezmou v úvahu ztráty, které firma utrpěla v období 2002-2004 (30). Z informací, které má Komise k dispozici, lze konstatovat, že peněžní toky předpokládané v podnikatelském plánu z roku 2004 představovaly maximální očekávání (31). Peněžní toky určují očekávanou návratnost. Ani očekávanou návratnost v Ciudad de la Luz Komise nezpochybňuje. Odhaduje nicméně výši nákladů na kapitál, což by měl udělat každý soukromý racionálně uvažující investor.
(78)
Podle podnikatelského plánu z roku 2004 navrženého společností Ciudad de la Luz je interní míra návratnosti tohoto projektu 5,74 % (viz příloha 1). Jestliže implicitní náklady na kapitál jsou minimálně 14 % (vypočteno podle výše uvedeného vzorce, viz 73. bod odůvodnění), pak by soukromý investor tuto investici do Ciudad de la Luz nerealizoval, protože její interní míra návratnosti je nižší než implicitní náklady na kapitál.
(79)
Dále pak Komise vypočetla čistou současnou hodnotu (NPV) investice do Ciudad de la Luz s cílem vyčíslit, jakou hodnotu by měl projekt pro soukromého investora. Cílem každého investičního rozhodnutí je najít reálná aktiva s hodnotou vyšší než vlastní náklady na ně; jinak řečeno, investice, které by měly očekávanou návratnost vyšší než implicitní náklady na kapitál. Pokud tomu tak není, jako například v případě Ciudad de la Luz, hodnota projektu je negativní, a v důsledku toho není investice pro racionálně uvažujícího soukromého investora životaschopná. NPV jakéhokoliv projektu vyčíslí hodnotu investice ve chvíli, kdy se přijímá rozhodnutí, a vypočte se tak, že se odečtou peněžní toky předpokládané v podnikatelském plánu pomocí diskontního faktoru, což jsou náklady na kapitál. Intuitivně lze říci, že čím větší jsou náklady na kapitál, tím menší bude NPV.
(80)
Pokud se pro Ciudad de la Luz počítá s implicitními náklady na kapitál ve výši 14 % a s peněžními toky uvedenými v podnikatelském plánu z roku 2004, který vypracovala Consultia (jejich nominální hodnota byla převzata Komisí, jak je vysvětleno v 76. bodě odůvodnění), činí NPV investice přibližně -130 milionů EUR (viz příloha). V důsledku toho není tato investice pro soukromého investora zajímavá.
(81)
Komise také ověřila věrohodnost, která ukazuje, že výsledek se opírá o solidní údaje. Nad přiměřenou prahovou hodnotou je výsledek málo citlivý na hodnotu implicitních nákladů na kapitál, kterou vypočítala Komise. Jinak řečeno, výsledek není dotčen významnými změnami v parametrech kalibrovaných Komisí při výpočtu nákladů na kapitál. Níže uvedený graf zachycuje přibližné hodnoty NPV ve vztahu k různým hodnotám nákladů na kapitál (WACC) mezi 5 a 20 %. Graf ukazuje, že NPV se stává negativní v případě, kdy WACC je mezi 5 a 6 %. To znamená, že pokud náklady na kapitál jsou vyšší než 6 %, soukromý investor by takový projekt nerealizoval. Kromě toho u hodnot WACC vyšších než 10 % není hodnota NPV téměř dotčena. Komise odhadla WACC okolo 14 %, tj. v rozpětí, ze kterého se může s vysokou věrohodností dovodit, že projekt není rentabilní.
(82)
Na hodnocení Komise odpověděly španělské orgány na základě zprávy poradenské společnosti (32) tak, že analýza Komise je chybná. Za prvé, i když bylo akceptováno, že analýza CAPM jako taková je adekvátní, zpráva poradenské společnosti zpochybňovala hodnoty používané Komisí v různých parametrech. Především měly být použity nižší hodnoty pro tržní rizikovou prémii a pro koeficienty beta. Za druhé, Komise neměla použít pro stanovení referenční hodnoty pouze podnikatelský plán společnosti Consultia IT, ale také podnikatelský plán z roku 2000 společnosti Arthur Andersen. Za třetí, Komise nepoužila vhodné finanční ukazatele pro ohodnocení očekávané rentability v Ciudad de la Luz. A konečně Komise nebrala zřetel na předvídatelné příjmy z hotelů a kancelářských prostor.
(83)
Komise tyto argumenty vyvrátila. Pokud jde o tržní rizikovou prémii, v příloze II jsou podrobněji vysvětleny důvody, pro které hodnoty obsažené v rozmezí navrženém Španělskem nelze považovat za adekvátní. Především lze konstatovat, že hodnoty navržené pro prémii jsou odhady pro rok 2009 a neodpovídají hodnotám platným v roce 2000 a 2004. Je jasné, že pro odhad CAPM musí být použity hodnoty odpovídající datu, kdy bylo přijato obchodní rozhodnutí. I sám autor citovaný španělskými orgány poskytuje odhady pro dané relevantní období, které se shodují s odhady Komise. V příloze II se také vysvětluje, proč je chybný požadavek španělských orgánů používat nižší koeficienty „beta“. Komise používá hodnoty pocházející z veřejně známých studií, které vypočítávaly koeficienty beta pro konkurenční společnosti podobné komplexu Ciudad de la Luz. Finanční odborníci odmítají používat historické hodnoty beta, jak navrhují španělské orgány.
(84)
Na základě výzvy španělských orgánů, aby byl použit podnikatelský plán z roku 2000, se v příloze II předkládá výpočet vycházející z tohoto plánu. Jak je patrné, z důvodu vyšší rizikové prémie a vyšší bezrizikové sazbě by při tomto předpokladu byla hodnota WACC ještě vyšší než v roce 2004. I tento výpočet vede k negativní NPV. A konečně, pokud jde o možné příjmy, které by plynuly z hotelových a kancelářských projektů, tvrzení španělských orgánů se opírala o nové důkazní materiály, konkrétně o šest později vypracovaných oceňovacích posudků. Uvedené materiály nebyly součástí informací, ke kterým by měl soukromý investor v rozhodujícím okamžiku přístup. I když zpráva společnosti Arthur Andersen zmiňuje možnost výstavby hotelového komplexu, zpráva neobsahuje žádnou informaci ohledně jeho možné rentability a nebyl vypracován žádný podnikatelský plán, který by zvažoval developerskou činnost. V příloze II se nicméně podrobně posuzují později vypracované posudky týkající se developerské činnosti. Ty vykazují závažné problémy. Za referenční ceny pro kancelářské prostory Ciudad de la Luz jsou například vzaty ceny nejprestižnějších obchodních tříd v centru Alicante. Vzhledem k tomu, že komplex Ciudad de la Luz leží mimo Alicante a blízko průmyslového areálu, jsou tyto referenční ceny značně přehnané. Navíc se aplikují referenční ceny pro čtyř- a pěti hvězdičkové hotely. Nic nenasvědčuje tomu, že by mimo Alicante existovala dostatečná poptávka po hotelích této kategorie a kromě toho umístěných v blízko dálnice a průmyslového areálu.
(85)
Kromě svého vlastního interního posouzení si Komise vyžádala také nezávislou studii, která by odpověděla na otázku, zda by soukromý investor provedl investici uvedených parametrů do Ciudad de la Luz za stejných podmínek (33). Zpráva společnosti Ecorys analyzuje několik hypotéz, které odhadují, že náklady na kapitál se pohybují mezi 12,5 % a 21,4 % pro investice v roce 2000 a mezi 10,9 % a 15,9 % pro dodatečnou investici v roce 2004. Výsledek studie Komise se tak nachází v rámci rozpětí vypočítaného společností Ecorys. Interní míra návratnosti vypočítaná na základě podnikatelského plánu se naopak nachází hluboko pod minimálními náklady na kapitál odhadnutými společností Ecorys.
(86)
Společnost Ecorys proto dospěla k celkovému závěru, že je podle všeho nepravděpodobné, že by investice realizované v letech 2000 a 2004 odpovídaly chování obezřetného soukromého investora v tržní ekonomice. Co se týče plánu investic z roku 2000, Ecorys odhaduje, že v rekonstruovaném podnikatelském scénáři vychází negativní NPV ve výši 9,3 miliardy peset. Investování na burzovním trhu by rozvážnému soukromému investorovi přineslo mnohem zajímavější výsledek. Pokud jde o investici v roce 2004, společnost Ecorys došla k závěru, že „nejpravděpodobnější je, že rozvážný tržní investor by se rozhodl nedokončit celý projekt CDL a rozhodoval by se mezi tím, zda provozovat šest ateliérů, do kterých již bylo investováno, nebo opustit projekt a přijmout ztráty“. (34) A konečně se Ecorys domnívá, že soukromý věřitel by projektu neposkytl účastnický ani jakýkoliv jiný úvěr, protože peněžní toky projektu nedostačovaly k tomu, aby bylo možné hradit poplatky spojené s úvěrem.
(87)
Z toho plyne závěr, že jak investice realizované v Ciudad de la Luz mezi lety 2000 a 2004, tak i ty, které byly realizovány později, neodpovídají principu investora v tržním hospodářství, a představují tak výhodu pro společnost Ciudad de la Luz SAU. Vzhledem k tomu, že investice neobstojí ve zkoušce investora v tržním hospodářství, lze konstatovat, že podobný investor by v roce 2000 neinvestoval a neudělal by to ani později na základě podnikatelského plánu z roku 2004.
(88)
S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že za ekonomickou výhodu lze považovat celkovou hodnotu investice. Úvěry poskytnuté Ciudad de la Luz ze strany SPTCV byly úvěry podřízenými, což znamená, že byly vedeny ve výsledovce podobně jako vlastní kapitál. Jak již Komise uvedla v rozhodnutí o zahájení řízení, vypočítaný úrok z úvěrů měl část fixní a variabilní. Úroková sazba ve fixní části byla velmi nízká, a v podmínkách tržního hospodářství by tak byla pro soukromého věřitele nepřijatelná. Tato fixní část úvěru za nápadně nízký úrok mohla být v zásadě kompenzována perspektivou adekvátní odměny z účastnického úvěru díky variabilní části vázané na rentabilitu projektu, ale tomu tak u projektu zde zkoumaného nemohlo být (viz předchozí motivace týkající se principu soukromého investora v tržním hospodářství). V odhadu zisků a výkazech, které poskytly španělské orgány Komisi pro období 2002-2014, kromě toho nebyly zohledněny žádné finanční náklady. A konečně se teoreticky počítalo s tím, že úroky budou vráceny v dubnu 2015, tj. po dokončení (a možná prodání) projektu, jež se předpokládá v roce 2014; s tím by soukromý věřitel nemohl souhlasit. V odpovědi z 20. dubna 2009 na rozhodnutí o zahájení řízení se španělské orgány vyjádřily, že úvěry by měly být považovány z ekonomického pohledu za kapitálové injekce, protože věřitel a akcionář jsou jedna a tatáž společnost (to jest SPTCV). Vzhledem k tomu, že žádný z úvěrů vyplacených v roce 2005, 2007, 2008 a 2009 nebyl splacen (ani částečně), a vzhledem k tomu, že příjemce za ně nezaplatil úroky, tyto úvěry je de facto třeba považovat za kapitálovou investici. Podle informace poskytnuté španělskými orgány v dubnu 2012 se na konci roku 2010 (35) jednalo o částku v celkové výši 265 089 599 EUR.
(89)
Podpora je také selektivní, protože zisky z ní vyplývající propůjčují výhodu pouze firmám, které podnikají v daném sektoru, a ve skutečnosti navíc pouze některým z nich.
(90)
Komise poukazuje na to, že valencijská autonomní vláda financovala investici prostřednictvím společnosti SPTCV, která je v jejím stoprocentním vlastnictví, a že studie, které vedly k veřejné investici do Ciudad de la Luz, byly vypracovány pro valencijskou autonomní vládu. Proto mohou být tyto příděly považovány za státní prostředky.
(91)
Jestliže státní podpory posilují pozici nějakého podniku vůči jiným konkurentům, je třeba mít za to, že tyto konkurenční podniky jsou takovými podporami ovlivněny. Poskytnutá podpora posiluje pozici Ciudad de la Luz vůči konkurentům, protože umožňuje, aby vstoupila na trh filmových studií. Mezi firmami, které mají z takového opatření prospěch, a těmi, které ho nemají, je narušena hospodářská soutěž. I kdybychom předpokládali, že v jiných členských státech, kde jsou jiná filmová studia, existují podpory pro filmové produkce, nelze to považovat za argument proti tvrzení, že státní podpora narušuje hospodářskou soutěž. Určité opatření se nemůže vyhnout označení „státní podpora“ jen proto, že jiné členské státy mohly zavést svoje vlastní opatření vedoucí k narušení hospodářské soutěže. V okamžiku, kdy se zkoumá podmínka týkající se narušení hospodářské soutěže, nepřísluší operovat „kompenzací“ tohoto typu.
(92)
Závěrem se Komise domnívá, že má předmětné opatření vliv na obchod mezi členskými státy. Filmová studia nabízejí svoje zařízení na mezinárodní úrovni. Filmoví producenti běžně sjednávají ceny a podmínky s řadou filmových studií nacházejících se v různých členských státech. Komise schválila ve Španělsku a v jiných členských státech režimy podpory, které nabízejí podporu produkce audiovizuálních děl, a proto v zemích nepřímo podporují používání technických zařízení včetně filmových studií. Nicméně čtvrté kritérium sdělení o filmu z roku 2001 vylučuje podporu na zvláštní produkční činnosti včetně podpory na využití filmových studií.
