ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1194/2011/EU
ze dne 16. listopadu 2011,
kterým se zavádí opatření Evropské unie pro označení „Evropské dědictví“
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 167 odst. 5 první odrážku této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Smlouva o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) má za cíl vytvářet stále užší svazek mezi národy Evropy, přičemž ukládá Unii, aby mimo jiné přispívala k rozkvětu kultur členských států a respektovala přitom jejich národní a regionální různorodost a zároveň zdůrazňovala společné kulturní dědictví. V tomto ohledu Unie v případě potřeby podporuje a doplňuje činnost členských států v oblasti zlepšování znalostí a šíření kultury a dějin evropských národů.
(2)
Lepší pochopení a docenění významu společného, a přesto rozmanitého dědictví, zejména mezi mladými lidmi, by přispělo k upevnění pocitu sounáležitosti s Unií a k posílení mezikulturního dialogu. Proto je důležité podporovat rozsáhlejší přístup ke kulturnímu dědictví a zdůrazňovat jeho evropský rozměr.
(3)
Smlouva o fungování EU rovněž zavádí občanství Unie, které doplňuje občanství jednotlivých členských států a je důležitým prvkem zajištění a posílení procesu evropské integrace. Aby občané evropskou integraci plně podpořili, měl by být kladen větší důraz na jejich společné hodnoty, dějiny a kulturu jako klíčové prvky jejich členství ve společnosti založené na zásadách svobody, demokracie, dodržování lidských práv, kulturní a jazykové rozmanitosti, tolerance a solidarity.
(4)
Dne 28. dubna 2006 byla v Granadě ve Španělsku zahájena mezivládní iniciativa týkající se označení „Evropské dědictví“ (dále jen „mezivládní iniciativa“).
(5)
Dne 20. listopadu 2008 přijala Rada závěry (3) s cílem přeměnit mezivládní iniciativu v opatření Unie (dále jen „opatření“), přičemž vyzvala Komisi, aby jí předložila návrh na zavedení označení „Evropské dědictví“ v rámci Unie (dále jen „označení“), v němž budou upřesněny praktické postupy realizace tohoto projektu.
(6)
Veřejná konzultace a posouzení dopadů provedené Komisí potvrdily přínos mezivládní iniciativy, avšak zdůraznily, že je třeba ji dále rozvinout, aby byl plně využit její potenciál, a že zapojení Unie by pro ni mohlo znamenat jednoznačnou přidanou hodnotu a pomoci jí kvalitativně se posunout směrem vpřed.
(7)
Ve prospěch označení by měly být využity zkušenosti, které byly získány v rámci mezivládní iniciativy.
(8)
Označení by mělo usilovat o přidanou hodnotu a doplňkovost s ohledem na další iniciativy, jako je seznam světového dědictví Unesco, reprezentativní seznam nehmotného kulturního dědictví lidstva Unesco a „evropské kulturní trasy“ Rady Evropy. Jeho přidaná hodnota by měla být založena na přínosu vybraných pamětihodností k evropským dějinám a kultuře, včetně budování Unie, na jasném vzdělávacím rozměru, který osloví občany, zejména mladé lidi, a na vytváření sítí mezi pamětihodnostmi, které umožní výměnu zkušeností a osvědčených postupů. Opatření by mělo být zaměřeno především na propagaci pamětihodností a přístup k nim a rovněž na kvalitu nabízených informací a aktivit, a nikoli na zachování pamětihodností, které by mělo být zaručeno stávajícími ochrannými režimy.
(9)
Kromě upevnění pocitu sounáležitosti evropských občanů s Unií a podnícení mezikulturního dialogu by opatření mohlo přispět také ke zvýšení hodnoty a zviditelnění kulturního dědictví, k posílení úlohy dědictví v hospodářském a udržitelném rozvoji regionů, zejména prostřednictvím kulturního cestovního ruchu, k posilování synergií mezi kulturním dědictvím a soudobou tvorbou a tvořivostí a obecněji k podpoře demokratických hodnot a lidských práv, na nichž je založena evropská integrace.
(10)
Tyto cíle jsou plně v souladu s cíli stanovenými ve sdělení Komise nazvaném „Sdělení o evropském programu pro kulturu v globalizovaném světě“, mezi něž patří i podpora kulturní rozmanitosti a mezikulturního dialogu a kultury, která je katalyzátorem tvořivosti.
(11)
Je velmi důležité, aby označení bylo udělováno na základě společných, jasných a transparentních kritérií a postupů, a to i během prvních dvou roků výběru, kdy by se měla uplatňovat přechodná ustanovení.
(12)
Řízení pro výběr pamětihodností, na které se vztahuje toto opatření, by mělo probíhat ve dvou fázích. Nejdříve by měl být proveden předběžný výběr pamětihodností na vnitrostátní úrovni. Ve vhodných případech by členské státy mohly zapojit místní a regionální orgány. Poté by se měl uskutečnit výběr na úrovni Unie. Každá pamětihodnost, které bylo uděleno označení, by měla být monitorována, aby se zaručilo, že i nadále splňuje kritéria stanovená pro označení.
(13)
V rámci prvního hodnocení tohoto opatření by mělo být posouzeno možné rozšíření jeho územní oblasti působnosti.
(14)
V případě jasné tematické spojitosti mezi několika pamětihodnostmi, které se nacházejí v jednom členském státě, by toto opatření mělo umožňovat podávání společných žádostí. Takové společné žádosti by měly zahrnovat přiměřený počet zúčastněných pamětihodností a v porovnání s žádostmi týkajícími se stejných pamětihodností podanými samostatně by měly prokázat přidanou hodnotu z celoevropského hlediska.
(15)
Stejně tak by z důvodu nadnárodního rozměru určitých pamětihodností toto opatření mělo umožňovat podávání společných žádostí, a to jak pro pamětihodnosti, které se nacházejí v různých členských státech, ale zaměřují se na jedno konkrétní téma, tak pro pamětihodnost, která se nachází na území nejméně dvou členských států.
(16)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto rozhodnutí, a zejména ustanovení týkajících se určování pamětihodností, kterým má být uděleno označení, odejmutí označení a formálního vzdání se označení, by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci.
(17)
Administrativní opatření pro označení by v souladu se zásadou subsidiarity měla být jednoduchá a flexibilní.
(18)
Jelikož cílů tohoto rozhodnutí nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, zejména z důvodu potřeby nových společných, jasných a transparentních kritérií a postupů pro označení a výraznější koordinace mezi členskými státy, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Zavedení
Zavádí se opatření Evropské unie (dále jen „opatření“) nazvané „označení Evropské dědictví“ (dále jen „označení“).
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
1)
„pamětihodnostmi“ památky, přírodní, podvodní, archeologické, průmyslové nebo městské pamětihodnosti, kulturní krajiny, památná místa, kulturní statky a objekty a nehmotné dědictví, které se váže k určitému místu, včetně soudobého dědictví;
2)
„nadnárodní pamětihodností“
a)
několik pamětihodností nacházejících se v různých členských státech, které se zaměřují na jedno určité téma s cílem podat společnou žádost, nebo
b)
jedna určitá pamětihodnost, která se nachází na území alespoň dvou členských států;
3)
„národní tematicky vázanou pamětihodností“ několik pamětihodností nacházejících se v témže členském státě, které se zaměřují na konkrétní téma s cílem podat společnou žádost.
