ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 19. října 2011
o režimech státních podpor zavedených Řeckem ve prospěch prefektur Kastorie, Evia, Florina, Kilkis, Rhodope, Evros, Xanthi a Dodecanese a na ostrovech Lesbos, Samos a Chios (restrukturalizace dluhů)
(č. C 23/04 (ex NN 153/03), C 20/05 (ex NN 70/04) a C 50/05 (ex NN 20/05))
(oznámeno pod číslem C(2011) 7252)
(Pouze řecké znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/307/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s čl. 108 odst. 2 prvním pododstavcem této smlouvy (1), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Po obdržení informací, podle nichž byly v rámci nového projednání dluhů údajně poskytnuty v roce 1993 a následujících rocích podpory podnikům prefektur Kastorie a Euboia, vyzvala Komise dopisem ze dne 27. května 2003 řecké orgány, aby jí ve lhůtě čtyř týdnů sdělily znění právního základu tohoto opatření a dále také všechny informace nutné pro přezkum podle článků 87 a 88 Smlouvy (3).
(2)
Dopisem ze dne 10. července 2003, který byl zaevidován dne 17. července 2003, předalo Komisi Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii zprávu řeckých orgánů, v níž tyto orgány žádají o prodloužení lhůty uvedené v 1. bodě odůvodnění o jeden měsíc.
(3)
Dopisem ze dne 4. srpna 2003, který byl zaevidován dne 6. srpna 2003, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi informace požadované v dopise ze dne 27. května 2003.
(4)
Po přezkumu těchto informací se ukázalo, že podpory byly poskytnuty bez schválení Komise. Komise proto rozhodla o otevření spisu o neoznámené státní podpoře, který byl zaevidován pod číslem NN 153/03.
(5)
Dopisem ze dne 21. června 2004 (4) Komise informovala Řecko o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES (C 23/04) (dále jen „první rozhodnutí o zahájení řízení“).
(6)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (5). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení jejich připomínek k předmětným podporám.
(7)
Komise neobdržela od zúčastněných třetích stran žádné připomínky.
(8)
Dopisem ze dne 13. července 2004, který byl zaevidován dne 19. července 2004, Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na odpověď na první rozhodnutí o zahájení řízení o jeden měsíc.
(9)
Faxem ze dne 6. srpna 2004 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(10)
Dopisem ze dne 9. srpna 2004, který byl zaevidován dne 10. srpna 2004, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi odpověď řeckých orgánů na první rozhodnutí o zahájení řízení.
(11)
Při přezkumu informací sdělených řeckými orgány v jejich dopise ze dne 4. srpna 2003 se ukázalo, že se předmětné podpory netýkají pouze prefektur Kastorie a Euboia, ale také prefektur Florina a Kilkis. Komise si proto faxem ze dne 22. dubna 2004 vyžádala od řeckých orgánů dodatečné informace o těchto podporách.
(12)
Dopisem ze dne 26. května 2004 Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na sdělení výše uvedených dodatečných informací o jeden měsíc.
(13)
Faxem ze dne 7. června 2004 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(14)
Dopisem ze dne 1. července 2004, který byl zaevidován stejného dne, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi informace požadované faxem ze dne 22. dubna 2004.
(15)
Po přezkumu těchto informací se ukázalo, že podpory byly poskytnuty bez schválení Komise. Komise proto rozhodla o otevření spisu o neoznámené státní podpoře, který byl zaevidován pod číslem NN 70/04.
(16)
Dopisem ze dne 9. června 2005 (7) Komise informovala Řecko o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES týkající se podpor poskytnutých v prefekturách Florina a Kilkis (C 20/05) (dále jen „druhé rozhodnutí o zahájení řízení“).
(17)
Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (8). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení jejich připomínek k předmětným podporám.
(18)
Komise neobdržela od zúčastněných třetích stran žádné připomínky.
(19)
Dopisem ze dne 24. června 2005, který byl zaevidován dne 28. června 2005, Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na odpověď na druhé rozhodnutí o zahájení řízení o dva měsíce.
(20)
Faxem ze dne 13. července 2005 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(21)
Dopisem ze dne 18. srpna 2005, který byl zaevidován dne 24. srpna 2005, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi odpověď řeckých orgánů na druhé rozhodnutí o zahájení řízení.
(22)
Při přezkumu informací sdělených řeckými orgány v jejich dopise ze dne 1. července 2004 se ukázalo, že podpory byly poskytnuty také v prefekturách, kterých se netýkala dvě první rozhodnutí o zahájení řízení. Komise si proto faxem ze dne 12. listopadu 2004 vyžádala od řeckých orgánů dodatečné informace o těchto podporách.
(23)
Dopisem ze dne 13. prosince 2004, který byl zaevidován dne 15. prosince 2004, Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na sdělení výše uvedených dodatečných informací o jeden měsíc.
(24)
Faxem ze dne 6. ledna 2005 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(25)
Dopisem ze dne 27. ledna 2005, který byl zaevidován dne 1. února 2005, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi informace požadované faxem ze dne 12. listopadu 2004.
(26)
Po přezkumu těchto informací se ukázalo, že podpory byly poskytnuty bez schválení Komise. Komise proto rozhodla o otevření spisu o neoznámené státní podpoře, který byl zaevidován pod číslem NN 20/05.
(27)
Dopisem ze dne 22. prosince 2005 (10) Komise informovala Řecko o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES týkající se podpor poskytnutých v prefekturách Rhodope, Evros, Xanthi a Dodecanese a na ostrovech Lesbos, Samos a Chios (C 50/05) (dále jen „třetí rozhodnutí o zahájení řízení“).
(28)
Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (11). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení jejich připomínek k předmětným podporám.
(29)
Komise neobdržela od zúčastněných třetích stran žádné připomínky.
(30)
Dopisem ze dne 23. ledna 2006, který byl zaevidován dne 25. ledna 2006, Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na odpověď na třetí rozhodnutí o zahájení řízení o tři měsíce.
(31)
Faxem ze dne 3. února 2006 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(32)
Dopisem ze dne 10. května 2006, který byl zaevidován dne 11. května 2006, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi odpověď řeckých orgánů na třetí rozhodnutí o zahájení řízení.
(33)
Po přezkumu všech sdělených právních základů požádala Komise faxem ze dne 12. ledna 2011 řecké orgány, aby jí ve lhůtě jednoho měsíce poskytly upřesnění ohledně předmětných podpor.
(34)
Elektronických dopisem ze dne 7. února 2011 požádalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi o prodloužení výše uvedené lhůty o čtyřicet pracovních dnů.
(35)
Faxem ze dne 17. února 2011 Komise poskytla prodloužení lhůty o dvacet pracovních dnů.
(36)
Elektronickými dopisy ze dne 15. března 2011 a 29. března 2011 sdělilo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi výše uvedená upřesnění.
II. POPIS
(37)
Vyhláška č. 69836/B1461 ze dne 30. září 1993 stanoví přeměnu dluhů splatných či nesplatných k 30. červnu 1993, které vyplývají z půjček jakékoliv povahy (na provozní kapitál a investice) v drachmách nebo ve valutách poskytnutých průmyslovým podnikům a podnikům provozujícím řemeslnou výrobu, jenž jsou usazeny a bez ohledu na své sídlo vyvíjejí činnost v prefekturách Kastorie a Euboia, a také přeměnu bankovních záruk v drachmách nebo ve valutách získaných na úkor těchto podniků na novou půjčku splatnou do deseti roků pomocí konstantních půlročních splátek jistiny a úroků nebo půlročních splátek stejné částky a výpočtu úroků každé pololetí v sazbě uplatňované v daném okamžiku na restrukturalizaci dluhů (sazba použitelná na půjčku je sazba používaná u státních dluhopisů na dvanáct let při jejich emisi předcházející počátek každého období výpočtu úroků z půjčky navýšená během prvních pěti let o dvě jednotky deseti procentních bodů s úrokovou subvencí hrazené z účtu zřízeného zákonem č. 128/75 (12)).
(38)
Výše uvedené podniky mohou u svých dluhů v drachmách nebo ve valutách existujících k 30. červnu 1993 a spojených s investicemi v oblasti aktiv nebo provozního kapitálu případně využívat po dobu pěti let úrokové subvence ve výši deseti procentních bodů.
(39)
Podniky musí být po restrukturalizaci dluhu životaschopné (což předpokládá, že jsou v obtížích) a toto kritérium ověřují banky.
(40)
Vyhlášky č. 2035824/5887 ze dne 1. června 1994, 2045909/7431/0025 ze dne 26. srpna 1994, 2071670/11297 ze dne 9. listopadu 1994 a 72742/B1723 ze dne 8. prosince 1994 upravují období osvobození a úrokové subvence u nových půjček a tyto půjčky zabezpečují zárukou státu.
(41)
Vyhláška č. 66336/B1398 ze dne 14. září 1993 stanoví stejná opatření a podmínky podpory jako v případě popsaném v 37. bodě odůvodnění. Počítá rovněž s poskytnutím státní záruky na jistinu a úroky u restrukturalizovaných dluhů průmyslových podniků a podniků provozujících řemeslnou výrobu v prefekturách Florina a Kilkis a také s tím, že stát uhradí v mezích rozpočtu zákona č. 128/75 úroky ze zpoždění existující k 31. prosinci 1992 u půjček poskytnutých těmto stejným podnikům na provozní kapitál nebo na investice.
(42)
Vyhláška č. 66336/B1398 ze dne 14. září 1993 byla změněna vyhláškou č. 30755/B1199 ze dne 21. července 1994, vyhláškou č. 60029/B1541 ze dne 23. září 1994, vyhláškou č. 72742/B1723 ze dne 8. prosince 1994, vyhláškou č. 236/B22 ze dne 4. ledna 1995, vyhláškou č. 8014/B285 ze dne 28. února 1995, vyhláškou č. 44678/B1145 ze dne 3. července 1995, vyhláškou č. 44446/B1613 ze dne 24. prosince 1996, vyhláškou č. 40410/B1678 ze dne 9. prosince 1997, vyhláškou č. 10995/B546 ze dne 24. března 1999, vyhláškou č. 12169/B736 ze dne 22. března 2000 a vyhláškou č. 35913/B2043 ze dne 24. října 2000. Tyto různé vyhlášky upravují délku půjček, období osvobození a úvěrové subvence u nových půjček a také prodlužují období, po kterém se neuhrazené splátky stávají vymahatelnými.
(43)
Podniky musí být po restrukturalizaci dluhu životaschopné (což předpokládá, že jsou v obtížích) a toto kritérium ověřují banky.
(44)
Vyhláška č. 1648/B.22/13.1.1994 stanoví toto:
a)
u nových půjček na provozní kapitál poskytnutých počínaje 1. dubnem 1993 průmyslovým, řemeslným a těžebním podnikům, hospodářstvím s průmyslovým typem chovu, hotelovým společnostem a loďařským podnikům usazeným bez ohledu na jejich hlavní sídlo v prefekturách Xanthi, Rhodope a Evros úrokovou subvenci ve výši deseti procentních bodů hrazenou z účtu zřízeného zákonem č. 128/75, a to až do výše 20 % obratu podniku v předchozím roce nebo do výše 50 % zakázek ve stávajícím roce u úroků účtovaných od 1. dubna 1993 do 31. března 1996 se státní zárukou až do celkové částky ve výši 100 000 000 GRD (293 470 EUR);
b)
seskupení do nové půjčky se státní zárukou a splatné do deseti roků pomocí konstantních půlročních splátek jistiny a úroků celkové částky dluhů splatných či nesplatných k 31. prosinci 1993 a vyplývajících z půjček poskytnutých na investice nebo na provozní kapitál průmyslovým, řemeslným a těžebním podnikům, hospodářstvím s průmyslovým typem chovu, hotelovým společnostem a podnikům kraje Thrákie, a to během prvních pěti let s úrokovou subvencí ve výši deseti procentních bodů hrazenou z účtu zřízeného zákonem č. 128/75;
c)
zahrnutí do restrukturalizace dluhů úroků ze zpoždění dlužných k 31. prosinci 1992 u půjček na investice nebo provozní kapitál.
(45)
Podniky musí být po restrukturalizaci dluhu životaschopné (což předpokládá, že jsou v obtížích) a toto kritérium ověřují banky.
(46)
Vyhláška č. 1648/B.22/13.1.1994 prošla řadou změn zavedených vyhláškami č. 14237/B.664/6.4.1994, 235/B.21/4.1.1995, 44678/B.1145/3.7.1995, 14946/B.566/30.4.1996, 44446/B.1613/24.12.1996, 32576/B.1282/9.10.1997 (13), 11362/B.472/7.4.1997, 40412/B.1677/9.12.1997 (14), 42998/B.2026/15.12.1998, 19954/B.957/7.6.1999, 10123/B.507/17.3.1999, 6244/B.270/18.2.2000 a 35913/B.2043/24.10.2000 (15). Všechny tyto dokumenty upravují technické parametry, jako jsou úrokové subvence, období osvobození, délka půjček a délka období, po jehož uplynutí se neuhrazené splátky stávají vymahatelnými.
(47)
Vyhláška č. 2003341/683/0025/17.2.94 uděluje státní záruku na půjčky na provozní kapitál poskytnuté počínaje 1. dubnem 1993 průmyslovým, řemeslným a těžebním podnikům, hospodářstvím s průmyslovým typem chovu, hotelovým společnostem a loďařským podnikům usazeným bez ohledu na jejich hlavní sídlo v prefekturách Xanthi, Rhodope a Evros, a to až do výše 100 000 000 GRD (293 470 EUR) na podnik, a také státní záruku na dluhy (jistinu a úroky) vyplývající z restrukturalizace dluhů k 31. prosinci 1993, které vznikly na základě minulých půjček poskytnutých v souladu s ustanoveními společné vyhlášky č. 1648/G.G.54/B.22/13.1.94.
(48)
Vyhláška č. 2003341/683/0025/17.2.94 prošla řadou změn zavedených vyhláškami č. 2022973/3968/0025/18.5.94, 2043231/6673/0025/11.7.95, 2030175/4446/0025/10.6.1996, 2087184/49/0025/11.7.97, 2016123/2133/0025/6.3.1998, 2090373/11216/0025/1.6.98 (16), 2/21857/0025/7.10.1999, 2/14774/0025/31.5.2000, 2/82257/0025/18.12.2000, 2/7555/0025/25.5.2001, 2/61352/0025/31.1.2002 a 2/64046/0025/2003/28.1.2004. Všechny tyto dokumenty uplatňují státní záruku při provádění opatření stanovených různými vyhláškami, kterými se mění vyhláška č. 1648/B.22/13.1.1994 (viz 46. bod odůvodnění).
(49)
Ve výše uvedeném seznamu vyhláška č. 2/82257/0025/18.12.2000 upřesňuje, že jejích ustanovení mohou využít pouze podniky životaschopné jako takové (a ne pouze až po restrukturalizaci dluhů, jak uvádějí ostatní vyhlášky zmiňované v tomto rozhodnutí), což předpokládá, že se nejedná o podniky v obtížích.
(50)
Vyhláška č. 2041901/16.5.1989 poskytuje úrokovou subvenci ve výši tří procentních bodů hrazenou ze společného účtu zřízeného zákonem č. 128/75 u dlužných zůstatků půjček na provozní kapitál poskytnutých počínaje 1. dubnem 1989 obchodním a řemeslným podnikům, které mají sídlo v prefekturách Evros, Lesbos, Samos, Chios a Dodecanese.
(51)
Vyhláška č. 2078809/10.10.89 stanoví úrokovou subvenci ve výši tří procentních bodů (3 %) hrazenou ze společného účtu zřízeného zákonem č. 128/75 u dlužných zůstatků půjček na provozní kapitál poskytnutých počínaje 1. dubnem 1989 obchodním a řemeslným podnikům, které mají sídlo v prefekturách Rhodope, Xanthi a Samos.
(52)
Vyhlášky č. 9034/B.289/10.2.2003 a 37497/B.1232/2.6.2003 doplňují vyhlášky uvedené v 50. a 51. bodě odůvodnění tím, že upřesňují rozsah a některé technické parametry stanovených úvěrových subvencí.
III. DŮVODY, KTERÉ VEDLY K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(53)
U třech předmětných režimů měla Komise pochyby nejenom o neexistenci státních podpor, ale také o slučitelnosti podpor, o jejichž přítomnosti byla přesvědčena, s vnitřním trhem.
a) Odůvodnění prvního rozhodnutí o zahájení řízení
(54)
První řízení bylo zahájeno z těchto kumulativních důvodů:
a)
když byly řecké orgány požádány o vysvětlení ohledně předmětných podpor, uvedly, že vyhlášky, jež jim posloužily jako právní základ, nebyly oznámeny, protože se domnívaly, že podpory, které tyto vyhlášky zavedly, nepředstavují státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES; kromě toho dodaly, že i když neznají přesný počet příjemců, vztahuje se pravděpodobně na částky předmětných podpor pravidlo de minimis;
b)
vzhledem ke skutečnosti, že v době poskytnutí půjček nebylo pravidlo de minimis použitelné v odvětví zemědělství a že vyhlášky sloužící jako právní základ předmětných podpor se týkaly podniků, které čelily potížím s likviditou, Komise soudila, že je podpory nutno analyzovat z hlediska různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, a to počínaje okamžikem, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
c)
pokud jde stále o odvětví zemědělství, dostupné informace neumožňovaly zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel použitelných na státní podpory ve formě záruk, a to od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek;
d)
v odvětvích průmyslu a řemeslné výroby bylo sice pravidlo de minimis použitelné, protože ale řecké orgány neznaly počet příjemců opatření stanovených výše uvedenými vyhláškami a protože se podpory de minimis vypočítávají za období tří let a ne pro jednorázové opatření, nebylo možno zjistit, zda se na podpory stanovené výše uvedenými vyhláškami mohlo skutečně vztahovat pravidlo de minimis; v těchto souvislostech bylo rovněž nutno analyzovat podpory na základě různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila v okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
e)
v případě těchto stejných odvětví neumožňovaly dostupné informace zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel týkajících se státní podpory ve formě záruk použitelných od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek.
b) Odůvodnění druhého rozhodnutí o zahájení řízení
(55)
Druhé řízení bylo zahájeno z těchto kumulativních důvodů:
a)
když byly řecké orgány požádány o vysvětlení ohledně předmětných podpor, uvedly, že i když neznají přesný počet příjemců, vztahuje se pravděpodobně na částky předmětných podpor pravidlo de minimis; kromě skutečnosti, že se pravidlo de minimis až do 1. ledna 2005 nevztahovalo na odvětví zemědělství, Komise neměla žádný údaj, který by jí umožnil zjistit, do jaké míry částky obdržené zemědělskými podniky na základě vyhlášky č. 66336/B.1398 a jejích změněných znění spadají do pole působnosti nařízení Komise (ES) č. 1860/2004 ze dne 6. října 2004 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis v zemědělském odvětví (17), kterým se zavedlo pravidlo de minimis v odvětví zemědělství;
b)
vzhledem ke skutečnosti, že se výše uvedené vyhlášky vztahovaly na podniky v obtížích, bylo nutno analyzovat podpory z hlediska různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, a to od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z dotyčných vyhlášek, tj. počínaje 21. zářím 1993; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
c)
pokud jde stále o odvětví zemědělství, dostupné informace neumožňovaly zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel použitelných na státní podporu ve formě záruk, a to od 21. září 1993;
d)
v odvětvích průmyslu a řemeslné výroby bylo sice pravidlo de minimis použitelné, protože ale řecké orgány neznaly počet příjemců opatření stanovených výše uvedenými vyhláškami a protože se prahy podpor vypočítávají za období tří let a ne pro jednorázové opatření, nebylo možno zjistit, zda se na podpory stanovené výše uvedenými vyhláškami mohlo skutečně vztahovat pravidlo de minimis; v těchto souvislostech bylo nutno analyzovat podpory rovněž na základě různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích od 21. září 1993; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
e)
v případě těchto stejných odvětví neumožňovaly dostupné informace zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel použitelných na státní podpory ve formě záruk, a to od 21. září 1993.
c) Odůvodnění třetího rozhodnutí o zahájení řízení
(56)
Třetí řízení bylo zahájeno z těchto kumulativních důvodů:
a)
v informacích, jež poskytly, řecké orgány stejně jako v případě obou prvních rozhodnutí o zahájení řízení uvedly, že předmětné částky měly pravděpodobně spadat pod pravidlo de minimis; kromě skutečnosti, že až do 1. ledna 2005 se pravidlo de minimis netýkalo odvětví zemědělství, neměla Komise k dispozici žádné údaje, které by jí umožnily posoudit, do jaké míry by částky obdržené zemědělskými podniky na základě vyhlášek, jež tvořily právní základ předmětného režimu, mohly spadat do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 1860/2004;
b)
vzhledem k tomu, že se předmětné vyhlášky vztahovaly na podniky v obtížích, bylo nutno analyzovat podpory z hlediska různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, a to od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z dotyčných vyhlášek, přičemž dostupné informace neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
c)
v odvětvích průmyslu, hotelových služeb a řemeslné výroby bylo sice pravidlo de minimis použitelné, protože ale řecké orgány neposkytly informace o počtu příjemců podpor a protože se prahy podpory de minimis vypočítávají za období tří let a ne pro jednorázové opatření, nebylo možno zjistit, zda se na podpory stanovené výše uvedenými vyhláškami mohlo skutečně vztahovat pravidlo de minimis; v těchto souvislostech bylo rovněž nutno analyzovat podpory na základě různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila v okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
d)
na odvětví těžby a loďařství se pravidlo de minimis vztahovalo až počínaje vstupem v platnost nařízení Komise (ES) č. 69/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis (18); ovšem z důvodů uvedených v písmenu c) bylo rovněž nutno analyzovat podpory na základě různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila v okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
e)
v odvětví námořní dopravy nebylo pravidlo de minimis použitelné a podpory bylo rovněž nutno analyzovat na základě pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila od vstupu v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena
f)
v žádném z uvedených odvětví neumožňovaly dostupné informace zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel použitelných na státní podpory ve formě záruk, a to od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek;
g)
vyhláška č. 2041901/16.5.1989 a vyhlášky zmíněné ve výše uvedeném 50. a 51. bodě odůvodnění stanovily podpory pro jiné prefektury než Rhodope, Xanthi a Evros a nebylo možno zjistit, zda se u plánovaného systému zásahů jedná o rozšíření systému použitého u výše uvedených tří prefektur nebo o samostatný systém, a bez ohledu na zvažovaný případ nebylo také možno na základě dostupných informací zjistit, zda byly dodrženy normy použitelné na státní podporu (normy použitelné na regionální podporu nebo na pravidlo de minimis);
h)
za předpokladu, že by vyhlášky uvedené v písmenu g) představovaly rozšíření systému zásahů použitého v prefekturách Rhodope, Xanthi a Evros, nebylo možno zjistit, zda by plánované podpory mohly spadat do rámce pravidla de minimis nebo zda by mohly být považovány za slučitelné s ustanoveními, kterými se řídí poskytování podpor na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích;
i)
za předpokladu, že by vyhlášky uvedené v písmenu g) představovaly samostatný systém zásahů, bylo vzhledem k neupřesnění této otázky v jejich ustanoveních nutno zvážit slučitelnost jeho použití na zdravé podniky a na podniky v obtížích, přičemž analýza dospěla k těmto závěrům:
-
pokud jde o podniky v obtížích, nebylo možno zjistit, zda by plánované podpory nemohly spadat pod pravidlo de minimis nebo zda by je nebylo možno považovat za slučitelné s ustanoveními, kterými se řídí poskytování podpor na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích,
-
pokud jde o zdravé podniky, nebylo možno zjistit, zda provozní kapitál vytvořený díky půjčce s poskytnutou úrokovou subvencí sloužil k financování způsobilých investic ve smyslu nařízení EU o regionálních podporách.