(93)
Vzhledem k výše uvedenému se Komise domnívá, že projekt poskytuje společnosti Ciudad de la Luz selektivní hospodářskou výhodu. Projekt je financován z veřejných zdrojů, narušuje hospodářskou soutěž a má vliv na obchod mezi členskými státy. Proto se Komise domnívá, že oznámené opatření představuje státní podporu ve smyslu ustanovení čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(94)
Komise musí v prvé řadě zajistit, aby podpora nebyla v rozporu s ustanoveními Smlouvy o fungování Evropské unie v jiných oblastech, než jsou státní podpory. Posouzením Komise nejsou v předmětném případě dotčeny žádné další závěry ohledně slučitelnosti s právními předpisy EU o veřejných zakázkách. Podpora neobsahuje žádný další prvek, který by mohl představovat problémy co do zásady celkové zákonnosti podpory.
(95)
Jak bylo uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, španělské orgány jako podpůrný argument pro případ, že by se Komise domnívala, že zmíněná opatření představují státní podporu, uvedly, že taková opatření by byla slučitelná s čl. 107 odst. 3 jakožto regionální podpora a podpora určená na pomoc kultuře.
(96)
Regionální podpora pro výstavbu Ciudad de la Luz může být odůvodněna tím, že se investice provádí v podporované oblasti. Španělské orgány uvedly, že pravidla pro regionální podporu platná ve chvíli, kdy bylo přijato první rozhodnutí o investici pro období 2000-2006, umožňovala intenzitu podpory ve výši 36 %.
(97)
Vzhledem k tomu, že se jedná o neoznámenou podporu, platí pokyny k státní regionální podpoře pro období 2000-2006 (36). V bodě 4.2 těchto pokynů se uvádí: „aby se zajistilo, že produktivní investice bude realizovatelná a racionální, musí příjemce vložit minimální finanční příspěvek ve výši 25 %.“ V poznámce pod čarou č. 20 v uvedených pokynech se uvádí, že tento minimální příspěvek ve výši 25 % nesmí zahrnovat žádnou podporu. I když na začátku existoval soukromý investor, který vlastnil 25 % z počátečního základního kapitálu 600 000 EUR, tento soukromý investor vykonával za honorář funkci správce projektu a neuskutečnil do něho žádnou další investici, která by poměrně odpovídala většinovému podílu veřejné investice do projektu. Počáteční investici tudíž nelze brát odděleně od veřejné investice, protože se nejedná o nezávislou investici. Kromě toho soukromého investora v červenci 2004 absorbovala SPTCV, takže jeho podíl klesl na 0,2 %.
(98)
Španělské orgány namítly, že investice 25 % od samotné SPTCV je možné považovat za příspěvek od příjemce. Komise se domnívá, že tento přístup, podle kterého je 25 % investice kryto subjektem ve veřejném vlastnictví, který se nechová jako soukromý investor (viz výše část V, bod „Hospodářská výhoda“), přičemž zbývajících 75 % investice také pochází ze státních prostředků, nezaručuje, že produktivní investice profitující z podpory bude realizovatelná a racionální.
(99)
Protože investice do Ciudad de la Luz byla v plném rozsahu financována z veřejných prostředků SPTCV, není tato podmínka splněna.
(100)
V určitých situacích Komise povolila v souladu s čl. 107 odst. 3 písm. c) podpory audiovizuálního odvětví, přičemž brala v úvahu kulturní cíle podle článku 167 SFEU. Kulturní výjimku lze použít společně s ostatními právními základy pro slučitelnost, jako je podpora určitých hospodářských činností podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU (37). Ačkoliv to španělské orgány nenavrhly, s ohledem na vyjádření zúčastněných třetích stran se níže řeší otázka zmíněného právního základu.
(101)
Posouzení podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU se provádí ve třech fázích pomocí přezkumu, při kterém se zvažují výhody a nevýhody předmětného opatření.
(102)
Při přezkumu hodnotí Komise následující aspekty:
a)
Je cílem podpory dosáhnout řádně definovaného cíle společného zájmu (tj. usiluje podpora o vyřešení selhání trhu nebo o dosažení jiného cíle)?
b)
Je podpora dobře navržena tak, aby dosáhla cíle společného zájmu? Konkrétně:
i)
Představuje podpora vhodný nástroj, tj. neexistují jiné vhodnější nástroje?
ii)
Je v ní přítomen stimulační efekt, tj. mění podpora chování firem?
iii)
Je podpora přiměřená, tj. bylo by možné dosáhnout stejné změny chování menší podporou?
c)
Jsou dopady na obchod a narušení hospodářské soutěže malé, takže celková bilance je kladná?
(103)
Domníváme se, že dochází k „selhání trhu“, pokud výsledek trhu nevede k největšímu možnému sociálnímu blahobytu. Nedostatečný výsledek trhu může nastat v případě tzv. veřejných a veřejně prospěšných statků (38). Tyto statky vyvolávají pozitivní externality, jestliže sociální přínos je větší než přínos soukromý. V důsledku toho se nabízené množství dostane pod optimální úroveň, což současně ospravedlňuje veřejný zásah (a možné veřejné dotace).
(104)
Obchodní trh v EU je vysoce konkurenční a pohybuje se v něm řada velkých filmových studií. Kromě toho musí evropská studia čelit v oblasti velkých filmových produkcí velké konkurenci ze strany mimounijních studií. Proto na první pohled neexistují podložené důkazy o selhání trhu na základě nedostatečné nabídky a vysokých vstupních nákladů. V reakci na rozhodnutí o zahájení řízení španělští filmaři namítají, že před postavením komplexu Ciudad de la Luz neměl španělský trh podobné služby na dostatečně vysoké úrovni k dispozici. Valencijští filmaři konkrétně poukázali na to, že přístup k filmovým studiím v jejich blízkosti jim umožní snížit náklady na produkci (nižší náklady na dopravu, blízkost dalších služeb potřebných pro výrobu filmů apod.).
(105)
Nicméně skutečnost, že pro španělské filmové producenty je Ciudad de la Luz přínosem, nestačí, aby se prokázala existence „selhání trhu“, tak jak je definováno výše. Za prvé, domnívat se, že Ciudad de la Luz odstraňuje selhání trhu z hlediska místní produkce filmů ve Španělsku by bylo v protikladu s cílem, který uvedly španělské orgány. Ve zprávě společnosti Consultia z roku 2004 se konstatuje, že místní studia jsou pouze „nepřímí“ konkurenti, zatímco cílem Ciudad de la Luz by bylo získat velké filmové produkce.
(106)
Za druhé, aby se zjistilo selhání trhu ve vztahu ke španělským producentům, muselo by se vyhodnotit, zda sociální přínos vytvořený studii jako Ciudad de la Luz je vyšší než jeho náklad. To by kromě jiného vyžadovalo zvážit, zda současná zařízení nejsou dostatečná, tj. zda by španělští filmaři nemohli využívat studia, která již ve Španělsku existují (jako Video Planning, Cartuja Producciones a Loasur Audiovisual v Andalusii, Media Park v Katalánsku, Platós Valencia ve Valencii a Estudios Barajas, Estudios El Álamo, Los Ángeles a Flash Estudio v Madridu), nebo studia v jiných členských státech. I když španělští filmoví producenti uvedli, že Ciudad de la Luz by měla některé příznivé dopady na náklady (bez vyčíslení), netvrdili, že by místní studia těchto parametrů měla zásadní význam pro místní filmovou produkci.
(107)
Vzhledem k tomu, že není přesně definováno selhání trhu, které by opatření mělo řešit, nelze se ani domnívat, že by daná podpora byla vhodná a úměrná k jeho nápravě. Jestliže bylo cílem filmového studia podpořit místní produkci, pak by kromě jiného bylo třeba porovnat provedenou investici s jinými opatřeními, která by mohla být z pohledu filmových producentů srovnatelně účinná. Španělské orgány takové srovnání neposkytly.
(108)
Přezkum vyžaduje také vyhodnocení negativních dopadů ve smyslu narušení hospodářské soutěže a obchodu. Protože jejich produkce skončila výrazně pod hranicí počátečních očekávání a přilákala především místní filmové produkce, lze se domnívat, že vliv studia Ciudad de la Luz na hospodářskou soutěž mohl být doposud malý. Nicméně počet filmových produkcí uskutečněných v Ciudad de la Luz není dobrým ukazatelem možného dopadu na hospodářskou soutěž. Vstup Ciudad de la Luz na evropský trh filmových studií rozšířil celkovou kapacitu trhu. Základní ekonomické pravidlo stanoví, že toto navýšení nabídky přinese celkové snížení cen nezávisle na počtu produkcí, které bude Ciudad de la Luz schopna přilákat. Vzhledem k tomu, že by to postihlo ceny na globálním trhu, nebylo by možné takové snížení cen vypozorovat srovnáním cenových tarifů stanovených Ciudad de la Luz se sazbami jejích konkurentů. Také je možné, že výstavba Ciudad de la Luz povzbudí jiné členské státy k podobným investicím. Vzhledem k jejím moderním zařízením se může rovněž stát, že se postavení Ciudad de la Luz v budoucnosti změní.
(109)
Vzhledem k výše uvedenému nelze opatření považovat za slučitelné s čl. 107 odst. 3 písm. c), protože jeho cílem není odstranit selhání trhu a opatření může mít negativní vliv na hospodářskou soutěž a obchod.
(110)
Španělské orgány nepředložily argumenty, které by změnily názor komise vyjádřený v rozhodnutí o zahájení řízení, tj. že „se domnívá, že nic nenasvědčuje tomu, že je možné uplatnit výjimku [kulturní] na státní podporu pro účely pokrytí stavebních nákladů a nákladů na fungování nového a velkého komplexu filmových studií“. Že by se studia mohla považovat za „kulturní infrastrukturu“, protože jsou úzce specializována a jejich využití je určeno pro audiovizuální odvětví (pro natáčení filmů, televizní produkce a reklamu), považovala Komise v rozhodnutí o zahájení řízení za samozřejmost.
(111)
Aby byla na financování nezahrnuté do sdělení o filmu uplatněna kulturní výjimka podle čl. 107 odst. 3 písm. d) SFEU, musela by být podpora nejen nutná, přiměřená a vhodná (jak se uvádí v předchozím posouzení s ohledem na čl. 107 odst. 3 písm. c)), ale také určená k dosažení kulturního cíle. Komise dospěla k závěru, že tato kritéria s odhledem na ustanovení čl. 107 odst. 3 písm. c) splněna nejsou a totéž platí v případě ustanovení čl. 107 odst. 3 písm. d).
(112)
V prosinci 2008 dala Komise s přihlédnutím ke sdělení o filmu souhlas s pobídkami pro kinematografii poskytovanými autonomní oblastí Valencie (39). Žádné pobídky, které autonomní oblast Valencie poskytla pro natáčení filmů v Ciudad de la Luz před vydáním tohoto souhlasu, nemohou být považovány za slučitelné, pokud podmínkou pro udělení podpory bylo natáčet v Ciudad de la Luz (porušení čtvrtého kritéria sdělení o filmu, které vylučuje podpory pro určité činnosti spojené s výrobou filmů).
(113)
V rámci tohoto rozhodnutí není třeba podrobněji zkoumat, zda byly filmovým producentům nějaké podpory poskytnuty.
VI. ZÁVĚR
(114)
Komise dospěla k závěru, že Španělsko udělilo společnosti Ciudad de la Luz SA státní podporu, a porušilo tak ustanovení čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie. Investici, kterou provedla autonomní oblast Valencie v Ciudad de la Luz, by soukromý investor za stejných podmínek neuskutečnil. Komise se proto domnívá, že veškerá veřejná investice do projektu představuje protiprávní podporu.
(115)
Celková částka podpory do prosince 2010 tak sestává ze všech přímých veřejných investic do Ciudad de la Luz SA v souhrnné výši 265 089 599 EUR a z veškerých pobídek udělených filmovým producentům pod podmínkou, že natáčení bude probíhat v Ciudad de la Luz.
(116)
Pokud Komise dospěje k závěru, že je podpora neslučitelná s vnitřním trhem, má Komise v souladu se SFEU a s ustálenou judikaturou Soudního dvora Evropské unie pravomoc vyžadovat od předmětného státu, aby tuto podporu zrušil nebo změnil (40). Soudní dvůr opakovaně uvedl, že povinnost, aby stát zrušil nebo změnil podporu považovanou Komisí za neslučitelnou s vnitřním trhem, usiluje o obnovu předchozí situace (41). V tomto směru Soudní dvůr rozhodl, že cíle bude dosaženo, jakmile příjemce podpory vrátí poskytnutou částku považovanou za protiprávní podporu a zřekne se tak výhody, které se těšil oproti svým konkurentům, a jakmile se obnoví situace panující před vyplacením podpory (42).