Článek 3
Cíle
1. Opatření přispívá k těmto obecným cílům:
a)
upevnit pocit sounáležitosti evropských občanů, a zejména mladých lidí, s Unií na základě společných hodnot a prvků evropských dějin a kulturního dědictví a docenit význam národní a regionální rozmanitosti;
b)
posílit mezikulturní dialog.
2. Za účelem dosažení cílů stanovených v odstavci 1 toto opatření usiluje o dosažení těchto dílčích cílů:
a)
vyzdvihnout symbolickou hodnotu pamětihodností, které sehrály významnou úlohu v dějinách a kultuře Evropy nebo při budování Unie, a tyto pamětihodnosti více zviditelnit;
b)
zlepšit u evropských občanů pochopení dějin Evropy a zvýšit jejich povědomí o budování Unie a o jejich společném, a přesto rozmanitém kulturním dědictví, zejména ve vztahu k demokratickým hodnotám a lidským právům, na nichž je založena evropská integrace.
3. U samotných pamětihodností se usiluje o dosažení těchto konkrétních cílů:
a)
zdůraznit jejich celoevropský význam;
b)
zvýšit povědomí evropských občanů, a zejména mladých lidí, o jejich společném kulturním dědictví;
c)
usnadnit sdílení zkušeností a výměny osvědčených postupů po celé Unii;
d)
posílit a zlepšit přístup k dědictví pro všechny, zejména pro mladé lidi;
e)
posílit mezikulturní dialog, zejména mezi mladými lidmi, prostřednictvím vzdělávání v oblasti umění, kultury a historie;
f)
podporovat synergie mezi kulturním dědictvím na jedné straně a soudobou tvorbou a tvořivostí na straně druhé;
g)
přispět k atraktivitě a hospodářskému a udržitelnému rozvoji regionů, zejména prostřednictvím kulturního cestovního ruchu.
Článek 4
Účast na opatření
Opatření se mohou dobrovolně účastnit členské státy.
Článek 5
Přidaná hodnota a doplňkovost opatření s ohledem na jiné iniciativy
Komise a členské státy zajistí přidanou hodnotu a doplňkovost opatření s ohledem na jiné iniciativy v oblasti kulturního dědictví, jako jsou seznam světového dědictví Unesco, reprezentativní seznam nehmotného kulturního dědictví lidstva Unesco a „evropské kulturní trasy“ Rady Evropy.
Článek 6
Způsobilost k udělení označení
K udělení označení jsou způsobilé pamětihodnosti ve smyslu článku 2.
Článek 7
Kritéria
1. Označení se uděluje na základě těchto kritérií (dále jen „kritéria“):
a)
Pamětihodnosti ucházející se o označení musí mít symbolickou hodnotu pro Evropu a sehrát významnou úlohu v dějinách a kultuře Evropy nebo při budování Unie. Musí být proto prokázána alespoň jedna z těchto skutečností:
i)
jejich přeshraniční nebo celoevropský charakter: jak jejich vliv a atraktivita v minulosti a přítomnosti přesáhly hranice členského státu,
ii)
jejich místo a úloha v evropských dějinách a při integraci Evropy a jejich spojitost s klíčovými evropskými událostmi, osobnostmi nebo hnutími,
iii)
jejich místo a úloha při rozvoji a prosazování společných hodnot, na nichž je založena evropská integrace.
b)
U pamětihodností ucházejících se o označení musí být předložen projekt, jehož provádění musí začít nejpozději do konce roku určení a který obsahuje všechny tyto prvky:
i)
zvyšování povědomí o celoevropském významu dané pamětihodnosti, zejména prostřednictvím vhodné informační činnosti, směrových informačních tabulí a odborné přípravy pracovníků,
ii)
pořádání vzdělávacích aktivit, zejména pro mladé lidi, které zlepší pochopení společných evropských dějin a společného, a přesto rozmanitého evropského dědictví a posílí pocit příslušnosti ke společnému prostoru,
iii)
podpora mnohojazyčnosti a usnadnění přístupu k dané pamětihodnosti použitím několika jazyků Unie,
iv)
účast na činnostech sítí pamětihodností, kterým bylo uděleno označení, za účelem výměny zkušeností a zahájení společných projektů,
v)
větší zviditelnění a zvýšení atraktivity dané pamětihodnosti v celoevropském měřítku, mimo jiné využíváním možností, které nabízejí moderní technologie a digitální a interaktivní prostředky, a snahou o součinnost s jinými evropskými iniciativami.
Kdykoli to umožňuje konkrétní povaha dané pamětihodnosti, je třeba vítat pořádání uměleckých a kulturních aktivit, které podporují mobilitu evropských kulturních pracovníků, umělců a sbírek, podněcují mezikulturní dialog a podporují vazby mezi dědictvím a soudobou tvorbou a tvořivostí.
c)
U pamětihodností ucházejících se o označení musí být předložen pracovní plán, který obsahuje všechny tyto prvky:
i)
zajištění řádné správy dané pamětihodnosti, včetně stanovení cílů a ukazatelů,
ii)
zajištění ochrany dané pamětihodnosti a jejího zachování pro budoucí generace v souladu s příslušnými ochrannými režimy,
iii)
zajištění kvality zařízení pro přijímání návštěvníků, například kvality historických prezentací, informací pro návštěvníky a směrových informačních tabulí,
iv)
zajištění přístupu pro co nejširší veřejnost, mimo jiné prostřednictvím úprav dané pamětihodnosti nebo odborné přípravy pracovníků,
v)
věnování zvláštní pozornosti mladým lidem, a to zejména tím, že jim bude poskytnut přístup k dané pamětihodnosti za zvýhodněných podmínek,
vi)
propagace dané pamětihodnosti jako udržitelné turistické destinace,
vii)
vytvoření ucelené a komplexní komunikační strategie s důrazem na celoevropský význam dané pamětihodnosti,
viii)
zajištění co nejekologičtější správy dané pamětihodnosti.
2. Pokud jde o kritéria uvedená v odstavci 1 písmenech b) a c), každá pamětihodnost se posuzuje přiměřeným způsobem s přihlédnutím k jejím charakteristickým rysům.
Článek 8
Evropský panel odborníků
1. Zřizuje se evropský panel nezávislých odborníků (dále jen „evropský panel“), který provádí výběr a monitorování na úrovni Unie. Evropský panel zajistí řádné uplatňování stanovených kritérií v případě pamětihodností ve všech členských státech.
2. Evropský panel má 13 členů, z nichž čtyři jmenuje Evropský parlament, čtyři Rada, čtyři Komise a jednoho člena Výbor regionů, v souladu se svými příslušnými postupy. Evropský panel určí svého předsedu.
3. Členové evropského panelu jsou nezávislí odborníci se značnými zkušenostmi a odbornými znalostmi v oblastech souvisejících s cíli opatření. Každý orgán a každá instituce usiluje o to, aby se jimi jmenovaní odborníci svými odbornostmi co nejvíce vzájemně doplňovali a aby bylo zajištěno jejich geograficky vyvážené zastoupení.
4. Členové evropského panelu jsou jmenováni na tři roky.
V roce 2012 však Evropský parlament jmenuje čtyři odborníky na dva roky, Rada čtyři odborníky na tři roky, Komise čtyři odborníky na jeden rok a Výbor regionů jednoho odborníka na tři roky.