IV. PŘIPOMÍNKY ŘECKÝCH ORGÁNŮ K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
a) Připomínky řeckých orgánů k prvnímu rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení
(57)
Ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 uvedly řecké orgány následující:
a)
u seskupení půjček se jedná o správní nástroj, který pro veřejnou správu nepředstavuje vysoké náklady;
b)
výpočet úroků za období šesti měsíců již podpořila judikatura vnitrostátního nejvyššího soudu, který prohlásil čtvrtletní kapitalizaci za protiprávní a nevhodnou, protože je odpovědná za zhoršování zadlužení;
c)
poskytnutí státní záruky nelze považovat za podporu, protože její použití provázejí opatření, jež jsou pro dlužníky mimořádně tvrdá;
d)
během referenčního období zůstaly úrokové sazby v Řecku bez ohledu na úrokovou subvenci nadále mnohem vyšší než ve zbývající části Unie, čímž nedošlo k narušení hospodářské soutěže, a to tím spíše, že podniky, které byly příjemci podpory, musely být životaschopné; úroková subvence byla kromě toho financována ze zvláštního účtu mimo státní rozpočet;
e)
poskytnutí období osvobození nelze považovat podporu, protože dluh a úroky přetrvávají: jedná se pouze o odložení splátek, jež lze odůvodnit hospodářskou situací;
f)
vyhláška č. 72742/B1723 (viz výše uvedený 42. bod odůvodnění) nevede k žádným dodatečným nákladům v porovnání s náklady vyvolanými vyhláškou, která tvoří základ předmětného režimu;
g)
uvolnění jištění na základě vyhlášky č. 2071670/11297 nelze považovat za podporu podniku, protože tato jištění jsou přizpůsobena výši restrukturalizovaných půjček a záruka řeckého státu navíc nepokrývá jakékoli náklady uložené vypůjčovatelům bankami;
h)
vyhláška č. 69836/B1451 a její změněná znění se týkala obecně zpracovatelských podniků a nezmiňovala konkrétně zpracovatelské podniky v odvětví zemědělství, které byly pokryty nařízením Rady (EHS) č. 866/1990 ze dne 29. března 1990 o zlepšení podmínek zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů (19), nařízením Rady (ES) č. 951/1997 ze dne 20. května 1997 o zlepšení podmínek zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů (20) a nařízením Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) (21); tato nařízení byla uplatněna zavedením operačních programů druhého a třetího rámce podpory Společenství; podniky, které investovaly a obdržely za tímto účelem podporu od ministerstva zemědělství, rozvoje a výživy, nemohly využít restrukturalizace dluhů, protože se s tím nepočítalo; nebylo použito ani pravidlo de minimis, protože k získání dotace musely hospodářské subjekty provést práce a nést s nimi spojené náklady;
i)
odkaz na pravidlo de minimis slouží výlučně k dokreslení skutečnosti, že většina poskytnutých podpor nepřesáhla prahovou hodnotu de minimis, aniž by se přitom zvláště odkazovalo na odvětví zemědělství;
j)
kritérium „životaschopnosti po restrukturalizaci dluhu“ nemá žádný vliv na celkové posouzení životaschopnosti podniku provedené úvěrovou institucí, protože o způsobilosti k restrukturalizaci dluhu se rozhoduje ihned po vypracování studie životaschopnosti;
k)
restrukturalizace se týká starých půjček a na nové investice nebylo poskytnuto žádné financování;
l)
pokud jde o celkový grantový ekvivalent podpory na restrukturalizaci dluhů, drtivá většina podpor představovala nízké částky, u cílených oblastí (Kastorie a Euboia) se jednalo o znevýhodněné oblasti ve smyslu směrnice Rady 75/268/EHS ze dne 28. dubna 1975 o zemědělství v horských a znevýhodněných oblastech (22) a celá země je součástí cíle č. 1;
m)
úroková sazba použitá u nových půjček odpovídá sazbě u poslední emise státních dluhopisů a úroková subvence se netýká celé doby trvání restrukturalizované půjčky ale pouze prvních kritických roků, přičemž rozdíl sazeb není příliš významný (jeden až dva procentní body);
n)
režim trval od 30. června 1993 do 30. června 2003.
b) Připomínky řeckých orgánů k druhému rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení
(58)
Ve svém dopise ze dne 18. srpna 2005 řecké orgány předložily tyto argumenty, přičemž se ve většině případů jednalo o tvrzení již obsažená v jejich odpovědi na první rozhodnutí o zahájení řízení (viz předchozí bod odůvodnění):
a)
u seskupení půjček se jedná o správní nástroj, který pro veřejnou správu nepředstavuje vysoké náklady (k tomu dodávají, že cílem tohoto nástroje není selektivní poskytování podpor);
b)
výpočet úroků za období šesti měsíců již podpořila judikatura vnitrostátního nejvyššího soudu, který prohlásil čtvrtletní kapitalizaci za protiprávní a nevhodnou, protože je odpovědná za zhoršování zadlužení;
c)
během referenčního období zůstaly úrokové sazby v Řecku bez ohledu na úrokovou subvenci nadále mnohem vyšší než ve zbývající části Společenství;
d)
poskytnutí státní záruky nelze považovat za podporu, protože její použití provázejí podmínky, jež jsou pro dlužníky mimořádně tvrdé;
e)
úroky z prodlení a úrokové subvence byly financovány ze zvláštního účtu (účet zřízený zákonem č. 128/75) mimo státní rozpočet;
f)
poskytnutí období osvobození nelze považovat podporu, protože dluh a úroky přetrvávají: jedná se pouze o odložení splátek, jež lze odůvodnit hospodářskou situací;
g)
ustanovení ministerské vyhlášky 66336/B.1398/1993 a její změněná znění počítala s možností zásahu ve prospěch podniků usazených v prefekturách Florina a Kilkis bez výrazných nákladů pro veřejnou správu a za podmínky, že uvedené podniky jsou považovány za životaschopné; nenarušovala proto hospodářskou soutěž ve smyslu článku 87 Smlouvy o ES; kromě toho nelze zapomínat na to, že prefektury Florina a Kilkis sousedí s bývalou jugoslávskou republikou Makedonie a že během referenčního období (devadesátá léta) značně trpěly nestabilitou a válečným stavem v tomto regionu;
h)
výše uvedená vyhláška k tomu odkazuje na průmyslové podniky a podniky s řemeslnou výrobou a podle řeckých orgánů se její ustanovení údajně netýkala zemědělských podniků.
c) Připomínky řeckých orgánů k třetímu rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení
(59)
Ve svém dopise ze dne 10. května 2006 uvedly řecké orgány tyto argumenty:
a)
prefektury dotčené předmětnými vyhláškami se nacházely v obtížné hospodářské situaci poznamenané nízkým stupněm hospodářské činnosti a vyšší mírou nezaměstnanosti než ve zbylé části země, přičemž tyto okolnosti zhoršoval válečný stav v sousedních zemích (např. v Kosovu); k narušení hospodářské soutěže proto nemohlo dojít a podpory poskytnuté formou restrukturalizace dluhů a úvěrových subvencí mohly využít výjimky stanovené v čl. 87 odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy o ES;
b)
podpory byly zaměřeny na vyřešení potíží v podobě nedostatečné dynamiky místních trhů, oslabení pracovního trhu, snížení poptávky a rovněž na dlouhodobý hospodářský rozvoj;
c)
pokud jde o tvrzení Komise, podle nějž mohlo údajně dojít k narušení podmínek obchodu v rámci Společenství vzhledem k silné hospodářské soutěži, jež existuje v odvětví zemědělství, se ze všech zkoumaných vyhlášek pouze vyhláška 1648/B22/13.1.1994 týká podniků s průmyslovým typem chovu; k tomu produkce masa v prefekturách Evros, Rhodope a Xanthi představovala v období 1995-2004 pouze malou část zemědělské produkce dotyčných prefektur a hrubý domácí produkt (HDP) těchto prefektur sice během šetřeného období vzrostl (jak v absolutních údajích, tak na obyvatele), ale zůstával přesto nadále značně pod vnitrostátním průměrem;
d)
vyhlášky č. 2041901/16.5.1989 a 2078809/1989, jež stanovily úrokové subvence u půjček na provozní kapitál podniků v prefekturách Lesbos, Samos, Chios a Dodecanese, stanovily také, že tyto podniky musí být před a po restrukturalizaci svých dluhů životaschopné;
e)
příslušné orgány v Řecku byly sice požádány, aby shromáždily údaje o skutečně poskytnutých podporách, nebyly ale schopny je poskytnout;
f)
úrokové subvence byly financovány z účtu zřízeného zákonem č. 128/75, který neobsahuje státní prostředky, protože se jedná o účet určený hlavně na přerozdělování finančních prostředků.
d) Dopisy řeckých orgánů ze dne 15. a 29. března 2011
(60)
V dopisech ze dne 15. a 29. března 2011 řecké orgány především upřesnily konce platnosti výchozích vyhlášek, kterými se řídily předmětné režimy. Jedná se o tyto termíny:
a)
30. června 2003 v případě vyhlášky č. 69836/B1461 (prefektury Kastorie a Euboia);
b)
30. června 2000 v případě vyhlášky č. 66336/B/398/14-9-1993 (prefektury Florina a Kilkis);
c)
31. prosince 2005 v případě vyhlášky č. 1648/B.22/13.1.94 (prefektury Xanthi, Rhodope a Evros);
d)
31. prosince 2004 v případě vyhlášky č. 2041901/16-5-1989 (prefektury Rhodope, Evros, Xanthi, Dodecanese a ostrovy Lesbos, Samos a Chios).
(61)
Řecké orgány dále upřesňují, že kritérium životaschopnosti podniků po restrukturalizaci dluhů nepředstavovalo výlučně zohlednění životaschopnosti podniků po restrukturalizaci dluhů ale spíše celkové posouzení životaschopnosti podniků před a po restrukturalizaci.
(62)
Oba dopisy obsahují rovněž tabulky s uvedením grantového ekvivalentu předmětných podpor obdrženého každým podnikem-příjemcem, přičemž účelem tabulek je zdůraznit procentuální podíl podniků, u nichž by podpory mohly spadat do rámce režimu de minimis. Řecké orgány nicméně přiznávají, že u podpor poskytnutých na základě vyhlášek č. 2041901/16-5-1989 (prefektury Xanthi, Rhodope a Evros a ostrovy Samos, Lesbos, Chios a Dodecanese) a č. 1648/B.22/13.1.94 (prefektury Xanthi, Rhodope a Evros) zahrnují dostupné údaje pouze období 2004-2007. Údaje poskytnuté ohledně podpor poskytnutých na základě vyhlášky č. 69836/B1461 (prefektury Kastorie a Euboia) pokrývají období 1993-1998 a údaje ohledně podpor poskytnutých na základě vyhlášky č. 66336/B/398/14-9-1993 (prefektury Florina a Kilkis) období 1993-2001. Tyto údaje byly získány od bank, ale ne všechny na žádost odpověděly. Řecké orgány se přesto domnívají, že číselné údaje se blíží celkové částce poskytnutých podpor, protože banky, které reagovaly, představují hlavní poskytovatele úvěrů pro dotyčné prefektury. Podle nich analýza údajů prokazuje, že podpory zapadají do rámce prahové hodnoty de minimis v 73,55 až 99,46 % případů v závislosti na období a zvažované vyhlášce.
(63)
Řecké orgány nakonec upřesňují, že výrobní a zpracovatelské podniky zemědělských produktů a podniky uvádějící je na trh nebyly pro podpory způsobilé a že termín „důlní podniky“ ve skutečnosti znamená podniky těžící mramor a kámen.
V. HODNOCENÍ
V.I. EXISTENCE PODPORY
(64)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem. Bráno doslova odpovídají předmětné podpory této definici v tom smyslu, že jsou financovány státem nebo ze státních prostředků, že se týkají určitých podniků (podniků odvětví zemědělství, řemeslné výroby, průmyslu, hotelových služeb, těžby - viz 63. bod odůvodnění - a loďařství v uvedených prefekturách), které zvýhodňují opatřeními, jako je splátkový kalendář jejich půjček, snížení splátek v důsledku jejich rozložení v čase, úvěrové subvence nebo poskytnutí záruk, a že mohou ovlivnit obchod (23) a narušit hospodářskou soutěž (24).
(65)
Řecké orgány se samozřejmě pokusily prokázat, že předmětné podpory mohou spadat do rámce režimu de minimis, a nepředstavují proto státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Ovšem kromě skutečnosti, že pravidlo de minimis nebylo během období platnosti vyhlášek, jež představují právní základ předmětných režimů, vždy použitelné na všechna dotyčná odvětví (což byl ostatně jeden z důvodů rozhodnutí o zahájení řízení), jsou tyto údaje i podle přiznání uvedených orgánů neúplné (viz 62. bod odůvodnění). Kromě toho se výše podpor de minimis liší podle jednotlivých odvětví (v odvětví průmyslu a v odvětví zemědělství nejsou stejné) a na základě poskytnutých tabulek se lze domnívat, že řecké orgány tento rozdíl zcela jasně nepochopily. Na rozdíl od tvrzení řeckých orgánů, podle nichž podniky výroby, zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů nebyly způsobilé pro předmětné režimy podpory, Komise zjišťuje, že z výše zmíněných tabulek jasně vyplývá, že některé podniky z těchto odvětví činnosti byly přesto příjemci podpor a že tyto podpory jsou považovány za podpory v rámci režimu de minimis, i když zjevně přesahují přípustnou prahovou hodnotu.
(66)
Komise připomíná, že každá jednotlivá podpora poskytnutá na základě režimu, který splňuje v okamžiku poskytnutí podmínky uvedené v použitelném nařízení o podpoře de minimis, je považována za podporu, jež nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(67)
V okamžiku, kdy řecké orgány začaly poskytovat předmětné podpory, pro odvětví zemědělství dosud neexistovaly předpisy Unie, kterými se řídí podpory de minimis.
(68)
První předpisy Společenství v této oblasti představují ustanovení nařízení (ES) č. 1860/2004 (25).
(69)
Podle nařízení (ES) č. 1860/2004, které zahrnuje jak zemědělskou prvovýrobu, tak zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů, neovlivňují podpory nepřesahující částku 3 000 EUR na příjemce a na tři roky obchod mezi členskými státy, nenarušují nebo nemohou narušit hospodářskou soutěž, a nespadají proto pod čl. 107 odst. 1 SFEU.
(70)
Při použití článku 5 nařízení (ES) č. 1860/2004 platí stejné pro podpory poskytnuté před vstupem v platnost dotyčného nařízení, pokud tyto podpory splňují všechny podmínky stanovené v jeho článcích 1 a 3.
(71)
Dne 1. ledna 2008 bylo nařízení (ES) č. 1860/2004 nahrazeno nařízením Komise (ES) č. 1535/2007 ze dne 20. prosince 2007 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis v produkčním odvětví zemědělských produktů (26), kterým se zvýšila částka podpory de minimis na 7 500 EUR na příjemce a období tří fiskálních hospodářských roků, a to bez ohledu na formu a cíle podpor při maximální částce na členský stát, která odpovídá 0,75 % hodnoty roční produkce.
(72)
Ustanovení čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1535/2007 uvádí, že „[…] nařízení se vztahuje na podporu poskytnutou před 1. lednem 2008 podnikům produkčního odvětví zemědělských produktů, pokud tato podpora splňuje všechny podmínky stanovené v článcích 1, 2, 3 a 4, s výjimkou požadavku výslovného odkazu na toto nařízení uvedeného v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci“. Nařízení se ovšem vztahuje pouze pro zemědělskou prvovýrobu.
(73)
Pravidlo de minimis použitelné od 1. ledna 2007 v oblasti zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů je stanoveno v nařízení Komise (ES) č. 1998/2006 ze dne 15. prosince 2007 o použití článků 87 a 88 Smlouvy na podporu de minimis (27).
(74)
Ustanovení čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 1998/2006 stanoví částku, do jejíž výše podpora neovlivňuje obchod mezi členskými státy, nenarušuje nebo nemůže narušit hospodářskou soutěž, a nespadá proto pod čl. 107 odst. 1 SFEU, na 200 000 EUR.
(75)
Ustanovení čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1998/2006 uvádí, že „toto nařízení se […] použije na podpory poskytnuté před jeho vstupem v platnost podnikům provozujícím zpracovávání a uvádění na trh zemědělských produktů, jestliže podpora splňuje veškeré podmínky stanovené v článku 1 a 2. ...“.
(76)
V těchto souvislostech nebude Komise považovat za státní podporu podpory poskytnuté na základě analyzovaných vyhlášek, které nepřesahují na příjemce:
a)
v případě zemědělské prvovýroby: 3 000 EUR za tříleté období, pokud byly v okamžiku jejich udělení v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1860/2004, nebo 7 500 EUR za období tří fiskálních roků, pokud byly v okamžiku jejich udělení v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1535/2007;
b)
v případě zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů: 3 000 EUR za tříleté období, pokud byly v okamžiku jejich udělení v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1860/2004, nebo 200 000 EUR za období tří fiskálních roků, pokud byly v okamžiku jejich udělení v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1998/2006.
(77)
Komise ovšem zdůrazňuje, že ustanovení nařízení (ES) č. 1998/2006 a (ES) č. 1535/2007 nemohou využívat podniky v obtížích.
(78)
V jiných odvětvích, než je zemědělství (což v tomto konkrétním případě znamená v různých odvětvích uvedených v tomto rozhodnutí s výjimkou odvětví loďařství, o němž bude pojednáno níže v 80. a 81. bodě odůvodnění (28)), bylo použitelné v okamžiku, kdy byly předmětné podpory poskytnuty, pravidlo de minimis stanovené ve sdělení Komise ze dne 20. května 1992 s názvem „Rámec Společenství pro podpory malým a středním podnikům z roku 1992“ (29) (dále jen „rámec Společenství z roku 1992“). Sdělení stanovilo, že „[…] vyplacení ad hoc podpor nepřesahujících částku 50 000 ecu na daný druh výdajů a režimy, na jejichž základě je částka podpory, již může získat podnik pro daný typ výdajů za tříleté období, omezena na tuto výši, nemusí být nadále oznamovány podle čl. 93 odst. 3 [Smlouvy o ES] (30) za podmínky, že poskytnutí podpory nebo podmínky režimu obsahují výslovné ustanovení, které stanoví, že dodatečná podpora poskytnutá stejném podniku na stejný druh výdajů z jiných zdrojů financování nebo v rámci jiných režimů nesmí zvýšit celkovou částku, jejímž je podnik příjemcem, na hranici přesahující prahovou hodnotu ve výši 50 000 ecu. …“. Toto pravidlo bylo následně předefinováno ve sdělení Komise o podpoře de minimis (31) z roku 1996 (dále jen „sdělení z roku 1996“), které stanovilo výši podpory de minimis na 100 000 ecu za stejné období, a poté v nařízení (ES) č. 69/2001, které stanovilo tuto částku na 100 000 EUR za stejné období.
(79)
Vzhledem k termínům ukončení platnosti analyzovaných režimů (poslední k 31. prosinci 2005) a k nemožnosti zpětného uplatnění předpisů, pokud jde o odvětví uvedená v 78. bodě odůvodnění, nebude Komise považovat za státní podporu podpory poskytnuté na základě analyzovaných vyhlášek, které nepřesahují na příjemce:
a)
50 000 ecu za tři roky během období od 19. srpna 1992 do 5. března 1996, pokud tyto podpory byly v okamžiku jejich poskytnutí v souladu s ustanoveními rámce z roku 1992;
b)
100 000 ecu/EUR za tři roky během období od 6. března 1996 do 1. února 2001, pokud tyto podpory byly v okamžiku jejich poskytnutí v souladu s příslušnými ustanoveními sdělení z roku 1996;
c)
100 000 EUR za tři roky během období od 2. února 2001 do 31. prosince 2005, pokud tyto podpory byly v okamžiku jejich poskytnutí v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (ES) č. 69/2001.
(80)
Pokud jde o odvětví loďařství, pravidlo de minimis je použitelné pouze od vstupu v platnosti nařízení (ES) č. 69/2001.
(81)
Komise proto nebude považovat za státní podporu podpory poskytnuté na základě analyzovaných vyhlášek, které nepřesahují částku 100 000 EUR na příjemce a tři roky během období od 2. února 2001 do 31. prosince 2005, pokud tyto podpory byly v okamžiku jejich poskytnutí v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (ES) č. 69/2001.
(82)
Ostatní tvrzení, kterými řecké orgány odůvodňují neexistenci státní podpory, nemůže Komise přijmout z následujících důvodů, které platí v každém případě, kdy jsou tato tvrzení použita:
a)
tvrzením, že seskupení půjček nevede k vysokým nákladům pro veřejnou správu (viz zejména 57. bod odůvodnění písm. a) a 58. bod odůvodnění písm. a)), řecké orgány uznávají, že opatření znamená pro stát náklad, tj. zapojuje státní prostředky;
b)
až do vstupu v platnost sdělení o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (32) (dále jen „sdělení z roku 2000“) byly všechny záruky považovány za obsahující prvek státní podpory (viz 105. bod odůvodnění písm. a)); sdělení z roku 2000 stanoví, že záruku lze považovat za prostu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, pokud se u příjemců nejedná o vypůjčovatele ve finančních obtížích a pokud by v zásadě mohli získat půjčku na finančních trzích za tržních podmínek bez zásahu státu, jestliže jsou záruky spojeny s konkrétní finanční operací, týkají se určité maximální částky, nepokrývají více než 80 % splatného zůstatku půjčky nebo jiného finančního závazku (s výjimkou investičních dluhopisů a podobných nástrojů), nejsou neomezené, pokud jsou podmínky režimu stanoveny na základě realistického posouzení rizik ohledně zajištění co nejpravděpodobnějšího vlastního financování pomocí pojistného hrazeného podniky-příjemci, pokud režim určuje způsoby poskytování záruk a stanoví, že jeho obecné financování bude předmětem přezkumu nejméně jednou za rok a pokud pojistné kryje jak běžná rizika spojená s poskytnutím záruky, tak správní náklady režimu a umožňuje běžné odměňování výchozího kapitálu případně poskytnutého státem pro rozběh režimu; řecké orgány ovšem neposkytly žádnou informaci, která by potvrzovala přijatelnost tohoto scénáře v tomto konkrétním případě;
c)
pokud jde o hospodářskou soutěž, nepředstavuje poskytnutí období osvobození (viz 57. bod odůvodnění písm. e) a 58. bod odůvodnění písm. f)) pouze časové posunutí splátek, protože se jím snižuje splátková zátěž v konkrétním okamžiku a příjemci se poskytuje dočasné finanční ulehčení;
d)
přestože účet zřízený zákonem č. 128/75, který se používá pro financování úrokových subvencí (viz 57. bod odůvodnění písm. d), 58. bod odůvodnění písm. e) a 59. bod odůvodnění písm. f)), nebyl, jak uvádějí samy řecké orgány, zahrnut do rozpočtu řeckého státu, představuje státní prostředek (33);
e)
poskytnutí úrokové subvence u půjček poskytuje podnikům, které jsou jejím příjemcem, zvýhodnění, i když jsou úrokové sazby v zemi vysoké;
f)
přestože uvolnění jištění poskytovaných pro získání záruky (viz 57. bod odůvodnění písm. g)) nepředstavuje podle vyhlášky č. 2071670/11297 pro řecký stát žádný přímý výdaj, obsahuje prvek podpory, protože stát tím, že s touto možností počítá, nejenom poskytuje podnikům-příjemcům možnost získání kapitálu, ale ruší zároveň kompenzační opatření požadované pro získání své záruky;
g)
skutečnost, že v Řecku byly údajně vysoké úrokové sazby (viz 57. bod odůvodnění písm. d)), neznamená nepřítomnost podpory v tom smyslu, že bez ohledu na hospodářské okolnosti, za nichž došlo k restrukturalizacím dluhů s úrokovými subvencemi, už pouhá skutečnost jejich poskytnutí se rovná zbavení příjemců zátěže, kterou by musely za běžných okolností nést při výkonu své činnosti.
(83)
Vzhledem ke všem těmto důvodům nezbývá Komisi než dospět k závěru, že podpory, které nesplňují prahové hodnoty a podmínky pro poskytování podpor de minimis uvedených v 68. až 81. bodě odůvodnění, spadají do oblasti působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU.
V.II. SLUČITELNOST PODPORY
(84)
V případech stanovených v čl. 107 odst. 2 a 3 SFEU mohou být ovšem určité podpory uplatněním výjimky považovány za slučitelné s vnitřním trhem.
(85)
V tomto konkrétním případě je nutno v rámci každého zahájeného řízení přezkoumat, jakou výjimku by bylo možno uplatnit podle jednotlivých dotčených odvětví (při odlišení odvětví zemědělství a ostatních odvětví).
V.II.1 PODPORY TÝKAJÍCÍ SE PREFEKTUR KASTORIE A EUBOIA, KTERÉ BYLY PŘEDMĚTEM PRVNÍHO ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
a) Odvětví zemědělství
(86)
Vzhledem k povaze poskytnutých podpor je jedinou výjimkou, o které lze uvažovat při odůvodnění jejich slučitelnosti s vnitřním trhem, výjimka, s níž počítá čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU a podle níž lze považovat za slučitelné s vnitřním trhem podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(87)
Jelikož se u předmětných podpor jedná o neoznámené podpory, je nutno pro použití této výjimky, aby byly v souladu s pravidly o státní podpoře, jež platila v okamžiku jejich poskytnutí. Podle údajů poskytnutých řeckými orgány trval předmětný režim od 30. června 1993 do 30. června 2003. Slučitelnost předmětného režimu s vnitřním trhem bude proto analyzována na základě předpisů o státní podpoře použitelných během tohoto období.
(88)
Jedním z důvodů, které vedly Komisi k zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, je, že podpory se zdály být určeny pro podniky v obtížích. V této věci řecké orgány ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 uvedly, že kritérium „životaschopnosti po restrukturalizaci dluhů“ nemělo žádný vliv na celkové posouzení životaschopnosti podniku, které provedla úvěrová instituce, protože o způsobilosti k restrukturalizaci se rozhodovalo okamžitě po vypracování studie životaschopnosti. Toto tvrzení bylo opakováno v dopisech ze dne 15. a 29. března 2011 (viz 61. bod odůvodnění).
(89)
Komise se domnívá, že toto vysvětlení neumožňuje dospět k závěru, že podpory nebyly poskytovány podnikům v obtížích, protože se sice, jak tvrdí řecké orgány, o způsobilosti k restrukturalizaci dluhů rozhodovalo ihned po vypracování studie životaschopnosti, ale samotná studie byla zaměřena na výhledy životaschopnosti příjemců po provedení restrukturalizace dluhů, což znamená, že zájemci-příjemci se mohli nacházet v okamžiku provádění studie v potížích a přitom být do režimu zahrnuti, protože subjekt provádějící studii mohl odhadnout možnosti návratu k životaschopnosti po restrukturalizaci dluhů (Komise tento prvek ostatně zdůraznila ve 23. bodě odůvodnění svého rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, protože se preambule vyhlášky č. 2045909/7931/0025 zmiňovala o nutnosti podpořit podniky prefektur Kastorie a Euboia, které čelí potížím s likviditou).
i) Předpisy použitelné na podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích během zvažovaného období
I. Období od 1. října 1993 do 31. prosince 1997
(90)
Podpory podnikům v obtížích podléhají určitému počtu pravidel. V okamžiku vstupu v platnost vyhlášky č. 69836/B1461 Komise prováděla politiku, na jejímž základě považovala v odvětví zemědělství tyto podpory za provozní, jež mohly být prohlášeny za slučitelné s vnitřním trhem pouze za splnění třech následujících podmínek:
a)
předmětné podpory se musely týkat finančních nákladů půjček uzavřených za účelem financování již provedených investic;
b)
kumulovaný grantový ekvivalent podpor případně poskytnutých u předem dojednaných půjček a předmětných podpor nesměl přesáhnout obecně přijímané míry, tj.:
i)
u investic na úrovni zemědělské prvovýroby: 35 nebo 75 % v znevýhodněných oblastech ve smyslu směrnice 75/268/EHS,
ii)
u investic na úrovni zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů: 55 nebo 75 % v oblastech cíle 1 u projektů, které jsou v souladu s odvětvovými programy nebo jedním z cílů článku 1 nařízení (EHS) č. 866/90 (34), a 35 % (nebo 50 % v oblastech cíle 1) u ostatních projektů za podmínky, že nejsou vyloučeny z výběrových kritérií stanovených v bodě 2 přílohy rozhodnutí Komise 90/342/EHS ze dne 7. června 1990 o přijetí výběrových kritérií pro investice do zlepšení zpracovatelských a marketingových podmínek pro zemědělské a lesnické produkty (35) (či rozhodnutí 94/173/ES (36), které jej nahradilo);
c)
předmětné podpory musí následovat po úpravách sazeb nových půjček provedených za účelem zohlednění kolísání hodnoty peněz (výše podpor musí být nižší nebo se rovnat změně sazeb u nových půjček) a musí se týkat zemědělských hospodářství, u kterých existují záruky životaschopnosti, a to zejména v případech, kdy by finanční zátěž vyplývající ze stávajících půjček byla takové míry, že by u hospodářství existovalo riziko ohrožení či dokonce úpadku.
(91)
V dopise ze dne 9. srpna 2004 řecké orgány uvedly, že se vyhláška č. 69836/B1451 a její změněná znění týkají zpracovatelských podniků obecně, že tato vyhláška se nijak zvláště nezmiňuje o zpracovatelských podnicích odvětví zemědělství, které jsou pokryty nařízeními (EHS) č. 866/90, (ES) č. 951/97 a (ES) č. 1257/1999, že celé území země patří k cíli 1 a že podniky, které investovaly a získaly za tím účelem podporu od ministerstva zemědělství, rozvoje a výživy, nemohly využít restrukturalizace dluhů, protože se s tím nepočítalo. Pokud jde o celkový grantový ekvivalent restrukturalizace dluhů, dodávají, že drtivá většina podpor představovala nízké částky a že restrukturalizace dluhů se týká starých půjček, a tím pádem již provedených investic.