(117)
V souladu s uvedenou judikaturou článek 14 nařízení Rady (ES) 659/1999 (43) stanoví, že „je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil“.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Základní kapitál ve výši 94 459 719 EUR sestávající z počátečního vkladu a následných navýšení, pozemky v hodnotě 9 800 040 EUR, účastnické úvěry ve výši 115 miliónů EUR a úvěry přeměnitelné na akcie v celkové výši 45 829 840 EUR vydané od roku 2008, poskytnuté protiprávně Španělskem společnosti Ciudad de la Luz SA před 31. prosincem 2010, jakož i veškeré pobídky poskytnuté filmovým producentům za podmínky, že budou natáčet v Ciudad de la Luz, za porušení čl. 108 odst. 3 Smlouvy, představují státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem.
Článek 2
1. Španělsko musí od příjemce získat zpět neslučitelnou podporu, která je uvedena v článku 1.
2. Částky, které mají být vráceny, jsou úročeny od data, kdy byly poskytnuty příjemci, až do dne jejich splacení.
3. Úroky se vypočítají ze složeného základu v souladu s ustanovením kapitoly V nařízení Rady (ES) č. 794/2004 (44).
4. Ode dne přijetí tohoto rozhodnutí zruší Španělsko všechny dosud neproplacené platby v rámci podpory uvedené v článku 1.
Článek 3
1. Vrácení podpory uvedené v článku 1 musí být provedeno s okamžitou účinností.
2. Španělsko zaručí, aby toto rozhodnutí bylo vykonáno ve lhůtě čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 4
1. Ve lhůtě dvou měsíců od dne oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Španělsko následující informace:
a)
celkovou částku (hlavní pohledávka a úroky), která má být vrácena od každého příjemce;
b)
podrobný popis již přijatých a předpokládaných opatření ke splnění tohoto rozhodnutí;
c)
dokumenty, kterými doloží, že příjemci bylo nařízeno vrácení podpory.
2. Španělsko bude Komisi průběžně informovat o postupu vnitrostátních opatření přijatých za účelem vykonání tohoto rozhodnutí až do konečného vrácení podpory uvedené v článku 1. Na žádost Komise předloží okamžitě informace o opatřeních přijatých a plánovaných za účelem vykonání tohoto rozhodnutí. Také poskytne podrobné informace o výši podpory a úrocích, které již příjemce vrátil.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Španělskému království.
V Bruselu dne 8. května 2012.
KOMISJONI OTSUS,
8. mai 2012,
Riigiabi nr SA.22668 (C 8/08 (ex NN 4/08)) kohta
(teatavaks tehtud numbri C(2012) 3025 all)
(Ainult hispaaniakeelne tekst on autentne)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2013/126/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,
võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,
olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama oma märkused vastavalt eespool viidatud sätetele (1) ja võttes nende märkusi arvesse
ning arvestades järgmist:
I. MENETLUS
(1)
22. veebruaril 2007 sai komisjon kaebuse esitajalt A (2) kaebuse riigiabi kohta, mis käsitles toetust, mille Valencia autonoomne piirkond oli väidetavalt andnud filmistuudiole Ciudad de la Luz. Kaebuse esitaja A kinnitas 15. märtsil 2007, et tema kaebuse võib saata edasi Hispaania ametiasutustele.
(2)
Komisjon saatis 10. aprillil 2007 kaebuse täies mahus edasi Hispaania ametiasutustele, paludes väidetava abi kohta teavet. Komisjoni ei oldud eelnevalt teavitatud ühestki filmide toetusmeetmest Valencias, millele oleks riigiabi heaks kiidetud.
(3)
Pärast seda, kui Hispaania ametiasutused olid 18. aprillil 2007 esitanud taotluse tähtaja pikendamiseks (mis rahuldati 24. aprillil), vastasid nad komisjoni teabenõudele 15. juunil 2007.
(4)
30. aprillil 2007 esitas kaebuse esitaja A lingid ajakirjas Variety avaldatud artiklitele, milles kirjeldatakse väidetavalt tootmistoetusi, mida pakutakse Valencias filmimiseks, ning kinnitatakse, et Ciudad de la Luz meelitab ligi suure eelarvega filmitootjaid (3).
(5)
Komisjon palus 13. juulil 2007 Hispaania ametiasutustelt täiendavat teavet. Pärast seda, kui Hispaania ametiasutused olid 18. juulil 2007 esitanud taotluse tähtaja pikendamiseks (mis rahuldati 19. juulil), vastasid nad komisjoni teabenõudele 8. oktoobril 2007.
(6)
15. juulil 2007 sai komisjon kaebuse kaebuse esitajalt B (4). Pärast kaebuse esitajalt nõusoleku saamist saatis komisjon tema kaebuse 2. augustil 2007 edasi Hispaania ametiasutustele.
(7)
13. veebruari 2008. aasta kirjaga teavitas komisjon Hispaania ametiasutusi, et ta on otsustanud algatada abi suhtes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikes 2 sätestatud menetluse. Hispaania vastas kirjale 28. aprillil 2008.
(8)
Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas (5). Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles esitama oma märkused abi kohta.
(9)
Komisjon sai huvitatud isikutelt märkusi ja edastas need Hispaaniale 3. oktoobril 2008. Hispaania ametiasutuste märkused sai komisjon 21. novembril 2008 ja 29. detsembril 2008.
(10)
Pärast komisjoni ja Hispaania ametiasutuste kohtumist 11. veebruaril 2009 esitas Hispaania 30. märtsil 2009 lisateavet.
(11)
Komisjon saatis täiendava teabenõude Hispaaniale 26. augustil 2009, millele Hispaania ametiasutused vastasid 20. oktoobril 2009 ja esitasid lisateabe 1. veebruaril 2010.
(12)
Komisjon saatis täiendava teabenõude Hispaaniale 24. mail 2011, teavitades Hispaaniat sõltumatu majanduskonsultandi Ecorysi määramisest. Hispaania vastas 7. juunil 2011. Komisjon vastas Hispaaniale 22. juulil 2011.
(13)
Komisjon saatis Hispaaniale lõpliku teabenõude koos Ecorysi aruandega 1. augustil 2011. Hispaania esitas oma märkused Ecorysi aruande kohta 3. oktoobril 2011. Hispaania esitas täiendavad andmed riikliku investeeringu kohta ettevõttesse Ciudad de la Luz SAU 11. aprillil 2012.
II. ÜKSIKASJALIK KIRJELDUS
(14)
Ciudad de la Luz on suur filmistuudio kompleks Alicante lähedal (Valencias). Valencia autonoomse piirkonna valitsus (Generalitat Valenciana) võttis esialgse otsuse investeerida Ciudad de la Luzi projekti vastu 24. oktoobril 2000.
(15)
Ciudad de la Luz SA asutati 2. novembril 2000. Selle eesmärk oli teha kõik vajalik Ciudad de la Luzi kompleksi arendamiseks, rajamiseks ja juhtimiseks, mis hõlmas audiovisuaalsete ja kinematograafiliste rajatiste ehitamist, juhtimist ja käitamist, aga ka muud seonduvat vabaaja- ja majutustegevust.
(16)
75 % algsest 600 000 euro suurusest Ciudad de la Luz SA aktsiakapitalist kuulus Parque Temático de Alicante SAU-le, kellest sai hiljem Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (SPTCV). SPTCV on avalik-õiguslik asutus, kes tegeleb investeerimistegevusega Valencia autonoomse piirkonna valitsuse nimel. Ülejäänud 25 % kuulus eraettevõtjale Producciones Aguamarga SL, kes vastutas muude ehitustööde, Ciudad de la Luzi arendamise ja stuudiote juhtimise eest.
(17)
2001. aasta novembris suurendati aktsiakapitali 9 miljoni euroni ning kõik lisaaktsiad ostis SPTCV, suurendades oma osalust 98,4 %ni. SPTCV suurendas oma osalust veelgi 2003. aasta veebruaris ja 2004. aasta mais uute aktsiate samalaadse ostmisega. Producciones Aguamarga müüs oma 0,2 % suuruse osaluse Ciudad de la Luz SAs (6) SPTCV-le 2004. aasta juulis (139 059 euro eest). Sellest ajast peale on kõik Ciudad de la Luz SAU aktsiad kuulunud SPTCV kaudu Valencia autonoomse piirkonna valitsusele. Sellest ajast saadik on Ciudad de la Luz SAU olnud avalik-õiguslik äriühing, mis kuulub täielikult SPTCV-le ning mille hangete ja finantsjärelevalve suhtes kohaldatakse avalikku õigust. Kuid Producciones Aguamarga jätkas Ciudad de la Luzi juhtimist.
(18)
Filmistuudio kompleks avati filmimiseks 2005. aasta augustis. Kompleks on mõeldud väga suurte filmide tootmiseks, selle ehitustööd algasid 2002. aastal ning on jagatud kolmeks etapiks:
-
1. etapp (valmis): kuus kliimaseadmega filmipaviljoni kogupinnaga 11 000 m2, tootmise abihooned, 15 050 m2 töökodasid ja laoruume ning kaks välisvõtete ala (taustadekoratsioonidega) kokku 14 hektaril;
-
2. etapp (lõpetati pärast ametliku uurimise alustamist): toitlustushooned, haldushoone, järeltöötluse labor ja kolmas välisvõtete ala (taustadekoratsioonidega) kokku 5 hektaril koos basseiniga, kus saab filmida;
-
2B. etapp (töödega ei ole alustatud): suur ja sügav loodusliku silmapiiriga veehoidla;
-
3. etapp (töödega ei ole alustatud): 5 000 m2 suurune filmipaviljon (kavandatud maailma suurimana), veel üks taustadekoratsioonidega välisvõtete ala ja neli telestuudiot.
(19)
Peale selle mahutab stuudiokompleks kolledžit, mis on spetsialiseerunud audiovisuaalsele tootmisele (kino, TV, raadio, internet) ja pakub magistrikraadi tootmise (kunstiline, tehniline turundus, kommunikatsioon) kõikides valdkondades. Esialgsed plaanid 2000. aastal hõlmasid muid lisainvesteeringuid kõrvalasuvatesse ostukeskustesse, hotellidesse ja spordikompleksi, mis pidid tagama projekti positiivse rahavoo, kuid mida pole praeguseks välja arendatud. Kuigi vajaliku maa andis piirkonna valitsus 2004. aastal ja hankekonkurss nende kontsessioonialuste rajatiste käitamiseks kuulutati välja 2005. aastal, ei olnud pakkumused piisavalt head ning lisainvesteeringuid ei ole tehtud.
(20)
Ciudad de la Luzi modernsete rajatiste teatud küljed andsid sellele Euroopa väheste konkureerivate suurte filmistuudiote ees suuri eeliseid seoses suure eelarvega filmide tootmise võimsusega. Näiteks oleks 5 000 m2 suurune filmipaviljon Ciudad de la Luzi algsetes plaanides olnud maailma suurim (7). Komisjon märgib siinkohal, et suurtest filmipaviljonidest oleks huvitatud vaid suured filmitootjad.
(21)
Veel hiljuti juhtis stuudiot Aguamarga Gestión de Estudios SL, kes tegutses filmistuudio esindajana tasu eest, mida ta sai aktsionäriga sõlmitud mitmeaastase juhtimislepingu alusel.
(22)
Enne ehitustööde algust analüüsisid 1999.-2000. aastal kolmandatest isikutest konsultandid neljas uuringus Ciudad de la Luzi arendamise majanduslikku otstarbekust, mahtu ja strateegilisi suuniseid. Hispaania esitas need uuringud ametliku uurimismenetluse ajal.
(23)
Nendes uuringutes käsitleti filmide tootmise kasvuväljavaateid, (8) võrreldi teisi asukohti Valencia autonoomses piirkonnas filmistuudiote ehitamiseks (9) ja esitati filmistuudio kompleksi esialgne analüüs (10) ning äriplaan (11). Hispaania ametiasutused ei olnud neid uuringuid esitanud enne komisjoni otsust algatada projektiga seoses ametlik uurimine riigiabi kasutamise kohta. Andmed 22. veebruari 2008. aasta algatamisotsuses pärinesid uuringust (mille tegi Consultia) ja mille kohta Hispaania ametiasutused olid komisjonile öelnud, et see tehti 2002. aastal. Ent pärast algatamisotsust teavitas Hispaania komisjoni, et uuring viidi läbi hoopis 2004. aastal.
(24)
Arthur Anderseni (12) 2000. aastal koostatud äriplaani järeldused olid positiivsed ning hõlmasid projekti kasumlikkuse prognoose keskpikas ja pikas perspektiivis. Filmistuudio projekti positiivsed rahavood olid dokumentaalselt tõestatud viieaastaseks perioodiks (2002-2006) pärast stuudiohoonete, konverentsikeskuse ning filmi- ja telemetoodika kolledži ehitustööde lõpetamist.
(25)
Nende ehitusetappide maksumuseks prognoositi 16,9 miljardit peseetat (101,7 miljonit eurot). Maa hinda arvesse ei võetud ning äriplaanist oli näha, et kuluarvutused võivad muutuda +/-30 %. Kuluarvutused projekti järgmiste etappide teostamise kohta puudusid.
(26)
Selle äriplaani alusel tegi SPTCV aastatel 2000-2004 Ciudad de la Luzi investeeringuid või võttis investeerimiskohustusi aktsiakapitali suurendamise ja maaga kokku 104 259 759 euro väärtuses. Vt üksikasju põhjenduses 53.
(27)
Kuna ehitustööd kestsid kavandatust kaks aastast kauem ja investeeringute kavas suurendati oluliselt investeeringuid, tellisid Ciudad de la Luz/SPTCV 2004. aastal Consultialt uue uuringu ja äriplaani (13). Ka Consultia uuringu järeldused projekti kasumlikkuse kohta olid positiivsed ja äriplaan aastateks 2004-2014 näitas SPTCV investeeringute positiivset tasuvust kuni aastani 2014 ja edasi.