5. Členové evropského panelu ohlásí jakýkoli existující nebo možný konflikt zájmů ve vztahu k určité pamětihodnosti. Pokud člen učiní takové prohlášení nebo pokud vyjde najevo střet zájmů, neúčastní se dotyčný člen hodnocení této pamětihodnosti ani jiných pamětihodností nacházejících se v dotyčném členském státě nebo v dotyčných členských státech.
6. Komise zveřejní veškeré zprávy, doporučení a oznámení evropského panelu.
Článek 9
Formulář žádosti
S cílem zajistit, aby příslušné postupy byly co nejúčelnější a nejjednodušší, vypracuje Komise na základě stanovených kritérií společný formulář žádosti (dále jen „formulář žádosti“), který bude používán pro všechny pamětihodnosti ucházející se o označení.
Článek 10
Předběžný výběr na vnitrostátní úrovni
1. Za předběžný výběr pamětihodností za účelem udělení označení odpovídají členské státy.
2. Každý členský stát může jednou za dva roky provést předběžný výběr nejvýše dvou pamětihodností.
3. Předběžný výběr vychází ze stanovených kritérií a z formuláře žádosti.
4. Každý zúčastněný členský stát stanoví vlastní postupy a vlastní časový rozvrh pro předběžný výběr v souladu se zásadou subsidiarity, přičemž usiluje o to, aby administrativní opatření byla co nejjednodušší a nejflexibilnější. Formuláře žádostí předběžně vybraných pamětihodností předloží zúčastněný členský stát Komisi do 1. března roku konání výběrového řízení, podle časového rozvrhu uvedeného v příloze.
5. Komise zveřejní úplný seznam předběžně vybraných pamětihodností a uvědomí o něm ihned po dokončení fáze předběžného výběru Evropský parlament, Radu a Výbor regionů tak, aby Evropský parlament, Rada, Výbor regionů, členské státy nebo jakákoli jiná osoba či subjekt mohly sdělit Komisi jakékoli připomínky, které by mohly ovlivnit výběr daných pamětihodností.
Článek 11
Výběr na úrovni Unie
1. Výběr pamětihodností za účelem udělení označení provádí evropský panel pod vedením Komise.
2. Evropský panel vyhodnotí žádosti předběžně vybraných pamětihodností a vybere nejvýše jednu pamětihodnost z každého členského státu. V případě potřeby si může vyžádat další informace a uspořádat návštěvy příslušných pamětihodností.
3. Výběr vychází ze stanovených kritérií a z formuláře žádosti. Evropský panel patřičně zohlední připomínky uvedené v čl. 10 odst. 5.
4. Evropský panel vydá zprávu o předběžně vybraných pamětihodnostech a nejpozději do konce roku konání výběrového řízení ji předloží Komisi. Uvedená zpráva zahrnuje doporučení pro udělení označení a obsahuje doprovodné vysvětlení závěrů evropského panelu týkajících se těch pamětihodností, které byly vybrány, a těch, které vybrány nebyly. Komise tuto zprávu neprodleně zašle pro informaci Evropskému parlamentu, Radě a Výboru regionů.
5. Pamětihodnosti ucházející se o označení, které nejsou vybrány, mohou v následujících letech podat novou žádost o předběžný výběr na vnitrostátní úrovni.
Článek 12
Nadnárodní pamětihodnosti
1. Aby byla nadnárodní pamětihodnost způsobilá k udělení označení, musí splňovat všechny tyto podmínky:
a)
každá zúčastněná pamětihodnost zcela splňuje stanovená kritéria;
b)
jedna ze zúčastněných pamětihodností je určena jako koordinátor, který bude společným kontaktním místem pro Komisi;
c)
žádost je podána pod společným názvem;
d)
v příslušných případech je doložena jasná tematická spojitost.
2. Žádosti se v případě nadnárodních pamětihodností řídí stejným postupem jako žádosti pro jiné pamětihodnosti. Po konzultaci mezi zúčastněnými pamětihodnostmi, do níž jsou zapojeny příslušné vnitrostátní orgány, se u každé ze zúčastněných pamětihodností vyplní formulář žádosti, který se zašle koordinátorovi. Nadnárodní pamětihodnosti jsou předběžně vybírány členským státem koordinátora v rámci početních limitů pro pamětihodnosti stanovených v čl. 10 odst. 2 a jsou navrhovány jménem všech dotčených členských států poté, co s tím tyto členské státy souhlasily.
3. Jakmile je nadnárodní pamětihodnost vybrána, označení se udělí nadnárodní pamětihodnosti jako celku a pod společným názvem.
4. Pokud určitá nadnárodní pamětihodnost splňuje všechna kritéria, bude této pamětihodnosti při výběru dána přednost.
Článek 13
Národní tematicky vázané pamětihodnosti
1. Aby byla národní tematicky vázaná pamětihodnost způsobilá k udělení označení, musí splňovat všechny tyto podmínky:
a)
je doložena přidaná hodnota společné žádosti z celoevropského hlediska v porovnání s žádostmi podanými samostatně;
b)
je doložena jasná tematická spojitost;
c)
každá zúčastněná pamětihodnost zcela splňuje stanovená kritéria;
d)
jedna ze zúčastněných pamětihodností je určena jako koordinátor, který bude společným kontaktním místem pro Komisi;
e)
žádost je podána pod společným názvem.
2. Žádosti se v případě národních tematicky vázaných pamětihodností řídí stejným postupem jako žádosti pro jiné pamětihodnosti. U každé ze zúčastněných pamětihodností se vyplní formulář žádosti, který se zašle koordinátorovi. Národní tematicky vázané pamětihodnosti jsou předběžně vybírány dotčeným členským státem v rámci početních limitů pro pamětihodnosti stanovených v čl. 10 odst. 2.
3. Jakmile je národní tematicky vázaná pamětihodnost vybrána, označení se udělí národní tematicky vázané pamětihodnosti jako celku a pod společným názvem.
Článek 14
Určení
1. Pamětihodnosti, kterým se udělí označení, určí Komise, přičemž řádně zohlední doporučení evropského panelu. Komise o udělení označení uvědomí Evropský parlament, Radu a Výbor regionů.
2. Označení se uděluje na neomezenou dobu za podmínek stanovených v článku 15 a s výhradou pokračování opatření, aniž je dotčen článek 16.
Článek 15
Monitorování
1. Každá pamětihodnost, které bylo uděleno označení, je pravidelně monitorována, aby se zaručilo, že i nadále splňuje stanovená kritéria a dodržuje projekt a pracovní plán, které byly předloženy v její žádosti.
2. Jednotlivé členské státy jsou odpovědné za monitorování všech pamětihodností nacházejících se na jejich území. Za monitorování nadnárodní pamětihodnosti je odpovědný členský stát koordinátora.
3. Členské státy shromažďují všechny nezbytné informace a jednou za čtyři roky vypracují zprávu podle časového rozvrhu uvedeného v příloze. Členské státy zašlou uvedenou zprávu Komisi do 1. března roku, v němž probíhá monitorování. Komise předá tuto zprávu k posouzení evropskému panelu.
4. Do konce roku, v němž probíhá monitorování, vydá evropský panel zprávu o stavu pamětihodností, jimž bylo uděleno označení, která bude v případě potřeby obsahovat doporučení, k nimž je nutno přihlédnout v následujícím monitorovacím období.
5. Komise stanoví ve spolupráci s evropským panelem společné ukazatele pro členské státy, aby byl zajištěn jednotný přístup k monitorování.