(92)
Upřesnění poskytnutá řeckými orgány v prvé řadě Komisi neumožňují vyloučit, že zpracovatelské podniky odvětví zemědělství nemohly být příjemci podpor na základě vyhlášky č. 69836/B1451 a jejích změněných znění, protože skutečnost, že dotyčné podniky nejsou zvláště zmiňovány, automaticky neznamená, že nepatří do obecné kategorie zpracovatelských podniků (průmyslových podniků), které spadají do oblasti působnosti vyhlášky.
(93)
Pokud jde o dodržení podmínek stanovených v 90. bodě odůvodnění, Komise zjišťuje, že vyhláška č. 69836/B1451 a její změněná znění pokrývala restrukturalizaci půjček, jež se mohly týkat jak investic, tak provozního kapitálu.
(94)
Pokud jde o restrukturalizaci půjček spojených s investiční činností, upřesnění poskytnutá řeckými orgány umožňují Komisi konstatovat, že podmínka stanovená v 90. bodě odůvodnění písm. a) je splněna, protože se tyto půjčky týkaly již provedených investic.
(95)
Komise může rovněž považovat druhou možnost podmínky stanovené v 90. bodě odůvodnění písm. c) za splněnou, protože podniky-příjemci musí být po restrukturalizaci dluhů životaschopné na základě posouzení provedeného finančními institucemi.
(96)
Komise ale nemůže na základě informací, které má k dispozici, dospět k závěru o nezpochybnitelném dodržení podmínky stanovené v 90. bodě odůvodnění písm. b), protože řecké orgány ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 upřesnily, že se na podniky zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů vztahovala mimo jiné nařízení (EHS) č. 866/90 a (ES) č. 951/97 a že tato nařízení byla uplatněna při dodržení jejich ustanovení, což znamená, že podpory již mohly být poskytnuty ve výši maximální povolené míry stanovené dotyčnými nařízeními (75 % pro oblasti cíle 1, k nimž Řecko patří) a že uplatnění předmětného režimu v tomto konkrétním případě mohlo vést kvůli kumulování podpor k překročení této míry.
(97)
Pokud jde o restrukturalizaci půjček spojených s vytvořením provozního kapitálu, k provádění předmětného režimu také nemohlo dojít při dodržení všech podmínek stanovených v 90. bodě odůvodnění, protože první ze stanovených podmínek (písmeno a) výslovně stanoví, že půjčky musí být vázány na investice.
II. Období od 1. ledna 1998 do 30. června 2000
(98)
V roce 1997 byly podmínky stanovené v 90. bodě odůvodnění nahrazeny ustanoveními sdělení Komise s názvem „Pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích“ (dále jen „pokyny z roku 1997“) (37). V bodě 4.4 dotyčných pokynů se stanoví, že „pokud jde o odvětví zemědělství, jsou [pokyny] použitelné od 1. ledna 1998 na nové státní podpory a na stávající podpory od stejného dne nebo, pokud Komise zahájila v těchto souvislostech vůči jednomu nebo více členských států řízení podle čl. 93 odst. 2 Smlouvy [o ES], ode dne přijetí konečného rozhodnutí Komisí na základě čl. 93 odst. 2 Smlouvy [o ES] týkajícího se dotyčného členského státu či členských států“.
(99)
Pokyny z roku 1997, které byly pro odvětví zemědělství zcela nové, stanovily mimo jiné toto:
a)
pokud jde o podpory na záchranu: poskytování podpor likvidity z akutních sociálních důvodů ve formě úvěrových záruk nebo splatných úvěrů se sazbou odpovídající tržní sazbě, v částce omezené na výši nezbytně nutnou k provozování podniku (např. pokrytí mzdových nákladů a zajištění běžného zásobování) a dobu rovněž nezbytně nutnou ke stanovení nezbytných a možných opatření na ozdravení, aniž by došlo k destabilizaci průmyslové nebo zemědělské situace v ostatních členských státech;
b)
pokud jde o podpory na restrukturalizaci: poskytování podpor spojených s prováděním restrukturalizačního plánu zaměřeného na omezení nebo nezvratné uzavření výrobních kapacit v případě nadbytečných strukturálních kapacit v odvětví (omezení kapacit musí být dodatečné ke každému omezení, ke kterému by došlo v případě neexistence podpory na restrukturalizaci) s jedinou výjimkou v případech, kdy by se rozhodnutí přijatá ve prospěch všech příjemců během následných dvanáctiměsíčních období netýkala celkově určitého množství produktu nepřesahujícího stanovený procentuální podíl na celkové roční produkci tohoto produktu v zemi (3 % u opatření cílených na určitou kategorii produktů nebo hospodářských subjektů a 1,5 % u opatření necílených).
(100)
Členské státy měly možnost požádat o provádění těchto zemědělských ustanovení namísto ustanovení stanovených pokyny z roku 1997 pro jiná odvětví než zemědělství, která spadala do oblasti jejich působnosti (pro tato jiná odvětví platila velmi přísná kritéria, a to zejména v oblasti restrukturalizačního plánu a příspěvku příjemce na restrukturalizaci - viz mimo jiné kapitola b) „nezemědělské odvětví“, body 109 až 121).
(101)
V dopise ze dne 9. srpna 2004 řecké orgány neposkytly žádnou informaci, která by Komisi umožnila konstatovat, že došlo k přizpůsobení režimu podpor těmto ustanovením a že během zvažovaného období byly proto podpory poskytovány za dodržení příslušných podmínek pokynů z roku 1997, nebo-li za dodržení buď podmínek popsaných výše v 99. bodě odůvodnění písm. b), nebo za dodržení podmínek stanovených pro jiná odvětví než zemědělství (předložení restrukturalizačního plánu s výhledem na návrat k životaschopnosti v přiměřené době a vycházejícímu z realistických předpokladů, se zmírněním dopadů podpor na konkurenční subjekty, při dodržení zásady jediné podpory, provázenému omezením kapacit v případě nadbytečných strukturálních kapacit v odvětví, zaručujícímu proporcionalitu mezi podporou a náklady na restrukturalizaci a výhodami z ní plynoucími a s pokrytím jejích sociálních nákladů).
III. Období od 1. července 2000 do 30. června 2003
(102)
Pokyny z roku 1997 byly nahrazeny dne 9. října 1999 pokyny Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích (dále jen „pokyny z roku 1999“) (38). V bodě 6.3 pokynů z roku 1999 je uvedeno, že „členské státy musí upravit své stávající režimy podpory na záchranu a restrukturalizaci, které mají zůstat v platnosti po 30. červnu 2000, aby je přizpůsobily … pokynům … po tomto dnu“. Kromě toho, „aby Komise mohla kontrolovat postup úprav, členské státy jí musí předložit seznam těchto režimů do 31. prosince 1999. Následně jí musí, v každém případě do 30. června 2000, poskytnout informace postačující k tomu, aby jí umožnily kontrolovat, zda jsou režimy skutečně upraveny v souladu s … pokyny“.
(103)
Pokyny z roku 1999 obsahovaly rovněž zvláštní kapitolu věnovanou restrukturalizaci podniků v obtížích v odvětví zemědělství. V porovnání s kapitolou pokynů z roku 1997 definovala tato kapitola nadbytečnou strukturální kapacitu odvětví, omezila výjimku uvedenou v 99. bodě odůvodnění písm. b) na podniky prvovýroby (což znamená, že pododvětví zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů automaticky podléhalo povinnosti snížení kapacit) a učinila platnou zásadu jediné podpory, podle níž podpory na restrukturalizaci mohou být poskytnuty pouze jednou.
(104)
V dopise ze dne 9. srpna 2004 řecké orgány neposkytly žádnou informaci, která by Komisi umožnila konstatovat, že došlo k přizpůsobení režimu podpor těmto ustanovením a že během zvažovaného období byly proto podpory poskytovány za dodržení příslušných podmínek pokynů z roku 1999, nebo-li po předložení restrukturalizačního plánu stanovujícímu zejména omezení kapacit v případě nadbytečných strukturálních kapacit a případně omezenou výjimku uvedenou ve 103. bodě odůvodnění, a to na základě zásady jediné podpory.
ii) Záležitost záruk
(105)
Další oblast, kvůli které Komise zahájila řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, je otázka slučitelnosti podpor poskytnutých formou záruk. Řecké orgány ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 vyjádřily několik připomínek (viz 57. bod odůvodnění písm. c) a g)). Komise soudí, že tyto připomínky vyžadují následující poznámky:
a)
pokud jde o písmeno c), skutečnost, že poskytnutí záruky provázejí přísné podmínky, sama o sobě neznamená nepřítomnost státní podpory: pravidla použitelná během trvání předmětného režimu a uvedená v dopisech členským státům SG(89) D/4328 ze dne 5. dubna 1989 a SG(89) D/12772 ze dne 12. října 1989 a rovněž v bodě č. 38 sdělení Komise členským státům o použití článků 92 a 93 Smlouvy a článku 5 směrnice Komise 80/723/EHS na veřejné podniky v odvětví průmyslu (39) naopak jasně stanoví, že „[…] každá záruka poskytnutá státem přímo nebo prostřednictvím jím pověřených finančních institucí spadá do působnosti čl. 92 odst. 1 Smlouvy o ES“, a vyžadují uplatnění podmínek, které mohou vést až k likvidaci podniku; výše uvedené dopisy byly sice v roce 2000 nahrazeny sdělením o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk, jež počítalo se scénářem, který umožňuje dospět k závěru o nepřítomnosti státní podpory, ale řecké orgány ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 neposkytly žádné informace, jež by umožnily dospět k závěru, že poskytnuté záruky lze zahrnout do tohoto scénáře;
b)
i v případě, kdy by řecké orgány poskytly informace za účelem prokázání, že poskytnuté záruky spadají do scénáře o nepřítomnosti podpory, Komise by tento scénář nemohla schválit už jenom proto, že jej lze použít pouze, pokud podniky-příjemci nejsou ve finančních obtížích;
c)
pokud jde o písm. g), skutečnost, že záruka nepokrývá některé náklady, nepředstavuje v žádném případě důkaz o dodržení všech podmínek, které umožňují dospět k závěru o slučitelnosti podpory obsažené v poskytnutí záruky s vnitřním trhem; navíc je nutno konstatovat, že žádná z informací poskytnutých řeckými orgány v jejich dopise ze dne 9. srpna 2004 nepotvrzuje jejich dodržení.
(106)
Po tomto upřesnění Komise spíše soudí, že záruky představovaly během trvání předmětného režimu jeden z prvků souboru nástrojů poskytování podpor podnikům v obtížích, a jejich slučitelnost je proto spojena se slučitelností celého procesu restrukturalizace, k němuž, jak dostatečně ukazuje analýza v 94. až 104. bodě odůvodnění, řecké orgány neposkytly žádné informace, jež by umožnily Komisi zbavit se pochyb, jež vyjádřila při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU (tyto úvahy ohledně záruk platí pro všechna tři řízení uvedená v tomto rozhodnutí a pro všechna uváděná odvětví s výjimkou záruk stanovených vyhláškou 2/82257/0025/18.12.2000, které budou předmětem odděleného přezkumu vzhledem k použitému kritériu životaschopnosti, tj. životaschopnosti před restrukturalizací dluhů).
(107)
Ostatní tvrzení rozváděná řeckými orgány v jejich dopise ze dne 9. srpna 2004 (použitá úroková sazba, záležitost existence či neexistence dodatečných výdajů vyvolaných vyhláškami tvořícími právní základ režimu, periodicita úroků) nepřinášejí žádné skutečnosti, které by mohly změnit výše vysvětlené stanovisko Komise.
(108)
Protože informace poskytnuté řeckými orgány neumožňují odstranit pochyby vyjádřené při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, může Komise pouze dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
b) Nezemědělské odvětví
(109)
Stejně jak tomu učinila pro odvětví zemědělství, musí Komise analyzovat předmětné podpory na základě pravidel použitelných pro státní podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích.
(110)
V okamžiku vstupu v platnost vyhlášky č. 69836/B1461, tj. 1. října 1993, byla dotyčná pravidla stanovena v osmé zprávě o politice hospodářské soutěže, a to zejména v bodech č. 177, 227 a 228 této zprávy.
(111)
Bod č. 117 zprávy uvádí, že v případě, kdy se mohou opatření na záchranu ukázat jako nutná pro poskytnutí odkladu, během nějž začnou být prováděna dlouhodobá řešení obtíží daného podniku, nesmí být těchto opatření využito k tomu, aby se zabránilo nutným snížením kapacit, a smí se jich proto použít pouze v případech, kdy jsou nutná pro vyřešení akutních sociálních potíží.
(112)
Bod č. 227 zprávy upřesňuje, že podpory na záchranu lze z hlediska Smlouvy odůvodnit, pokud jsou vázány na restrukturalizaci prováděnou s cílem trvale konsolidovat situaci dotyčných podniků a/nebo regionů v obtížích a pokud mají dostatečně regionální nebo odvětvovou povahu, aby bylo možno posoudit jejich dopady.
(113)
Bod č. 228 zprávy upřesňuje podrobněji stanovisko Komise ohledně podpor na záchranu a stanoví, co mají představovat „průvodní podpory“.
(114)
Podpory na záchranu musí:
a)
spočívat v podporách likvidity formou úvěrových záruk nebo záruk za splatné úvěry s úrokovou sazbou rovnající se sazbě tržní;
b)
omezit se ve své výši na částku nezbytně nutnou pro další zajištění mzdových nákladů a běžného zásobování;
c)
být vypláceny pouze po dobu nutnou (obvykle šestiměsíční) na určení nezbytných a možných opatření ozdravění;
d)
být odůvodněny akutními sociálními potížemi, aniž by zachování podniku, jež umožňují, vedlo k destabilizaci průmyslové situace v ostatních členských státech.
(115)
Průvodní podpory musí být úzce podmíněny provedením řádně strukturovaného programu restrukturalizace/přeměny činnosti schopným skutečně obnovit v dlouhodobém výhledu konkurenceschopnost předmětné produkce a musí být omezeny na míru a výši nezbytně nutné k zajištění rovnováhy podniku během nevyhnutelného přechodného období do doby, než podobný program přinese své výsledky, což znamená období značně omezené a s dostatečnou sestupností.
(116)
Tyto podmínky byly nahrazeny pokyny Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích z roku 1994 (40), které vstoupily v platnost dne 23. prosince 1994 (dále jen „pokyny z roku 1994“), následně pokyny z roku 1997, které vstoupily v platnost dne 1. ledna 1998, a konečně pokyny z roku 1999, které se staly použitelnými počínaje 1. červencem 2000, a to při zohlednění období na přizpůsobení režimů podpory poskytnutého členským státům (viz 98. a 102. bod odůvodnění).
(117)
Pokyny z roku 1994 potvrzují politiku prováděnou Komisí v oblasti podpor na záchranu (viz 114. bod odůvodnění) a definují přesněji obsah a důsledky restrukturalizačních plánů, které se mají předkládat (výhledy na návrat k životaschopnosti v přiměřené době na základě realistických předpokladů, zmírnění dopadů podpor na konkurenční subjekty, zásada jediné podpory, snížení kapacit v případě nadbytečných strukturálních kapacit dotyčného odvětví, proporcionalita mezi podporou a náklady a výhodami restrukturalizace, pokrytí sociálních nákladů restrukturalizace).
(118)
V nezemědělském odvětví potvrzují pokyny z roku 1997, které jsou výsledkem pravidelného přezkumu politiky prováděné Komisí v oblasti záchrany a restrukturalizace podniků v obtížích, obsah pokynů z roku 1994.
(119)
Pokyny z roku 1999 zpřísňují podmínky poskytování podpor na záchranu tím, že zavádějí přesnou lhůtu pro předložení restrukturalizačního plánu. V oblasti restrukturalizace jsou přísnější zejména s ohledem na malé a střední podniky a stanoví možnost požadovat snížení kapacit i v případě, kdy v odvětví nadbytečné strukturální kapacity neexistují.
(120)
Vzhledem k tomu, že vysvětlení poskytnutá řeckými orgány v jejich dopise ze dne 9. srpna 2004 platí jak pro odvětví zemědělství, tak pro nezemědělské odvětví, může Komise jen konstatovat, stejně jak to již učinila pro odvětví zemědělství, že žádná z informací poskytnutých řeckými orgány neumožňuje zjistit, zda byly dodrženy různé podmínky stanovené v pokynech z roku 1994, 1997 a 1999 (stačí jen uvést, že nic nenasvědčuje tomu, že by podniky-příjemci předložily jakýkoli restrukturalizační plán obsahující nutná kompenzační opatření). Toto zjištění platí rovněž pro dodržení ustanovení popsaných v osmé zprávě o politice hospodářské soutěže.
(121)
Bez podkladů, které by potvrzovaly dodržení výše uvedených podmínek, není Komise schopna zjistit, zda podpory byly poskytnuty následně po předložení restrukturalizačního plánu vykazujícího všechny náležitosti stanovené v různých výše zmíněných předpisech (k nimž patří zejména výhledy na návrat k životaschopnosti v přiměřené době na základě realistických předpokladů, zmírnění dopadů podpor na konkurenční subjekty, zásada jediné podpory, snížení kapacit, proporcionalita mezi podporou a náklady a výhodami restrukturalizace a pokrytí sociálních nákladů restrukturalizace). Nemůže se proto zbavit pochyb, jež vyjádřila při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, a může tak dospět pouze k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
V.II.2 PODPORY PODNIKŮM PREFEKTUR FLORINA A KILKIS, JEŽ BYLY PŘEDMĚTEM DRUHÉHO ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
a) Odvětví zemědělství
(122)
V dopise ze dne 18. srpna 2005 řecké orgány uvedly, že základní vyhláška, jíž se řídí poskytování podpor (vyhláška č. 66336/B.1398/1993), odkazuje na průmyslové podniky a podniky řemeslné výroby a že se její ustanovení netýkala žádného zemědělského podniku.
(123)
Komise bere na vědomí tato upřesnění a soudí proto, že nemusí analyzovat předmětný režim na základě pravidel o státní podpoře platných pro odvětví zemědělství v okamžiku poskytnutí podpor.
b) Nezemědělské odvětví
(124)
Komise, jež se při zahájení řízení domnívala, že režim byl plánován pro podniky v obtížích, jelikož vyhláška č. 66336/B.1398/1993 stanoví, že podniky musí být po restrukturalizaci životaschopné (což neumožňovalo vyloučit obtížný stav v okamžiku rozhodnutí o způsobilosti pro získání podpory), musí přezkoumat slučitelnost předmětných podpor na základě pravidel, která platila pro podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích v okamžiku jejich poskytnutí.
(125)
Pravidla, jež platila pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích v okamžiku poskytnutí předmětných podpor, byla postupně ustanovení bodů č. 177, 227 a 228 osmé zprávy o politice hospodářské soutěže, pokyny z roku 1994 a pokyny z roku 1997.
(126)
Pokud jde o dodržení ustanovení bodů č. 177, 227 a 228 osmé zprávy o politice hospodářské soutěže, pokynů z roku 1994 a pokynů z roku 1997, poskytly řecké orgány ve svém dopise ze dne 18. srpna 2005 stejná vysvětlení jako v případě zdůvodnění poskytnutí podpor v prefekturách Kastorie a Euboia (tvrzení řeckých orgánů popsaná v 57. bodě odůvodnění písm. a) až f) jsou již uvedena v 56. bodě odůvodnění písm. a) až e)). Analýza provedená Komisí v 110. až 121. bodě odůvodnění je proto v tomto konkrétním případě nadále platná, což znamená, že Komise není schopna se zbavit pochyb, jež vyjádřila při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, a že může dojít pouze k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
(127)
V dopise ze dne 18. srpna 2005 se řecké orgány rovněž pokusily zdůvodnit předmětné podpory skutečností, že prefektury Florina a Kilkis sousedí s bývalou jugoslávskou republikou Makedonií a že místní podniky velmi trpěly nestabilitou a válečným stavem v regionu.
(128)
Kvůli tomuto odkazu na mimořádné události by snad bylo možno uplatnit výjimku stanovenou v čl. 107 odst. 2 písm. b) SFEU, podle níž jsou s vnitřním trhem slučitelné podpory určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi. Řecké orgány ovšem neposkytly žádný prvek analýzy, který by dokládal zmiňované potíže podniků obou prefektur a příčinnou souvislost s nestabilitou v regionu vyvolanou událostmi v Jugoslávii. Komise kromě toho nemá k dispozici informace, jež by mohly dokládat, že by se události zmiňované řeckými orgány mohly projevovat po celou dobu trvání režimu. Komise si konečně také klade otázku, proč se režim týkal jen některých odvětví hospodářství obou prefektur, když by zmiňované události měly mít logicky dopad na všechny místní podniky ve všech odvětvích.
(129)
Vzhledem k těmto skutečnostem Komise také nechápe, jak by předmětný režim podpor mohl být způsobilý pro uplatnění výjimky stanovené čl. 107 odst. 2 písm. b) SFEU. Může proto opět dojít pouze k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
V.II.3 PODPORY TÝKAJÍCÍ SE PREFEKTUR RHODOPE, EVROS, XANTHI A DODECANESE, KTERÉ BYLY PŘEDMĚTEM TŘETÍHO ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(130)
Vzhledem k tomu, že Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení uvedla, že na základě informací, které má k dispozici, nemůže rozhodnout, zda obě vyhlášky z roku 1989 a následující, které jsou uvedeny ve výše uvedeném 50. až 52. bodě odůvodnění, představují nezávislý režim podpor nebo zda se jedná o nedílnou součást celkového systému analyzovaného v různých zahájených řízeních, a vzhledem k tomu, že řecké orgány ve svém dopise ze dne 10. května 2006 neposkytly v tomto ohledu žádné vysvětlení, bude slučitelnost podpor stanovených vyhláškami s vnitřním trhem přezkoumána odděleně. Záruky stanovené vyhláškou č. 2/82257/0025/18.12.2000 (viz 49. bod odůvodnění) budou rovněž předmětem odděleného přezkumu, protože tato vyhláška stanoví, že podniky-příjemci musí být povinně životaschopné a nikoli životaschopné až po restrukturalizaci, jak je tomu v ostatních uváděných případech.
(131)
Pokud jde o vyhlášky uvedené ve 44. až 52. bodě odůvodnění, bude se analýza skládat ze dvou základních oblastí, a to zemědělské a nezemědělské, jak tomu bylo také v případě režimů, jichž se týkala dvě první rozhodnutí o zahájení řízení, přičemž nezemědělská oblast bude rozdělena na několik částí: odvětví průmyslu, hotelových služeb a řemeslné výroby na jedné straně a odvětví loďařství na straně druhé. Odvětví těžby, které bylo rovněž zahrnuto do rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, zde nebude nadále projednáváno, protože řecké orgány ve svých dopisech ze dne 15. a 29. března 2011 uvedly, že dotyčná těžební činnost se týkala těžby mramoru a kamene, čímž dotyčné podniky spadají do rámce analýzy podpor poskytnutých odvětví průmyslu.
a) Odvětví zemědělství
(132)
Komise musí režim přezkoumat na základě pravidel použitelných na státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila v okamžiku, kdy byla podpora poskytnuta.
(133)
Pokud jde o odvětví zemědělství, byla příslušná pravidla zdůrazněna v 90. a 98. až 103. bodě odůvodnění. Vzhledem k tomu, že platnost dotyčného režimu skončila dne 31. prosince 2005, je nutno přidat k seznamu použitelných předpisů pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (41) z roku 2004 (dále jen „pokyny z roku 2004“); pokyny z roku 2004 vstoupily v platnost dne 10. října 2004 a zpřísnily podmínky stanovené pokyny z roku 1999 (zejména opět potvrdily, že příspěvek příjemce k restrukturalizaci musí být skutečný a nezávislý na podpoře). Navíc vzhledem k povaze příjemců (hospodářství s průmyslových chovem zvířat a hospodářství zaměřená na produkci mléka) je oprávněné se domnívat, že režim mohl zahrnovat jak prvovýrobu (pouze chov zvířat), tak zpracování a uvádění na trh (např. hospodářství se zpracovatelskou linkou přímo na místě).
(134)
Pokud jde o soulad s vlastními podmínkami, Komise se domnívá, že ministerská vyhláška č. 1648/B22 ze dne 13. ledna 1994 a její následná změněná znění zavedla restrukturalizaci půjček, kterou bylo možno využít pro investování nebo vytvoření provozního kapitálu.
(135)
Pokud jde o restrukturalizaci půjček vázanou na investice, řecké orgány ve svém dopise ze dne 10. května 2006 neposkytly žádné informace, jež by Komisi umožnily potvrdit, že restrukturované půjčky byly skutečně vázány na již provedené investice. Komise proto nemůže konstatovat, že byla splněna podmínka stanovená v 90. bodě odůvodnění písm. a).
(136)
Na základě dostupných informací není Komise podobně schopna dospět k nezpochybnitelnému závěru, že došlo k dodržení podmínky stanovené v 90. bodě odůvodnění písm. b), protože řecké orgány neposkytly v tomto ohledu ve svém dopise ze dne 10. května 2006 žádné podrobnosti.
(137)
S ohledem na požadavek stanovený v 90. bodě odůvodnění písm. c), Komise soudí, že došlo ke splnění druhé možnosti, protože podniky-příjemci musely být životaschopnými po restrukturalizaci, a to na základě posouzení vypracovaného bankami.
(138)
Pokud jde o restrukturalizaci půjček vázanou na vytvoření provozního kapitálu, dotyčný režim nemohl být uplatněn v souladu se všemi podmínkami stanovenými v 90. bodě odůvodnění, protože první požadavek (90. bod odůvodnění písm. a)) výslovně stanoví, že půjčky musí být vázány na investice.
(139)
Pokud jde o podporu poskytovanou od 1. ledna 1998 až do vstupu v platnost pokynů z roku 1994, platí analýza provedená v 98. až 104. bodě odůvodnění také pro podstatu tohoto konkrétního případu, protože řecké orgány ve svém dopise ze dne 10. května 2006 neposkytly žádnou informaci, jež by Komisi umožnila potvrdit, že byl za účelem získání předmětné podpory předložen jakýkoli restrukturalizační plán provázený povinným příspěvkem.
(140)
Pokud jde konečně o podporu poskytovanou ode dne vstupu v platnost pokynů z roku 2004, může Komise pouze poznamenat, že řecké orgány ve svém dopise ze dne 10. května nepředložily žádné skutečnosti, jež by Komisi umožnily potvrdit, že byl za účelem obdržení dotyčné podpory předložen restrukturalizační plán provázený povinným vlastním příspěvkem. Komise proto není schopna zbavit se všech pochyb vyjádřených při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy, a je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
(141)
V dopise ze dne 10. května se řecké orgány pokusily odůvodnit předmětnou podporu válečným stavem v sousedních regionech. Řecko vyjádřilo názor, že tyto okolnosti učinily podporu způsobilou pro výjimku podle čl. 107 odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy (viz 59. bod odůvodnění písm. a)).