(28)
2004. aasta juulis ostis SPTCV Producciones Aguamarga SLi osaluse Ciudad de la Luz SAs 139 059 euro eest. Erinevalt SPTCVst ei olnud Producciones Aguamarga SL teinud Ciudad de la Luz SAsse täiendavaid investeeringuid pärast algset 150 000 euro suurust investeeringut 2000. aasta novembris. Seega oli Producciones Aguamarga SL osalus Ciudad de la Luz SAs selleks ajaks, kui SPTCV osaluse omandas, vähenenud 0,2 %ni. Selle tehingu järel sai ettevõttest täielikult avalik-õiguslik ettevõte ja selle uueks nimeks sai seega Ciudad de la Luz SAU.
(29)
Muudetud tööde kava ja äriplaani alusel andis SPTCV ainuaktsionärina kaks osaluslaenu summas 95 miljonit eurot 2005. aastal ja 20 miljonit eurot 2007. aastal. Ciudad de la Luz SAU raamatupidamisaruanne seisuga 31. detsember 2010, mille Hispaania ametiasutused esitasid aprillis 2012, näitab, et SPTCV investeeris ajavahemikul 2008-2010 veel 45 829 840 eurot aktsiateks vahetatavate võlakirjadena. Raamatupidamisaruanne näitab ka seda, et SPTCV-le ei makstud intresse 2005. ja 2007. aastal antud osaluslaenudelt ja intressivõlg 2009. ja 2010. aasta eest oli kokku 7 222 160 eurot. Peale selle oli 31. detsembriks 2010 kogunenud intressivõlga aktsiateks vahetatavatelt võlakirjadelt 1 814 187 eurot. Seega oli SPTCV 2010. aasta lõpuks investeerinud riiklikke vahendeid Ciudad de la Luzi kogusummas 274 125 946 eurot, mis sisaldab ka antud laenudelt maksmata intresse.
(30)
2000. aasta äriplaanis seati Ciudad de la Luzi eesmärgiks kujuneda Euroopas võimsuselt teiseks stuudiokompleksiks (Pinewoodi järel) ja meelitada ligi Hispaania filmitootmist (film, televisioon ja reklaamid), millele lisandus aastas 16 välismaa (EL ja Ameerika Ühendriigid) filmitootja kaasamine. 2004. aasta läbivaadatud äriplaanis märgiti, et Ciudad de la Luzi üks strateegiline eesmärk peaks olema saada oma põhiklientideks suured filmi- ja telesaadete tootjad.
(31)
2004. aasta äriplaanis peeti Ciudad de la Luzi peamisteks rahvusvahelisteks konkurentideks suuri stuudioid väljaspool Ameerika Ühendriike, eriti neid, kes on Ciudad de la Luziga sarnased, nimelt Pinewood-Shepperton (Ühendkuningriik), Cinecitta (Itaalia), Barrandov (Tšehhi Vabariik), Babelsberg (Saksamaa), Cinecite Montreal & Lions Gate (Kanada) ja Warner Roadshow & Fox (Austraalia).
(32)
Esialgses, 2000. aasta äriplaanis olid stuudioteenuste (näiteks dekoratsioonide ala renditasu, töökojad) hinnakirjad kavandatud selliste hindade vahemikus, mida kohaldasid võrreldavad stuudiod ELis (st Shepperton ja Elstree Ühendkuningriigis, Babelsberg Saksamaal). 2004. aasta läbivaadatud äriplaanis esitatakse ka strateegiline hinnakujunduse mudel, milles viidatakse rahvusvaheliselt tuntud stuudiote hindadele, mis on umbes 15-20 % madalamad kui juhtivatel stuudiotel (Ameerika Ühendriigid ja Pinewood Ühendkuningriigis), ent 50-100 % kallimad kui ELi stuudiotel (Barrandov Tšehhi Vabariigis ja Babelsberg Saksamaal).
(33)
Tegelikkuses ei ole Ciudad de la Luzi äristrateegia siseriiklikud ega rahvusvahelised eemärgid teostunud. Kokku 33 Ciudad de la Luzis aastatel 2005-2009 filmitud filmist olid 28 Hispaania filmid ja vaid viis ELi ühistööd (Kreeka, Prantsusmaa). Peale mõne üksiku kõrghetke, mida on pakkunud suured Euroopa ühistööd, näiteks „Asterix olümpiamängudel” ja viimati üks Ameerika Ühendriikide ja Hispaania ühistöös valminud film, on Ciudad de la Luzis alates stuudio avamisest 2005. aasta augustis filmitud filmid peamiselt olnud Hispaania filmitootjate looming.
(34)
Vaatamata 2004. aasta äriplaanis esitatud väljavaadetele, mille kohaselt pidi 2010. aasta olema esimene aasta, kus tegevustulemused on (tagasihoidlikult) positiivsed, on Ciudad de la Luzi äritegevus senini tootnud kahjumit. Ciudad de la Luzi kogukahjum oli 2010. aasta lõpuks 84 miljonit eurot võrreldes kogukasumiga 12 miljonit eurot, mida prognoositi samaks ajaks 2004. aasta äriplaanis. Eespool nimetatud stuudiotega võrreldes ei ole Ciudad de la Luzil õnnestunud filmide tootmist väljastpoolt Hispaaniat kavandatud hulgal ligi meelitada ja tulemused jäävad alla ootuste isegi Hispaania nõudlust arvestades. Tegevuskahjum on samuti eeldatust suurem.
(35)
Komisjoni ajendas 2007. aastal uurimist algatama kaebuse esitaja A kaebus ja ka selle järgnenud kaebuse esitaja B kaebus, kes on mõlemad eri liikmesriikide filmisektoris tuntud ettevõtted. Kaebustes väideti, et Ciudad de la Luzi riiklikus rahastamises ja eriti Ciudad de la Luzi kehtestatud filmispetsiifiliste soodustuste süsteemis on kasutatud ebaseaduslikku riigiabi.
(36)
Nagu eespool on märgitud, oli 2008. aasta veebruaris, kui komisjon ametliku uurimise algatas, ainus alus, mille Hispaania ametiasutused olid esitanud investeerimisotsuse kohta, Consultia äriplaan, mis oli väidetavalt koostatud 2002. aastal. Pärast esialgset hindamist oli komisjonil tõsiseid kahtlusi, kas turuinvestor oleks investeerinud samade tingimuse alusel ja samas mahus kui Valencia autonoomse piirkonna valitsus.
(37)
Abi võimaliku kokkusobivuse kohta ei olnud komisjonil mingit teavet, mis oleks võimaldanud tal kontrollida, kas täideti regionaalabi suuniste tingimused, mida kohaldati sel ajal (2000-2004) Valencia autonoomse piirkonna suhtes. Komisjon kahtles ka selles, kas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis d sätestatud kultuuri käsitlevat erandit saab kohaldada, kuna Ciudad de la Luz ei edenda kultuuri ega säilita kultuuripärandit, seda võib kasutada igat liiki audiovisuaalseteks teosteks, sealhulgas reklaamideks ning ta konkureerib teiste ettevõtjatega äriettevõtjate ligimeelitamiseks.
(38)
Komisjon võttis arvesse ka võimalikku riigiabi soodustuste süsteemis, millega ergutatakse Ciudad de la Luzis filmima ning määratles asjaomased filmitootjad abi saajatena. Filmispetsiifilised soodustused olid mõeldud konkreetseks tegevuseks konkreetses asukohas selgusetute kriteeriumide alusel ning tundusid seega mitte vastavat eeskirjadele, mis on sätestatud komisjoni nn kinoteatises.
III. HUVITATUD ISIKUTE MÄRKUSED
(39)
Komisjon sai märkusi kokku kümnelt huvitatud isikult. Neist neli tegutsevad filmistuudiote juhtimise valdkonnas teistes liikmesriikides peale Hispaania (kaebuse esitaja A, kaebuse esitaja B, Barrandov Studio ja Mediterranean Film Studios Limited), viis tegutsevad Hispaania filmitööstuses (Federación de Asociaciones de Productores Audiovisuales Españoles - FAPAE, Associacio de directors de cinema valencians, Empreses audiovisuals valencianes federades - EAVf, Association Productors audiovisuals valencians ja Sociedad Proyectos Tematicos de la Comunidad Valenciana - SPTCV SAU) ning üks oli riiklik filmide rahastamise ja filmipoliitika nõukogu (UK Film Council).
(40)
Oma 25. juuni 2008. aasta konfidentsiaalses avalduses väljendab kaebuse esitaja B oma muret seoses abiga, mille toel Ciudad de la Luzi arendati ja mille toel see praegu tegutseb. Ta väidab, et meetmed, mis komisjon menetluse algatamisel võttis, on olulised tema ettevõtte ja sektori jaoks.
(41)
Oma 30. juuni 2008. aasta konfidentsiaalses avalduses piirdub kaebuse esitaja A oma märkustes süvauurimise kohta nelja teemaga: i) stuudiote rahastamise kulud, ii) alustava ettevõtte rahastamise põhimõtted, iii) lõpliku võõrandamise väärtuse hindamine ja iv) muud soodustused, mis Ciudad de la Luz annab. Tema arvates „käsitleks erainvestor isegi väljakujunenud ja kasumit teenivat stuudioettevõtet vähemalt keskmise riskiga investeeringuna []. See põhineb asjaolul, et kuigi stuudio on vara, mis on tagatud [], on selle tegevusvõimendus ilmsel liiga suur, mis teeb kasumi prognoosimise keeruliseks. Lisaks suurendavad määramatust muud tegurid, näiteks filmitootmissektori tsükliline iseloom.”
(42)
Kaebuse esitaja A arvates võiks 15 % kapitali kaalutud keskmine hind olla kohane väljakujunenud stuudio puhul, kuigi „tasuvus, mida [kaebuse esitaja A] erakapitalifirmadest investorid ootasid, oli sellest suurem.” Alustavat stuudiot käsitleks erainvestor „keskmise või suure riskiga ettevõttena ning ootaks seega oma investeeringult oluliselt suuremat tasuvust (kuigi kasumisse jõudmiseks antaks teatud määral aega). Arvestades, et tavaliselt on alustavatel ettevõtetel piiratud võimalused (kui neid üldse on) võtta laenu tavapärastest allikatest, suurendavad alustava ettevõtte kapitali kaalutud keskmist hinda tavaliselt nii nõutav suurem omakapitali tootlus kui ka odavama hinnaga laenukapitali puudumine.”
(43)
Ciudad de la Luzi lõpliku võõrandamise väärtust, mis esitati algatamisotsuses, peab kaebuse esitaja A ebarealistlikuks. Samuti väidab ta, et erainvestori arvates oleks üsna ebaharilik võtta väärtuse määramisel asendajaks intressi- ja maksueelse kasumi suhe üle 12-15.
(44)
Ja lõpetuseks, tootjate ligimeelitamiseks antud soodustuste kohta väitis kaebuse esitaja A, et nende abil toetati tõhusalt filmitootmiskompaniide kulusid kvalifitseeritud tehnilise ja abipersonali sissetoomisel, keda Valencia piirkonnas väidetavalt ei jätku. Kaebuse esitaja A leiab, soodustused kahjustavad tõsiselt konkurentsi, sest selliste soodustusteta oleks stuudiotel olnud raskem filmitootjaid ligi meelitada.
(45)
Oma esialgses 25. juuni 2008. aasta avalduses rõhutas Barrandov Studio, et väidetav abi moonutab asjaomast turgu ja seab teised konkurendid ebasoodsamasse olukorda, ning taotles juhtumi keerulisust arvestades lisaaega täiendavate märkuste esitamiseks. Need märkused jõudsid komisjonini 15. septembril 2008. Barrandov Studio toetab kaebuse esitaja A väiteid kaebuse aluste kohta ning rõhutab, et filmipaviljonide suurus ja arv näitab, et Ciudad de la Luz keskendub pigem suure eelarvega Ameerika Ühendriikide filmidele kui Hispaania filmidele. Filmiala asjatundjate ja taristu vähesus Alicantes võrreldes Madridi või Barcelonaga ei kinnita koha valiku loogilisust. Strateegiliselt jagaks stuudioärisse investeerija klientuuri kohalikeks klientideks, kes tagavad stabiilse sissetuleku ja välisklientideks, kes tegelevad peamiselt välismaiste suurfilmide tootmisega. Ciudad de la Luz järgib vastupidist strateegiat, mis põhineb stuudioteenuste osutamisel väga madalate hindadega, mis ei arvesta asutamiskulusid. Lisaks oleks erainvestor tulude pikemaks ajaks kui kolmeks kuni viieks aastaks prognoosimise keerulisust arvestades nõudnud hoopis kiiremat tasuvust. Barrandovi arvates kinnitab seda väidet konfidentsiaalne äriplaan, mis kirjeldab tema hiljutist investeeringut uude stuudiosse, mis tehti eeldusel, et puhastulu saadakse alates teisest tegevusaastast ja tasuvusperiood on alla kaheksa aasta. Samuti ei näe Barrandov ühtegi mõistlikku selgitust kasumile (341 miljonit eurot), mida Hispaania ametiasutused lootsid 2014. aastaks saada.