Článek 16
Odejmutí nebo vzdání se označení
1. Pokud evropský panel zjistí, že určitá pamětihodnost již nesplňuje stanovená kritéria nebo že přestal být dodržován projekt a pracovní plán předložený v žádosti, zahájí prostřednictvím Komise dialog s dotčeným členským státem s cílem usnadnit nezbytné změny u dané pamětihodnosti.
2. Pokud do 18 měsíců od zahájení dialogu nejsou u dané pamětihodnosti nezbytné změny provedeny, uvědomí evropský panel o této skutečnosti Komisi. K oznámení je připojeno odůvodnění a zahrnuje praktická doporučení, jak situaci zlepšit.
3. Pokud do 18 měsíců od oznámení uvedeného v odstavci 2 nejsou praktická doporučení provedena, vydá evropský panel doporučení Komisi, aby bylo označení dané pamětihodnosti odejmuto.
4. Pokud evropský panel zjistí, že určitá pamětihodnost, která je součástí nadnárodní pamětihodnosti nebo národní tematicky vázané pamětihodnosti, již nesplňuje stanovená kritéria nebo že přestal být dodržován projekt a pracovní plán předložený v žádosti, použije se postup stanovený v odstavcích 1, 2 a 3. Odejmutí stanovené v tomto odstavci se vztahuje na nadnárodní pamětihodnost nebo národní tematicky vázanou pamětihodnost jako celek. V případech, v nichž není ohrožena soudržnost dané nadnárodní pamětihodnosti nebo národní tematicky vázané pamětihodnosti, však může evropský panel doporučit, aby odejmutí bylo omezeno na dotčenou zúčastněnou pamětihodnost.
5. Rozhodnutí o odejmutí označení přijímá Komise, přičemž řádně zohlední doporučení uvedené v odstavci 3. Komise o svém rozhodnutí odejmout označení uvědomí Evropský parlament, Radu a Výbor regionů.
6. Pamětihodnosti se mohou označení kdykoli vzdát a v takových případech uvědomí dotčené členské státy, které poté uvědomí Komisi. Komise toto vzdání se označení formálně schválí a uvědomí Evropský parlament, Radu a Výbor regionů.
Článek 17
Praktická ujednání
1. Opatření provádí Komise. Komise zejména:
a)
zajišťuje celkovou soudržnost a kvalitu opatření;
b)
zajišťuje koordinaci mezi členskými státy a evropským panelem;
c)
s ohledem na cíle a kritéria stanovuje v úzké spolupráci s evropským panelem pokyny na podporu výběrových řízení a monitorování;
d)
poskytuje podporu evropskému panelu.
2. Komise je odpovědná za šíření informací týkajících se označení a za zajištění jeho zviditelnění na úrovni Unie, zejména vytvořením a provozováním zvláštních internetových stránek. Komise rovněž zajistí, aby bylo pro toto označení vytvořeno logo.
3. Komise podporuje činnosti zaměřené na vytváření sítí pamětihodností, kterým bylo uděleno označení.
4. Činnosti podle odstavců 2 a 3 tohoto článku a náklady na činnost evropského panelu jsou financovány prostřednictvím finančního krytí stanoveného v článku 20.
Článek 18
Hodnocení
1. Komise zajistí externí a nezávislé hodnocení opatření. Toto hodnocení proběhne jednou za šest let podle časového rozvrhu uvedeného v příloze a posoudí všechny aspekty, včetně účinnosti procesů souvisejících s prováděním opatření, počtu pamětihodností, dopadů opatření, rozšíření jeho územní oblasti působnosti a toho, jak by bylo možné je zlepšit a zda by mělo pokračovat.
2. Komise předloží zprávu o hodnocení stanoveném v odstavci 1 Evropskému parlamentu, Radě a Výboru regionů do šesti měsíců od jeho dokončení a případně k ní přiloží příslušné návrhy.
Článek 19
Přechodná ustanovení
1. Členské státy, které se neúčastnily mezivládní iniciativy týkající se označení „Evropské dědictví“ z roku 2006 (dále jen „mezivládní iniciativa“), mají možnost předběžně vybrat v roce 2013 až čtyři pamětihodnosti pro udělení označení.
2. Členské státy, které se účastnily mezivládní iniciativy, mají možnost předběžně vybrat v roce 2014 až čtyři pamětihodnosti pro udělení označení. Mohou navrhovat pamětihodnosti, kterým již bylo uděleno označení v rámci mezivládní iniciativy.
3. Všechny pamětihodnosti uvedené v odstavcích 1 a 2 jsou posuzovány evropským panelem na základě stejných kritérií a řídí se stejným postupem, jež platí pro ostatní pamětihodnosti.
4. Pokud některá z pamětihodností uvedených v odstavcích 1 a 2 nesplňuje stanovená kritéria nebo pokud jsou zapotřebí další informace, zahájí evropský panel prostřednictvím Komise dialog s příslušným členským státem s cílem posoudit, zda lze žádost před přijetím rozhodnutí vylepšit. V případě potřeby lze uspořádat návštěvy příslušné pamětihodnosti.
Článek 20
Finanční ustanovení
1. Finanční krytí na provádění opatření v období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2013 činí 650 000 EUR.
2. Roční rozpočtové prostředky schvaluje rozpočtový orgán v mezích víceletého finančního rámce.
Článek 21
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Štrasburku dne 16. listopadu 2011.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS nr 1194/2011/EL,
16. november 2011,
Euroopa kultuuripärandi märgist käsitleva Euroopa Liidu meetme kohta
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 167 lõike 5 esimest taanet,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) eesmärk on luua Euroopa rahvaste üha tihedam liit ning liidule antakse muu hulgas ülesanne soodustada liikmesriikide kultuuri õitsengut, austades nende rahvuslikku ja regionaalset mitmekesisust ning rõhutades samas ühise kultuuripärandi tähtsust. Seoses sellega toetab ja täiendab liit vajaduse korral liikmesriikide meetmeid Euroopa rahvaste kultuuri ja ajaloo alaste teadmiste parandamiseks ja levitamiseks.
(2)
Liitu kuulumise tunne tugevneks ja kultuuridevaheline dialoog paraneks, kui eelkõige noored mõistaksid oma ühist, ent samas mitmekesist kultuuripärandit paremini ja hindaksid seda kõrgemalt. Seepärast on oluline parandada juurdepääsu kultuuripärandile ja tugevdada selle Euroopa mõõdet.
(3)
ELi toimimise lepinguga on sätestatud ka liidu kodakondsus, mis täiendab liikmesriikide kodakondsust ning on oluline element Euroopa integratsiooni kindlustamisel ja tugevdamisel. Selleks et kodanikud saaksid täielikult toetada Euroopa integratsiooni, tuleks rohkem rõhutada ühiseid väärtusi ning ajalugu ja kultuuri, mis on võtmeelemendid kuulumisel vabadusel, demokraatial, inimõiguste austamisel, kultuurilisel ja keelelisel mitmekesisusel, tolerantsusel ja solidaarsusel rajanevasse ühiskonda.
(4)
28. aprillil 2006. aastal käivitati Granadas, Hispaanias, Euroopa kultuuripärandi märgise valitsustevaheline algatus („valitsustevaheline algatus”).
(5)
20. novembril 2008. aastal võttis nõukogu vastu järeldused, (3) mille eesmärk on muuta valitsustevaheline algatus liidu meetmeks („meede”), kutsudes selleks komisjoni üles esitama nõukogule ettepanekut, mis käsitleb Euroopa kultuuripärandi märgise („märgis”) loomist liidu poolt, ja täpsustama projekti praktilise rakendamise korda.