(142)
Komise nemůže přijmout tento názor z několika důvodů:
a)
z hlediska předpisů je existence konfliktu považována za mimořádnou událost, jež může spadat pouze pod čl. 107 odst. 2 písm. b) Smlouvy, podle kterého jsou slučitelné s vnitřním trhem podpory určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi;
b)
v odvětví zemědělství je slučitelnost opatření podpory posuzována na základě výjimky stanovené v čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, který stanoví, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem, a ne na základě výjimky stanovené v čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy, který stanoví, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, které mají napomáhat hospodářskému rozvoji oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností, jakož i rozvoji regionů uvedených v článku 349 (42) s ohledem na jejich strukturální, hospodářskou a sociální situaci;
c)
aby byla tato výjimka použitelná, bylo by nutno, aby podpora byla poskytnuta v souladu s pravidly, jimiž se řídí podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, k čemuž, jak je doloženo výše, nedošlo.
(143)
Komise není schopna zjistit, zda nelze použít čl. 107 odst. 2 písm. b) Smlouvy, a to z těchto důvodů:
a)
v dopise ze dne 10. května 2006 řecké orgány sice oprávněně zdůraznily, že během období provádění režimu byl v dotyčných prefekturách jak celkový HDP, tak HDP na obyvatele nižší než v ostatních regionech země, ale zároveň uvedly, že HDP zaznamenal během stejného období určitý růst, což dokládá, že válečný stav v sousedních regionech neměl na hospodářství dotčených oblastí katastrofální dopad;
b)
jak dokládá popis právního základu režimu, k několika jeho změnám došlo téměř deset let po ukončení bojů v sousedních regionech, a nelze proto soudit, že Řecko bylo nuceno zasáhnout kvůli válečnému stavu v příhraničních oblastech a že existovala příčinná souvislost mezi tímto stavem a potížemi podniků (jako příklad stačí uvést tuto poznámku: ministerská vyhláška č. 2/64046/0025/2003 ze dne 28. října 2004 uvedená ve 48. bodě odůvodnění zahrnuje půjčky, které si mohly brát průmyslové podniky, tj. případně podniky s průmyslovým chovem zvířat, až do 31. prosince 2004).
(144)
Pokud jde o ostatní tvrzení řeckých orgánů v jejich dopise ze dne 10. května 2006, Komise zdůrazňuje následující (s výjimkou písm. b) platí tyto poznámky pro všechna odvětví, na něž se vztahuje zahájené řízení):
a)
potíže jako nedostatek dynamiky na místních trzích nebo pokles poptávky nelze řešit pomocí podpory poskytované podnikům v obtížích, aniž by se přistoupilo k jejich restrukturalizaci. Vhodnější způsob pomoci představují strukturální opatření;
b)
podíl produkce masa v dotyčných prefekturách na celkové řecké produkci nemá vůbec žádný vztah s rizikem narušení hospodářské soutěže, které představuje podpora poskytnutá mimo stanovený předpisový rámec (v tomto konkrétním případě se jedná o podporu poskytnutou podnikům v obtížích bez restrukturalizačního plánu); podle judikatury Soudního dvora, pokud finanční podpora poskytnutá členským státem posílí postavení určitého podniku ve srovnání s ostatními podniky zapojenými do hospodářské soutěže (což je podstatou tohoto konkrétního případu), může tato podpora představovat konkurenční zvýhodnění vůči ostatním podnikům, které nejsou příjemci této pomoci (43);
c)
záležitost životaschopnosti podniků ve smyslu stanoveném oběma ministerskými vyhláškami z roku 1989 bude řešena v tomto rozhodnutí níže;
d)
tvrzení, podle nějž účet zřízený zákonem č. 128/75 nepředstavuje státní prostředek, bylo vyřešeno v 82. bodě odůvodnění písm. d).
(145)
Vzhledem k těmto důvodům je Komise nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
b) Odvětví průmyslu, řemeslné výroby a hotelových služeb
(146)
Komise musí přezkoumat předmětný režim z hlediska pravidel, kterými se řídí podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích.
(147)
Stejně jako v případě podpor, jichž se týkala první dvě řízení, platila pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích v době poskytnutí předmětné podpory pravidla stanovená postupně body č. 177, 227 a 228 osmé zprávy o politice hospodářské soutěže a pokyny z roku 1994, 1997 a 1999. Ve zkoumaném případě je k tomuto seznamu nutno přidat pokyny z roku 2004, protože v některých prefekturách skončilo provádění režimu k 31. prosinci 2005.
(148)
Informace poskytnuté řeckými orgány v jejich dopise ze dne 10. května 2006 a uvedené v 59. bodě odůvodnění neobsahovaly žádné podrobnosti ohledně dodržení pravidel, kterými se řídí záchrana a restrukturalizace podniků v obtížích. Komise proto není schopna ověřit, zda byly dodrženy body 177, 227 a 228 osmé zprávy o politice hospodářské soutěže a pokyny z roku 1994, 1997, 1999 a 2004.
(149)
Komise proto není schopna zbavit se všech pochyb vyjádřených při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy a je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
c) Odvětví loďařství
(150)
Slučitelnost předmětného režimu s vnitřním trhem bude posuzována ze dvou hledisek, protože pojem „odvětví loďařství“ zahrnuje jak stavbu lodí, tak lodní přepravu.
(151)
Komise musí přezkoumat předmětný režim z hlediska pravidel, kterými se řídí podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích.
(152)
Pokud jde o stavbu lodí, platily pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích od vstupu v platnost ministerské vyhlášky č. 1648/B.22 ze dne 13. ledna 1994 tyto předpisy:
a)
do 31. prosince 1998: směrnice Rady 90/684/EHS ze dne 21. prosince 1990 o podporách na stavbu lodí (44);
b)
od 1. ledna 1999 do 31. prosince 2003: nařízení Rady (ES) č. 1540/98 ze dne 29. června 1998 o nových pravidlech pro podporu na stavbu lodí (45);
c)
od 1. ledna 2004: rámec pro státní podporu na stavbu lodí (46).
(153)
Ve svém dopise ze dne 10. května 2006 řecké orgány nepředložily žádnou informaci, která by Komisi umožnila dospět k závěru, že předmětný režim podpory byl prováděn v souladu s pravidly platnými pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích tohoto odvětví. Komise proto není schopna zbavit se všech pochyb vyjádřených při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy a je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
(154)
Pokud jde o námořní přepravu, musí Komise podobně přezkoumat předmětný režim z hlediska pravidel, kterými se řídí podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích.
(155)
Od vstupu v platnost ministerské vyhlášky č. 1648/B.22 ze dne 13. ledna 1994 platily a nadále platí pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích v odvětví loďařství tyto předpisy:
a)
finanční a daňová opatření ohledně využívání plavidel registrovaných ve Společenství (47);
b)
pokyny Společenství ke státní podpoře v námořní dopravě z roku 1997 (48);
c)
pokyny Společenství ke státní podpoře v námořní dopravě z roku 2004 (49).
(156)
Ve svém dopise ze dne 10. května 2006 řecké orgány opět nepředložily žádnou informaci, která by Komisi umožnila dospět k závěru, že předmětný režim podpory byl prováděn v souladu s pravidly platnými pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích tohoto odvětví. Komise proto není schopna zbavit se pochyb vyjádřených při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy a je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
d) Podpory poskytnuté v prefekturách Lesbos, Samos, Chios a Dodecanese, kterých se rovněž týkalo třetí rozhodnutí o zahájení řízení
(157)
Protože Komise neměla dostatečné informace, posoudila v rámci řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy dva předpoklady:
a)
podpora poskytnutá na základě ministerské vyhlášky č. 2041901 ze dne 16. května 1989 a ministerské vyhlášky č. 2078809 ze dne 10. října 1989 a jejich pozměněných znění spadala do stejného rámce jako byl rámec stanovený vyhláškami uvedenými ve 44. až 48. bodě odůvodnění;
b)
podpora byla součástí systému financování, který nebyl postaven na stejných základech.
(158)
V dopise ze dne 10. května 2006 řecké orgány prohlásily, že obě ministerské vyhlášky vydané v roce 1989 stanovily, že podniky musí být životaschopné před a po restrukturalizaci svých dluhů. Komise toto prohlášení nemůže přijmout, protože se po přezkumu ukazuje, že ani jedna z obou dotyčných vyhlášek neříká, že podniky musely být životaschopné před a po restrukturalizaci dluhů. Komise proto posoudí slučitelnost podpory stanové oběma vyhláškami a jejich pozměněnými zněními nejenom na základě předpokladů uvedených ve 157. bodě odůvodnění, ale také s tím, že u druhého předpokladu nevyloučí možnost, že tato podpora mohla být poskytována podnikům v obtížích.
(159)
Pokud jde o první předpoklad uvedený ve 157. bodě odůvodnění, Komise je nucena dospět k závěru, že v případě, pokud obě ministerské vyhlášky vydané v roce 1989 a jejich pozměněná znění spadají do stejného rámce, jako byl rámec stanovený ministerskými vyhláškami uvedenými ve 44. až 48. bodě odůvodnění, zůstává v platnosti analýza provedená ve 146. až 149. bodě odůvodnění, a protože vysvětlení podaná řeckými orgány v jejich dopise ze dne 10. května 2006 neodstraňují pochyby vyjádřené při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy, je Komise nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
(160)
Pokud jde o druhý předpoklad, je nutno zvážit dva scénáře: podpora byla poskytnuta podnikům v obtížích nebo byla poskytnuta podnikům životaschopným.
(161)
V případě prvního scénáře zůstává platná analýza provedená ve 146. až 149. bodě odůvodnění, přičemž vysvětlení podaná řeckými orgány v jejich dopise ze dne 10. května 2006 neodstraňují pochyby vyjádřené při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy, a Komise je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
(162)
V případě druhého scénáře Komise rovněž poznamenává, že vysvětlení podaná řeckými orgány v jejich dopisech ze dne 10. května 2006, 15. března 2011 a 29. března 2011 neumožňují zjistit, zda provozní kapitál vytvořený využitím dotovaných půjček financoval způsobilé investice ve smyslu předpisů Unie v oblasti regionální podpory (od vstupu v platnost ministerské vyhlášky č. 2041901 ze dne 16. května 1989 platily jako předpisy sdělení Komise o metodě použití čl. 92 odst. 3 písm. a) a c) na regionální podporu (50) a následně pokyny k regionální podpoře z roku 1998 (51)). Komise je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitrním trhem.
(163)
V případě, že tento provozní kapitál nefinancoval způsobilé investice ve smyslu stanoveném předpisy Unie v oblasti regionální podpory, musí Komise přezkoumat, zda nelze podporu poskytnutou na vytvoření tohoto kapitálu, která by tak představovala podporu na provoz, prohlásit za slučitelnou na základě příslušných ustanovení předpisů Unie v oblasti regionální podpory. V tomto ohledu si Komise přeje zdůraznit, že přísluší dotyčnému členskému státu za účelem splnění jeho povinnosti spolupráce s Komisí poskytnout všechny poznatky, aby bylo Komisi umožněno ověřit slučitelnost předmětné podpory (52). Protože informace v různých dopisech zaslaných řeckými orgány neumožnily Komisi ověřit soulad s ustanoveními předpisů Unie v oblasti regionální podpory, může Komise dospět pouze k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
(164)
Záruku poskytnutou na základě vyhlášky č. 2/82257/0025 ze dne 18. prosince 2000 nelze považovat za nástroj pomoci při restrukturalizaci podniku v obtížích, jako je tomu v případě ostatních vyhlášek, jichž se toto rozhodnutí týká, protože ministerská vyhláška č. 2/82257/0025 stanoví, že záruka může být poskytnuta pouze životaschopným podnikům a ne podnikům, které se stanou životaschopnými až po restrukturalizaci dluhů. Tuto záruku je proto nutno přezkoumat podle použitelných předpisů o státní podpoře.
(165)
Od vstupu v platnost ministerské vyhlášky č. 2/82257/0025 ze dne 18. prosince 2000 se záruky až do 31. prosince 2005 (ukončení provádění režimu) řídily sdělením z roku 2000.
(166)
Sdělení z roku 2000 stanoví, že Komise musí posuzovat slučitelnost podpory vázané na poskytnutí záruky na základě předpisů platných pro jiné formy podpory, a uvádí různé rámce a pokyny použitelné v dotyčných odvětvích. Záruku lze navíc pouze přijmout, pokud je její využití smluvně vázáno na konkrétní podmínky, jež mohou vést až k povinnému vyhlášení úpadku příjemce nebo jiným podobným opatřením.
(167)
V tomto konkrétním případě řecké orgány nepředložily k poskytnutým zárukám žádné informace. Komise proto tyto záruky nemůže posoudit na základě různých předpisů použitelných v dotyčných odvětvích nebo ověřit, zda opatření podpory nemohlo přesáhnout příslušnou platnou míru nezbytně nutnou pro podniky, které se nenacházejí v obtížích (v odpovědi na třetí rozhodnutí o zahájení řízení řecké orgány navíc neposkytly žádné informace o dodržení různých předpisů).
(168)
Za těchto okolností Komise nemůže dojít k závěru, že podpora poskytnutá formou záruk na základě ministerské vyhlášky č. 2/82257/0025 ze dne 18. prosince 2000 je slučitelná s vnitřním trhem.
VI. ZÁVĚR
(169)
Komise zjišťuje, že Řecko provedlo předmětná opatření podpory protiprávně porušením čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Předchozí analýza dokládá, že podporu nelze prohlásit za slučitelnou s vnitřním trhem, protože Řecko nepředložilo žádné informace, které by potvrzovaly dodržení různých uvedených předpisů, a Komise proto není schopna odstranit pochyby vyjádřené při zahájení různých řízení. V této souvislosti Komise připomíná, že přísluší dotyčnému členskému státu za účelem splnění jeho povinnosti spolupráce s Komisí poskytnout všechny poznatky, aby bylo Komisi umožněno ověřit slučitelnost předmětné podpory.
(170)
V souladu s čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (53), je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil (v tomto konkrétním případě se jedná o všechny podniky, které využily možností zkoumaných ministerských vyhlášek). Řecko musí učinit všechna nezbytná opatření, aby od příjemců získalo zpět poskytnutou neslučitelnou podporu. V souladu s ustanoveními bodu č. 42 oznámení Komise s názvem „Cesta k účinnému provádění rozhodnutí Komise, jimiž se členským státům nařizuje zajistit navrácení protiprávní a neslučitelné podpory“ (54) má Řecko lhůtu čtyři měsíce od oznámení tohoto rozhodnutí na jeho provedení. Podpora, která má být vrácena, musí zahrnovat úroky vypočítané v souladu s nařízením Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (55).
(171)
Toto rozhodnutí musí být provedeno okamžitě, a to zejména s ohledem na navrácení všech jednotlivých podpor poskytnutých v rámci režimu podpory při vyloučení jednotlivých podpor poskytnutých na konkrétní projekty, které splňovaly v okamžiku poskytnutí podpory všechny podmínky stanovené v nařízení o blokové výjimce nebo v nařízení o podpoře de minimis použitelné podle článků 1 a 2 nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 92 a 93 Smlouvy o založení Evropského společenství na určité kategorie horizontální státní podpory (56) či podle režimu podpory schváleného Komisí.
(172)
Článek 15 nařízení (ES) č. 659/1999 ovšem stanoví, že pravomoci Komise ve věci navrácení podpory podléhají promlčecí lhůtě. Promlčecí lhůta počíná dnem, kdy je protiprávní podpora udělena příjemci buď jako jednotlivá podpora, nebo v rámci režimu podpory. Jakékoli opatření přijaté Komisí nebo členským státem jednajícím na žádost Komise, týkající se protiprávní podpory, přerušuje běh promlčecí lhůty a každým přerušením počíná lhůta běžet znovu.
(173)
V tomto konkrétním případě se Komise za účelem navrácení podpory může vracet zpět k těmto termínům:
a)
v případě podpory, jíž se týkalo první řízení: 1. říjen 1993 vzhledem ke skutečnosti, že Komise přijala první opatření dne 27. května 2003, zatímco ministerská vyhláška č. 69836/B1461, která byla přijata dne 14. září 1993, byla zveřejněna v řeckém vládním věstníku dne 1. října 1993, kdy také vstoupila v platnost;
b)
v případě podpory, jíž se týkalo druhé řízení: 22. duben 1994 vzhledem ke skutečnosti, že Komise přijala první opatření dne 22. dubna 2004;
c)
v případě podpory, jíž se týkalo třetí řízení: 12. listopad 1994 vzhledem ke skutečnosti, že Komise přijala první opatření dne 12. listopadu 2004,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ
Článek 1
Režimy podpory v podobě restrukturalizace dluhů, které Řecko provedlo protiprávně při porušení čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie v prefekturách Kastorie, Euboia, Florina, Kilkis, Rhodope, Evros, Xanthi a Dodecanese a na ostrovech Lesbos, Samos a Chios, jsou neslučitelné s vnitřním trhem.
Článek 2
Jednotlivá podpora poskytnutá v rámci jednoho z režimů uvedených v článku 1 nepředstavuje podporu, pokud v okamžiku svého poskytnutí splňovala podmínky stanovené v jednom z předpisů přijatých podle článku 2 nařízení (ES) č. 994/98 použitelného v okamžiku poskytnutí podpory.
Článek 3
1. Řecko si vyžádá neslučitelnou podporu, která byla poskytnuta v rámci režimů uvedených v článku 1, od příjemců zpět.
2. Částky, které mají být navráceny, podléhají úrokům ode dne, kdy byly příjemcům dány k dispozici, až do dne, kdy byly skutečně získány zpět.
3. Výše úroků se vypočte jako složený úrok podle kapitoly V nařízení (ES) č. 794/2004.
4. S účinkem ode dne oznámení tohoto rozhodnutí Řecko zruší všechny neprovedené platby v rámci režimů podpory uvedených v článku 1.
Článek 4
Navrácení podpory poskytnuté v rámci režimů uvedených v článku 1 musí být okamžité a účinné.
Řecko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 5
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Řecko Komisi následující informace:
a)
seznam příjemců, kteří na základě režimů uvedených v článku 1 obdrželi podporu, a celkovou částku podpory, kterou každý z nich obdržel v rámci dotyčného režimu;
b)
celkovou částku (hlavní částka a úroky), kterou má každý příjemce navrátit v případě podpory, která nespadá pod pravidlo de minimis;
c)
podrobný popis opatření již přijatých a plánovaných k dosažení souladu s tímto rozhodnutím;
d)
doklady prokazující, že příjemcům bylo nařízené podporu vrátit.
2. Řecko informuje Komisi o vývoji vnitrostátních opatření přijatých s cílem provést toto rozhodnutí až do úplného navrácení podpory poskytnuté na základě režimu uvedeného v článku 1. Na žádost Komise neprodleně předloží informace o již přijatých a plánovaných opatřeních k dosažení souladu s tímto rozhodnutím. Bude rovněž poskytovat podrobné informace o částkách podpory a úrocích, které příjemci již vrátili.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice.
V Bruselu dne 19. října 2011.
KOMISJONI OTSUS,
19. oktoober 2011,
seoses riigiabi kavadega, mida Kreeka on rakendanud Kastoria, Evia, Florina, Kilkise, Rodopi, Evrose, Xanthi ja Dodekaneeside noomides ning Lesbose, Samose ja Chiose saartel (võlgade restruktureerimine)
(nr C 23/04 (ex NN 153/03), C 20/05 (ex NN 70/04) ja C 50/05 (ex NN 20/05))
(teatavaks tehtud numbri C(2011) 7252 all)
(Ainult kreekakeelne tekst on autentne)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2012/307/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,
võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,
olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (1) artikli 108 lõikele 2 ja võttes arvesse nende märkusi
ning arvestades järgmist:
I. MENETLUS
(1)
Võttes arvesse teavet, mille kohaselt on Kastoria ja Evia noomide ettevõtjatele 1993. aastal ja järgnevatel aastatel antud abi laenutingimuste ümbervaatamise raames, palus komisjon oma 27. mai 2003. aasta kirjas Kreeka ametiasutustel esitada nelja nädala jooksul kõnealuse toimingu õiguslikuks aluseks olev tekst koos muu vajaliku teabega EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaseks (3) uurimiseks.
(2)
Kreeka alaline esindus Euroopa Liidu juures edastas 10. juuli 2003. aasta kirjaga (registreeritud 17. juulil 2003) komisjonile Kreeka ametiasutuste kirja, milles paluti põhjenduses 1 osutatud tähtaja pikendamist ühe kuu võrra.
(3)
Kreeka alaline esindus Euroopa Liidu juures edastas komisjonile viimase 27. mai 2003. aasta kirjas nõutud teabe 4. augusti 2003. aasta kirjaga (registreeritud 6. augustil 2003).
(4)
Pärast teabega tutvumist leiti, et abi oli antud ilma komisjoni heakskiiduta. Seega otsustas komisjon avada teatamata abi kohta toimiku numbriga NN 153/03.
(5)
Komisjon teatas 21. juuni 2004. aasta kirjaga (4) Kreekale otsusest algatada EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikest 2 tulenev menetlus (C 23/04) (edaspidi „esimese menetluse algatamine”).
(6)
Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas (5). Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles esitama märkusi kõnealuse abi kohta.
(7)
Komisjonile ei laekunud huvitatud kolmandatelt isikutelt ühtegi märkust.
(8)
Kreeka alaline esindus Euroopa Liidu juures taotles 13. juuli 2004. aasta kirjaga (registreeritud 19. juulil 2004) esimese menetluse algatamisele vastamiseks Kreeka ametiasutustele antud tähtaja pikendamist ühe kuu võrra.
(9)
Komisjon lubas tähtaega pikendada 6. augusti 2004. aasta faksiga.
(10)
Kreeka alaline esindus Euroopa Liidu juures edastas komisjonile Kreeka ametiasutuste vastuse esimese menetluse algatamisele 9. augusti 2004. aasta kirjaga (registreeritud 10. augustil 2004).
(11)
Kreeka ametiasutuste 4. augusti 2003. aasta kirjas esitatud teabe uurimise käigus leiti, et lisaks Kastoria ja Evia noomidele oli kõnealune abi seotud ka Florina ja Kilkise noomidega. Seega küsis komisjon 22. aprilli 2004. aasta faksiga Kreeka ametiasutuselt viimati nimetatud abikavade kohta täiendavat teavet.
(12)
Kreeka alaline esindus Euroopa Liidu juures taotles 26. mai 2004. aasta kirjaga ülal nimetatud täiendava teabe esitamiseks Kreeka ametiasutustele antud tähtaja pikendamist ühe kuu võrra.
(13)
Komisjon lubas tähtaega pikendada 7. juuni 2004. aasta faksiga.
(14)
Kreeka alaline esindus Euroopa Liidu juures edastas komisjonile viimase 22. aprilli 2004. aasta faksis küsitud teabe 1. juuli 2004. aasta kirjaga (registreeritud samal päeval).
(15)
Pärast teabega tutvumist leiti, et abi oli antud ilma komisjoni heakskiiduta. Seega otsustas komisjon avada teatamata abi kohta toimiku numbriga NN 70/04.
(16)
Komisjon teatas 9. juuni 2005. aasta kirjaga (7) Kreekale otsusest algatada EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikest 2 tulenev menetlus seoses Florina ja Kilkise noomides võetud abimeetmetega (C 20/05) (edaspidi „teise menetluse algatamine”).
(17)
Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas (8). Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles esitama märkusi kõnealuse abi kohta.
(18)
Komisjonile ei laekunud huvitatud kolmandatelt isikutelt ühtegi märkust.
(19)
Kreeka alaline esindus Euroopa Liidu juures taotles 24. juuni 2005. aasta kirjaga (registreeritud 28. juunil 2005) teise menetluse algatamisele vastamiseks Kreeka ametiasutustele antud tähtaja pikendamist kahe kuu võrra.
(20)
Komisjon lubas tähtaega pikendada 13. juuli 2005. aasta faksiga.
(21)
Kreeka alaline esindus Euroopa Liidu juures edastas komisjonile Kreeka ametiasutuste vastuse teise menetluse algatamisele 18. augusti 2005. aasta kirjaga (registreeritud 24. augustil 2005).
(22)
Kreeka ametiasutuste 1. juuli 2004. aasta kirjas esitatud teabe uurimise käigus leiti, et lisaks kahe esimese menetlusega hõlmatud noomidele on abi antud ka teistes noomides. Seega küsis komisjon 12. novembri 2004. aasta faksiga Kreeka ametiasutuselt nende abimeetmete kohta täiendavat teavet.
(23)
Kreeka alaline esindus Euroopa Liidu juures taotles 13. detsembri 2004. aasta kirjaga (registreeritud 15. detsembril 2004) Euroopa Komisjonilt ülal viidatud täiendava teabe esitamiseks Kreeka ametiasutustele antud tähtaja pikendamist ühe kuu võrra.
(24)
Komisjon lubas tähtaega pikendada 6. jaanuari 2005. aasta faksiga.
(25)
Kreeka alaline esindus Euroopa Liidu juures edastas komisjonile viimase 12. novembri 2004. aasta kirjas nõutud teabe 27. jaanuari 2005. aasta kirjaga (registreeritud 1. veebruaril 2005).
(26)
Pärast teabega tutvumist leiti, et abi oli antud ilma komisjoni heakskiiduta. Seega otsustas komisjon avada teatamata abi kohta toimiku numbriga NN 20/05.
(27)
Komisjon teatas 22. detsembri 2005. aasta kirjaga (10) Kreekale otsusest algatada EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikest 2 tulenev menetlus seoses Rodopi, Evia, Xanthi ja Dodekaneeside noomides ning Lesbose, Samose ja Chiose saartel antud abiga (C 50/05) (edaspidi „kolmanda menetluse algatamine”).
(28)
Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas (11). Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles esitama märkusi kõnealuse abi kohta.
(29)
Komisjonile ei laekunud huvitatud kolmandatelt isikutelt ühtegi märkust.
(30)
Kreeka alaline esindus Euroopa Liidu juures taotles 23. jaanuari 2006. aasta kirjaga (registreeritud 25. jaanuaril 2006) kolmanda menetluse algatamisele vastamiseks Kreeka ametiasutustele antud tähtaja pikendamist kolme kuu võrra.
(31)
Komisjon lubas tähtaega pikendada 3. veebruari 2006. aasta faksiga.
(32)
Kreeka alaline esindus Euroopa Liidu juures edastas komisjonile Kreeka ametiasutuste vastuse kolmanda menetluse algatamisele 10. mai 2006. aasta kirjaga (registreeritud 11. mail 2006).