(46)
Oma 27. juuni 2008. aasta avalduses piirdub Mediterranean Film Studios Limited oma märkustes veebasseinidega, mis Ciudad de la Luz välja kuulutas. Ta väidab, et nende enda veebasseinid on Euroopas ainulaadsed ja võrreldavad vaid Foxi basseinidega Baja Californias (Mehhiko). Oma basseinide aastase täituvuse madalat määra arvestades väidavad nad, et nii nende kui ka filmitööstuse ühise arvamuse kohaselt on Vahemere piirkonnas või Euroopas filmideks juba piisaval hulgal veebasseine.
(47)
Oma 30. juuni 2008. aasta märkustes leiab Federacion de asociaciones de productores audiovisuales espanoles (FAPAE), et Ciudad de la Luz on suurendanud turul konkurentsi suurte tootmisrajatiste vahel ja kaebuse esitajad tahavad lihtsalt säilitada oma turupositsiooni ning takistada konkurentide sisenemist, kes pakuks usaldusväärset alternatiivset teenust ja hinda kaebuse esitajate stuudiote kõrval, mis valitsevad Euroopa turgu. Samuti väidab FAPAE, et sellised stuudiod nagu Barrandov, Cinecittà, Babelsberg või Mafilms on oma turupositsiooni ja maine üles ehitanud riikliku toetuse eri vormide najal, sh riigi osalemisega aktsiakapitalis. Üldjoontes rõhutab FAPAE, et kultuurilise mitmekesisuse säilitamine õigustab tugevat riiklikku sekkumist filmitööstusesse. Täpsemalt pakub Ciudad de la Luz väidetavalt Hispaania filmitootjatele keerulisi ja kõrgetasemelisi teenuseid Hispaanias, mida tuleks vastasel juhul hankida kõrgema hinna eest välismaalt. Väite suhtes, nagu oleks Ciudad de la Luz suunatud superfilmide tootmisele, väidab FAPAE, et väikese eelarvega Hispaania filmitootjad saavad Ciudad de la Luzist suurt kasu ning see keskendub riiklikule ja kohalikule kultuurile, aidates nii kaasa kultuurialastele eemärkidele, mis on sätestatud endises EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktis d (nüüd ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis d). Empreses audiovisuals valencianes federadesi (EAVf) 21. mai 2008. aasta märkused ja Association of Productors audiovisuals valenciansi 16. mai 2008. aasta märkused kordavad üldjoontes ja mõnikord sõna-sõnalt FAPAE märkusi.
(48)
Oma 5. juuni 2008. aasta märkustes rõhutab Associaciò de directors de cinema valencians, et Ameerika Ühendriikide filmitööstuse ülekaal marginaliseerib Euroopa filmitootmist mitme väidetavalt kuritahtliku tava kasutamise abil. Nende arvates on vaja parandusmeetmeid, et Euroopa kultuurilooming saaks konkureerida võrdsete tingimuste alusel. Ühendus väidab, et riiklik sekkumine Ciudad de la Luzi aitab sellele igati kaasa, see on kasulik Euroopa, Hispaania ja Valencia filmitootmisele ning eesmärk on nende kultuurilise identiteedi kaitsmine.
(49)
Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (Ciudad de la Luz SAU ainuomanik, kelle enda omanik on Comunidad Valenciana) 23. juuni 2008. aasta tähelepanekud kordavad põhimõtteliselt samu sisulisi argumente ja toetuvad Hispaania esitatud tõendusmaterjalile. Nende märkustes osutatakse erilist rõhku järgmistele aspektidele. Esiteks näitab asjaolu, et erainvestor rahastas projekti osaliselt selle algusjärgus 2000. aastal olemasolevatele uuringutele toetudes, seda, et riigiasutuste investeering järgis erainvestori arutluskäiku. Nii 2000. aasta kui ka 2004. aasta uuringus järeldati igasuguse kahtluseta, et projekt on kasumlik. Teiseks, teatud filmidele antud soodustused on uue ettevõtte puhul äriliselt põhjendatud ning neid anti sponsorlepingu vormis vastutasuks reklaamitegevuse eest, mis toovad kasu stuudiote mainele, sel ajal kui saajate reklaamikulutused suurenevad. Selle kohta läbi viidud uuringu kohaselt sai Ciudad de la Luz sponsorlepingutest majanduslikku tulu hinnanguliselt [-] (14) miljonit eurot.
(50)
Oma 25. juuni 2008. aasta kirjas kinnitab UK Film Council, et ametliku uurimismenetluse algatamise otsuses on vajalikud tõendid olemas.
IV. HISPAANIA MÄRKUSED
(51)
Pärast ametliku uurimise algatamist avalikustasid Hispaania ametiasutused, et esialgne investeerimisotsus tugines 2000. aastal koostatud äriplaanile, mitte sellele, mille nad olid esitanud varem. Seda äriplaani käsitleti uuringus, mis tehti 2004. aastal, mitte 2002. aastal, nagu Hispaania ametivõimud olid komisjoni varem teavitanud.
(52)
2004. aasta uuringu ajaks oli projekti investeeritud juba üle 90 miljoni euro. Niisiis väidavad Hispaania ametiasutused, et vastu võeti kaks investeerimisotsust: üks 2000. aastal projekti esimese etapi kohta ja üks 2004. aastal kavandatud juurdeehituse kohta.
(53)
Investeeringute ajakava Ciudad de la Luzi, mida Hispaania ametivõimud ajakohastasid viimati 2012. aasta aprillis, oli järgmine:
Kuupäev
Kirjeldus
Riiklik investeering
(eurodes)
24.10.2000
Valencia autonoomne piirkond otsustab Ciudad de la Luzi välja arendada
-
2.11.2000
Asutatakse Ciudad de la Luz SA (75 % kuulub Parque Temático de Alicante SAU-le, 25 % Producciones Aguamarga SLile)
450 000
[75 % 600 000 eurost]
21.11.2001
Parque Temático de Alicante SAU investeerib Ciudad de la Luz SAsse kapitali suurendamiseks ühepoolselt 9 miljonit eurot (suurendades oma osalust 98,4 %ni)
9 000 000
6.2.2003
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (15) investeerib Ciudad de la Luz SA kapitali suurendamiseks ühepoolselt 30 miljonit eurot (suurendades oma osalust 99,6 %ni)
30 000 000
4.5.2004
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU investeerib Ciudad de la Luz SA kapitali suurendamiseks ühepoolselt 54 870 660 eurot (suurendades oma osalust 99,8 %ni)
54 870 660
23.7.2004
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU omandab 0,2 % osaluse Ciudad de la Luz SAs, mille omanik on Producciones Aguamarga SL (nimiväärtus 150 000 eurot) 139 059 euro eest (suurendades oma osalust Ciudad de la Luz SA-s 100 %ni)
139 059
9.3.2005
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU loovutas Ciudad de la Luz SA-le maa, millele ehitati stuudiod, suurendades sellega oma osalust 9 800 040 euro võrra (kuigi Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU raamatupidamises oli maa väärtuseks hinnatud 1 030 856 eurot). Enne seda kuupäeva oli projekt juba saanud Valencia valitsuselt loa krundile stuudiote ehitamiseks.
9 800 040
Suvi 2005
Ciudad de la Luz SA alustab tegevust filmistuudiona
-
28.4.2005
95 miljoni euro suurune osaluslaen
95 000 000
26.12.2007
20 miljoni euro suurune osaluslaen
20 000 000
30.6.2008
Aktsiateks vahetatavad võlakirjad, mis emiteeriti võimalusega vahetada laen aktsiateks enne 31. detsembrit 2008.
10 000 000
2.1.2009
Aktsiateks vahetatavad võlakirjad, mis emiteeriti võimalusega vahetada laen aktsiateks enne 30. juunit 2009.
10 000 000
17.3.2009
Aktsiateks vahetatavad võlakirjad kuni 30 miljoni euro väärtuses võimalusega vahetada laen aktsiateks enne 30. detsembrit 2009.
25 829 840
31.12.2010
Tasumata intressid osaluslaenudelt 2009. ja 2010. aastal
7 222 160
31.12.2010
Tasumata intressid aktsiateks vahetamata laenudelt 2009. ja 2010. aastal
1 814 187
Kokku
274 125 946
(54)
Hispaania ametiasutused keskendusid oma vastustes püüdele näidata, et investeering ei ole riigiabi, sest turuinvestor oleks investeerinud projekti samadel tingimustel (turumajanduse tingimustes tegutseva investori põhimõtet kohaldades). Nad on oma väite kinnitamiseks esitanud majanduskonsultatsiooniettevõtte LECG aruanded.
(55)
Isegi siis, kui komisjon leidis, et vähemalt osa investeeringust oli riigiabi, väitis Hispaania, et kõik filmid, mis Ciudad de la Luzis filmiti, vastasid Valencia filmimisega seotud soodustuste kultuurialastele kriteeriumidele, mis komisjon kiitis heaks aprillis 2008, detsembris 2008 ja juulis 2009 (16). Hispaania väitel võib ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis d sätestatud kultuuri käsitlevat erandit kohaldada investeerimisabi suhtes filmitootmise eel või järel.
(56)
Peale selle märgib Hispaania, et igasugust abi, mida sisaldasid Ciudad de la Luzi riiklik rahastamine ja filmidele pakutud soodustused, tuleks käsitleda riiklike filmitoetuskavade moonutava mõju seisukohalt, mis komisjon on kiitnud heaks teistes liikmesriikides ja mis meelitavad suuri filmitootjaid Ciudad de la Luzi konkurentide juurde (17).
(57)
Samuti väidab Hispaania, et sellel ajal (1998) kehtinud riigiabi suunised oleks lubanud investeerimisprojektile 36 % suurust abi osatähtsust. Samuti oleks täidetud lisatingimusi, mis kehtestati 2002. aastal mitut valdkonda hõlmavas raamprogrammis piirkondliku abi andmiseks ulatuslikele investeerimisprojektidele, mille turuosa on väiksem kui 25 % ja mis suurendavad turuvõimsust 5 %.
(58)
Hispaania esitas veel ühe LECG aruande, milles kritiseeriti komisjoni talituste tehtud 2004. aasta äriplaani analüüsi. LECG kritiseeris komisjoni talituste analüüsi ja esitas alternatiivsed väärtused andmete ja riskitegurite kohta ning samuti maa väärtuse tagasiulatuvad hindamised, millele Ciudad de la Luz ehitati.
(59)
Teises komisjoni talituste tehtud majandusanalüüsis uuriti 2000. aasta äriplaani ja Hispaania esitatud maa väärtuse tagasiulatuvaid hindamisi. Peale selle tegi sõltumatu konsultant komisjoni palvel turumajanduse tingimustes tegutseva investori põhimõtte sõltumatu majandusliku hindamise. Sõltumatu aruanne saadeti Hispaania ametiasutustele 30. septembril 2011.
(60)
Hispaania ametiasutused kordasid oma algatamisotsuse kohta tehtud märkustes avaldatud seisukohta, et Ciudad de la Luzi tasuvusväljavaateid tuleks võrrelda tema peamiste ELi konkurentidega filmistuudiote sektoris (näiteks Babelsberg, Pinewood), mitte Ameerika Ühendriikide audiovisuaalvaldkonna konglomeraatettevõtetega (Time Warner, Disney), (18) nagu teeb Ecorys (19). Hispaania ametiasutused väidavad, et selline võrdlus peaks tuginema avalikult kättesaadavatele andmetele (näiteks Bloomberg), mis käsitlevad aega, millal nad oma investeerimisotsuse tegid (st 2000. ja 2004. aastat, mitte 2008. aastat). Lõpetuseks väidavad nad ka seda, et Ecorysi uuringu (20) järeldused muudavad kehtetuks paljud vääritimõistmised ja tehnilised vead. Hispaania ametiasutused väitsid, et kui need ära parandataks ja tehtaks asjakohane võrdlus konkurentidega, vastaks investeerimisotsuse tasuvusväljavaated tol ajal kasutada olnud tõendusmaterjali alusel turumajanduse tingimustes tegutseva investori põhimõtte nõuetele.
V. ABI HINDAMINE
(61)
Kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikega 1 on „igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust”. Järelikult peab abi, mis kvalifitseerub riigiabina, vastama kõikidele järgmistele tingimustele: 1) meede tuleb anda riigi ressurssidest, 2) see peab andma ettevõtjatele majandusliku eelise, 3) eelis peab olema valikuline ja kahjustama või ähvardama kahjustada konkurentsi, 4) meede peab kahjustama ühendusesisest kaubandust.
(62)
Nagu eespool on osutatud, on Hispaania ametiasutused väitnud, et meede ei kvalifitseeru riigiabina, sest see vastab turumajanduse tingimustes tegutseva investori põhimõtte („erainvestori põhimõtte”) testi kriteeriumile. Selle testiga vaagitakse, kas turuinvestor oleks riikliku investeeringu tegemise otsuse vastuvõtmise ajal investeerinud projekti samadel tingimustel kui riiklik investor. Selle juures on oluline arvestada, et esialgu oli projektil olemas erainvestor (21) ja et Hispaania ametiasutused olid tellinud mitu uuringut, millest järeldus, et projekt tekitaks positiivse rahavoo (vt põhjendus 22).