(6)
Komisjon korraldas avaliku konsulteerimise ja mõju hindamise, mille tulemused kinnitasid, et valitsustevaheline algatus on väärtuslik, kuid osutasid ka asjaolule, et meedet tuleb selle kogu potentsiaali ärakasutamiseks veel täiendada ning liidu kaasamine annaks sellele selge lisandväärtuse ja aitaks algatust kvaliteetsemaks muuta.
(7)
Märgise puhul tuleks ära kasutada seni valitsustevahelise algatuse kaudu saadud kogemusi.
(8)
Märgisega peaks püüdma saavutada lisandväärtust teiste algatustega, nagu Unesco maailmapärandi nimekiri, Unesco inimkonna vaimse kultuuripärandi esindusnimekiri ja Euroopa kultuuriradasid käsitlev Euroopa Nõukogu programm, ja neid täiendama. Selle lisandväärtus peaks tulenema valitud kultuuriväärtuslike objektide panusest Euroopa ajalukku ja kultuuri, sealhulgas Euroopa Liidu ülesehitamisse, kodanikele, esmajoones noortele suunatud selgest kaasavast haridusmõõtmest ning kultuuriväärtuslike objektide vahelistest koostöövõrgustikest, mille eesmärk on jagada kogemusi ja parimaid tavasid. Meetmega tuleks peamiselt keskenduda kultuuriväärtuslike objektide tutvustamisele, neile juurdepääsu tagamisele ning nendest teavitamise ja nendega seotud pakutavate tegevuste kvaliteedile, mitte aga kultuuriväärtuslike objektide kaitsmisele, mis peaks olema tagatud olemasolevate kaitsemeetmetega.
(9)
Lisaks Euroopa kodanike liitu kuulumise tunde tugevdamisele ja kultuuridevahelise dialoogi edendamisele võib meede kaasa aidata järgmisele: kultuuripärandi väärtustamisele ja esiletõstmisele, kultuuripärandi rolli suurendamisele piirkondade majanduslikus ja säästvas arengus, eelkõige kultuuriturismi kaudu, kultuuripärandi ning kaasaegse loomingu ja loovuse koostoime edendamisele ning üldisemalt demokraatlike väärtuste ja inimõiguste edendamisele, mis on Euroopa integratsiooni alustaladeks.
(10)
Need eesmärgid on täielikult kooskõlas komisjoni teatises „Euroopa kultuurivaldkonna tegevuskava kohta üleilmastuvas maailmas” esitatud eesmärkidega, mis hõlmavad kultuurilise mitmekesisuse ja kultuuridevahelise dialoogi ning ka kultuuri kui loovuse allika edendamist.
(11)
On väga oluline, et märgise andmise aluseks oleksid ühtsed, selged ja läbipaistvad kriteeriumid ja menetlused, hõlmates kahte esimest valikuaastat, mille jooksul tuleks kohaldada üleminekusätteid.
(12)
Meetmega hõlmatud kultuuriväärtuslike objektide valikumenetlus peaks koosnema kahest etapist. Kultuuriväärtuslike objektide eelvalik tuleks teha esmalt liikmesriigi tasandil. Vajaduse korral saaks liikmesriik kaasata kohalikud ja piirkondlikud asutused. Pärast seda peaks valik toimuma liidu tasandil. Igale kultuuripärandi märgise saanud kultuuriväärtuslikule objektile tuleks kohaldada järelevalvet, et tagada jätkuv vastavus märgise suhtes kehtestatud kriteeriumidele.
(13)
Kui meedet esimest korda hinnatakse, tuleks uurida selle geograafilise mõõtme laiendamist.
(14)
Kui ühes liikmesriigis asuva mitme kultuuriväärtusliku objekti vahel esineb selge temaatiline seos, peaks meede võimaldama ühise taotluse esitamist. Selline ühine taotlus peaks hõlmama mõistlikku arvu osalevaid kultuuriväärtuslikke objekte ning demonstreerima Euroopa lisandväärtust võrreldes samade kultuuriväärtuslike objektide kohta eraldi esitatavate taotlustega.
(15)
Sarnaselt peaks meede võimaldama teatavate kultuuriväärtuslike objektide piiriülesest mõõtmest tulenevalt esitada ühiseid taotlusi nii kultuuriväärtuslike objektide puhul, mis asuvad erinevates liikmesriikides, kuid keskenduvad ühele konkreetsele teemale, kui ka nende puhul, mis asuvad korraga vähemalt kahe liikmesriigi territooriumil.
(16)
Selleks et tagada käesoleva otsuse rakendamiseks ühetaolised tingimused, eelkõige seoses selliste sätetega, millega määratakse märgise saavad kultuuriväärtuslikud objektid millega märgis tagasi võetakse ning millega vormistatakse märgisest loobumine, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused.
(17)
Märgise haldusmenetlused peaksid olema lihtsad ja paindlikud ning kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.
(18)
Kuna käesoleva otsuse eesmärke ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, eelkõige vajaduse tõttu kehtestada märgisele uued ühtsed, selged ja läbipaistvad kriteeriumid ja menetlused ning parandada liikmesriikide vahelist koordineeritust, ning seetõttu on neid parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Loomine
Käesolevaga luuakse Euroopa Liidu meede („meede”) nimetusega „Euroopa kultuuripärandi märgis” („märgis”).
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas otsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1)
„kultuuriväärtuslikud objektid” - mälestised, looduslikud paigad, veealune pärand, arheoloogilised paigad, tööstuspärand ja linnaehituslikud paigad, kultuurmaastikud, mälestuspaigad, kultuuriväärtuslikud esemed ning teatava kohaga seotud vaimne kultuuripärand, sealhulgas kaasaegne kultuuripärand;
2)
„piiriülene kultuuriväärtuslik objekt” -
a)
mitu eri liikmesriikides asuvat kultuuriväärtuslikku objekti, mis keskenduvad ühele konkreetsele teemale, võimaldades nende kohta esitada ühise taotluse, või
b)
üks kultuuriväärtuslik objekt, mille geograafiline asupaik on vähemalt kahe liikmesriigi territooriumil;
3)
„riiklik temaatiline kultuuriväärtuslik objekt” - mitu samas liikmesriigis asuvat kultuuriväärtuslikku objekti, mis keskenduvad ühele konkreetsele teemale, võimaldades nende kohta esitada ühise taotluse.
Artikkel 3
Eesmärgid
1. Meede aitab saavutada järgmisi üldeesmärke:
a)
tugevdada Euroopa kodanike, eelkõige noorte liitu kuulumise tunnet ühiste väärtuste ja ühise Euroopa ajaloo ning kultuuripärandi alusel ning suurendada lugupidamist riikliku ja piirkondliku mitmekesisuse vastu;
b)
tõhustada kultuuridevahelist dialoogi.
2. Lõikes 1 esitatud eesmärkide saavutamiseks püütakse meetme abil saavutada järgmisi vahe-eesmärke:
a)
rõhutada selliste kultuuriväärtuslike objektide sümboolset väärtust, millel on olnud tähtis roll Euroopa ajaloos ja kultuuris ja/või liidu ülesehitamises, ning tõsta neid kultuuriväärtuslikke objekte esile;
b)
suurendada Euroopa kodanike teadmisi Euroopa ajaloost ja liidu ülesehitamisest ning nende ühisest, ent samas mitmekesisest kultuuripärandist, eelkõige seoses demokraatlike väärtuste ja inimõigustega, mis on Euroopa integratsiooni alustaladeks.