(33)
Pärast kõigi esitatud õiguslike aluste uut läbivaatamist palus komisjon 12. jaanuari 2011. aasta faksiga Kreeka ametiasutustel esitada ühe kuu jooksul kõnealuse abi kohta täiendavaid selgitusi.
(34)
Kreeka alaline esindus Euroopa Liidu juures taotles 7. veebruari 2011. aasta e-kirjaga komisjonilt ülal nimetatud tähtaja pikendamist 40 tööpäeva võrra.
(35)
Komisjon lubas 17. veebruari 2011. aasta faksiga tähtaega pikendada 20 tööpäeva võrra.
(36)
Kreeka alaline esindus Euroopa Liidu juures edastas komisjonile ülal nimetatud selgitused 15. märtsi 2011. aasta ja 29. märtsi 2011. aasta e-kirjadega.
II. KIRJELDUS
(37)
Ministri 30. septembri 1993. aasta otsuses nr 69836/B1461 on sätestatud, et kõik 30. juuniks 1993 saabunud või saabumata maksetähtpäevaga võlgnevused, mis tulenevad registreeritud asukohast olenemata Kastoria ja Evia noomides tegutsevatele tööstus- ja käsitööettevõtjatele drahmides või välisvaluutas (käibekapitali ja põhivara soetamiseks) antud mis tahes laenudest ning nimetatud ettevõtjate nimel drahmides või välisvaluutas antud pangatagatistest, muudetakse uueks laenuks, mis kuulub tasumisele kümne aasta jooksul iga kuue kuu järel tasutavate võrdsete osamaksetega (põhisumma koos intressiga) või iga kuue kuu järel tasutavate võrdsete põhisumma maksetega (lihtamortisatsioon), mille intress arvutatakse iga kuue kuu järel igakordselt restruktureerimise suhtes kohaldatava määra alusel (uue laenu suhtes kohaldatav intressimäär on enne laenu igakordse intressiarvutusperioodi algust välja antud riigi võlakirjade viimase 12 kuu intressimäär, millele liidetakse kaks protsendipunkti, ning mida esimese viie aasta jooksul vähendatakse kümne protsendi võrra, kasutades selleks seaduse nr 128/75 (12) kohaselt avatava konto vahendeid).
(38)
Teise võimalusena võidakse ülal nimetatud ettevõtjate drahmides või välisvaluutas arvestatud ning põhivarasse või käibekapitali tehtud investeeringutega seotud võla jäägilt 30. juuni 1993. aasta seisuga tasumisele kuuluvat intressi viie aasta jooksul vähendada kümne protsendi võrra.
(39)
Ettevõtjad peavad olema pärast restruktureerimist elujõulised (mis eeldab, et nende olukord oli teataval määral raskendatud); selle tingimuse täitmist kontrollisid pangad.
(40)
Ministri 1. juuni 1994. aasta otsusega nr 2035824/5887, 26. augusti 1994. aasta otsusega nr 2045909/7431/0025, 9. novembri 1994. aasta otsusega nr 2071670/11297 ja 8. detsembri 1994. aasta otsusega nr 72742/B1723 muudeti uute laenudega seotud ajapikendusi ja intressivähendusi ning nähti viimaste jaoks ette riigigarantii.
(41)
Ministri 14. septembri 1993. aasta otsusega nr 66336/B1398 on sätestatud samasugused abimeetmed ja tingimused, mida on kirjeldatud põhjenduses 37. Samuti on sellega sätestatud riigigarantii Florina ja Kilkise noomides tegutsevate tööstus- ja käsitööettevõtjate restruktureeritud võla põhisummale ja intressidele ning nähakse ette võimalus, et osutatud ettevõtjate käibe- või põhikapitali jaoks antud laenudelt 31. detsembri 1992. aasta seisuga arvestatud viiviseid võib tasuda riik seadusega nr 128/75 kehtestatud eelarve piirmäärade ulatuses.
(42)
14. septembri 1993. aasta otsust nr 66336/B1398 muudeti 21. juuli 1994. aasta otsusega nr 30755/B1199, 23. septembri 1994. aasta otsusega nr 60029/B1541, 8. detsembri 1994. aasta otsusega nr 72742/B1723, 4. jaanuari 1995. aasta otsusega nr 236/B22, 28. veebruari 1995. aasta otsusega nr 8014/B285, 3. juuli 1995. aasta otsusega nr 44678/B1145, 24. detsembri 1996. aasta otsusega nr 44446/B1613, 9. detsembri 1997. aasta otsusega nr 40410/B1678, 24. märtsi 1999. aasta otsusega nr 10995/B546, 22. märtsi 2000. aasta otsusega nr 12169/B736 ja 24. oktoobri 2000. aasta otsusega nr 35913/B2043. Loetletud otsustega muudetakse laenude tähtaegu, uute laenudega seotud ajapikenduste ja intressivähenduste kestust ning perioodi, mille järel tasumata osamaksed muutuvad sissenõutavaks.
(43)
Ettevõtjad peavad olema pärast restruktureerimist elujõulised (mis eeldab, et nende olukord oli teataval määral raskendatud); selle tingimuse täitmist kontrollisid pangad.
(44)
Ministri 13. jaanuari 1994. aasta otsuses nr 1648/B.22 on sätestatud järgmine:
a)
registreeritud asukohast olenemata Xanthi, Rodopi ja Evrose noomides tegutsevatele tööstus-, käsitöö- ja kaevandusettevõtjatele, suurtele loomakasvatusettevõtjatele, majutus- ja laevandusettevõtjatele käibekapitali soetamiseks alates 1. aprillist 1993 antud laenude intresse, mida arvestatakse ajavahemikul 1. aprillist 1993 kuni 31. märtsini 1996, vähendatakse 10 (kümne) protsendi võrra, kasutades selleks seaduse nr 128/75 kohaselt avatava konto vahendeid, ning intressivähenduse ülempiiriks on 20 % ettevõtja eelmise aasta käibest või 50 % käimasoleva aasta tellimuste maksumusest; riigigarantii ülempiir on 100 000 000 Kreeka drahmi (293 470 eurot);
b)
kõik 31. detsembriks 1993 saabunud või saabumata maksetähtpäevaga võlgnevused, mis tulenevad Traakia piirkonna tööstus-, käsitöö- ja kaevandusettevõtjatele, suurtele loomakasvatusettevõtjatele, majutus- ja laevandusettevõtjatele käibekapitali ja põhivara soetamiseks antud laenudest, muudetakse uueks riiklikult tagatud laenuks, mis kuulub tasumisele kümne aasta jooksul iga kuue kuu järel tasutavate võrdsete osamaksetega (põhisumma koos intressiga), kasutades selleks seaduse nr 128/75 kohaselt avatava konto vahendeid;
c)
restruktureeritud võla sisse arvestatakse 31. detsembri 1992. aasta seisuga tasumisele kuulunud viivised põhivara või käibekapitali soetamiseks antud laenudelt.
(45)
Ettevõtjad peavad olema pärast restruktureerimist elujõulised (mis eeldab, et nende olukord oli teataval määral raskendatud); selle tingimuse täitmist kontrollisid pangad.
(46)
Ministri 13. jaanuari 1994. aasta otsust nr 1648/B.22 muudeti mitmel korral järgmiste ministri otsustega: 6. aprilli 1994. aasta otsus nr 14237/B.664, 4. jaanuari 1995. aasta otsus nr 235/B.21, 3. juuli 1995. aasta otsus nr 44678/B.1145, 30. aprilli 1996. aasta otsus nr 14946/B.566, 24. detsembri 1996. aasta otsus nr 44446/B.1613, 9. oktoobri 1997. aasta otsus nr 32576/B.1282, (13)7. aprilli 1997. aasta otsus nr 11362/B.472, 9. detsembri 1997. aasta otsus nr 40412/B.1677, (14)15. detsembri 1998. aasta nr 42998/B.2026, 7. juuni 1999. aasta otsus nr 19954/B.957, 17. märtsi 1999. aasta otsus nr 10123/B.507, 18. veebruari 2000. aasta otsus nr 6244/B.270 ja 24. oktoobri 2000. aasta otsus nr 35913/B.2043 (15). Kõigi loetletud tekstidega muudetakse tehnilisi parameetreid, näiteks intressivähenduste määra, ajapikendusi, laenude kestust ning perioode, mille järel tasumata osamaksed muutuvad sissenõutavaks.
(47)
17. veebruari 1994. aasta otsusega nr 2003341/683/0025 nähakse ette registreeritud asukohast olenemata Xanthi, Rodopi ja Evrose noomides tegutsevatele tööstus-, käsitöö- ja kaevandusettevõtjatele, suurtele loomakasvatusettevõtjatele, majutus- ja laevandusettevõtjatele käibekapitali soetamiseks alates 1. aprillist 1993 antud laenude riigigarantii kuni 100 000 000 Kreeka drahmi (293 470 eurot) ettevõtja kohta, samuti antakse 13. jaanuari 1994. aasta ühisotsuse nr 1648/G.G.54/B.22 kohaselt garantii võlgnevustele (põhisumma ja intress), mis tulenevad 31. detsembri 1993. aasta seisuga tasumata vanade laenude restruktureerimisest.
(48)
17. veebruari 1994. aasta otsust nr 2003341/683/0025 muudeti mitmel korral järgmiste otsustega: 18. mai 1994. aasta otsus nr 2022973/3968/0025, 11. juuli 1995. aasta otsus nr 2043231/6673/0025, 10. juuni 1996. aasta otsus nr 2030175/4446/0025, 11. juuli 1997. aasta otsus nr 2087184/49/0025, 6. märtsi 1998. aasta otsus nr 2016123/2133/0025, 1. juuni 1998. aasta otsus nr 2090373/11216/0025, (16)7. oktoobri 1999. aasta otsus nr 2/21857/0025, 31. mai 2000. aasta otsus nr 2/14774/0025, 18. detsembri 2000. aasta otsus nr 2/82257/0025, 25. mai 2001. aasta otsus nr 2/7555/0025, 31. jaanuari 2002. aasta otsus nr 2/61352/0025 ja 28. jaanuari 2004. aasta otsus nr 2/64046/0025/2003. Kõigi loetletud tekstidega nähakse ette riigigarantii juhuks, kui kohaldatakse ministri 13. jaanuari 1994. aasta otsust muutvates otsustes (vt põhjendus 46) sätestatud meetmeid.
(49)
Eelnevas loetelus sisalduva ministri 18. detsembri 2000. aasta otsusega nr 2/82257/0025 on sätestatud, et otsuse sätete kohaldamiseks peab ettevõtja olema tingimusteta elujõuline (mitte üksnes pärast restruktureerimist, nagu on ette nähtud ülejäänud ministri otsustes, millele kõnealuses otsuses viidatakse). See eeldab, et ettevõtja ei ole raskes olukorras.
(50)
Ministri 16. mai 1989. aasta otsusega nr 2041901 nähakse ette Evrose, Lesbose, Samose, Chiose ja Dodekaneeside noomides registreeritud kaubandus- ja käsitööettevõtjatele käibekapitali soetamiseks alates 1. aprillist 1989 antud laenude intressi vähendamine kolme protsendi võrra, kasutades selleks seaduse nr 128/75 kohaselt avatava ühiskonto vahendeid.
(51)
10. oktoobri 1989. aasta otsusega nr 2078809 nähakse ette Rodopi, Xanthi ja Samose noomides registreeritud kaubandus- ja käsitööettevõtjatele käibekapitali soetamiseks alates 1. aprillist 1989 antud laenude intressi vähendamine kolme protsendi võrra, kasutades selleks seaduse nr 128/75 kohaselt avatava ühiskonto vahendeid.
(52)
Ministri 10. veebruari 2003. aasta otsusega nr 9034/B.289 ja 2. juuni 2003. aasta otsusega nr 37497/B.1232 laiendatakse põhjendustes 50 ja 51 viidatud otsuste sätteid, täpsustades kõnealuste intressivähenduste ulatust ja teatud tehnilisi parameetreid.
III. UURIMISMENETLUSE ALGATAMISE PÕHJUSED
(53)
Seoses kõnealuste abikavadega oli komisjonil kahtlusi väidete suhtes, nagu poleks riigiabi antud, ning lisaks ka selle suhtes, kas selline abi, mida komisjoni arvates tegelikult on antud, sobib siseturuga.
a) Esimese menetluse algatamise põhjendus
(54)
Esimene menetlus algatati järgmistel põhjustel:
a)
kui Kreeka ametiasutustel paluti esitada kõnealuse abi kohta selgitusi, väitsid nad, et abimeetmete õiguslikuks aluseks olevatest ministri otsustest jäeti teatamata, kuna nende hinnangul ei olnud otsustes ette nähtud abi riigiabi EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses; lisaks väitsid nad, et ei teadnud küll abisaajate täpset arvu, kuid kõnealuste abimeetmete summad jäid arvatavasti vähese tähtsusega abi piiridesse;
b)
kuna vähese tähtsusega abi reegel ei olnud abimeetmete kehtestamise ajal kohaldatav põllumajandussektoris ning kõnealuste abimeetmete õiguslikuks aluseks olevate otsustega taheti aidata likviidsusprobleemidega ettevõtjaid, leidis komisjon, et abi analüüsimise aluseks peaksid olema teised reeglid, mis olid kohaldatavad raskustes olevate ettevõtjate päästmise ja ümberkorraldamise suhtes alates ülal nimetatud esimese otsuse jõustumise hetkest; olemasoleva teabe põhjal aga ei olnud võimalik kindlaks teha, millisel määral selliseid reegleid järgiti;
c)
jällegi seoses põllumajandussektoriga ei olnud olemasoleva teabe põhjal võimalik kindlaks teha, kas antud riigigarantii oli kooskõlas esimese ülal nimetatud otsuse jõustumisest alates garantii vormis antava riigiabi suhtes kehtinud erinevate reeglitega;
d)
tööstus- ja käsitöösektoris oli vähese tähtsusega abi reegel mõistagi kohaldatav, kuid kuna Kreeka ametiasutused ei teadnud kõnealuste ministri otsustega kehtestatud meetmete alusel abi saanud isikute arvu ning vähese tähtsusega abi ülemmäärad arvutatakse kolmeaastase perioodi, mitte ühekordse meetme jaoks, oli võimatu aru saada, kas kõnealustes otsustes sätestatud abi võis tegelikult jääda vähese tähtsusega abi piiridesse; selles seoses oli vaja abimeetmeid analüüsida ka nende reeglite alusel, mis olid kohaldatavad raskustes olevate ettevõtjate päästmise ja ümberkorraldamise suhtes alates ülal nimetatud esimese otsuse jõustumise hetkest; olemasoleva teabe põhjal aga ei olnud võimalik kindlaks teha, millisel määral selliseid reegleid järgiti;
e)
seoses nimetatud sektoritega ei olnud olemasoleva teabe põhjal võimalik kindlaks teha, kas antud riigigarantii oli kooskõlas esimese ülal nimetatud otsuse jõustumisest alates garantii vormis antava riigiabi suhtes kehtinud erinevate reeglitega.
b) Teise menetluse algatamise põhjendus
(55)
Teine menetlus algatati järgmistel põhjustel:
a)
kui Kreeka ametiasutustel paluti esitada kõnealuse abi kohta selgitusi, väitsid nad, et ei teadnud küll abisaajate täpset arvu, kuid kõnealuste abimeetmete summad jäid arvatavasti vähese tähtsusega abi piiridesse; ent isegi arvestamata asjaolu, et vähese tähtsusega abi reeglit ei kohaldatud põllumajandussektori suhtes enne 1. jaanuari 2005, puudusid komisjonil andmed, mille põhjal oleks saanud kindlaks teha, kas ministri otsuse nr 66336/B.1398 alusel põllumajandusettevõtjatele laekunud summad võisid mingis ulatuses jääda komisjoni 6. oktoobri 2004. aasta määruse (EÜ) nr 1860/2004 (mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes põllumajandus- ja kalandussektoris) (17) kohaldamisalasse; nimetatud määrusega kehtestati vähese tähtsusega abi reegel põllumajandussektoris;
b)
kuna vaatlusaluste otsustega taheti abistada raskustes olevaid ettevõtjaid, oleks tulnud abi analüüsida erinevate reeglite alusel, mis olid kohaldatavad raskustes olevate ettevõtjate päästmise ja ümberkorraldamise suhtes alates ülal nimetatud esimese otsuse jõustumise hetkest ehk 21. septembrist 1993; olemasoleva teabe põhjal aga ei olnud võimalik kindlaks teha, millisel määral selliseid reegleid järgiti;
c)
jällegi seoses põllumajandussektoriga ei olnud olemasoleva teabe põhjal võimalik kindlaks teha, kas antud riigigarantii oli kooskõlas 21. septembrist 1993 alates garantii vormis antava riigiabi suhtes kehtinud erinevate reeglitega;
d)
tööstus- ja käsitöösektoris oli vähese tähtsusega abi reegel mõistagi kohaldatav, kuid kuna Kreeka ametiasutused ei teadnud kõnealuste ministri otsustega kehtestatud meetmete alusel abi saanud isikute arvu ning vähese tähtsusega abi ülemmäärad arvutatakse kolmeaastase perioodi, mitte ühekordse meetme jaoks, oli võimatu aru saada, kas kõnealustes otsustes sätestatud abi võis tegelikult jääda vähese tähtsusega abi piiridesse; selles seoses oli vaja abimeetmeid analüüsida ka nende reeglite alusel, mis olid kohaldatavad raskustes olevate ettevõtjate päästmise ja ümberkorraldamise suhtes alates 21. septembrist 1993; olemasoleva teabe põhjal aga ei olnud võimalik kindlaks teha, millisel määral selliseid reegleid järgiti;
e)
nimetatud sektorite kohta ei olnud olemasoleva teabe põhjal võimalik kindlaks teha, kas antud riigigarantii oli kooskõlas 21. septembrist 1993 alates garantii vormis antava riigiabi suhtes kehtinud erinevate reeglitega.
c) Kolmanda menetluse algatamise põhjendus
(56)
Kolmas menetlus algatati järgmistel põhjustel:
a)
nii nagu vastustes esimese ja teise menetluse algatamisele, märkisid Kreeka ametiasutused esitatud teabes, et kõnealused summad jäid arvatavasti vähese tähtsusega abi piiridesse; ent isegi arvestamata asjaolu, et vähese tähtsusega abi reeglit ei kohaldatud põllumajandussektori suhtes enne 1. jaanuari 2005, puudusid komisjonil andmed, mille põhjal oleks saanud kindlaks teha, kas vaatlusaluse abikava õiguslikuks aluseks olevate otsuste alusel põllumajandusettevõtjatele laekunud summad võisid mingis ulatuses jääda määruse (EÜ) nr 1860/2004 kohaldamisalasse;
b)
kuna käsitletavate ministri otsustega taheti abistada raskustes olevaid ettevõtjaid, oleks tulnud abi analüüsida erinevate reeglite alusel, mis olid kohaldatavad raskustes olevate ettevõtjate päästmise ja ümberkorraldamise suhtes alates ülal nimetatud esimese otsuse jõustumise hetkest; olemasoleva teabe põhjal aga ei olnud võimalik kindlaks teha, millisel määral selliseid reegleid järgiti;
c)
tööstus-, majutus- ja käsitöösektoris oli vähese tähtsusega abi reegel mõistagi kohaldatav, kuid kuna Kreeka ametiasutused ei teatanud kõnealuste ministri otsustega kehtestatud meetmete alusel abi saanud isikute arvu ning vähese tähtsusega abi ülemmäärad arvutatakse kolmeaastase perioodi, mitte ühekordse meetme jaoks, oli võimatu aru saada, kas kõnealustes otsustes sätestatud abi võis tegelikult jääda vähese tähtsusega abi piiridesse; selles seoses oli vaja abimeetmeid analüüsida ka nende reeglite alusel, mis olid kohaldatavad raskustes olevate ettevõtjate päästmise ja ümberkorraldamise suhtes alates viidatud esimese otsuse jõustumise hetkest; olemasoleva teabe põhjal aga ei olnud võimalik kindlaks teha, millisel määral selliseid reegleid järgiti;
d)
söe- ja laevandussektoris muutus vähese tähtsusega abi reegel kohaldatavaks alles alates komisjoni 12. jaanuari 2001. aasta määruse (EÜ) nr 69/2001 (mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes) (18) jõustumisest; punktis c nimetatud põhjustel aga oli vaja abimeetmeid analüüsida ka nende reeglite alusel, mis olid kohaldatavad raskustes olevate ettevõtjate päästmise ja ümberkorraldamise suhtes alates ülal nimetatud esimese otsuse jõustumise hetkest; olemasoleva teabe põhjal aga ei olnud võimalik kindlaks teha, millisel määral selliseid reegleid järgiti;
e)
meretranspordisektoris vähese tähtsusega abi reeglit ei kohaldatud; seega oli vaja abimeetmeid analüüsida nende reeglite alusel, mida kohaldati raskustes olevate ettevõtjate päästmise ja ümberkorraldamise suhtes alates ülal nimetatud esimese otsuse jõustumise hetkest; olemasoleva teabe põhjal aga ei olnud võimalik kindlaks teha, millisel määral selliseid reegleid järgiti;
f)
mitte ühegi ülal nimetatud sektori kohta ei olnud olemasoleva teabe põhjal võimalik kindlaks teha, kas antud riigigarantii oli kooskõlas esimese ülal nimetatud otsuse jõustumisest alates garantii vormis antava riigiabi suhtes kehtinud erinevate reeglitega;
g)
16. mai 1989. aasta otsusega nr 2041901 ning ülal põhjendustes 51 ja 52 loetletud otsustega sätestati riigiabi andmine teistes noomides peale Rodopi, Evrose ja Xanthi ning ei olnud võimalik kindlaks teha, kas rakendatud abisüsteem oli kolmes nimetatud noomis kasutatud süsteemi laiendus või eraldiseisev süsteem; sellest olenemata ei olnud olemasoleva teabe põhjal võimalik kindlaks teha, kas riigiabi suhtes kohaldatavaid reegleid (regionaalabi ja vähese tähtsusega abi reeglid) järgiti;
h)
kui punktis g nimetatud ministri otsustega laiendati Rodopi, Xanthi ja Evrose noomides rakendatud abisüsteemi, ei olnud võimalik kindlaks teha, kas kavandatud abimeetmed võisid jääda vähese tähtsusega abi piiresse või kas nad olid kooskõlas raskustes olevate ettevõtjate päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antavat abi reguleerivate sätetega;
i)
kui punktis g nimetatud ministri otsustega loodi eraldiseisev abisüsteem, oli nende sätete vähese üksikasjalikkuse tõttu vaja uurida nende kohaldamist heas majanduslikus olukorras ja raskustes olevate ettevõtjate suhtes; vastava analüüsiga jõuti järgmiste järeldusteni:
i)
raskustes olevate ettevõtjate kohta ei olnud võimalik kindlaks teha, kas kavandatud abimeetmed võisid jääda vähese tähtsusega abi piiresse või kas nad olid kooskõlas raskustes olevate ettevõtjate päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antavat abi reguleerivate sätetega;
ii)
heas majanduslikus olukorras olevate ettevõtjate kohta ei olnud võimalik kindlaks teha, kas laenu ja saadud intressivähenduse arvel soetatud käibekapitali kasutati ELi regionaalabi mõistes abikõlblike investeeringute tegemiseks.