(63)
Nagu on rõhutatud punktis 17, kuulus Ciudad de la Luzi puhul erainvestorile (haldusettevõttele) esialgu 25 % projektist (st 150 000 eurot esialgsest 600 000 euro suurusest aktsiakapitalist). Ent erainvestor loobus enne, kui ta paigutas ise täiendavaid rahalisi vahendeid (erainvestori ostis 2004. aastal välja SPTCV). Pärast seda ei investeerinud projekti ükski erainvestor.
(64)
Asjaolu, et ainus olemasolev erainvestor oli paigutanud projekti üksnes tühise summa, loobudes hetkel, kui tuli teha valdav osa investeeringust, võib käsitleda kui esmapilgul usutavat tõendit selle kohta, et erainvestor ei oleks sellist projekti teostanud sel ajal kehtinud tingimustel. Peale selle oli kõnealuse erainvestori olukord väga eriline (ja ei vastanud seepärast turuinvestori määratlusele pretsedendiõiguse alusel), sest ta vastutas ka projekti algatamise, ehitustööde järelevalve ning stuudiote juhtimise ja edasiarendamise eest, saades selle eest juhtimistasu. See tähendab, et eraldi võetuna võis tema esialgne investeering olla mõistlik muudel põhjustel kui lihtsalt selle kasumlikkus.
(65)
Erainvestorite puudumisel tegi piirkonna ametiasutus oma investeerimisotsuse konsultantide uuringute tulemuste põhjal. Kuid selliste uuringute olemasolust üksi ei piisa turutingimustes tegutseva erainvestori põhimõtte kriteeriumide täitmiseks. Võib arvata, et enne rahaliste vahendite paigutamisest sellisel hulgal nagu investeeriti Ciudad de la Luzi, vaataks erainvestor tähelepanelikult läbi äriplaani ja uuringute aluseks olevad eeldused. Erainvestor peaks jõudma ise otsusele, kas konkreetsed eeldused, mida kasutati äriplaani põhjendamiseks, on selle konkreetse juhtumi korral asjakohased. Peale selle võib eeldada, et erainvestor võrdleks Ciudad de la Luzi projekti eeldatavat tulu alternatiivsete projektide eeldatava tuluga. Sellist analüüsi tol korral ei tehtud. Lisaks ei olnud sellise võrdluse tegemine uuringutes esitatud hinnanguliste positiivsete rahavoogude põhjal isegi võimalik.
(66)
Riigiabi uurimise kontekstis nõutakse kohtupraktikaga, et komisjon viiks ise läbi asjaolude hindamise (22). Seepärast on vaja hinnata tehingu ajal koostatud aruannete usaldusväärsust.
(67)
Aruannete põhjal, mis Hispaania ametiasutused on esitanud alates algatamisotsusest, tundub, et projektiga seoses on olemas kaks investeerimisotsust. Neist esimene tehti 2000. aastal Artur Anderseni 2000. aasta äriplaani alusel (hõlmas investeeringuid ajavahemikul 2002-2006). Ilmselt selleks, et hinnata kas lisainvesteering projekti on õigustatud, telliti 2004. aastal aruanne Consultialt (hõlmas tegelike investeeringuid ajavahemikul 2002-2004 ja prognoositavaid investeeringuid ajavahemikul 2004-2014). Järelikult tuleks turutingimustes tegutseva erainvestori põhimõtet hinnata mõlema investeerimisotsuse puhul.
(68)
Komisjon on hinnanud, kas hüpoteetiline erainvestor oleks investeerinud projekti, millega loodi ettevõte Ciudad de la Luz. Turutingimustes tegutseva erainvestori põhimõtte kohaselt käsitletakse tehtud investeeringut riigiabina, kui riigi oodatav hüvitis on väiksem sellest, mida erainvestor oleks selle konkreetse projekti tingimuste alusel nõudnud.
(69)
Projekti rahastamiseks peavad investorid investeerima kapitali. Sellisel kapitalil on hind - kapitali hind. Tavaliselt on kapitalil kaks üldisemat laadi allikat: omakapital ja (finants-) laenukapital. Kapitali kogumaksumus on kapitali kaalutud keskmine hind, arvestades omakapitali ja laenukapitali suhet. Laenukapitali hind ja omakapitali hind on eeldatavad kulud ega mitte soetuskulud. Kõnealuses Ciudad de la Luzi juhtumis oli äriplaanis ette nähtud, et projekti rahastatakse täies ulatuses omakapitaliga. Seega on omakapital kapitali koguhind.
(70)
Erakapitaliinvestor oleks olnud valmis investeerima Ciudad de la Luzi, kui eeldatav sisemine tasuvuslävi (23) oleks olnud kõrgem või võrdne omakapitali alternatiivkuluga (24) (st tuluga, mida ta oleks saanud samaväärsest projektist).
(71)
Komisjon on omakapitali hinna leidmiseks kalibreerinud finantsvara hindamise mudelit. Omakapitali hind näitab investeeringu alternatiivkulu aktsionäridele ettevõtetes või projektides, mille tegevusvaldkond on sama (või sarnane), ja finantsriski, mis sarnaneb kõnealuse juhtumiga. Finantsvara hindamise mudeli (CAMP) alusel tuleks omakapitali hinda Ke hinnata järgmise valemi põhjal:
kus Rf on riskivaba määr, on turu riskipreemia ja ß on „beeta”, süstemaatilise (mittehajutatava) riski määr, mis kaasneb Ciudad de la Luzi aktsiatega, mis kajastab nii äri- kui ka finantsriski.
(72)
Riskivabaks määraks Rf soovitatakse turupraktikas (25) võtta pikaajaliste (tavaliselt 10aastaste) valitsusvõlakirjade intressimäära tegevusriigis (neid peetakse kõige vähem riskantseteks investeeringuteks). Hispaanias oli 2004. aastal keskmine aastatulu 10aastastelt riigivõlakirjadelt 4,1 % (26). Turu riskipreemiaks tuleks võtta ajalooline turu riskipreemia mõistlikult pikal ajavahemikul. Üldlevinud turutava on võtta aluseks erinevus tegevusriigi hajutatud riskitasemega aktsiaindeksi ajaloolise tootluse ja riskivaba määra vahel. Fernándezi andmetel (2004) (27) oli riigivõlakirjade turu riskipreemia (ajavahemikul 1991-2003) Hispaanias vahemikus 6,8-9,3 %. Turu riskipreemia hindamisel lähtus komisjon konservatiivsest käsitlusest ja võttis arvesse selle vahemiku madalamat piiri, täpsemalt 6,8 %. Järgnenud ja märksa hilisem artikkel samalt autorilt (28) kinnitab veelgi selle väärtuse usaldusväärsust, näidates, et ajavahemikul 2000-2004 jäi nõutav aktsia riskipreemia vahemikku 6-7 %.
(73)
Beeta väärtuse hindamiseks kasutas komisjon avalikult kättesaadavat teavet ettevõtjate kohta, kelle Hispaania ametiasutused on määratletud Ciudad de la Luzi otseste konkurentidena, nimelt Carrere Group (29) ja Babelsberg. Need näitajad esitasid finantsanalüütikud, kes kaht ettevõtet sügavuti analüüsisid. Kahe beeta keskmine, mida korrigeeriti selliselt, et need vastaks Ciudad de la Luzi finantsriskide iseloomule, andis väärtuseks ligikaudu 1,5. See on konservatiivne käsitlus, sest investeeringuga Ciudad de la Luzi kaasneb tõenäoliselt suurem iseloomuliku riski tase kui teise kahte juba toimivasse stuudiosse. Ciudad de la Luzi puhul on tegemist investeeringuga uue ettevõtte loomiseks piirkonda, kus ei ole Hispaania või rahvusvahelisi filmitootjaid. Teisisõnu, Ciudad de la Luzi beeta on ilmselt suurem kui tema konkurentide oma.
(74)
Kasutades eespool esitatud valemit (vt põhjendus 71), leidis komisjon, et omakapitali eeldatav hind peaks olema ligikaudu 14,9 %.
(75)
Võrdluseks, nagu on osundatud I lisas, väitis Hispaania, et finantsvara hindamise mudeli rakendamine näitaks, et erainvestor „nõuaks riskipreemiat, mitte tulu, 2000. aastal 3,75 % ja 2004. aastal 2,07 %”. See arvutus põhineb beeta väärtusel ß = 0,395. Beeta 1 oleks kõikide aktsiate portfell, ehk „keskmine” aktsia. Seega näitaks beeta, mis on oluliselt väiksem kui 1, eriti väikse riskiga investeeringut. Hispaania ei põhjendanud seda oletust ega esitanud kinnitatud ja kontrollitavaid andmeid selle toetuseks.
(76)
Nagu eespool on väidetud (vt põhjendus 70), investeeriks erainvestor ainult sellisesse projekti, mille sisemine tasuvuslävi on suurem kui kapitali alternatiivkulu. Komisjon märgib, et 2000. aasta äriplaanis hinnati üksikasjalikult üksnes projekti esimesi etappe. 2000. aasta äriplaani ja selles esitatud rahavoogude nimiväärtust aluseks võttes sai komisjon oma analüüsis (vt lisa 2) tulemuseks negatiivse nüüdispuhasväärtuse. Seda arvestades ei oleks erainvestor projekti investeerinud.
(77)
Sisemise tasuvusläve määramisel lähtus komisjon taas konservatiivsest käsitlusest ega seadnud kahtluse alla äriplaanis esitatud eeldusi, eriti kavandatud projekti prognoositud rahavoogude jada. Ent paraku tuleb märkida, et 2004. aasta äriplaanis prognoositud rahavood tunduvad olevat õigustamatult optimistlikud, eriti kui arvestada kahjumeid, mida ettevõte kandis ajavahemikul 2002-2004 (30). Komisjoni käsutuses olevale teabele tuginedes võib seega väita, et 2004. aasta äriplaanis esitatud kavandatud rahavoogude näol oli tegemist ülempiiriga (31). Rahavoogude jada määrab ära selle eeldatava tulu. Komisjon arvestas ka Ciudad de la Luzi eeldatavat tulu selle nimiväärtuses. Kuid ta kalibreeris kapitali suurendamise kulu. Seda oleks pidanud tegema iga mõistlik erainvestor.
(78)
Ciudad de la Luzi kavandatud 2004. aasta äriplaani põhjal on projekti sisemine tasuvuslävi 5,74 % (vt I lisa). Ciudad de la Luzi investeeriv erainvestor ei oleks tingimusel, et kapitali alternatiivkulu on vähemalt 14 % (nagu näitavad arvutused põhjenduses 73) seda investeeringut teinud, sest selle sisemine tasuvuslävi on madalam kui kapitali alternatiivkulu.
(79)
Peale selle arvutas komisjon välja Ciudad de la Luzi investeeringu nüüdispuhasväärtuse, et näidata, kui palju oleks projekt erainvestorile väärt. Iga investeerimisotsuse ülesanne on leida reaalvarad, mis on väärt rohkem kui nad maksavad ehk teisisõnu investeeringud, mille eeldatav tulu on suurem kui kapitali alternatiivkulu. Kui see nii ei ole, nagu Ciudad de la Luzi puhul, siis on projekti väärtus negatiivne ja järelikult ei ole investeering ühegi mõistliku erainvestori jaoks elujõuline. Mis tahes projekti nüüdispuhasväärtus määrab, kui palju on investeering otsuse tegemise ajal väärt ning see arvutatakse, diskonteerides äriplaanis prognoositud rahavoogude jada diskontoteguriga, milleks on kapitali hind. Sisetunde alusel võib öelda, et nüüdispuhasväärtus on seda väiksem, mida suurem on kapitali hind.
(80)
Kui võtta Ciudad de la Luzi puhul aluseks kapitali alternatiivkulu 14 % ja Consultia 2004. aasta äriplaanis esitatud rahavood (mida komisjon arvestas nimiväärtuses, nagu on selgitatud põhjenduses 76), on investeeringu nüüdispuhasväärtus ligikaudu miinus 130 miljonit eurot (vt lisa). Järelikult ei ole see investeerimisvõimalus erainvestori jaoks tasuv.
(81)
Komisjon viis läbi ka stabiilsuskontrolli, mis kinnitas, et tulemus on väga usaldusväärne. Mõistlikust lävest ülevalpool ei mõjuta komisjoni arvutatud kapitali alternatiivkulu väärtus tulemust peaaegu üldse. Teisisõnu, olulised muutused näitajates, mida komisjon kalibreeris kapitali hinna arvutamisel, tulemust ei muuda. Allpool esitatud graafikus on näidatud nüüdispuhasväärtuse ligilähedased väärtused võrrelduna kapitali hinna (kapitali kaalutud keskmise hinna) eri väärtustega vahemikus 5-20 %. Graafikust on näha, et nüüdispuhasväärtus muutub negatiivseks, kui kapitali kaalutud keskmise hind on vahemikus 5-6 %. Järelikult ei võtaks erainvestor projekti ette, kui kapitali hind on üle 6 %. Veelgi enam, kui kapitali kaalutud keskmise hinna näitaja oleks üle 10 %, ei muudaks see nüüdispuhasväärtuse näitajat peaaegu üldse. Komisjon on prognoosinud kapitali kaalutud keskmiseks hinnaks ligikaudu 14 %, seega tasemel, mille puhul võib suure kindlustundega järeldada, et projekti ei ole kasumlik.