3. Kultuuriväärtuslike objektide endi abil püütakse saavutada järgmisi konkreetseid eesmärke:
a)
tõsta esile kultuuriväärtuslike objektide üleeuroopalist tähtsust;
b)
suurendada Euroopa kodanike, eriti noorte teadlikkust ühisest kultuuripärandist;
c)
hõlbustada kogemuste ja parimate tavade vahetamist kogu liidus;
d)
suurendada ja/või parandada kõigi, eelkõige noorte juurdepääsu;
e)
tõhustada kunsti-, kultuuri- ja ajaloohariduse kaudu kultuuridevahelist dialoogi, eelkõige noorte seas;
f)
soodustada ühelt poolt kultuuripärandi ning teiselt poolt kaasaegse loomingu ja loovuse koostoimet;
g)
suurendada piirkondade atraktiivsust ja edendada nende majanduslikku ja säästvat arengut, eelkõige kultuuriturismi abil.
Artikkel 4
Meetmes osalemine
Meetmes võivad osaleda vabatahtlikkuse alusel kõik liikmesriigid.
Artikkel 5
Meetme lisandväärtus ja täiendavus muude algatustega
Komisjon ja liikmesriigid tagavad meetme lisandväärtuse ja täiendavuse muude kultuuripärandi valdkonna algatustega, nagu Unesco maailmapärandi nimekiri, Unesco inimkonna vaimse kultuuripärandi esindusnimekiri ning Euroopa kultuuriradasid käsitlev Euroopa Nõukogu programm.
Artikkel 6
Kõlblikkus
Märgise võib anda kultuuriväärtuslikele objektidele, mis vastavad artiklis 2 sätestatule.
Artikkel 7
Kriteeriumid
1. Märgis antakse järgmiste kriteeriumide („kriteeriumid”) alusel.
a)
Kultuuriväärtuslikule objektile märgise taotlemiseks peab sellel olema sümboolne euroopalik väärtus ja tähtis roll Euroopa ajaloos ja kultuuris ja/või liidu ülesehitamises. Seetõttu peab tõendama ühe või mitme järgmise elemendi esinemist:
i)
kultuuriväärtusliku objekti piiriülest või üleeuroopalist mõõdet: kuidas selle varasem ja praegune mõju ning atraktiivsus ulatub üle liikmesriigi piiride;
ii)
kultuuriväärtusliku objekti kohta ja rolli Euroopa ajaloos ja integratsioonis ning selle seost oluliste Euroopa isikute, sündmuste või liikumistega;
iii)
kultuuriväärtusliku objekti kohta ja rolli Euroopa integratsiooni alustaladeks olevate ühiste väärtuste arendamises ja edendamises.
b)
Märgise taotlejad peavad esitama projekti, mille rakendamist tuleb alustada hiljemalt määramisaasta lõpuks ja mis hõlmab kõiki järgmisi eesmärke:
i)
tõsta teadlikkust märgise üleeuroopalisest tähtsusest, eelkõige asjakohaste teabeürituste, viitade paigaldamise ja töötajate koolitamise abil;
ii)
korraldada hariduslikke tegevusi (eelkõige noortele), mis parandavad teadmisi Euroopa ühisest ajaloost ja Euroopa ühisest, ent samas mitmekesisest kultuuripärandist ning tugevdavad ühisesse kultuuriruumi kuulumise tunnet;
iii)
edendada mitmekeelsust ja hõlbustada kultuuriväärtuslikule objektile juurdepääsu liidu erinevate keelte kasutamise kaudu;
iv)
osaleda märgise saanud kultuuriväärtuslike objektide koostöövõrgustike tegevuses, et vahetada kogemusi ja käivitada ühiseid projekte;
v)
tõsta kultuuriväärtuslikku objekti esile ja suurendada selle atraktiivsust Euroopa tasandil, muu hulgas uute tehnoloogiate ning digitaalsete ja interaktiivsete vahendite pakutavate võimaluste abil ning püüdes saavutada koostoimet muude Euroopa algatustega.
Kui kultuuriväärtusliku objekti omapära seda lubab, tuleb alati tervitada loova ja kultuurilise tegevuse korraldamist, mis parandab Euroopa kultuuritöötajate, loovisikute ja kogude liikuvust, stimuleerib kultuuridevahelist dialoogi ja edendab kultuuripärandi ja kaasaegse loomingu ning loovuse koostoimet.
c)
Märgise taotlejad peavad esitama töökava, mis hõlmab kõiki järgmisi eesmärke:
i)
kultuuriväärtusliku objekti usaldusväärne haldamine, sealhulgas eesmärkide ja näitajate määratlemine;
ii)
kultuuriväärtusliku objekti säilitamine ja selle edasiandmine järgmistele põlvkondadele vastavalt asjakohastele kaitsemeetmetele;
iii)
vastuvõtuteenuste (ajaloolise tausta esitamine, külastajatele antav teave, viidad) kvaliteedi tagamine;
iv)
üldsuse võimalikult laialdane juurdepääs kultuuriväärtuslikule objektile, muu hulgas kultuuriväärtusliku objekti kohandamise või töötajate koolitamise abil;
v)
eritähelepanu noortele, tagades neile eelisjuurdepääsu kultuuriväärtuslikule objektile;
vi)
kultuuriväärtusliku objekti reklaamimine jätkusuutliku turismisihtkohana;
vii)
sidusa ja tervikliku teavitamisstrateegia väljatöötamine, millega tõstetakse esile kultuuriväärtusliku objekti üleeuroopalist tähtsust;
viii)
kultuuriväärtusliku objekti võimalikult keskkonnasõbraliku haldamise tagamine.
2. Lõike 1 punktides b ja c sätestatud kriteeriume silmas pidades hinnatakse kultuuriväärtuslikke objekte proportsionaalselt, võttes arvesse iga kultuuriväärtusliku objekti eripära.
Artikkel 8
Euroopa eksperdikomitee
1. Moodustatakse sõltumatu Euroopa eksperdikomitee („Euroopa komitee”), mille ülesanne on teostada liidu tasandil valikut ja järelevalvet. Komitee tagab, et kriteeriume rakendatakse liikmesriikides asuvate kultuuriväärtuslike objektide puhul nõuetekohaselt.
2. Euroopa komitees on 13 liiget. Euroopa Parlament nimetab ametisse neli, nõukogu neli, komisjon neli liiget ja Regioonide Komitee ühe liikme oma vastavate menetluste kohaselt. Euroopa komitee nimetab oma esimehe.
3. Euroopa komitee liikmed on sõltumatud eksperdid, kellel on põhjalikud kogemused ja ekspertteadmised meetme eesmärkidega seotud valdkondades. Iga institutsioon ja organ tagab, et tema poolt ametisse nimetatud ekspertide pädevused oleksid võimalikult suurel määral üksteist täiendavad ning et kõnealuste ekspertide valik oleks geograafiliselt tasakaalustatud.
4. Euroopa komitee liikmed nimetatakse ametisse kolmeks aastaks.
Sellele vaatamata nimetab 2012. aastal Euroopa Parlament neli eksperti ametisse kaheks aastaks, nõukogu neli eksperti kolmeks aastaks, komisjon neli eksperti üheks aastaks ning Regioonide Komitee ühe eksperdi kolmeks aastaks.