IV. KREEKA AMETIASUTUSTE MÄRKUSED AMETLIKU MENETLUSE ALGATAMISE KOHTA
a) Kreeka ametiasutuste märkused esimese menetluse algatamise kohta
(57)
9. augusti 2004. aasta kirjas esitasid Kreeka ametiasutused järgmised väited:
a)
laenude konsolideerimine on haldusakt, mis ei too avaliku sektori asutuste jaoks kaasa suuri kulusid;
b)
intressi arvutamine kuue kuu kohta on riigi ülemkohtu kohtupraktikas juba õigeks tunnistatud, kuna kohtu hinnangul on liitintressi kvartalipõhine arvutamine ebaseaduslik, kuritarvituslik ning koormab liigselt võlgnikke;
c)
riigigarantii andmist ei saa käsitada abina, sest selle kasutamise korral rakendatakse põhivõlgniku suhtes väga rangeid meetmeid;
d)
vaadeldud perioodil olid intressimäärad Kreekas oluliselt kõrgemad kui keskmised intressimäärad ülejäänud ELis ning need jäid kõrgemaks ka pärast intressivähendusi; seega konkurentsi ei moonutatud, muu hulgas ka seetõttu, et abi saavad ettevõtjad pidid olema elujõulised; lisaks rahastati intressivähendusi riigieelarveväliselt erikontolt;
e)
ajapikenduste lubamist ei saa käsitada abimeetmena, kuna võlga ja intressi ei kustutata: tegemist on üksnes tagasimaksete ajalise restruktureerimisega majandusliku olukorra tõttu;
f)
ministri otsus nr 72742/B1723 (vt ülal põhjendust 42) ei toonud kaasa täiendavaid kulusid võrreldes kõnealuse kava aluseks olevas algses otsuses sätestatud kuludega;
g)
tagatiste vabastamist ministri otsusega nr 2071670/11297 ei saa käsitada abimeetmena ettevõtjate suhtes, kuna nad on kohandatud restruktureeritud laenude tasemele; lisaks ei kata Kreeka riigigarantii laenuvõtjate kõiki kohustusi pankade ees;
h)
ministri otsuses nr 69836/B1451 ja selle parandustes käsitleti töötlejaid üldiselt ning ei nimetatud konkreetselt põllumajandussektoris tegutsevaid töötlejaid, keda on käsitletud nõukogu 29. märtsi 1990. aasta määruses (EMÜ) nr 866/90 (põllumajandustoodete töötlemis- ja turustamistingimuste parandamise kohta), (19) nõukogu 20. mai 1997. aasta määruses (EÜ) nr 951/97 (põllumajandussaaduste töötlemis- ja turustamistingimuste parandamise kohta) (20) ja nõukogu 17. mai 1999. aasta määruses (EÜ) nr 1257/1999 (Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) toetuse kohta maaelu arendamiseks); (21) nimetatud määrused rakendati ühenduse teise ja kolmanda toetusraamistiku rakenduskavadega; võlgade restruktureerimise õigust ei olnud ette nähtud ettevõtjatele, kes olid teinud investeeringuid ja saanud selleks abi maaelu arendamise ja toiduainete ministeeriumilt; ka vähese tähtsusega abi reeglit ei kohaldatud, sest toetuse saamiseks pidid ettevõtjad olema töö teinud ja kulud kandnud;
i)
vähese tähtsusega abi reeglitele viitamisega taheti üksnes selgitada, et suurem osa abimeetmetest jäi allapoole vähese tähtsusega abi ülemmäära, ning juttu ei olnud konkreetselt põllumajandussektorist;
j)
restruktureerimisjärgse elujõulisuse tingimus ei mõjuta kuidagi krediidiasutuse koostatud üldist hinnangut ettevõtja elujõulisusele, sest õigus restruktureerimisele määratakse kindlaks vahetult pärast elujõulisuse hindamist;
k)
restruktureerimine oli seotud vanade laenudega ning sellega ei rahastatud uusi investeeringuid;
l)
restruktureerimise üldise toetusekvivalendi kohta võib öelda, et valdav enamus abimeetmetest sisaldas väikesi summasid, meetmete kõik sihtalad (Kastoria ja Evia) olid nõukogu 28. aprilli 1975. aasta direktiivi 75/268/EMÜ (mägipiirkondade ja teatavate ebasoodsamata alade põllumajanduse kohta) (22) mõistes vähem soodsad piirkonnad ning riigile tervikuna laieneb 1. eesmärk;
m)
uutele laenudele kohaldatav intressimäär võrdus Kreeka riigi võlakirjade viimase emissiooni intressimääraga; intressivähendus ei hõlma restruktureeritud laenu kogu perioodi, vaid ainult esimesi otsustavaid aastaid; intressimäärade vahe ei olnud väga suur (1-2 protsenti);
n)
kava eksisteeris 30. juunist 1993 kuni 30. juunini 2003.
b) Kreeka ametiasutuste märkused teise menetluse algatamise kohta
(58)
18. augusti 2005. aasta kirjaga esitasid Kreeka ametiasutused järgmised argumendid, millest enamik sisaldus juba nende vastuses esimese menetluse algatamisele (vt eelmine põhjendus):
a)
laenude konsolideerimine on haldusakt, mis ei too avaliku sektori asutuste jaoks kaasa suuri kulusid (ametiasutused lisavad, et akti eesmärk ei ole anda abi selektiivselt);
b)
intressi arvutamine kuue kuu kohta on riigi ülemkohtu kohtupraktikas juba õigeks tunnistatud, kuna kohtu hinnangul on liitintressi kvartalipõhine arvutamine ebaseaduslik, kuritarvituslik ning koormab liigselt võlgnikke;
c)
vaadeldud perioodil olid intressimäärad Kreekas oluliselt kõrgemad kui keskmised intressimäärad ülejäänud ELis ning need jäid kõrgemaks ka pärast intressivähendusi;
d)
riigigarantii andmist ei saa käsitada abina, sest isegi selle kasutamise korral rakendatakse põhivõlgniku suhtes väga rangeid meetmeid;
e)
viiviste tasumist ja intressimäära vähendamist rahastati riigieelarveväliselt erikontolt (seaduse nr 128/75 kohaselt avatud konto);
f)
ajapikenduste lubamist ei saa käsitada abimeetmena, kuna võlga ja intressi ei kustutata: tegemist on üksnes tagasimaksete ajalise restruktureerimisega majandusliku olukorra tõttu;
g)
ministri 1993. aasta otsusega 66336/B.1398 ja selle muudatustega anti võimalus abistada Florina ja Kilkise noomide ettevõtjaid, ilma et see tekitaks avaliku sektori asutustele suuri kulusid, ning tingimusel, et kõnealuseid ettevõtjaid peetakse elujõuliseks; seega ei moonutatud nendega konkurentsi EÜ asutamislepingu artikli 87 tähenduses; lisaks tuleb meenutada, et Florina ja Kilkise noomidel on ühine piir endise Jugoslaavia Makedoonia vabariigiga ning vaadeldud perioodil (1990. aastad) kandsid nad suuri kahjusid seoses sõja ja piirkonna ebastabiilsusega;
h)
lisaks käsitletakse nimetatud otsuses tööstus- ja käsitööettevõtjaid; Kreeka ametiasutuste väitel ei puuduta need sätted põllumajandusettevõtjaid.
c) Kreeka ametiasutuste märkused kolmanda menetluse algatamise kohta
(59)
10. mai 2006. aasta kirjas esitasid Kreeka ametiasutused järgmised väited:
a)
kõnealuses otsuses käsitletud noomides valitses raske majanduslik olukord, mida iseloomustas vähene majandustegevus ning ülejäänud riigist kõrgem töötuse tase; olukorda halvendas naaberriikides (näiteks Kosovos) valitsenud sõjaseisukord; seega ei olnud võimalik konkurentsi moonutada ning võlgade restruktureerimise ja intressivähenduste kujul antud abi kuulus EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktides a ja c sätestatud erandite alla;
b)
abimeetmed olid suunatud kohalike turgude vähese dünaamilisuse, tööturu kokkutõmbumise ja väheneva nõudluse probleemide lahendamisele ning pikaajalise majandusarengu saavutamisele;
c)
komisjoni väite kohta ühendusesisese kaubavahetuse tingimuste võimalikust moonutusest põllumajandussektoris valitsevat suurt konkurentsi arvestades võib öelda, et suuri loomakasvatusettevõtjaid käsitletakse kõigist uuritud otsustest ainult 13. jaanuari 1994. aasta otsuses 1648/B22; lisaks moodustas Evrose, Rodopi ja Xanthi noomide lihatoodang aastatel 1995-2004 ainult väikese osa nende noomide põllumajandustoodangust ning kuigi vaadeldud noomide sisemajanduse koguprodukt (SKP) sel perioodil küll kasvas (nii absoluutvääruses kui ka elaniku kohta), jäi see riigi keskmisest veel oluliselt madalamaks;
d)
ministri 16. mai 1989. aasta otsuses nr 2041901 ja 1989. aasta otsuses nr 2078809, millega nähakse ette Lesbose, Samose, Chiose ja Dodekaneeside noomides asuvate ettevõtjate käibekapitali hankimiseks antud laenude intressi vähendamise võimalus, sisaldub ka nõue, et ettevõtjad peavad olema enne ja pärast võlgade restruktureerimist elujõulised;
e)
Kreeka pädevatel asutustel paluti koguda andmeid abisaajate ja tegelikult antud abi kohta, kuid nende väitel ei suutnud nad seda teha;
f)
intressimäära vähendamist rahastatakse seaduse nr 128/75 kohaselt avatud kontolt, mis ei kuulu riigi ressursside hulka, kuna selle konto põhieesmärk on vahendite ümberjagamine.
d) Kreeka ametiasutuste 15. ja 29. märtsi 2011. aasta kirjad
(60)
15. ja 29. märtsi 2011. aasta kirjades esitasid Kreeka ametiasutused kõigepealt kõnealuseid kavasid reguleerivate ministri algsete otsuste kehtivuse lõppemise kuupäevad. Need kuupäevad on järgmised:
a)
otsusel nr 69836/B1461 (Kastoria ja Evia noomid) 30. juuni 2003;
b)
14. septembri 1993. aasta otsusel nr 66336/B/398 (Florina ja Kilkise noomid) 30. juuni 2000;
c)
13. jaanuari 1994. aasta otsusel nr 1648/B.22 (Xanthi, Rodopi ja Evrose noomid) 31. detsember 2005;
d)
16. mai 1989. aasta otsusel nr 2041901 (Rodopi, Evrose, Xanthi ja Dodekaneeside noomid, Lesbose, Samose ja Chiose saared) 31. detsember 2004.
(61)
Seejärel märkisid Kreeka ametiasutused, et ettevõtjate restruktureerimisjärgse elujõulisuse tingimus ei olnud ainus kaalutud asjaolu; ettevõtjate elujõulisust hinnati pigem üldiselt nii enne kui ka pärast restruktureerimist.
(62)
Kirjades sisalduvad ka tabelid, milles tuuakse välja iga abi saanud ettevõtja abimeetme toetusekvivalent, et näidata selliste ettevõtjate osakaalu, kelle abimeetmed jääksid vähese tähtsusega abi piiridesse. Kreeka ametiasutused märgivad siiski, et ministri 16. mai 1989. aasta otsuses 2041901 (Xanthi, Rodopi ja Evros, Samos, Lesbos, Chios ja Dodekaneesid) ja 13. jaanuari 1994. aasta otsuses 1648/B.22 (Xanthi, Rodopi ja Evros) sätestatud abimeetmeid käsitlevad andmed käivad ainult ajavahemiku 2004-2007 kohta. Ministri otsuses nr 69836/B1416 (Kastoria ja Evia noomid) sätestatud abimeetmeid käsitlevad andmed käivad ajavahemiku 1993-1998 kohta ning ministri 14. septembri 1993. aasta otsuses nr 66336/B/398 (Florina ja Kilkise noomid) sätestatud abimeetmeid käsitlevad andmed käivad ajavahemiku 1993-2001 kohta. Neid andmeid küsiti krediidiasutustelt, kellest mõned ei vastanud. Kreeka ametiasutused leiavad siiski, et saadud andmed kajastavad ligilähedaselt antud abi kogusummat, sest vastanud pangad on kõnealustes prefektuurides põhilised laenuandjad. Kreeka ametiasutuste väitel näitab andmete analüüs, et kõnealune abi jääb sõltuvalt konkreetsest kolmeaastasest perioodist ja otsusest 73,55-99,46 % juhtudest alla vähese tähtsusega abi ülemmäära.
(63)
Lõpuks väidavad Kreeka ametiasutused, et põllumajandustooteid tootvatel, töötlevatel ja turustavatel ettevõtjatel ei olnud õigust abi saada ning väljendiga „kaevandusettevõtjad” peeti tegelikult silmas marmorit ja kive kaevandavaid ettevõtjaid.
V. HINDAMINE
V.I. ABI OLEMASOLU
(64)
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust. Iseenesest vastavad kõnealused abimeetmed sellele määratlusele, sest neid antakse riigi poolt või riigi ressurssidest, need on mõeldud teatud ettevõtjatele (nimetatud noomides tegutsevatele põllumajandus-, käsitöö-, tööstus-, majutus-, kaevandussektori - vt põhjendust 63 - ja laevandussektori ettevõtjatele), sellistele ettevõtjatele tehakse soodustusi, näiteks laenude restruktureerimine, osamaksete vähendamine tagasimakseperioodi pikendamise abil, intressimäära vähendamine ja garantii andmine, ning see võib mõjutada kaubandust (23) ja moonutada konkurentsi (24).
(65)
Kreeka ametiasutused püüdsid näidata, et kõnealused abimeetmed võisid jääda vähese tähtsusega abi piiridesse ning ei olnud seega riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. Ent isegi arvestamata seda, et vähese tähtsusega abi reegel ei olnud kõnealuste kavade õiguslikuks aluseks olevate ministri otsuste kehtivusaja jooksul kohaldatav kõigi asjaomaste sektorite suhtes (see oli käsitletavate menetluste algatamise üks põhjus), on andmed ka Kreeka ametiasutuste endi kinnituse kohaselt (vt põhjendust 62) puudulikud. Lisaks on vähese tähtsusega abi summad erinevates sektorites erinevad (need ei ole tööstus- ja põllumajandussektoris ühesugused) ning esitatud tabelite põhjal võib järeldada, et Kreeka ametiasutused ei olnud sellest erinevusest piisavalt teadlikud. Lõpuks märgib komisjon, et kuigi Kreeka ametiasutuste väitel ei olnud põllumajandustooteid tootvatel, töötlevatel ja turustavatel ettevõtjatel õigust kõnealuseid abikavasid kasutada, ilmneb ülal nimetatud tabelitest selgelt, et mõned selle sektori ettevõtjad said abi, mida on loetud vähese tähtsusega abi piiridesse jäävaks, ehkki sellise abi ülemmäär on selgelt ületatud.
(66)
Komisjon meenutab, et ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses riigiabina ei käsitata selliseid abikava alusel antud üksiktoetusi, mis vastasid nende andmise ajal kehtinud vähese tähtsusega abi tingimustele.
(67)
Sel ajal, kui Kreeka ametiasutused rakendasid põllumajandussektoris esimesi kõnealuseid abimeetmeid, ei olnud ELi õiguses veel vähese tähtsusega abi käsitlevaid sätteid.
(68)
Esimesed sellekohased sätted võeti vastu määrusega (EÜ) nr 1860/2004 (25).
(69)
Vastavalt määrusele (EÜ) nr 1860/2004, milles käsitletakse nii põllumajanduslikku esmatootmist kui ka põllumajandustoodete töötlemist ja turustamist, ei kohaldata ELi toimimise lepingu artikli 107 lõiget 1 sellise abi suhtes, mis ei ületa abisaaja kohta kolmeaastase ajavahemiku jooksul 3 000-eurost ülemmäära, ei mõjuta liikmesriikidevahelist kaubavahetust ning ei moonuta ega ähvarda moonutada konkurentsi.
(70)
Määruse (EÜ) nr 1860/2004 artikli 5 kohaselt kohaldatakse samu tingimusi ka enne määruse jõustumist antud abi suhtes, kui see vastab määruse artiklites 1 ja 3 sätestatud tingimustele.
(71)
1. jaanuaril 2008 asendati määrus (EÜ) nr 1860/2004 komisjoni 20. detsembri 2007. aasta määrusega (EÜ) nr 1535/2007 (milles käsitletakse EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes põllumajandustoodete tootmise sektoris), (26) millega tõsteti vähese tähtsusega abi ülemmäära 7 500 euroni abisaaja kohta kolme eelarveaasta jooksul abi vormist või eesmärgist olenemata ning sätestati, et abi kogusumma liikmesriigi kohta ei tohi ületada 0,75 % põllumajandussektori aastasest kogutoodangust.
(72)
Määruse (EÜ) nr 1535/2007 artikli 6 lõikes 1 on sätestatud, et „Käesolevat määrust kohaldatakse abile, mida enne 1. jaanuari 2008 anti põllumajandustoodete tootmise sektori ettevõtjatele, tingimusel et see vastas kõikidele artiklites 1-4 sätestatud tingimustele, välja arvatud nõue viidata selgelt käesolevale direktiivile, mis on esitatud artikli 4 lõike 1 esimeses lõigus”. Seda määrust kohaldatakse siiski ainult põllumajandusliku esmatootmise suhtes.
(73)
Põllumajandustoodete töötlemise ja turustamise suhtes jõustus vähese tähtsusega abi reegel alates 1. jaanuarist 2007 ning see on sätestatud komisjoni 15. detsembri 2006. aasta määruses (EÜ) nr 1998/2006 (milles käsitletakse asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes) (27).
(74)
Määruse (EÜ) nr 1998/2006 artikli 2 lõike 2 alusel ei kohaldata ELi toimimise lepingu artikli 107 lõiget 1 abi suhtes, mille kogusumma ei ületa kolme eelarveaasta jooksul 200 000 eurot, mis ei mõjuta liikmesriikidevahelist kaubandust ning ei moonuta ega ähvarda moonutada konkurentsi.
(75)
Määruse (EÜ) nr 1998/2006 artikli 5 lõikes 1 on sätestatud, et „Kui antud abi vastab kõigile käesoleva määruse artiklites 1 ja 2 sätestatud tingimustele, kohaldatakse käesolevat määrust ka abi suhtes, mis on enne selle jõustumist antud transpordivaldkonnas tegutsevatele ettevõtjatele ning põllumajandustoodete töötlemise ja turustamise alal tegutsevatele ettevõtjatele”.
(76)
Seega ei käsita komisjon analüüsitud ministri otsuste alusel antud abi riigiabina juhul, kui see ei ületa abisaaja kohta järgimisi tasemeid:
a)
põllumajandusliku esmatootmise korral: 3 000 eurot kolmeaastase ajavahemiku jooksul, kui abi vastas selle andmise ajal määrusele (EÜ) nr 1860/2004, või 7 500 eurot kolme eelarveaasta jooksul, kui abi vastas selle andmise ajal määrusele (EÜ) nr 1535/2007;
b)
põllumajandustoodete töötlemise ja turustamise korral: 3 000 eurot kolmeaastase ajavahemiku jooksul, kui abi vastas selle andmise ajal määrusele (EÜ) nr 1860/2004, või 200 000 eurot kolme eelarveaasta jooksul, kui abi vastas selle andmise ajal määrusele (EÜ) nr 1998/2006.
(77)
Komisjon meenutab siiski, et määruste (EÜ) nr 1998/2006 ja (EÜ) nr 1535/2007 sätteid ei või kohaldada raskustes olevate ettevõtjate suhtes.
(78)
Põllumajandussektorist erinevate sektorite (antud juhul käesolevas otsuses nimetatud mitmesugused sektorid, välja arvatud laevandussektor, mida käsitletakse allpool põhjendustes 80 ja 81) (28) suhtes oli vähese tähtsusega abi reegel sätestatud komisjoni 20. mai 1992. aasta teatises (väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele antavat riigiabi käsitlevad ühenduse suunised) (29) (edaspidi „1992. aasta suunised”) ning see oli vaatlusaluse abi andmise ajal kohaldatav. Teatises sätestati, et „edaspidi kindlaks otstarbeks makstavast abist, mille suurus ei ületa 50 000 eküüd ühte liiki kulutusteks, ning korrast, mille raames ühe ettevõtja ühte liiki kulutusteks kolme aasta jooksul saadud abi ei tohi ületada eespool mainitud summat, ei pea enam teavitama [EÜ asutamislepingu] artikli 93 lõike 3 (30) alusel, tingimusel et abi andmise või korra üksikasjalikud sätted sisaldavad sõnaselget tingimust, mis näeb ette, et täiendav abi samale ettevõtjale ja samade kulutuste jaoks teistest rahastamisallikatest või muude kordade raames ei tohi kokku ületada 50 000 eküüd”. Viidatud reeglit muudeti hiljem komisjoni 1996. aasta teatisega vähese tähtsusega riigiabi kohta (31) (edaspidi „1996. aasta teatis”), milles määrati vähese tähtsusega abi ülemmääraks 100 000 eküüd sama ajavahemiku jooksul, ning seejärel määrusega (EÜ) nr 69/2001, milles määrati summaks 100 000 eurot sama ajavahemiku jooksul.
(79)
Võttes arvesse analüüsitud kavade kehtivuse lõppemise kuupäevi (millest viimane oli 31. detsember 2005) ning määruste mittetagasiulatuvat kohaldatavust põhjenduses 78 nimetatud sektorite suhtes, ei käsita komisjon analüüsitud otsuste alusel antud abi riigiabina juhul, kui selle summa abisaaja kohta ei ületa järgmisi piirväärtusi:
a)
50 000 eküüd 19. augusti 1992 ja 5. märtsi 1996 vahele langeva kolmeaastase ajavahemiku jooksul, kui abi vastas selle andmise ajal 1992. aasta suuniste nõuetele;
b)
100 000 eküüd/eurot 6. märtsi 1996 ja 1. veebruari 2001 vahele langeva kolmeaastase ajavahemiku jooksul, kui abi vastas selle andmise ajal 1996. aasta teatise nõuetele;
c)
100 000 eurot 2. veebruari 2001 ja 31. detsembri 2005 vahele langeva kolmeaastase ajavahemiku jooksul, kui abi vastas selle andmise ajal määruse (EÜ) nr 69/2001 asjaomastele nõuetele.
(80)
Laevaehitussektoris on vähese tähtsusega abi reeglit kohaldatud alles pärast määruse (EÜ) nr 69/2001 jõustumist.
(81)
Seega ei käsita komisjon analüüsitud ministri otsuste alusel antud abi riigiabina juhul, kui selle summa ei ületanud 2. veebruari 2001 ja 30. juuni 2007 vahele langeva kolmeaastase ajavahemiku jooksul 100 000 eurot ning abi vastas selle andmise ajal määruse (EÜ) nr 69/2001 asjaomastele nõuetele.
(82)
Kreeka ametiasutuste esitatud ülejäänud argumente riigiabi puudumise põhjendamiseks ei saa komisjon vastuvõetavaks lugeda järgmistel põhjustel, mis kehtivad kõigil juhtudel, kui vastavale argumendile viidatakse:
a)
väites, et laenude konsolideerimine ei too avaliku sektori asutuste jaoks kaasa suuri kulusid (vt eriti põhjenduse 57 punkti a ja põhjenduse 58 punkti a), tunnistavad Kreeka ametiasutused, et see tegevus tekitab riigile kulusid ehk teiste sõnadega selleks kasutatakse riigi ressursse;
b)
enne seda, kui jõustus teatis EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta garantiidena antava riigiabi suhtes (32) (edaspidi „2000. aasta teatis”), eeldati riigiabi elemendi sisaldumist kõigis garantiides (vt põhjenduse 105 punkti a); 2000. aasta teatises on sätestatud, et garantii ei pruugi olla riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses juhul, kui abi saaval laenuvõtjal ei ole majanduslikke raskusi ning ta saaks põhimõtteliselt laenu turutingimustel kapitaliturgudelt ilma riigi sekkumiseta, garantii on seotud konkreetse finantstehinguga, piiratud kindlaksmääratud maksimumsummaga, ei kata rohkem kui 80 % tasumata laenust või muust rahalisest kohustusest (välja arvatud võlakirjad ja muud samalaadsed dokumendid) ega ole tähtajatu; abikava tingimused rajanevad realistlikul riskihinnangul, nii et tõenäoliselt muudavad soodustatud ettevõtjate makstud garantiitasud kava isefinantseerivaks; kava näeb ette, et tulevaste garantiide andmise tingimused ning kava üldine rahastamine vaadatakse läbi vähemalt kord aastas; garantiitasud katavad nii garantii andmisega seotud tavalised riskid kui ka süsteemi halduskulud ning juhul, kui riik annab algkapitali kava käivitamiseks, siis ka normaaltulu kõnealuselt kapitalilt; Kreeka ametiasutused ei ole esitanud mingeid dokumente, mis tõendaksid kirjeldatud stsenaariumi kohaldatavust antud juhul;
c)
seoses konkurentsiga ei ole ajapikenduste andmine (vt põhjenduse 57 punkti e ja põhjenduse 58 punkti f) lihtsalt tagasimaksete ajaline restruktureerimine, sest see vähendab tagasimaksmisega seotud koormust teatud kindlal ajal ning võimaldab abisaajale ajutist rahalist kergendust;
d)
isegi kui seaduse nr 128/75 kohaselt avatud konto, mida kasutatakse intressimäära vähendamise rahastamiseks (vt põhjenduse 57 punkti d, põhjenduse 58 punkti e ja põhjenduse 59 punkti f), ei ole Kreeka ametiasutuste väitel osa Kreeka riigieelarvest, kuulub see siiski riigi ressursside (33) hulka;
e)
laenude intressimäära vähendamine soodustab abi saanud ettevõtjaid ka juhul, kui vaatlusaluses riigis on intressimäärad kõrged;
f)
garantii saamiseks antud tagatiste vabastamine (vt põhjenduse 57 punkti g) vastavalt ministri otsusele nr 2071670/11297 ei pruugi tekitada Kreeka riigile küll otseseid kulutusi, kuid see sisaldab abi elementi, sest seda võimaldades annab riik abi saavatele ettevõtjatele võimaluse kapitali hankimiseks ning lisaks tühistab ühe garantii saamiseks vajaliku eeltingimuse;
g)
Kreeka kõrged intressimäärad (vt põhjenduse 57 punkti d) ei tähenda automaatselt abi puudumist, sest laenude restruktureerimise ja intressimäärade vähendamise majanduslikust kontekstist olenemata aitas juba abi andmine ise vähendada abisaajate rahalisi kohustusi, mida nad tavaliselt peaksid oma tegevuse käigus ise täitma.
(83)
Kõigi loetletud elementide valguses saab komisjon üksnes järeldada, et põhjendustes 68-81 määratletud vähese tähtsusega abi mõistele ja tingimustele mittevastavad abimeetmed kuuluvad ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaldamisalasse.
V.II. ABI KOKKUSOBIVUS SISETURUGA
(84)
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõigetes 2 ja 3 sätestatud olukordades võidakse teatud liiki abi erandkorras siiski pidada siseturuga kokkusobivaks.
(85)
Käesoleval juhul tuleb iga algatatud menetluse kontekstis uurida, milline erand võib olla kohaldatav igale asjaomasele sektorile (tehes sealjuures vahet põllumajandusel ja teistel sektoritel).
V.II.1. KASTORIA JA EVIA NOOMIDELE ANTUD ABI, KÄSITLETUD ESIMESE MENETLUSE ALGATAMISE AJAL
a) Põllumajandussektor
(86)
Arvestades antud abi iseloomu, võib selle erandkorras siseturuga kokkusobivaks pidamise alus leiduda ainult ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis c, mille kohaselt võib siseturuga kokkusobivaks pidada abi teatud majandustegevuse või teatud majanduspiirkondade arengu soodustamiseks, kui niisugune abi ei mõjuta ebasoovitavalt kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega.
(87)
Kuna kõnealune abi on teatamata abi, saab nimetatud erandit kohaldada üksnes juhul, kui abi vastas selle andmise ajal kehtinud riigiabi eeskirjadele. Kreeka ametiasutuste esitatud teabe kohaselt kasutati vaatlusalust abikava 30. juunist 1993 kuni 30. juunini 2003. Seega uuritakse kava kokkusobivust siseturuga sellel ajavahemikul riigiabi suhtes kehtinud eeskirjade valguses.
(88)
Üks põhjus, miks komisjon otsustas algatada ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohase menetluse, oli asjaolu, et abi näis olevat mõeldud raskustes olevatele ettevõtjatele. Selle kohta märkisid Kreeka ametiasutused oma 9. augusti 2004. aasta kirjas, et restruktureerimisjärgse elujõulisuse tingimus ei mõjutanud kuidagi krediidiasutuse koostatud üldist hinnangut ettevõtja elujõulisusele, sest restruktureerimise tingimustele vastavuse otsus tehti vahetult pärast elujõulisuse hindamist. Seda argumenti korrati 15. ja 29. märtsi 2011. aasta kirjades (vt põhjendust 61).