(82)
Vastuses komisjoni hinnangule väitsid Hispaania ametiasutused konsultandi aruandele toetudes, (32) et komisjoni hinnangus on vead. Esiteks, kuigi finantsvara hindamise mudeli põhjal tehtud analüüsi peeti iseenesest õigeks lähenemisviisiks, seati konsultandi aruandes kahtluse alla komisjoni kasutatud näitajate väärtused. Täpsemalt öeldes oleks aktsia riskipreemia ja beetad pidanud olema väiksemad. Teiseks, komisjon ei oleks pidanud asjakohase võrdlusalusena kasutama üksnes Consultia IT äriplaani, vaid ka Arthur Anderseni 2000. aasta äriplaani. Kolmandaks ei kasutanud komisjon Ciudad de la Luzi projekti eeldatava kasumlikkuse hindamisel õigeid finantssuhtarve. Peale selle ei võtnud komisjon arvesse eeldatavat tulu, mis oleks tekkinud hotellide ja büroopindade väljaarendamisest.
(83)
Komisjon lükkas need väited ümber. Aktsia riskipreemia kohta selgitatakse II lisas üsna põhjalikult, miks Hispaania pakutud väärtuste vahemik ei saa olla õige. Mis veelgi olulisem, riskipreemiate kohta pakutud väärtused olid hinnangulised väärtused 2009. aastaks ja mitte need, mis kehtisid 2000. ja 2004. aastal. On selge, et finantsvara hindamise mudelis kasutatavad näitajad peavad pärinema samast ajast kui äriotsus. Tegelikult pakub autor, keda Hispaania ametiasutused tsiteerivad, kõnealuse periood kohta hinnanguid, mis vastavad komisjoni hinnangule. II lisas selgitatakse ka seda, miks Hispaania ametiasutuste nõue beetasid vähendada on vale. Komisjon kasutas väärtusi avalikest uuringutest, kus olid välja arvutatud Ciudad de la Luzi lähimate konkurentide beetad. Hispaania ametiasutuste ettepaneku kasutada ajaloolisi beetasid lükkavad rahanduseksperdid ümber.
(84)
Vastuseks Hispaania ametiasutuste palvele võtta arvesse 2000. aasta äriplaani, on II lisas esitatud sellekohane arvutus. Nagu on näha, oleks kapitali kaalutud keskmine hind sel juhul suurema riskipreemia ja kõrgema riskivaba määra tõttu isegi suurem kui 2004. aastal. Ka see arvutus annab tulemuseks negatiivse nüüdispuhasväärtuse. Ja lõpetuseks, Hispaania ametiasutuste esitatud väited hotellide ja büroopindade eest saadavate võimalike tulude kohta põhinesid uuel tõendusmaterjalil, nimelt kuuel maa hindamise aruandel, mis olid koostatud tagantjärele. See tõendusmaterjal ei kuulunud teabe hulka, ms oleks olnud tol ajal võimalikule investorile kättesaadav. Kuigi Anderseni aruandes nimetatakse hotellikompleksi arendamise võimalust, ei sisalda see andmeid eeldatava kasumlikkuse kohta ning puudub äriplaan maa arendamise kohta. II lisas käsitletakse sellele vaatamata põhjalikult hiljem koostatud esitatud aruandeid maa arendamise kohta. Neis on tõsiseid vigu. Näiteks on ligikaudsed hinnad, mis on kavandatud büroopindadele Ciudad de la Luzi kompleksis, Alicante kõige mainekamatel äritänavatel asuvate büroopindade hinnad. Arvestades, et Ciudad de la Luzi kompleks jääb Alicante linnast välja ning asub tööstuskompleksi kõrval, on niisugused ligikaudsed hinnad väga liialdatud. Hotellide ligikaudsete hindade aluseks on samamoodi hinnad nelja- või viietärnihotellides. Pole ühtegi viidet sellele, et väljaspool Alicantet oleks piisav nõudlus selliste hotellide järele (mis asuvad pealegi maantee ja tööstuskompleksi läheduses).
(85)
Lisaks ise tehtud hindamisele tellis komisjon ka sõltumatu uuringu selle kohta, kas erainvestor oleks teinud investeeringu Ciudad de la Luzi samadel tingimustel (33). Ecorysi aruandes kaalutakse eri stsenaariumeid, milles hinnatakse 2000. aasta investeeringu omakapitali hinnaks 12,5-21,4 % ja täiendava 2004. aasta investeeringu omakapitali hinnaks 10,9-15,9 %. Seega on komisjoni uuringu tulemus Ecorysi arvutatud vahemikus. Samas on Ecorysi hinnangul äriplaani alusel arvutatud sisemine tasuvuslävi väga palju madalam omakapitali miinimumhinnast.
(86)
Ecorysi üldine järeldus on seega, et ei ole tõenäoline, et 2000. ja 2004. aastal tehtud investeeringud vastaksid heaperemeheliku erainvestori käitumisele turumajanduse tingimustes. 2000. aasta investeerimiskava kohta leiab Ecorys, et rekonstrueeritud juhtum näitab 9,3 miljardi peseeta suurust negatiivset nüüdispuhasväärtust. Majanduslikult mõtlevale turuinvestorile oleks aktsiaturule investeerimine olnud hoopis huvitavam investeering. Seoses 2004. aasta investeeringuga leiab Ecorys, et „heaperemehelik turuinvestor oleks ilmselt otsustanud tervet CDLi projekti mitte lõpule viia, vaid oleks ehk valinud tegutsemise kuues filmipaviljonis, millesse oli juba investeeritud, või projekti lõpetanud ja kahjumiga leppinud” (34). Lõpetuseks leiab Ecorys, et eralaenuandja ei oleks projektile osaluslaenu või muid laene andnud, sest projekti rahavoost ei piisanud laenu teenindamise makseteks.
(87)
Seega jõutakse järeldusele, et ajavahemikul 2000-2004 ja pärast seda tehtud investeeringud Ciudad de la Luzi ei vasta turumajanduse tingimustes tegutseva investori põhimõttele ning seega on nende näol tegemist ettevõtjale Ciudad de la Luz SAU antud eelisega. Kuna turumajanduse tingimustes tegutseva investori põhimõtte kriteeriumid ei ole täidetud, ei oleks turumajanduse tingimustes tegutsev investor investeerinud 2000. aastal ega oleks 2004. aasta äriplaani alusel jätkanud projekti investeerimist.
(88)
Selle põhjal järeldab komisjon, et majanduslik eelis on kogu investeeringu väärtus. Laenud, mis SPTCV andis Ciudad de la Luzile, olid allutatud laenud ja see tähendab, et neid kajastati bilansis millegi sellisena, mis sarnaneb omakapitalile. Nagu komisjon märkis algatamisotsuses, arvestati laenudelt intressi ühelt püsiosalt ja ühelt muutuvosalt. Püsiosa intressimäär oli väga madal ja turumajanduse tingimustes tegutsev laenuandja sellega ei nõustuks. Tavatult väikse laenu püsiosa oleks põhimõtteliselt saanud korvata piisava tulu teenimise võimalusega osaluslaenult tänu muutuvosale, mis oli seotud projekti kasumlikkusega, kuid kõnealuse projekti puhul ei saanud see nii olla (vt eespool esitatud arutluskäiku turumajanduse tingimustes tegutseva investori põhimõtte kohta). Peale selle ei sisaldanud kasumiaruande prognoos, mis Hispaania ametiasutused esitasid komisjonile 2002.-2014. aasta kohta, finantskulusid. Ja lõpetuseks, teoreetiliselt oleks laenud tulnud tagasi maksta 2015. aasta aprillis, mis jõuab kätte pärast projekti lõpetamise (ja võimalik, et selle võõrandamise) kuupäeva, mis oli kavandatud 2014. aastasse ja millega turumajanduse tingimustes tegutsev laenuandja poleks nõustunud. Oma 20. aprilli 2009. aasta vastuses algatamisotsusele selgitasid Hispaania ametiasutused, et laene tuleks majanduslikust seisukohast käsitleda kapitalisüstidena, sest laenuandja ja aktsionär on üks ja sama isik (st SPTCV).Ent kuna ühtegi laenu, mis maksti välja 2005., 2007., 2008. ja 2009. aastal ei ole (isegi osaliselt) tagasi makstud ja saaja ei ole nende laenude eest mingit intressi maksnud, tuleks neid faktiliselt käsitleda investeeringuna omakapitali. Vastavalt Hispaania ametiasutuste 2012. aasta aprillis esitatud andmetele oli see summa 2010. aasta lõpu seisuga 265 089 599 eurot (35).
(89)
Abi on ka valikuline, sest toetusest saadav kasu annab eelise vaid sektoris tegutsevatele ettevõtjatele ning tegelikult vaid mõnele neist.
(90)
Komisjon märgib, et Generalitat Valenciana on rahastanud investeeringut tema enda täisomanduses oleva investeerimisüksuse SPTCV kaudu ja et uuringud, millel põhines riiklik investeering Ciudad de la Luzi, tehti Generalitat Valencianale. Seega võib neid eraldisi käsitleda riigi ressurssidena.
(91)
Kui riigiabi tugevdab ettevõtjate positsiooni võrreldes teiste konkureerivate ettevõtjatega, peab viimastesse suhtuma kui ettevõtjatesse, keda riigiabi kahjustab. Abi tugevdab Ciudad de la Luzi positsiooni võrreldes teiste konkureerivate ettevõtjatega, võimaldades tal siseneda filmistuudiote turule. Konkurents meetmest kasu saavate ja kasu mitte saavate ettevõtjate vahel on moonutatud. Isegi kui eeldada, et filmitootjad teistes liikmesriikides, kus on filmistuudiod, saavad toetusi, ei ole see asjakohane põhjendus konkurentsi moonutamise fakti eitamiseks. Meede ei pääse riigiabina kvalifitseerumisest lihtsalt selle tõttu, et teised liikmesriigid võisid samuti võtta oma turgu moonutavaid meetmeid. Konkurentsi moonutamisega seotud tingimuse hindamisel sellist n.ö kaalumist ei toimu.
(92)
Lõpetuseks leiab komisjon, et kõnealune meede kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust. Filmistuudiod otsivad oma rajatistele turgu rahvusvaheliselt. Filmitootjad peavad mitmes eri liikmesriigis asuvate filmistuudiotega pidevalt läbirääkimisi hindade ja tingimuste üle. Komisjon on kiitnud heaks abikavasid Hispaanias ja teistes liikmesriikides, millega toetatakse audiovisuaalsete teoste tootmist ning seega julgustatakse kaudselt kasutama oma riigi tehnilisi rajatisi, sealhulgas filmistuudioid. Ent 2001. aasta kinoteatise neljanda kriteeriumiga välistatakse abi andmine teatud tootmistegevuseks, sh filmistuudiote kasutamiseks.
(93)
Eelnevale toetudes leiab komisjon, et projekt annab Ciudad de la Luzile valikulise majandusliku eelise. Projekti rahastatakse riiklikult, see moonutab konkurentsi ja mõjutab liikmesriikidevahelist kaubandust. Seega peab komisjon kõnealust meedet riigiabiks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
(94)
Kõigepealt peab komisjon tagama, et abi ei ole vastuolus ELi toimimise lepingu sätetega muudes valdkondades peale riigiabi. Selle juhtumi puhul ei mõjuta komisjoni hinnang muid järeldusi, mis on seotud kokkusobivusega ELi riigihankeid käsitlevate õigusaktidega. Abi ei sisalda muid elemente, mis võiksid tekitada probleeme seoses abi üldise seaduslikkuse põhimõttega.
(95)
Nagu on viidatud algatamisotsuses, on Hispaania ametiasutused täiendava argumendina väitnud, et juhul kui komisjon leiab, et kõnealuste meetmete näol on tegemist riigiabiga, oleksid sellised meetmed regionaalabina ja kultuuri edendamisele suunatud abina kokkusobivad artikli 107 lõikega 3.
(96)
Regionaalabi Ciudad de la Luzi ehitamiseks võib olla põhjendatud sel põhjusel, et investeering tehakse abi saavasse piirkonda. Hispaania ametiasutused on väitnud, et esialgse investeerimisotsuse ajal ajavahemikul 2000-2006 kehtinud regionaalabi eeskirjade alusel oli abi lubatud osatähtsus 36 %.
(97)
Kuna tegemist on teatamata jäetud abiga, siis kehtivad regionaalabi suunised aastateks 2000-2006 (36). Suuniste punktis 4.2 on sätestatud: „Abi saanud tootliku investeeringu elujõulisuse ja kindluse tagamiseks peab abisaaja osa finantseerimises olema vähemalt 25 %”. Suuniste allmärkuses 20 täpsustakse, et see minimaalne 25 % osafinantseerimine ei tohi sisaldada abi. Kuigi 25 % jaoks esialgses 600 000 euro suuruses aktsiakapitalis oli olemas erainvestor, oli see erainvestor saadava tasu eest projekti juhtiv ettevõte ja ta ei teinud projekti ühtegi täiendavat investeeringut, mis oleks võrreldavad riiklike investeeringutega projekti. Seega ei saa seda esimest investeeringut käsitleda eraldi riiklikust investeeringut, sest tegemist ei ole eraldiseisva investeeringuga. Veelgi enam, erainvestori ostis 2004. aasta juulis välja SPTCV, selleks ajaks oli vähenenud tema osalus 0,2 %ni.