5. Euroopa komitee liikmed teatavad mis tahes tegelikust või võimalikust huvide konfliktist seoses konkreetse kultuuriväärtusliku objektiga. Kui komitee liige huvide konfliktist teatab või kui huvide konflikt ilmneb, ei osale kõnealune komitee liige selle kultuuriväärtusliku objekti ning muu asjaomase liikmesriigi kultuuriväärtusliku objekti hindamisel.
6. Komisjon avalikustab kõik Euroopa komitee aruanded, soovitused ja teated.
Artikkel 9
Taotlusvorm
Pidades silmas vajadust hoida kõik menetlused võimalikult ühtlustatud ja lihtsad, valmistab komisjon kriteeriumide alusel ette ühise taotlusvormi („taotlusvorm”), mida kasutavad kõik märgise taotlejad.
Artikkel 10
Eelvalik liikmesriigi tasandil
1. Märgise andmise eelvaliku korraldamise eest vastutavad liikmesriigid.
2. Iga liikmesriik võib eelvalikusse lisada kuni kaks kultuuriväärtuslikku objekti iga kahe aasta tagant.
3. Eelvalik põhineb nimetatud kriteeriumidel ja taotlusvormil.
4. Iga osalev liikmesriik kehtestab eelvaliku jaoks oma menetlused ja ajakava kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega ning üritab tagada võimalikult lihtsad ja paindlikud haldusmenetlused. Ta edastab komisjonile eelvalikusse lisatud kultuuriväärtuslike objektide taotlusvormid hiljemalt valiku tegemise aasta 1. märtsiks kooskõlas lisas esitatud ajakavaga.
5. Komisjon avaldab eelvalikusse lisatud kultuuriväärtuslike objektide täieliku nimekirja ning teavitab sellest pärast eelvaliku etapi lõppu viivitamata Euroopa Parlamenti, nõukogu ja Regioonide Komiteed, nii et Euroopa Parlament, nõukogu, Regioonide Komitee, liikmesriigid või mõni muu isik või üksus võiksid esitada komisjonile tähelepanekud, mis võivad nimetatud kultuuriväärtuslike objektide valikut mõjutada.
Artikkel 11
Valik liidu tasandil
1. Kultuuriväärtuslike objektide valiku märgise andmiseks viib komisjoni vastutusel läbi Euroopa komitee.
2. Euroopa komitee hindab eelvalikusse lisatud kultuuriväärtuslike objektide osas esitatud taotlusi ning valib maksimaalselt ühe kultuuriväärtusliku objekti iga liikmesriigi kohta. Vajaduse korral võib taotleda lisateavet ning korraldada kultuuriväärtusliku objekti külastamise.
3. Valik põhineb nimetatud kriteeriumidel ja taotlusvormil. Euroopa komitee võtab nõuetekohaselt arvesse ka artikli 10 lõikes 5 osutatud tähelepanekuid.
4. Euroopa komitee esitab eelvalikusse lisatud kultuuriväärtuslike objektide kohta aruande ning edastab selle komisjonile hiljemalt valiku tegemise aasta lõpuks. Kõnealuses aruandes esitatakse soovitus märgise andmiseks ja põhjendus nende kultuuriväärtuslike objektide kohta, mida valiti, ja nende kohta, mida ei valitud. Komisjon edastab selle aruande teavitamise eesmärgil viivitamata Euroopa Parlamendile, nõukogule ja Regioonide Komiteele.
5. Märgist taotlenud, kuid seda mitte saanud kultuuriväärtuslike objektide kohta võib järgnevatel aastatel esitada uue taotluse eelvalikus osalemiseks liikmesriigi tasandil.
Artikkel 12
Piiriülesed kultuuriväärtuslikud objektid
1. Märgise saamiseks peab piiriülene kultuuriväärtuslik objekt vastama kõigile järgmistele tingimustele:
a)
iga osalev kultuuriväärtuslik objekt vastab täielikult kriteeriumidele;
b)
üks osalev kultuuriväärtuslik objekt määratakse koordineerijaks, mis on komisjoni jaoks ainus kontaktpunkt;
c)
taotlus esitatakse ühise nimetuse all;
d)
vajaduse korral esitatakse põhjendus selge temaatilise seose kohta.
2. Taotluste esitamisel piiriüleste kultuuriväärtuslike objektide suhtes järgitakse sama menetlust nagu muude kultuuriväärtuslike objektide puhul. Pärast arutelu osalevate kultuuriväärtuslike objektide vahel, millest võtavad osa asjaomased riigiasutused, täidetakse iga osaleva kultuuriväärtusliku objekti kohta taotlusvorm ja see saadetakse koordineerijale. Piiriüleste kultuuriväärtuslike objektide kohta teeb eelvaliku koordineerija liikmesriik, võttes arvesse artikli 10 lõikes 2 kultuuriväärtuslike objektide arvu osas sätestatud piiranguid, ning need esitatakse kõikide asjaomaste liikmesriikide nimel pärast kõnealuste liikmesriikide sellekohast kokkulepet.
3. Kui piiriülene kultuuriväärtuslik objekt välja valitakse, antakse märgis kogu piiriülesele kultuuriväärtuslikule objektile tervikuna ja ühise nimetuse all.
4. Kui piiriülene kultuuriväärtuslik objekt vastab kõigile kriteeriumidele, eelistatakse seda kultuuriväärtuslikku objekti lõpliku valiku tegemisel.
Artikkel 13
Riiklikud temaatilised kultuuriväärtuslikud objektid
1. Märgise saamiseks peab riiklik temaatiline kultuuriväärtuslik objekt vastama kõigile järgmistele tingimustele:
a)
põhjendus ühise taotluse Euroopa lisandväärtuse kohta võrreldes eraldi taotlustega;
b)
põhjendus selge temaatilise seose kohta;
c)
iga osalev kultuuriväärtuslik objekt vastab täielikult kriteeriumidele;
d)
üks osalev kultuuriväärtuslik objekt määratakse koordineerijaks, mis on komisjoni jaoks ainus kontaktpunkt;
e)
taotlus esitatakse ühise nimetuse all.
2. Taotluste esitamisel riiklike temaatiliste kultuuriväärtuslike objektide suhtes järgitakse sama menetlust nagu muude kultuuriväärtuslike objektide puhul. Iga osaleva kultuuriväärtusliku objekti kohta täidetakse taotlusvorm ja see saadetakse koordineerijale. Riiklike temaatiliste kultuuriväärtuslike objektide kohta teeb eelvaliku asjaomane liikmesriik, võttes arvesse artikli 10 lõikes 2 kultuuriväärtuslike objektide arvu osas sätestatud piiranguid.
3. Kui riiklik temaatiline kultuuriväärtuslik objekt välja valitakse, antakse märgis kogu riiklikule temaatilisele kultuuriväärtuslikule objektile tervikuna ja ühise nimetuse all.
Artikkel 14
Määramine
1. Komisjon määrab märgise saavad kultuuriväärtuslikud objektid, võttes nõuetekohaselt arvesse Euroopa komitee soovitust. Komisjon teatab määramisest Euroopa Parlamendile, nõukogule ja Regioonide Komiteele.
2. Märgis antakse kultuuriväärtuslikule objektile alatiseks artiklis 15 sätestatud tingimustel ja tingimusel, et meetme kohaldamist jätkatakse, ning ilma et see piiraks artikli 16 kohaldamist.