(89)
Komisjoni arvates ei võimalda see selgitus välistada võimalust, et abi anti raskustes olevatele ettevõtjatele, sest isegi kui otsus restruktureerimise tingimustele vastavuse kohta tehti vahetult pärast elujõulisuse hindamist, nagu Kreeka ametiasutused väidavad, keskenduti hindamisel eelkõige abisaajate võimalikule elujõulisusele pärast restruktureerimist. See jätab võimaluse, et abi taotleja võis olla hindamise ajal raskustes, kuid liideti sellegipoolest kavaga, sest hindamise teinud asutuse prognoosi kohaselt oleks taotleja elujõulisus pidanud pärast võla restruktureerimist taastuma (komisjon osutas sellele asjaolule ka ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohase menetluse algatamise otsuse punktis 23, sest ministri otsuse nr 2045909/7931/0025 preambulis viidati vajadusele toetada Kastoria ja Evia noomide ettevõtjaid, kellel esineb probleeme rahavoogudega).
i) Raskustes olevate ettevõtjate päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava abi suhtes kõnealusel perioodil kehtinud nõuded
I. 1. oktoober 1993 kuni 31. detsember 1997
(90)
Raskustes olevatele ettevõtjatele antavat abi reguleeritakse mitmete eeskirjadega. Ministri otsuse nr 69836/B1461 jõustumise ajal juhindus komisjon põhimõttest, et põllumajandussektoris käsitatakse seda liiki abi tegevusabina, mis võib siseturuga kokku sobida ainult juhul, kui on täidetud järgmised kolm tingimust:
a)
abi peab olema seotud juba tehtud investeeringute rahastamiseks võetud laenudest tulenevate rahaliste kohustustega;
b)
laenu võtmise ajal antud abi üldine toetusekvivalent ja vaadeldav abi ei tohi ületada komisjoni poolt üldiselt kehtestatud protsendimäära, st:
i)
investeeringud põllumajanduslikku esmatootmisse: üldjuhul 35 % ja direktiivi 75/268/EMÜ kohastes vähem soodsates piirkondades 75 % ;
ii)
investeeringud põllumajandustoodete töötlemisse ja turustamisse: üldjuhul 55 % ja 1. eesmärgi piirkondades 75 % projektide korral, mis vastavad valdkondlikule programmile või määruse (EMÜ) nr 866/90 (34) artikli 1 mõnele eesmärgile, või üldjuhul 35 % (ja 1. eesmärgi piirkondades 50 %) muude projektide korral, mida ei ole tagasi lükatud komisjoni 7. juuni 1990. aasta otsuse 90/342/EMÜ (millega kehtestatakse põllu- ja metsasaaduste töötlemis- ja turustamistingimuste parandamiseks tehtavate investeeringute valiku kriteeriumid) (35) (või seda asendanud komisjoni otsuse 94/173/EMÜ (36)) lisa punkti 2 valikukriteeriumide alusel;
c)
abi võib välja maksta ainult pärast võetud uute laenude intressimäära muutumist, et võtta arvesse intressimäärade erinevusi (sellisel juhul ei tohi abi summa ületada uute laenude intressimäärade vahet) või see peab olema seotud põllumajandusettevõttega ning tagama selle elujõulisuse, eriti kui olemasolevatest laenudest tulenevad rahalised kohustused ohustavad ettevõtte elujõulisust või tekitavad sellele pankrotiohu.
(91)
9. augusti 2004. aasta kirjas väitsid Kreeka ametiasutused, et otsuses nr 69836/B1451 ja selle hilisemates muudatustes käsitleti töötlejaid üldiselt ning ei viidatud konkreetselt määrustes (EMÜ) nr 866/90, (EÜ) nr 951/97 ja (EÜ) nr 1257/1999 käsitletavatele põllumajandustoodete töötlejatele, Kreeka on 1. eesmärgi piirkond ning võlgade restruktureerimise võimalust ei olnud ette nähtud ettevõtjatele, kes olid teinud investeeringuid ja saanud selleks abi maaelu arendamise ja toiduainete ministeeriumilt. Nad lisasid seoses restruktureerimise üldise toetusekvivalendiga, et antud abisummad olid enamasti väikesed ning restruktureerimine oli seotud varasemate laenude ja seega ka juba tehtud investeeringutega.
(92)
Ennekõike ei ole Kreeka ametiasutuste esitatud selgitused piisavad, et komisjon saaks välistada võimaluse, et ministri otsuse nr 69836/B1451 ja selle hilisemate muudatuste alusel anti abi ka mõnedele põllumajandustoodete töötlejatele, sest kuigi selliseid ettevõtjaid ei ole otsesõnu nimetatud, võisid nad siiski kuuluda otsuse kohaldamisalasse kuuluvate töötlemisettevõtjate (tööstusettevõtjate) üldkategooriasse.
(93)
Põhjenduses 90 viidatud tingimustele vastavuse kohta leiab komisjon, et otsuses nr 69836/B1451 ja selle hilisemates muudatustes käsitleti investeerimis- või käibekapitali hankimiseks võetud laenude restruktureerimist.
(94)
Investeerimislaenude restruktureerimise kohta leiab komisjon Kreeka ametiasutuste esitatud teabe põhjal, et põhjenduse 90 punktis a nimetatud tingimus on täidetud, sest laenud olid seotud juba tehtud investeeringutega.
(95)
Lisaks leiab komisjon, et täidetud on ka põhjenduse 90 punktis c nimetatud teine võimalik tingimus, sest abi saanud ettevõtjad tuleb tunnistada pärast restruktureerimist elujõuliseks finantsasutuste hinnangu põhjal.
(96)
Samas ei ole komisjoni käsutuses piisavalt teavet, mis võimaldaks kahtlusteta kindlaks teha, kas põhjenduse 90 punktis b nimetatud tingimus on täidetud, sest Kreeka ametiasutused selgitasid 9. augusti 2004. aasta kirjas, et põllumajandustoodete töötlemise ja turustamisega tegelevaid ettevõtteid käsitletakse muu hulgas määrustes (EMÜ) nr 866/90 ja (EÜ) nr 951/97 ning nimetatud määruste kohaldamisel lähtuti nende sätetest, mis jätab võimaluse, et abi võidi anda juba nimetatud määrustega lubatud ülemmäära ulatuses (75 % 1. eesmärgi piirkondades, milleks on kogu Kreeka) ning siin vaadeldava kava kasutamise tagajärjel võis abi kogusumma seda määra ületada.
(97)
Kava kasutamine käibekapitali hankimiseks võetud laenude restruktureerimiseks ei saanud vastata kõigile põhjenduses 90 nimetatud tingimustele, sest esimeses tingimuses (punkt a) on selgelt öeldud, et laenud peavad olema seotud investeeringutega.
II. 1. jaanuar 1998 kuni 30. juuni 2000
(98)
1997. aastal asendati põhjenduses 90 nimetatud tingimused komisjoni teatise (ühenduse suunised raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta) (37) sätetega (edaspidi „1997. aasta suunised”). Nimetatud suuniste punktis 4.4 on sätestatud: „Põllumajandussektori uue riigiabi suhtes jõustuvad käesolevad suunised 1. jaanuaril 1998. Varasema riigiabi suhtes jõustuvad suunised samal kuupäeval või, juhul kui komisjon on algatanud sellega seoses ühe või mitme liikmesriigi vastu [EÜ] asutamislepingu artikli 93 lõike 2 kohase menetluse, pärast [EÜ] asutamislepingu artikli 93 lõike 2 kohase lõpliku otsuse vastuvõtmist komisjoni poolt liikmesriigi või -riikide suhtes.”
(99)
Põllumajandussektori jaoks täiesti uutes 1997. aasta suunistes nähti muu hulgas ette
a)
päästmisabi - likviidsustoetus, mis on põhjendatud tõsiste sotsiaalsete raskustega ning mida antakse laenugarantiide või turuintressimääraga laenudena; see on piiratud summaga, mis on vajalik äriühingu tegevuse jätkamiseks (näiteks palga ja tavapäraste varude kulude katmiseks); seda makstakse ainult vajalike ja realistlike taastumismeetmete väljatöötamise ajaks ning see ei tohi avaldada kahjulikku kõrvalmõju teiste liikmesriikide tööstuse ja põllumajanduse olukorrale;
b)
ümberkorraldamisabi - abi andmine ümberkorraldamiskava alusel, milles nähakse ette tootmisvõimsuse vähendamine või pöördumatu sulgemine juhul, kui sektoris esineb struktuurset ülevõimsust (tootmisvõimsuse selline vähendamine peab täiendama mis tahes vähendamist, mis leiab aset ilma ümberkorraldamisabita); kõrvalekalded sellest nõudest on lubatud üksnes juhul, kui järjestikuse 12 kuu jooksul kõigi abisaajate kasuks tehtud otsuste koondtulemusena hõlmatava toodangu kogus ei ületa teatud protsenti vastava toote aastasest kogutoodangust selles riigis (3 % konkreetsetele toodetele või ettevõtjatele suunatud meetmete korral ja 1,5 % kindla suunitluseta meetmete korral).
(100)
Liikmesriikidel oli lubatud taotleda põllumajandussektorile mõeldud sätete kohaldamist ka teistes sektorites, milles muidu oleks kohaldatud 1997. aasta suuniste üldisi sätteid (nende sektorite suhtes kohaldati rangeid tingimusi, eriti seoses ümberkorraldamiskava ja abisaaja enda panusega - vt allpool alajaotise b „Mittepõllumajandussektor” all põhjendused 109-121).
(101)
9. augusti 2004. aasta kirjas ei esitanud Kreeka ametiasutused mingit teavet, mis võimaldaks komisjonil kindlaks teha, et abikava on kohandatud uutele sätetele vastavaks ning vaadeldaval ajavahemikul antud abi vastas seega 1997. aasta suuniste asjaomastele tingimustele, milleks on eespool põhjenduse 99 punktis b kirjeldatud tingimused või mittepõllumajandussektorite suhtes kehtestatud tingimused (elujõulisuse taastamiseks realistlikel eeldustel põhineva ja mõistliku aja jooksul ellu viidava ümberkorraldamiskava esitamine, konkurentidele avaldatava mõju leevendamine, ühekordse abi tingimusega arvestamine, vastava sektori struktuurse ülevõimsuse korral tootmisvõimsuse vähendamine, abi suuruse proportsionaalsus ümberkorraldamise kuludega ning sellest tekkiva kasuga, arvestades ka ümberkorraldamise sotsiaalkulusid).
III. 1. juuli 2000 kuni 30. juuni 2003
(102)
1997. aasta suunised asendati 9. oktoobril 1999 ühenduse suunistega raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta (38) (edaspidi „1999. aasta suunised”). 1999. aasta suuniste punktis 6.3 öeldakse, et „Liikmesriigid peavad oma olemasolevaid pärast 30. juunit 2000 kehtivaid päästmis- ja ümberkorraldamisabikavasid kohandama, et need pärast nimetatud kuupäeva vastaksid käesolevatele suunistele”. Lisaks: „Et võimaldada komisjonil kohandamisprotsessi jälgida, peavad liikmesriigid talle esitama kõikide selliste kavade loetelu enne 31. detsembrit 1999. Seejärel ja igal juhul enne 30. juunit 2000 peavad liikmesriigid esitama komisjonile piisavad andmed, võimaldamaks tal kontrollida, kas kavasid on tõepoolest muudetud vastavalt suunistele.”
(103)
1999. aasta suunised sisaldasid ka eraldi osa raskustes olevate äriühingute ümberkorraldamise kohta põllumajandussektoris. Võrreldes 1997. aasta suunistega lisati sellele osale struktuurse ülevõimsuse mõiste selgitus, piirati põhjenduse 99 punktis b nimetatud erandi võimalikkus primaarsektori äriühingutega (selle tagajärjel tekkis põllumajandustooteid töötlevale ja turustavale alamsektorile automaatselt võimsuse vähendamise nõue) ning toodi sisse ühekordse abi tingimus, mis tähendas, et restruktureerimisabi antakse ainult ühel korral.
(104)
9. augusti 2004. aasta kirjas ei esitanud Kreeka ametiasutused mingit teavet, mis võimaldaks komisjonil kindlaks teha, et abikava on kohandatud uutele sätetele vastavaks ning vaadeldaval ajavahemikul antud abi vastas seega 1999. aasta suuniste asjaomastele tingimustele, milleks teiste sõnadega oli struktuurse ülevõimsuse korral tootmisvõimsuse sulgemist sisaldava ümberkorraldamiskava esitamine, vajaduse korral põhjenduses 103 viidatud piiratud erandi kasutamine ning ühekordse abi tingimusega arvestamine.
ii) Garantiid
(105)
Teine asjaolu komisjoni otsuses ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohase menetluse algatamise kohta oli küsimus garantii kujul antud abi kokkusobivusest siseturuga. 9. augusti 2004. aasta kirjas esitasid Kreeka ametiasutused mitmeid märkusi (vt põhjenduse 57 punkte c ja g). Komisjon peab vajalikuks teha nende märkuste kohta järgmised kommentaarid:
a)
seoses punktiga c ei välista garantiide andmine rangetel tingimustel veel riigiabi olemasolu võimalust - vastupidi, kõnealuse kava kasutamise ajal kehtinud reeglites, mida on kirjeldatud liikmesriikidele saadetud 5. aprilli 1989. aasta kirjas SG(89) D/4328 ja 12. oktoobri 1989. aasta kirjas SG(89) D/12772 ning komisjoni teatise (EMÜ asutamislepingu artiklite 92 ja 93 ning komisjoni direktiivi 80/723/EMÜ artikli 5 kohaldamise kohta riigi osalusega äriühingute suhtes tootmissektoris) (39) punktis 38, öeldakse selgelt, et „[…] EMÜ asutamislepingu artikli 92 lõike 1 kohaldamisalasse kuuluvad kõik riigi poolt otseselt või finantsasutuste vahendusel antavad garantiid”, ning nähakse ette kohaldatavad tingimused, milleks võib olla ka ettevõtja pankroti väljakuulutamine. Kuigi on tõsi, et ülal nimetatud kirju asendas 2000. aastal komisjoni teatis (EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta garantiidena antava riigiabi suhtes), milles sätestati riigiabi olemasolu välistamise tingimused, ei ilmne Kreeka ametiasutuste 9. augusti 2004. aasta kirjas esitatud teabest, et antud garantiid vastasid mõnele neist tingimustest;
b)
isegi kui Kreeka ametiasutused oleksid esitanud teabe selle kohta, et antud garantiid vastasid riigiabi olemasolu välistamise tingimustele, ei oleks komisjon saanud selle põhjendusega nõustuda näiteks kas või seetõttu, et kõnealune erand on kohaldatav üksnes juhul, kui abi saavad ettevõtjad ei ole majanduslikes raskustes;
c)
punktis g osutatud asjaolu, et teatud kohustused ei ole garantiiga kaetud, ei tõenda kuidagi seda, et täidetud on kõik tingimused, mis võimaldaksid pidada garantii andmisest tulenevat abi siseturuga kokkusobivaks; lisaks tuleb tunnistada, et Kreeka ametiasutuste 9. aprilli 2004. aasta kirjas esitatud muu teave ei kinnita kõnealuste tingimuste täitmist.
(106)
Eelnevate selgituste põhjal leiab komisjon seega, et garantiid olid kõnealuse kava kehtivusajal raskustes olevate ettevõtjate abistamise paketi osaks ning sellest tulenevalt on nende kokkusobivus siseturuga seotud kogu ümberkorraldamisprotsessiga, mille kohta Kreeka ametiasutuste esitatud teave ei ole põhjendustes 94 ja 104 sisalduva analüüsi kohaselt piisav komisjoni poolt ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohase menetluse algatamisel väljendatud kahtluste kõrvaldamiseks (käesolevad järeldused garantiide kohta kehtivad võrdselt käesolevas otsuses nimetatud kõigi kolme menetluse ning kõigi nimetatud sektorite suhtes, välja arvatud ministri 18. detsembri 2000. aasta otsusega nr 2/82257/0025 antud garantiid, mida uuritakse eraldi, lähtudes kasutatud elujõulisuse kriteeriumist - elujõulisus enne võlgade restruktureerimist).
(107)
Kreeka ametiasutuste 9. augusti 2004. aasta kirjas esitatud ülejäänud argumendid (kohaldatud intressimäär, kava õiguslikuks aluseks olevatest ministri otsustest tulenevate täiendavate kulude küsimus, intressi arvutamise sagedus) ei sisalda komisjoni ülal kirjeldatud seisukohta muutvaid sisulisi väiteid.
(108)
Kuna Kreeka ametiasutuste esitatud teave ei kõrvalda komisjoni poolt ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohase menetluse algatamisel väljendatud kahtlusi, saab komisjon üksnes järeldada, et kõnealune kava ei sobi siseturuga kokku.
b) Mittepõllumajandussektor
(109)
Nii nagu põllumajandussektori puhul, peab komisjon uurima kõnealust abi raskustes olevate ettevõtjate päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava abi suhtes kehtivate nõuete valguses.
(110)
Ministri 1. oktoobri 1993. aasta otsuse nr 69836/B1461 jõustumise ajal olid kõnealused nõuded sätestatud konkurentsipoliitika kaheksandas aruandes, eriti selle punktides 177, 227 ja 228.
(111)
Aruande punktis 177 öeldakse, et päästmismeetmetega võidakse küll tagada äriühingu raskuste ületamise pikaajaliste lahenduste väljatöötamiseks vajalik leevendusaeg, kuid need ei tohiks takistada tootmisvõimsuse vähendamist, kui see on vajalik, ning neid tuleks seetõttu kasutada üksnes juhul, kui nad võimaldavad leevendada teravaid sotsiaalprobleeme.
(112)
Aruande punktis 227 öeldakse, et päästmisabi võib olla asutamislepingu kohaselt põhjendatud juhul, kui see on seotud ümberkorraldustega äriühingu ja/või asjaomaste piirkondade pikaajalise elujõulisuse taastamiseks ning kui selle andmine teatud piirkonnale või tegevusalale on selle mõju hindamiseks piisavalt täpselt suunitletud.
(113)
Punktis 228 selgitatakse täiendavalt komisjoni seisukohta päästmisabi küsimuses ning määratletakse ümberkorraldamisabi mõiste.
(114)
Päästmisabi peab
a)
seisnema likviidsustoetuses laenugarantiide või turuintressimääraga laenudena;
b)
olema piiratud summaga, mis on vajalik äriühingu tegevuse jätkamiseks, palga ja tavapäraste varude kulude katmiseks;
c)
olema välja makstav ainult vajalike ja realistlike taastumismeetmete väljatöötamise ajal (üldjuhul kuus kuud);
d)
olema põhjendatud tõsiste sotsiaalsete raskustega ning äriühingu tegevuse jätkumine ei tohi avaldada kahjulikku kõrvalmõju teiste liikmesriikide tööstuse olukorrale.
(115)
Ümberkorraldamisabi andmise rangeks tingimuseks on ka usaldusväärse ümberkorraldamis- ja/või üleminekukava rakendamine ning selle abil peab olema võimalik asjaomase tootmise elujõulisus nõuetekohaselt ja tõhusalt taastada; abi intensiivsus ja suurus peavad rangelt piirduma miinimumiga, mis on vajalik äriühingu säilitamiseks enne viidatud kava rakendumist paratamatult tekkival üleminekuperioodil; seega peab abi andmise aeg olema piiratud ning toetust tuleb järk-järgult vähendada.
(116)
Nimetatud tingimused asendati 23. detsembril 1994. aastal jõustunud ühenduse suunistega raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta (40) (edaspidi „1994. aasta suunised”), seejärel 1. jaanuaril 1998 jõustunud 1997. aasta suunistega ning siis 1999. aasta suunistega, mis hakkasid liikmesriikide abikavadega seotud kohanemisaja tõttu kehtima alates 1. juulist 2000 (vt põhjendusi 98 ja 102).
(117)
1994. aasta suunistega kinnitati ühenduse poliitikat päästmisabi suhtes (vt põhjendust 114) ning täpsustati esitatavate ümberkorraldamiskavade sisu ja mõju kirjeldust (realistlikel eeldustel põhinev võimalus elujõulisuse taastamiseks mõistliku aja jooksul, konkurentidele avaldatava mõju leevendamine, ühekordse abi tingimusega arvestamine, vastava sektori struktuurse ülevõimsuse korral tootmisvõimsuse vähendamine ning abi suuruse proportsionaalsus ümberkorraldamise kuludega ja sellest tekkiva kasuga, arvestades ka ümberkorraldamise sotsiaalkulusid).
(118)
Raskustes olevate äriühingute päästmist ja ümberkorraldamist käsitleva komisjoni poliitika regulaarse läbivaatamise tulemusena valminud 1997. aasta suuniste mittepõllumajandussektorite osas korratakse 1994. aasta suuniste sisu.
(119)
1999. suunistega muudeti päästmisabi andmise tingimusi rangemaks, kehtestades ümberkorraldamiskava esitamiseks kindla tähtaja. Ümberkorraldamist käsitlevas osas on suunised oluliselt rangemad väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate suhtes ning neis nähakse ette tootmisvõimsuse kohustusliku vähendamise võimalus ka juhul, kui sektoris ei ole struktuurset ülevõimsust.
(120)
Kuna Kreeka ametiasutuste 9. augusti 2004. aasta kirjas esitatud selgitused kehtivad võrdselt nii põllumajandussektori kui ka mittepõllumajandussektorite kohta, peab komisjon tegema siinkohal samasuguse järelduse, nagu ta tegi põllumajandussektori kohta: Kreeka ametiasutuste esitatud teave ei võimalda komisjonil kindlaks teha, et 1994., 1997. ja 1999. aasta suunistes sätestatud erinevad tingimused olid täidetud (vaid ühe näitena võib mainida, et puuduvad igasugused andmed selle kohta, nagu oleks abi saanud ettevõtjad esitanud vajalikke kompensatsioonimeetmeid sisaldava ümberkorraldamiskava). See järeldus kehtib samavõrd ka konkurentsipoliitika kaheksandas aruandes sisalduvate nõuete täitmise suhtes.
(121)
Kuna puuduvad tõendid ülal nimetatud nõuete täitmise kohta, ei saa komisjon järeldada, et abi anti pärast kõiki viidatud eeskirjade kohaselt nõutavaid elemente (eelkõige realistlikel eeldustel põhinev võimalus elujõulisuse taastamiseks mõistliku aja jooksul, konkurentidele avaldatava mõju leevendamine, ühekordse abi tingimusega arvestamine, tootmisvõimsuse vähendamine ning abi suuruse proportsionaalsus ümberkorraldamise kuludega ja sellest tekkiva kasuga, arvestades ka ümberkorraldamise sotsiaalkulusid) sisaldanud ümberkorraldamiskavade esitamist. Seega jäävad komisjoni poolt ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohase menetluse algatamisel väljendatud kahtlused püsima ning komisjon saab üksnes järeldada, et kõnealune kava ei sobi siseturuga kokku.
V.II.2. FLORINA JA KILKISE NOOMIDES ETTEVÕTJATELE ANTUD ABI, KÄSITLETUD TEISE MENETLUSE ALGATAMISE AJAL
a) Põllumajandussektor
(122)
18. augusti 2005. aasta kirjas väitsid Kreeka ametiasutused, et abi andmise aluseks olevas otsuses (ministri 1993. aasta otsus nr 66336/B.1398) käsitleti tööstus- ja käsitööettevõtjaid ning selle ükski säte ei käinud põllumajandusettevõtjate kohta.
(123)
Komisjon võtab selle teadmiseks ning ei pea seega vajalikuks uurida kõnealust kava abi andmise ajal põllumajandussektorile antava riigiabi suhtes kohaldatud nõuete valguses.
b) Mittepõllumajandussektor
(124)
Menetluse algatamise ajal arvas komisjon, et abikava oli mõeldud raskustes olevatele ettevõtjatele, kuna ministri 1993. aasta otsuse nr 66336/B.1398 kohaselt peavad ettevõtjad olema pärast restruktureerimist elujõulised (millega iseenesest ei välistatud võimalust, et ettevõtjad võisid olla abikavaga liitmise ajal raskustes), ning komisjon peab kõnealuse abi kokkusobivust siseturuga analüüsima nõuete valguses, mis kehtisid raskustes olevatele ettevõtjatele antava päästmis- ja ümberkorraldamisabi suhtes vaadeldava abi andmise ajal.
(125)
Kõnealuse abi andmise ajal kehtisid raskustes olevatele ettevõtjatele antava päästmis- ja ümberkorraldamisabi suhtes kronoloogilises järjekorras järgmised nõuded: konkurentsipoliitika kaheksanda aruande punktid 177, 227 ja 228, 1994. aasta suunised ja 1997. aasta suunised.
(126)
Konkurentsipoliitika kaheksanda aruande punktide 177, 227 ja 228 ning 1994., 1997., ja 1999. aasta suuniste nõuetele vastavuse kohta esitasid Kreeka ametiasutused oma 18. augusti 2005. aasta kirjas samasuguseid abi andmist põhjendavaid selgitusi nagu Kastoria ja Evia noomides antud abi kohta (põhjenduse 57 punktides a-f kirjeldatud Kreeka ametiasutuste argumendid kattuvad põhjenduse 56 punktides a-e esitatud argumentidega). Põhjendustes 110-121 esitatud komisjoni analüüs kehtib seega ka kõnealuse asja suhtes, mis tähendab, et komisjoni poolt ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohase menetluse algatamisel väljendatud kahtlused ei ole kõrvaldatud, ning komisjon saab üksnes järeldada, et kõnealune kava ei sobi ühisturuga kokku.
(127)
18. augusti 2005. aasta kirjas püüdsid Kreeka ametiasutused kõnealust abi põhjendada ka sellega, et Florina ja Kilkise noomid asuvad endise Jugoslaavia Makedoonia vabariigi piiril ning kohalikud ettevõtjad kandsid suuri kahjusid seoses piirkonna ebastabiilsuse ja sõjaseisukorraga.
(128)
Selline viide erakorralistele sündmustele oleks võinud anda võimaluse ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkti b kohaldamiseks, mille kohaselt siseturuga sobib kokku loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi. Kreeka ametiasutused ei ole paraku esitanud mingeid tõendeid eelnimetatud kahe noomi ettevõtjate poolt väidetavalt kogetud raskuste kohta ning ei ole näidanud põhjuslikku seost selliste raskuste ning Jugoslaavia sündmustest tingitud piirkonna ebastabiilsuse vahel. Lisaks ei ole komisjoni käsutuses teavet, mille põhjal võiks järeldada, et Kreeka ametiasutuste nimetatud sündmused võisid kava kehtivusajal avaldada kirjeldatud mõju. Lisaks tekib komisjonil küsimus, miks kava kohaldati neis kahes noomis ainult teatavate majandussektorite suhtes, kui nimetatud sündmused oleksid eeldatavasti pidanud mõjutama kõiki kohalikke ettevõtjaid sektorist olenemata.
(129)
Loetletud asjaolude valguses ei näe komisjon võimalust ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkti b kohaldamiseks kõnealuse abikava suhtes. Seega saab komisjon taas üksnes järeldada, et kõnealune kava ei sobi ühisturuga kokku.
V.II.3. RODOPI, EVROSE, XANTHI, LESBOSE, SAMOSE, CHIOSE JA DODEKANEESIDE NOOMIDES ANTUD ABI, KÄSITLETUD KOLMANDA MENETLUSE ALGATAMISE AJAL
(130)
Kuna komisjon märkis otsuses menetluse algatamise kohta, et saadaoleva teabe põhjal ei ole võimalik kindlaks teha, kas ministri 1989. aasta kahe otsusega ning neile järgnenud otsustega (loetletud eespool põhjendustes 50-52) loodi eraldiseisev abikava või kas nad olid erinevates algatatud menetlustes analüüsitud üldise abisüsteemi osaks, ning Kreeka ametiasutuste 10. mai 2006. aasta kirjas ei anta selle kohta mingit selgitust, tuleb uuritavate ministri otsustega sätestatud abi kokkusobivust siseturuga hinnata eraldi. Samuti uuritakse eraldi ministri 18. detsembri 2000. aasta otsusega nr 2/82257/0025 sätestatud garantiisid (vt põhjendust 49), sest otsuse sõnastuse kohaselt peavad abi saavad firmad olema elujõulised, mitte elujõulised pärast restruktureerimist nagu siin viidatud ülejäänud juhtudel.