(98)
Hispaania ametiasutused on väitnud, et SPTCV tehtud 25 % investeeringut ennast saaks käsitleda saaja osalusena. Komisjon on seisukohal, et sellise lähenemisviisiga, kus 25 % investeeringust katab avaliku sektori asutus, kes ei käitu nagu erainvestor (vt V jao alamjagu „Majanduslik eelis”), ja ka ülejäänud 75 % investeeringust tehakse riigi ressurssidest, ei saa tagada, et abi saav tootlik investeering on elujõuline ja tasuv.
(99)
Kuna investeeringut Ciudad de la Luzi on täielikult rahastatud SPTCV riiklikest vahenditest, ei ole see tingimus täidetud.
(100)
Teatud olukordades on komisjon kiitnud heaks abi audiovisuaalsektorile artikli 107 lõike 3 punkti c alusel, võttes arvesse ELi toimimise lepingu artikli 167 kultuurialaseid eesmärke. Kultuuri käsitlevat erandit saab kasutada koos teiste kokkusobivuse õiguslike alustega, nagu abi teatud majandustegevusele vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktile c (37). Kuigi Hispaania ametiasutused ei ole selleks ettepanekut teinud, käsitletakse järgnevalt seda õiguslikku alust teiste poolte märkuste valguses.
(101)
Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktile c viiakse kolmeastmelise kaalumise nõude alusel läbi hindamine, et võrrelda kõnealuse meetme kasu ja negatiivset mõju.
(102)
Kaalumist kohaldades hindab komisjon järgmisi küsimusi.
a)
Kas abimeetme eesmärk on täpselt määratletud ühist huvi pakkuv eesmärk (kas kavandatud abi võimaldab turutõrgete kõrvaldamist või muu eesmärgi saavutamist)?
b)
Kas abi on kavandatud nii, et sellega on võimalik saavutada ühishuvist kantud eesmärki? Eriti:
i)
kas abimeede on sobiv vahend, ehk kas on olemas teisi, asjakohasemaid vahendeid?
ii)
kas abil on ergutav mõju, st kas abi muudab ettevõtjate käitumist?
iii)
kas abimeede on proportsionaalne, st kas sama muutus käitumises oleks saavutatav väiksema abi korral?
c)
Kas konkurentsimoonutused ja mõju kaubandusele on piiratud, st kas kogumõju on positiivne?
(103)
Turutõrge esineb siis, kui turu tulem ei anna suurimat võimalikku sotsiaalset heaolu. Ebatõhus turu tulem võib tekkida nn avalike hüvede või ühiskondlikult soovitavate hüviste korral (38). Sellised hüved tekitavad positiivset välismõju, mille korral sotsiaalne kasu ületab eraettevõtja kasu. Selle tulemusel on pakutud kogus optimaalsest väiksem, mis võib omakorda õigustada riigi sekkumist (ja võib-olla ka riiklikke toetusi).
(104)
ELis on olemas väga konkurentsitihe kaubandusturg, kus tegutseb rida suuri filmistuudioid. Peale selle pakuvad suurfilmide tootmisel Euroopa filmistuudiotele olulist konkurentsi stuudiod väljaspool ELi. Seega ei kinnita esmapilgul usutavad tõendid turutõrget ebapiisava pakkumise ja suurte sisenemiskulude alusel. Oma vastuses algatamisotsusele väidavad Hispaania filmitegijad, et Hispaania turul ei olnud enne Ciudad de la Luzi ehitamist samalaadseid kvaliteetseid teenuseid. Valencia filmitegijad on eriti rõhutanud, et kohaliku filmistuudio kasutamise võimalus aitaks neil vähendada tootmiskulusid (väiksemad transpordikulud, muude filmi toomiseks vajalike teenuste lähedus jne).
(105)
Paraku ei piisa tõsiasjast, et kodumaistele filmitootjatele oleks Ciudad de la Luz kasulik, selleks, et tegemist oleks turutõrkega eespool esitatud määratluse järgi. Esiteks oleks põhjendus, et Ciudad de la Luz võimaldab Hispaania kohaliku filmitootmisega seotud turutõrke kõrvaldamist, vastuolus Hispaania ametiasutuste väljendatud eesmärgiga. Consultia 2004. aasta aruandes käsitletakse kaudsete konkurentidena üksnes kohalikke stuudiod, kuna Ciudad de la Luz oleks suunatud hoopis suurtele filmitootjatele.
(106)
Teiseks, et tõestada turutõrget seoses Hispaania filmitootjatega, tuleks hinnata, kas sellisest stuudiost nagu Ciudad de la Luz saadav sotsiaalne kasu on suurem kui selle hind. Muude elementide seas tuleks selleks kaaluda, kas olemasolevatest rajatistest ei piisa, st kas Hispaania filmitegijad ei saaks kasutada olemasolevaid filmistuudiod Hispaanias (nagu Video Planning, Cartuja Producciones ja Loasur Audiovisual Andaluusias, Media Park Kataloonias, Platós Valencia Valencias ning Estudios Barajas, Estudios El Álamo, Estudios Los Ángeles ja Flash Estudio Madridis) või teistes liikmesriikides. Kuigi Hispaania filmitootjad tõid välja teatud Ciudad de la Luzist saadavad (kvantifitseerimata) kulueelised, ei põhjendanud nad seda, et sellised kohalikud stuudiod oleks kodumaisele filmitootmisele olulised.
(107)
Peale selle, kuna puudub täpselt määratletud turutõrge, mida meetmega kõrvaldatakse, ei saa abi pidada kohaseks ja proportsionaalseks turutõrke kõrvaldamiseks. Kui filmistuudio eesmärk oli toetada kohalikku filmitootmist, oleks tehtud investeeringut pidanud muu hulgas võrdlema teiste meetmetega, millega oleks saavutatud filmitootjate seisukohalt võrreldavad kasutegurid. Hispaania ametiasutused ei ole sellist võrdlust esitanud.
(108)
Kaalumise nõue näeb lisaks ette negatiivse mõju hindamist konkurentsi ja kaubanduse moonutamise mõistes. Arvestades seda, et tootmine on vähenenud märgatavalt allapoole esialgseid ootusi ning Ciudad de la Luz on meelitanud ligi valdavalt kohalikke filmitootjaid, võiks arvata, et selle stuudiote moonutav mõju on seni olnud piiratud. Paraku ei ole Ciudad de la Luzis tehtud filmide arv hea näitaja tema võimaliku moonutava mõju kohta. Ciudad de la Luzi sisenemine Euroopa filmistuudiote turule on suurendanud stuudiote koguvõimsust. Lihtne majanduslik arutluskäik näitab, et selline pakkumise suurenemine tekitab üldise hindade alandamise hoolimata filmide hulgast, mida Ciudad de la Luz suudab ligi meelitada. Kuna see mõjutaks üldist turuhinda, ei saa sellist hindade alandamist jälgida, võrreldes Ciudad de la Luzi hinnakujundust tema konkurentide omaga. Peale selle võib Ciudad de la Luzi ehitamine julgustada teisi liikmesriike tegema samasuguseid investeeringuid. Ja lõpetuseks, Ciudad de la Luzi nüüdisaegseid rajatisi arvestades võib tema positsioon turul tulevikus muutuda.
(109)
Eespool esitatule tuginedes ei saa meedet pidada kokkusobivaks artikli 107 lõike 3 punkti c alusel, sest see ei võimalda kõrvaldada sektori turutõrget ning konkurentsi ja kaubandust kahjustavaid riske.
(110)
Hispaania ametiasutused ei ole esitanud ühtegi põhjendust komisjoni algatamisotsuses esitatud arvamuse muutmiseks, kus öeldi, et komisjon „leiab, et ei ole ühtegi elementi, mis näitaks et [kultuuri käsitlevat] erandit saaks kohaldada riigiabile, millest rahastatakse uue suure filmistuudio kompleksi ehitus- ja tegevuskulusid.” Algatamisotsuses jäeti kõrvale võimalus käsitleda stuudioid kultuuritaristuna, sest stuudiod on väga spetsiifilised ja neid kasutab ainult audiovisuaalsektor (filmide, telesaadete ja reklaamide tegemiseks).
(111)
Selleks et ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis d sätestatud kultuuri käsitlevat erandit saaks kohaldada rahastamisele, mida ei käsitleta kinoteatises, oleks abi pidanud olema mitte ainult vajalik, proportsionaalne ja piisav (nagu on viidatud eespool artikli 107 lõike 3 punkti c kohta antud hinnangus), vaid suunatud ka kultuuriga seotud eesmärgi täitmisele. Kuna on jõutud järeldusele, et need kriteeriumid ei vasta artikli 107 lõike 3 punktile c, kehtib sama ka seoses artikli 107 lõike 3 punktiga d.
(112)
Komisjon kiitis 2008. aasta detsembris heaks filmidega seotud soodustused, mida Valencia autonoomne piirkond pakkus kinoteatise alusel (39). Enne seda ei saa ühtegi soodustust, mis Valencia autonoomse piirkonna valitsus andis seoses filmimisega Ciudad de la Luzis, pidada kokkusobivaks juhul, kui Ciudad de la Luzis filmimine oli abi saamise tingimus (see on vastuolus kinoteatise neljanda kriteeriumiga, mis välistab abi andmise mingiks konkreetseks filmi tootmisega seotud tegevuseks).
(113)
Ja lõpetuseks, käesoleva otsuse raames ei ole vaja täpsemalt uurida, kas abi anti filmitootjatele.
VI. KOKKUVÕTE
(114)
Komisjon leiab, et Hispaania on andnud Ciudad de la Luz SA-le riigiabi, rikkudes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3. Valencia autonoomse piirkonna tehtud investeeringut Ciudad de la Luzi ei oleks erainvestor samadel tingimustel teinud. Selle tulemusel peab komisjon kogu riiklikku investeeringut projekti ebaseaduslikuks abiks.
(115)
Seega on abi summa kuni 2010. aasta detsembrini kokku 265 089 599 eurot, mis sisaldab otsest riiklikku investeeringut Ciudad de la Luz SA-sse ja mis tahes soodustusi, mida anti filmitootjatele tingimusel, et filmimine toimub Ciudad de la Luzis.
(116)
Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu ja Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktikaga on komisjon pädev otsustama, et asjaomane riik peab abi andmise lõpetama või seda abi muutma, (40) kui ta on leidnud, et abi on siseturuga kokkusobimatu. Samuti on kohus järjepidevalt otsustanud, et riigi kohustuse lõpetada sellise abi andmine või seda abi muuta, mida komisjon ei pea siseturuga kokkusobivaks, eesmärk on taastada eelnenud olukord (41). Selles kontekstis on kohus kehtestanud, et see eesmärk saavutatakse, kui saaja on maksnud tagasi ebaseadusliku abina antud summad, minetades nii eelise, mille ta oli saanud oma konkurentide üle turul ja abi väljamaksmisele eelnenud olukord on taastatud (42).
(117)
Kooskõlas selle kohtupraktikaga sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999 (43) artiklis 14, et „kui ebaseadusliku abi korral tehakse negatiivne otsus, nõuab komisjon, et kõnealune liikmesriik peab võtma kõik vajalikud meetmed, et abisaajalt abi tagasi saada”,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1. Algne aktsiakapital ja järgnevad aktsiakapitali suurendamised summas 94 459 719 eurot, Ciudad de la Luzile eraldatud maa väärtuses 9 800 040 eurot, osaluslaenud summas 115 miljonit eurot, alates 2008. aastast emiteeritud aktsiateks vahetatavad võlakirjad kogusummas 45 829 840 eurot, mis Ciudad de la Luz SA andis Hispaaniale ebaseaduslikult enne 31. detsembrit 2010, ning igasugused soodustused, mis tehti filmitootjatele tingimusel, et filmimine toimub Ciudad de la Luzis, rikkudes aluslepingu artikli 108 lõiget 3, on siseturuga kokkusobimatu riigiabi.
Artikkel 2
1. Hispaania nõuab artikli 1 alusel antud kokkusobimatu riigiabi abi saajalt tagasi.
2. Tagasinõutavatele summadele kohaldatakse intressi alates kuupäevast, mil need anti abi saaja käsutusse, kuni nende tegeliku tagastamiseni.
3. Intress arvutatakse liitintressina kooskõlas määruse (EÜ) nr 794/2004 (44) V peatükiga.
4. Hispaania tühistab kõik tasumata abi maksed, millele viidatakse artiklis 1, alates käesoleva otsuse vastuvõtmise kuupäevast.
Artikkel 3
1. Artiklis 1 viidatud abi tagastamine toimub kohe ja tõhusalt.
2. Hispaania tagab käesoleva otsuse täitmise nelja kuu jooksul alates sellest teavitamise kuupäevast.
Artikkel 4
1. Kahe kuu jooksul pärast käesolevast otsusest teavitamist esitab Hispaania järgmise teabe:
a)
kogusumma (põhiosa ja intress), mis nõutakse abi saajalt tagasi;
b)
käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete üksikasjalik kirjeldus;
c)
dokumendid, mis kinnitavad, et abi saajale on antud korraldus abi tagasi maksta.
2. Hispaania teavitab komisjoni käesoleva otsuse täitmiseks võetud riiklike meetmete käigust seni, kuni artiklis 1 viidatud abi on tagastatud. Komisjoni nõudmisel esitab ta viivitamata teabe käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete kohta. Samuti esitab Hispaania üksikasjalikud andmed abi saaja poolt juba tagastatud abi summade ja intresside kohta.
Artikkel 5
Käesolev otsus on adresseeritud Hispaania Kuningriigile.
Brüssel, 8. mai 2012