Artikkel 15
Järelevalve
1. Iga märgise saanud kultuuriväärtuslikku objekti kontrollitakse järjepidevalt, tagamaks et see vastab jätkuvalt kriteeriumidele ning taotluses esitatud projektile ja töökavale.
2. Liikmesriigi territooriumil asuvate kõikide kultuuriväärtuslike objektide järelevalve eest vastutab asjaomane liikmesriik. Piiriülese kultuuriväärtusliku objekti järelevalve on koordineerija liikmesriigi ülesanne.
3. Liikmesriigid koguvad kogu vajaliku teabe ja koostavad aruande iga nelja aasta tagant kooskõlas lisas esitatud ajakavaga. Liikmesriigid saadavad nimetatud aruande komisjonile järelevalvemenetluse aasta 1. märtsiks. Komisjon esitab aruande Euroopa komiteele kontrollimiseks.
4. Euroopa komitee esitab märgise saanud kultuuriväärtuslike objektide olukorra kohta aruande järelevalvemenetluse aasta lõpuks ning lisab vajaduse korral soovitused, mida rakendada järgmisel järelevalveperioodil.
5. Komisjon kehtestab koostöös Euroopa komiteega liikmesriikidele ühised näitajad, et tagada ühtse lähenemisviisi järgimine järelevalvemenetluses.
Artikkel 16
Märgise tagasivõtmine või sellest loobumine
1. Kui Euroopa komitee teeb kindlaks, et kultuuriväärtuslik objekt ei vasta enam kriteeriumidele või taotluses esitatud projektile ja töökavale, alustab komitee komisjoni vahendusel liikmesriigiga dialoogi, mille eesmärk on hõlbustada kultuuriväärtusliku objekti vajalikul viisil kohandamist.
2. Kui 18 kuu jooksul pärast dialoogi alustamist ei ole kultuuriväärtuslikku objekti vajalikul määral kohandatud, teatab Euroopa komitee sellest komisjonile. Teatele lisatakse põhjendused ja praktilised soovitused olukorra parandamiseks.
3. Kui 18 kuud pärast lõikes 2 osutatud teate esitamist ei ole praktilisi soovitusi rakendatud, esitab Euroopa komitee komisjonile soovituse asjaomaselt kultuuriväärtuslikult objektilt märgis tagasi võtta.
4. Kui Euroopa komitee leiab, et kultuuriväärtuslik objekt, mis on piiriülese kultuuriväärtusliku objekti või riikliku temaatilise kultuuriväärtusliku objekti osa, ei vasta enam kriteeriumidele või taotluses esitatud projektile ja töökavale, kohaldatakse lõigetes 1, 2 ja 3 sätestatud menetlust. Käesolevas lõikes sätestatud märgise tagasivõtmist kohaldatakse nii piiriülese kultuuriväärtusliku objekti kui ka riikliku temaatilise kultuuriväärtusliku objekti suhtes tervikuna. Juhtudel, mil piiriülese kultuuriväärtusliku objekti või riikliku temaatilise kultuuriväärtusliku objekti terviklikkust ei kahjustata, võib Euroopa komitee soovitada märgise tagasivõtmisel piirduda vaid osaleva kultuuriväärtusliku objektiga.
5. Otsuse märgise tagasivõtmise kohta teeb komisjon, võttes nõuetekohaselt arvesse lõikes 3 osutatud soovitust. Komisjon teatab tagasivõtmisest Euroopa Parlamendile, nõukogule ja Regioonide Komiteele.
6. Kultuuriväärtuslik objekt võib märgisest võib igal ajal loobuda ning sel juhul teavitatakse asjaomast liikmesriiki, kes omakorda teavitab loobumisest komisjoni. Komisjon vormistab märgisest loobumise ja teatab sellest Euroopa Parlamendile, nõukogule ja Regioonide Komiteele.
Artikkel 17
Praktiline korraldus
1. Meedet rakendab komisjon. Eelkõige teeb komisjon järgmist:
a)
tagab meetme üldise terviklikkuse ja kvaliteedi;
b)
tagab liikmesriikide ja Euroopa komitee vahelise koordineerituse;
c)
võttes arvesse eesmärke ja kriteeriume, koostab tihedas koostöös Euroopa komiteega suunised valiku- ja järelevalvemenetlustele kaasaaitamiseks;
d)
osutab abi Euroopa komiteele.
2. Komisjon vastutab märgisega seotud teavitamise ning märgise nähtavuse eest liidu tasandil, eelkõige asjakohase veebisaidi loomise ja haldamise kaudu. Komisjon tagab ka meetme jaoks logo loomise.
3. Komisjon edendab märgise saanud kultuuriväärtuslike objektide vahel koostöövõrgustike loomist.
4. Käesoleva artikli lõigetes 2 ja 3 osutatud tegevus ning Euroopa komitee kulud rahastatakse artiklis 20 esitatud rahastamispaketi kaudu.
Artikkel 18
Hindamine
1. Komisjon tagab meetme sõltumatu välishindamise. Selline hindamine korraldatakse igal kuuendal aastal kooskõlas lisas esitatud ajakavaga ning hindamise käigus kontrollitakse muu hulgas meetme kohaldamisega seotud tegevuse tõhusust, kultuuriväärtuslike objektide arvu, meetme mõju, geograafilise ulatuse laiendamist, meetme parandamise võimalusi ning seda, kas meedet tuleks jätkata.
2. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile, nõukogule ja Regioonide Komiteele kuue kuu jooksul alates lõikes 1 sätestatud hindamise lõpetamisest hindamise kohta aruande, millele on vajaduse korral lisatud asjakohased ettepanekud.
Artikkel 19
Üleminekusätted
1. Liikmesriigid, kes ei osalenud valitsustevahelises Euroopa kultuuripärandi märgise 2006. aasta algatuses („valitsustevaheline algatus”), võivad lisada 2013. aastal märgise taotlemiseks eelvalikusse kuni neli kultuuriväärtuslikku objekti.
2. Liikmesriigid, kes osalesid valitsustevahelises algatuses, võivad lisada 2014. aastal märgise taotlemiseks eelvalikusse kuni neli kultuuriväärtuslikku objekti. Nad võivad esitada taotluse ka kultuuriväärtuslike objektide kohta, millele on juba antud märgis valitsustevahelise algatuse raames.
3. Kõiki lõigetes 1 ja 2 osutatud kultuuriväärtuslikke objekte hindab Euroopa komitee samade kriteeriumide alusel ja sama menetlust järgides nagu muude kultuuriväärtuslike objektide hindamisel.
4. Kui üks lõigetes 1 ja 2 osutatud kultuuriväärtuslikest objektidest ei vasta kriteeriumidele või kui on vaja lisateavet, alustab Euroopa komitee komisjoni vahendusel asjaomase liikmesriigiga dialoogi, et uurida, kas taotlust on võimalik enne lõpliku otsuse tegemist parandada. Vajaduse korral võib korraldada kultuuriväärtusliku objekti külastamise.
Artikkel 20
Finantssätted
1. Meetme rakendamise rahastamispakett perioodiks 1. jaanuar 2012 kuni 31. detsember 2013 on 650 000 eurot.
2. Eelarvepädevad institutsioonid kinnitavad iga-aastased assigneeringud mitmeaastase finantsraamistiku piires.
Artikkel 21
Jõustumine
Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Strasbourg, 16. november 2011