(131)
Põhjendustes 44-52 viidatud ministri otsuste analüüs koosneb kahest põhiosast, milles käsitletakse põllumajanduslikku ja mittepõllumajanduslikku abi, nagu ka kahe esimese menetluse raames uuritud kavade korral, kuid mittepõllumajanduslik osa jagatakse mitmeks alaosaks - ühelt poolt tööstus-, majutus- ja käsitöösektorid ning teiselt poolt laevandussektor. ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohase menetluse algatamise käigus käsitletud söesektorit siinkohal ei uurita, sest Kreeka ametiasutuste 15. ja 29. märtsi 2011. aasta kirjades esitatud selgituste kohaselt peeti silmas marmori ja kivide kaevandamist, mis tähendab, et vastavatele ettevõtjatele laieneb tööstussektori kohta tehtav analüüs.
a) Põllumajandussektor
(132)
Komisjon peab abikava uurima raskustes olevate ettevõtjate päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava abi suhtes abi andmise ajal kehtinud nõuete valguses.
(133)
Põllumajandussektori suhtes kehtinud nõudeid on kirjeldatud põhjendustes 90 ja 98-103. Kuna kõnealuse kava kehtivus lõppes 31. detsembril 2005. aastal, tuleks kohaldatavate eeskirjade nimekirja lisada 2004. aasta ühenduse suunised raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta (41) (edaspidi „2004. aasta suunised”); 2004. aasta suunised jõustusid 10. oktoobril 2004 ning nendega muudeti rangemaks 1999. aasta suuniste tingimusi (eriti rõhutades, et abisaaja panus ümberkorraldamisse peab olema reaalne ega tohi hõlmata abi). Arvestades abi saanud ettevõtjate tegevusala (suured loomakasvatusettevõtjad ja piimakarjakasvatajad), on põhjust arvata, et kava võis hõlmata nii esmatootmist (loomakasvatus) kui ka töötlemist/turustamist (nt kohapealse töötlemisliiniga põllumajandusettevõtted).
(134)
Tingimustele vastavuse küsimuses leiab komisjon, et ministri 13. jaanuari 1994. aasta otsusega nr 1648/B22 ja selle hilisemate muudatustega lubati restruktureerida investeerimis- või käibekapitali hankimiseks võetud laene.
(135)
10. mai 2006. aasta kirjas ei esitanud Kreeka ametiasutused investeeringutega seotud laenude restruktureerimise kohta mingit teavet, mis oleks võimaldanud komisjonil veenduda, et restruktureeritud laenud olid ka tegelikult seotud juba tehtud investeeringutega. Seega ei saa komisjon järeldada, et põhjenduse 90 punktis a nimetatud tingimus on täidetud.
(136)
Samuti ei saa komisjon kättesaadava teabe põhjal kahtlusi välistavalt järeldada, et põhjenduse 90 punktis b nimetatud tingimus on täies ulatuses täidetud, sest 10. mai 2006. aasta kirjas ei esitanud Kreeka selle kohta mingeid täpsustusi.
(137)
Põhjenduse 90 punktis c nimetatud tingimuse teine variant on komisjoni arvates täidetud, sest abi saanud ettevõtjad pidid olema pärast restruktureerimist elujõulised pankade antud hinnangu alusel.
(138)
Ka käibekapitali hankimiseks võetud laenude restruktureerimine kõnealuse kava abil ei saanud vastata kõigile põhjenduses 90 nimetatud tingimustele, sest esimeses tingimuses (põhjenduse 90 punkt a) on otseselt öeldud, et laenud peavad olema seotud investeeringutega.
(139)
Põhjendustes 98-104 esitatud analüüs kehtib ka käesolevas menetluses käsitletava ning 1. jaanuari 1998 ja 2004. aasta suuniste jõustumise vahelisel ajal antud abi suhtes, sest 10. mai 2006. aasta kirjas ei esitanud Kreeka mingit teavet, mis võimaldaks komisjonil veenduda, et kõnealuse abi saamiseks esitasid taotlejad ümberkorraldamiskava koos enda kohustusliku panusega.
(140)
Pärast 2004. aasta suuniste jõustumist antud abi kohta võib komisjon lõpuks üksnes märkida, et 10. mai 2006. aasta kirjas ei esitanud Kreeka mingeid asjaolusid, mille alusel komisjon saaks veenduda, et kõnealuse abi saamiseks esitasid taotlejad ümberkorraldamiskava koos enda kohustusliku panusega. Seega ei ole komisjonil võimalik kõrvaldada kõiki ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohase menetluse algatamisel väljendatud kahtlusi ning ta on sunnitud järeldama, et kõnealune kava ei sobi ühisturuga kokku.
(141)
10. mai 2006. aasta kirjas püüdsid Kreeka ametiasutused põhjendada kõnealuse abi andmist naaberpiirkondades toimuva sõjaga. Kreeka asus seisukohale, et konteksti tõttu võib abi suhtes kohaldada ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktide a ja c kohast erandit (vt põhjenduse 59 punkti a).
(142)
Komisjon ei saa selle argumendiga nõustuda mitmel põhjusel:
a)
õiguslikust aspektist loetakse konflikti olemasolu erakorraliseks sündmuseks ja selle suhtes saab kehtida ainult ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkt b, mille kohaselt siseturuga sobib kokku loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi;
b)
põllumajandussektoris on abimeetmete sobivuse hindamise aluseks ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis c sätestatud erand, mille kohaselt siseturuga kokkusobivaks võib pidada abi teatud majandustegevuse või teatud majanduspiirkondade arengu soodustamiseks, kui niisugune abi ei mõjuta ebasoovitavalt kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega, mitte artikli 107 lõike 3 punktis a sätestatud erand, mille kohaselt siseturuga kokkusobivaks võib pidada abi majandusarengu edendamiseks niisugustes piirkondades, kus elatustase on erakordselt madal või kus valitseb tõsine tööpuudus, ja artiklis 349 (42) osutatud piirkondades, arvestades nende struktuurilist, majanduslikku ja sotsiaalset olukorda;
c)
nimetatud erandi kohaldamiseks oleks abi andmine pidanud vastama raskustes olevate äriühingute päästmise ja ümberkorraldamise abi suhtes kehtivatele nõuetele, kuid eespool on näidatud, et see ei olnud nii.
(143)
Komisjonil ei ole võimalik kindlaks teha ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkti b kohaldatavust järgmistel põhjustel:
a)
10. mai 2006. aasta kirjas tõi Kreeka õigustatult välja, et kava kehtivusajal oli vaatlusaluste noomide üldine ja elaniku kohta arvestatud SKP riigi teiste piirkondadega võrreldes väga madal, kuid ta märkis ka seda, et samal perioodil toimus teatav SKP kasv, millest nähtub, et naaberpiirkondades peetav sõda ei avaldanud mõjutatud vööndite majandusele katastroofilist mõju;
b)
kava õigusliku aluse kirjeldusest ilmneb, et kavas tehti mõningaid muudatusi peaaegu kümme aastat pärast vaenutegevuse lõppemist naaberpiirkondades; järelikult ei saa arvata, nagu oleks Kreeka olnud sunnitud sekkuma piiriäärsetel aladel valitseva sõjaseisukorra tõttu ning et valitses põhjuslik seos selle ning ettevõtjate raskuste vahel (selle märkuse kinnituseks piisab ühest näitest: põhjenduses 48 osutatud ministri 28. jaanuari 2004. aasta otsuses nr 2/64046/0025/2003 käsitletakse laene, mida tööstusettevõtjad - seega võimalik, et ka suured loomakasvatusettevõtjad - võisid võtta kuni 31. detsembrini 2004).
(144)
Vastuseks Kreeka ametiasutuste 10. mai 2006. aasta kirjas esitatud ülejäänud märkustele rõhutab komisjon järgmist (peale selgituse b kehtivad kõik siin esitatud selgitused ka teiste algatatud menetluses käsitletavate sektorite suhtes):
a)
selliseid probleeme, nagu kohalike turgude vähene dünaamilisus või nõudluse vähenemine, ei saa lahendada raskustes olevatele ettevõtjatele abi andmisega ilma neid ümber korraldamata. Abi andmise vahendiks sobivad paremini struktuurimeetmed;
b)
asjaomaste noomide lihatoodangu osakaal Kreeka üldises toodangus ei oma mingit tähtsust konkurentsi moonutamise ohu jaoks, mis tuleneb kehtiva õigusraamistiku nõuetele mittevastava abi andmisest (antud juhul raskustes olevatele ettevõtjatele abi andmine ilma ümberkorraldamiskavata); Euroopa Kohtu kohtupraktikas on jõutud järeldusele, et kui liikmesriigi poolt antud rahaline abi tugevdab ettevõtja seisundit tema konkurentidega võrreldes (mis on käesoleva asja sisuks), võib selline abi tekitada konkurentsieelise abi mitte saanud ettevõtjate ees (43);
c)
ettevõtjate elujõulisuse küsimust ministri 1989. aasta kahe otsuse tähenduses käsitletakse käesolevas otsuses tagapool;
d)
argumendile, mille kohaselt seaduse nr 128/75 alusel avatud konto ei olnud riigi ressurss, on vastatud põhjenduse 82 punktis d.
(145)
Eelnevaid kaalutlusi arvestades on komisjon sunnitud järeldama, et kõnealune kava ei sobi siseturuga kokku.
b) Tööstus-, käsitöö- ja majutussektorid
(146)
Komisjon peab uurima kõnealust kava raskustes olevate ettevõtjate päästmise ja ümberkorraldamise abi suhtes kehtivate nõuete valguses.
(147)
Nii nagu kahes esimeses menetluses käsitletud abi puhul, kehtisid raskustes olevate ettevõtjate päästmise ja ümberkorraldamise suhtes kõnealuse abi andmise ajal kronoloogilises järjekorras järgmised nõuded: konkurentsipoliitika kaheksanda aruande punktid 177, 227 ja 228 ning 1994., 1997. ja 1999. aasta suunised. Kuna vaadeldaval juhul kehtis abi andmise kord teatud noomides kuni 31. detsembrini 2005, tuleks sellesse nimekirja lisada 2004. aasta suunised.
(148)
Kreeka ametiasutuste 10. mai 2006. aasta kirjas saadetud ja põhjenduses 59 kirjeldatud teave ei sisalda mingeid täpsustusi raskustes olevate äriühingute päästmise ja ümberkorraldamise suhtes kehtinud nõuete täitmise kohta. Järelikult ei saa komisjon kontrollida, kas konkurentsipoliitika kaheksanda aruande punktide 177, 227 ja 228 ning 1994., 1997. ja 1999. ja 2004. aasta suuniste nõudeid täideti.
(149)
Seega ei ole komisjonil võimalik kõrvaldada kõiki ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohase menetluse algatamisel väljendatud kahtlusi ning ta on sunnitud järeldama, et kõnealune kava ei sobi ühisturuga kokku.
c) Laevandussektor
(150)
Kõnealuse kava kokkusobivust siseturuga hinnatakse kahest aspektist, arvestades asjaolu, et laevandussektori mõiste hõlmab nii laevaehitust kui ka meretransporti.
(151)
Komisjon peab uurima kõnealust kava raskustes olevate ettevõtjate päästmise ja ümberkorraldamise abi suhtes kehtivate nõuete valguses.
(152)
Laevaehituse valdkonnas on pärast ministri 13. jaanuari 1994. aasta otsuse nr 1648/B.22 jõustumist raskustes olevate ettevõtjate päästmise ja ümberkorraldamise suhtes kohaldatud järgmisi nõudeid:
a)
kuni 31. detsembrini 1998: nõukogu 21. detsembri 1990. aasta direktiiv 90/684/EMÜ (laevaehitusele antava abi kohta) (44);
b)
1. jaanuarist 1999 kuni 31. detsembrini 2003: nõukogu 29. juuni 1998. aasta määrus (EÜ) nr 1540/98 (millega kehtestatakse laevaehitusele antavale abile uued eeskirjad) (45);
c)
alates 1. jaanuarist 2004: laevaehituse riigiabi raamistik (46).
(153)
10. mai 2006. aasta kirjas ei esitanud Kreeka ametiasutused mingit teavet, mis võimaldaks komisjonil kindlaks teha, kas kõnealust abikava kohaldati kooskõlas selle sektori äriühingute päästmise ja ümberkorraldamise suhtes kehtivate nõuetega. Seega ei ole komisjonil võimalik hajutada kõiki ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohase menetluse algatamisel väljendatud kahtlusi ning ta on sunnitud järeldama, et kõnealune kava ei sobi siseturuga kokku.
(154)
Samuti uurib komisjon kõnealuse kava merevedude aspekti raskustes olevate ettevõtjate päästmise ja ümberkorraldamise abi suhtes kehtivate nõuete valguses.
(155)
Merevedude valdkonnas on pärast ministri 13. jaanuari 1994. aasta otsuse nr 1648/B.22 jõustumist raskustes olevate ettevõtjate päästmise ja ümberkorraldamise suhtes kohaldatud järgmisi nõudeid:
a)
„Ühenduses registreeritud laevade laevandustegevust käsitlevad finants- ja fiskaalmeetmed” (47);
b)
1997. aasta ühenduse suunised meretranspordile antava riigiabi kohta (48);
c)
2004. aasta ühenduse suunised meretranspordile antava riigiabi kohta (49).
(156)
10. mai 2006. aasta kirjas ei esitanud Kreeka ametiasutused jällegi mingit teavet, mis võimaldaks komisjonil kindlaks teha, kas kõnealust abikava kohaldati kooskõlas selle sektori äriühingute päästmise ja ümberkorraldamise suhtes kehtivate nõuetega. Seega ei ole komisjonil võimalik kõrvaldada kõiki ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohase menetluse algatamisel väljendatud kahtlusi ning ta on sunnitud järeldama, et kõnealune kava ei sobi siseturuga kokku.
d) Lesbose, Samose, Chiose ja Dodekaneeside noomides antud abi, käsitletud samuti kolmandas menetluses
(157)
Kuna komisjonil ei olnud piisavalt teavet, kaalus ta ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohase menetluse raames kahte hüpoteesi:
a)
ministri 16. mai 1989. aasta otsusega nr 2041901 ja 10. oktoobri 1989. aasta otsusega nr 2078809 ning nende muudatustega ette nähtud abi kuulus põhjendustes 44-48 nimetatud otsuste alusel antud abiga samasse raamistikku;
b)
abi oli osa rahastamissüsteemist, mis ei tuginenud samadele alustele.
(158)
10. mai 2006. aasta kirjas väitis Kreeka, et ministri 1989. aasta kahe otsuse kohaselt pidid ettevõtjad olema elujõulised nii enne kui ka pärast oma võlgade restruktureerimist. Komisjon ei saa selle väitega nõustuda, sest pärast teistkordset uurimist näib, et kummagi kõnealuse otsusega ei kehtestata nõuet, et ettevõtjad peavad olema elujõulised nii enne kui ka pärast võlgade restruktureerimist. Seetõttu hindab komisjon kahe kõnealuse otsuse ja nende muudatuste alusel antud abi kokkusobivust põhjenduses 157 esitatud kahe hüpoteesi alusel, kuid ei välista lisaks teises hüpoteesis võimalust, et abi anti raskustes olevatele ettevõtjatele.
(159)
Seoses põhjenduse 157 esimese hüpoteesiga leiab komisjon, et juhul, kui 1989. aastal välja antud kaks ministri otsust ja nende muudatused kuuluvad põhjendustes 44-48 osutatud ministri otsustega samasse raamistikku, jäävad põhjendustes 146-149 esitatud analüüsi järeldused kehtima, Kreeka 10. mai 2006. aasta kirjas esitatud selgitused ei hajuta ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohase menetluse algatamisel väljendatud kahtlusi ning komisjon on sunnitud järeldama, et kõnealune kava ei sobi siseturuga kokku.
(160)
Seoses teise hüpoteesiga tuleb kujutleda kahte stsenaariumi: abi anti raskustes olevatele ettevõtjatele või abi anti elujõulistele ettevõtjatele.
(161)
Esimese stsenaariumi korral jäävad põhjendustes 146-149 esitatud analüüsi järeldused kehtima, Kreeka 10. mai 2006. aasta kirjas esitatud selgitused ei hajuta ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohase menetluse algatamisel väljendatud kahtlusi ning seega on komisjon sunnitud järeldama, et kõnealune kava ei sobi siseturuga kokku.
(162)
Teise stsenaariumi korral märgib komisjon samuti, et Kreeka 10. mai 2006. aasta, 15. märtsi 2011. aasta ja 29. märtsi 2011. aasta kirjades esitatud selgitused ei võimalda kindlaks teha, kas toetatud laenude abil hangitud käibekapitali kasutati liidu regionaalabi eeskirjade mõistes abikõlblike investeeringute rahastamiseks (pärast ministri 16. mai 1989. aasta otsuse nr 2041901 jõustumist on kohaldatavaks eeskirjaks olnud komisjoni teatis artikli 92 lõike 3 punktide a ja c regionaalabi suhtes kohaldamise kohta (50) ning sellele järgnenud 1998. aasta regionaalabi suunised (51)). Seega peab komisjon järeldama, et kõnealune kava ei sobi siseturuga kokku.
(163)
Kui vaatlusaluse käibekapitaliga ei rahastatud liidu regionaalabi eeskirjade mõistes abikõlblikke investeeringuid, peab komisjon kontrollima, kas sellise kapitali hankimiseks antud abi, mis sel juhul oleks tegevusabi, oleks võimalik lugeda kokkusobivaks liidu regionaalabi eeskirjade asjaomaste sätete alusel. Seda arvestades tahab komisjon rõhutada, et liikmesriigi ülesanne on täita oma koostöökohustust komisjoni ees ning esitada komisjonile kõik kõnealuse abi kokkusobivuse kontrollimiseks vajalikud asjaolud (52). Kuna Kreeka saadetud erinevates kirjades sisalduv teave ei võimalda komisjonil kontrollida abi vastavust liidu regionaalabi eeskirjade sätetele, jääb komisjonil üle vaid järeldada, et kõnealune kava ei sobi siseturuga kokku.
(164)
18. detsembri 2000. aasta otsuse nr 2/82257/0025 alusel antavat garantiid ei saa pidada käesolevas otsuses nimetatud ülejäänud otsustega sarnaseks raskustes olevate ettevõtjate ümberkorraldamise vahendiks, sest ministri otsuse nr 2/82257/0025 kohaselt saab garantiid anda ainult elujõulistele ettevõtjatele, mitte pärast võlgade restruktureerimist elujõuliseks muutuvatele ettevõtjatele. Seetõttu tuleb seda uurida kohaldatavate riigiabi eeskirjade valguses.
(165)
Alates ministri 18. detsembri 2000. aasta otsuse nr 2/82257/0025 jõustumisest kuni 31. detsembrini 2005 (kava kehtivuse lõppkuupäev) kehtis garantiide suhtes 2000. aasta teatis.
(166)
2000. aasta teatises on sätestatud, et komisjon peab võtma garantii andmisega seotud abi kokkusobivuse hindamise aluseks muude abivormide suhtes kohaldatud ning asjaomaseid sektoreid reguleerivates raamistikes ja suunistes sätestatud nõuded. Lisaks võib garantiid lubada üksnes juhul, kui selle kasutamine seotakse lepinguliselt kindlate tingimustega, mis võivad ulatuda abi saanud ettevõtja pankroti kohustusliku väljakuulutamise või muude samalaadsete menetlusteni.
(167)
Käesoleval juhul ei esitanud Kreeka ametiasutused antud garantiide kohta mingit teavet. Seetõttu ei ole komisjonil võimalik hinnata garantiisid asjaomastes sektorites kohaldatavate erinevate nõuete valguses ega teha kindlaks, kas see abimeede võis ületada raskustes mitteolevatele ettevõtjatele ette nähtud abi intensiivsuse ülemmäära (lisaks ei esitanud Kreeka oma vastuses kolmandale menetlusele mingit teavet erinevate nõuete täitmise kohta).
(168)
Sellistel asjaoludel ei ole komisjonil võimalik järeldada, et ministri 18. detsembri 2000. aasta otsuse nr 2/82257/0025 alusel garantiide vormis antud abi sobib siseturuga kokku.
VI. JÄRELDUS
(169)
Komisjon märgib, et Kreeka rakendas kõnealuseid abimeetmeid ebaseaduslikult, rikkudes ELi toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3. Eelnevast analüüsist ilmneb, et abi ei saa pidada siseturuga kokkusobivaks, sest Kreeka ei ole esitanud mingit teavet, mis kinnitaks abi vastavust mainitud erinevatele nõuetele, ning seega ei ole komisjonil võimalik hajutada menetluste algatamise ajal väljendatud kahtlusi. Seoses sellega meenutab komisjon, et liikmesriigi ülesanne on täita oma koostöökohustust komisjoni ees ning esitada komisjonile kõik kõnealuse abi kokkusobivuse kontrollimiseks vajalikud asjaolud.
(170)
Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) (53) artikli 14 lõike 1 kohaselt nõuab komisjon juhul, kui ebaseadusliku abi korral tehakse negatiivne otsus, et kõnealune liikmesriik peab võtma kõik vajalikud meetmed, et abisaajalt (käesoleval juhul on selleks kõik ettevõtjad, kes said ministri uurimisalustest otsustest kasu) abi tagasi saada. Kreeka peab võtma kõik vajalikud meetmed, et kokkusobimatu abi abisaajatelt tagasi nõuda. Vastavalt komisjoni teatise „Ebaseaduslik ja ühisturuga kokkusobimatu riigiabi: abi tagasinõudmist käsitlevate komisjoni otsuste tõhus rakendamine liikmesriikides” (54) punktile 42 antakse Kreekale otsuse täitmiseks nelja kuu pikkune tähtaeg alates käesoleva otsuse teatavakstegemisest. Tagasi nõutav abi arvestatakse koos intressidega, mis arvutatakse vastavalt komisjoni 21. aprilli 2004. aasta määrusele (EÜ) nr 794/2004 (millega rakendatakse nõukogu määrust (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) (55).
(171)
Käesolev otsus kuulub kohesele täitmisele, seda eriti abikava alusel antud üksikabi tagasinõudmise osas, välja arvatud konkreetsetele projektidele antud üksikabi, mis selle andmise ajal vastas nõukogu 7. mai 1998. aasta määruse (EÜ) nr 994/98 (milles käsitletakse Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklite 92 ja 93 kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi liikide suhtes) (56) artiklite 1 ja 2 alusel kehtestatud vähese tähtsusega abi või erandite tingimustele, või mida anti komisjoni poolt heaks kiidetud abikava alusel.
(172)
Määruse (EÜ) nr 659/1999 artiklis 15 on sätestatud, et komisjoni õigus abi tagasi nõuda kehtib teatud tähtaja jooksul. Tähtaja kulg algab päevast, mil abisaajale antakse ebaseaduslikku abi kas üksikabina või abikava raames. Igasugune komisjonipoolne või komisjoni nõudmise peale liikmesriigipoolne ebaseadusliku abiga seotud tegevus katkestab nimetatud tähtaja kulgemise ning katkenud tähtaja kulg algab iga kord algusest.
(173)
Käesoleval juhul võib komisjon tagasinõudmisel aluseks võtta järgmised kuupäevad:
a)
esimeses menetluses käsitletud abi: 1. oktoober 1993, võttes arvesse, et komisjoni esimene tegevus toimus 27. mail 2003, samal ajal kui 14. septembril 1993. aastal vastu võetud ministri otsus nr 69836/B1461 avaldati Kreeka valitsuse teatajas 1. oktoobril 1993 ning jõustus samal kuupäeval;
b)
teises menetluses käsitletud abi: 22. aprill 1994, võttes arvesse, et komisjoni esimene tegevus toimus 22. aprillil 2004;
c)
kolmandas menetluses käsitletud abi: 12. november 1994, võttes arvesse, et komisjoni esimene tegevus toimus 12. novembril 2004,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3 rikkudes Kreeka poolt Kastoria, Evia, Florina, Kilkise, Rodopi, Evrose, Xanthi ja Dodekaneeside noomides ning Lesbose, Samose ja Chiose saartel võlgade restruktureerimise vormis ebaseaduslikult rakendatud abikavad ei sobi siseturuga kokku.
Artikkel 2
Artiklis 1 osutatud abikavade alusel antud üksikabi ei loeta abiks juhul, kui see vastas andmise ajal määruse (EÜ) nr 994/98 artikli 2 kohaselt vastu võetud ning abi andmise ajal kehtinud eeskirjaga kehtestatud tingimustele.
Artikkel 3
1. Kreeka nõuab abisaajatelt tagasi artiklis 1 osutatud abikavade alusel antud kokkusobimatu abi.
2. Tagastatavalt abilt arvutatakse intressi alates kuupäevast, mil abisummad kasutajatele anti, kuni nende tegeliku tagasimaksmiseni.
3. Intressi arvutatakse liitintressi põhimõttel määruse (EÜ) nr 794/2004 V peatüki kohaselt.
4. Alates käesoleva otsuse teatavakstegemise kuupäevast tühistab Kreeka kõik artiklis 1 osutatud kava alusel tasumata maksed.
Artikkel 4
Artiklis 1 osutatud kavade alusel antud abi nõutakse tagasi viivitamata ja tõhusalt.
Kreeka tagab käesoleva otsuse täitmise nelja kuu jooksul pärast selle teatavakstegemist.
Artikkel 5
1. Kahe kuu jooksul pärast käesoleva otsuse teatavakstegemist esitab Kreeka komisjonile järgmise teabe:
a)
nimekiri artiklis 1 osutatud kavade alusel abi saanud abisaajatest koos igaühe poolt vastava kava alusel saadud abi kogusummaga;
b)
kogusumma (põhisumma ja intressid), mis nõutakse igalt abisaajalt tagasi juhul, kui abi suhtes ei kohaldata vähese tähtsusega abi reeglit;
c)
käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete üksikasjalik kirjeldus;
d)
dokumendid, mis tõendavad, et abisaajatele on antud korraldus abi tagasi maksta.
2. Kreeka teavitab komisjoni käesoleva otsuse täitmiseks võetud riiklike meetmete rakendamisest, kuni artiklis 1 osutatud kava alusel antud abi on lõplikult tagastatud. Kreeka esitab komisjoni palvel viivitamata andmed käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete kohta. Ta esitab ka üksikasjalikud andmed abisaajatelt juba tagasi saadud abisummade ja intresside kohta.
Artikkel 6
Käesolev otsus on adresseeritud Kreeka Vabariigile.
Brüssel, 19. oktoober 2011