PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 405/2011
ze dne 19. dubna 2011,
kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých tyčí a prutů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 15 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1 Prozatímní opatření
(1)
Komise uložila prostřednictvím nařízení (EU) č. 1261/2010 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní vyrovnávací clo na dovoz některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie.
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 15. února 2010 podala Evropská federace průmyslu železa a oceli (Eurofer) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících podstatnou část, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby některých tyčí z nerezavějící oceli v Unii.
(3)
Jak je stanoveno ve 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření ohledně subvencování a újmy se týkalo období od 1. dubna 2009 do 31. března 2010 (dále jen „období šetření“). Průzkum trendů významných pro posouzení újmy se týkal období od roku 2007 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
1.2 Následný postup
(4)
Po sdělení nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních vyrovnávacích opatření (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), se k prozatímním zjištěním písemně vyjádřila řada zúčastněných stran. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení. Komise nadále shromažďovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a případně zohledněny.
(5)
Všem zúčastněným stranám byly sděleny základní skutečnosti a úvahy, z nichž vycházel záměr doporučit uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie a konečný výběr částek zajištěných v podobě prozatímního cla. Po tomto konečném poskytnutí informací byla stranám ponechána lhůta, ve které mohly zaujmout stanovisko.
1.3 Strany dotčené řízením
(6)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se stran dotčených daným řízením, potvrzují se 5. až 22. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(7)
Je třeba připomenout, že, jak uvádí 24. bod odůvodnění prozatímního nařízení, za „dotčený výrobek“ byly určeny tyče a pruty z nerezavějící oceli, po tváření za studena nebo povrchové úpravě za studena již dále neopracované, jiné než tyče a pruty s kruhovým příčným průřezem o průměru 80 mm nebo větším, pocházející z Indie, v současnosti kódů KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 a 7222 20 89.
(8)
Jeden vyvážející výrobce z Indie uvedl, že tyče z nerezavějící oceli s kruhovým příčným průřezem o průměru menším než 80 mm, které však nejsou v rozmezí tolerance H6 až H11, by měly být vyloučeny z šetření, protože se na ně nevztahuje definice výrobku.
(9)
Toto tvrzení bylo odmítnuto, neboť v definici výrobku se na toleranci neodkazuje. Kontrolní číslo výrobku (PCN) v dotazníku sice obsahuje položku výlučně určenou pro tolerance v rozmezí H6 až H11, ta je však uvedena pouze pro účely srovnání a pro výrobek, jenž je předmětem šetření, nemá závazné důsledky. Z toho důvodu se dospělo k názoru, že výrobky, které nejsou v rozmezí tolerance H6 až H11, by neměly být z šetření vyloučeny.
(10)
Je třeba poznamenat, že výrobky, které nejsou v rozmezí tolerance H6 až H11, byly pro výpočet prozatímního rozpětí subvencování a újmy zohledněny.
2.2 Obdobný výrobek
(11)
Jelikož k obdobnému výrobku nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 25. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1 Úvod
(12)
Ve 26. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se odkazuje na tyto režimy, v jejichž rámci jsou údajně poskytovány subvence:
a)
režim „Kniha celních nároků“;
b)
režim předběžného povolení;
c)
režim podpory vývozu kapitálového zboží;
d)
režim pro subjekty orientované na vývoz;
e)
režim vývozních úvěrů.
(13)
Výrobní odvětví Unie vyjádřilo pochybnosti o tom, zda Komise neopomněla zohlednit řadu programů subvencí. Odvětví tak dospělo k názoru, že subvence, které indičtí výrobci podle šetření obdrželi, byly podhodnoceny.
(14)
V reakci na tuto skutečnost je nutné poznamenat, že podnět obsahoval velký počet národních a místních režimů subvencí, které byly zahrnuty do dotazníku pro vyvážející výrobce v Indii a prošetřeny Komisí. Avšak pouze v případě programů uvedených výše ve 12. bodě odůvodnění bylo shledáno, že vyvážející výrobci, jichž se šetření týkalo a již byli zařazeni do vzorku, obdrželi subvence.
(15)
Výrobní odvětví Unie také tvrdilo, že závěry Komise odporují závěru ministerstva obchodu USA (US DOC), které v nedávném řízení o uložení vyrovnávacího cla týkajícího se vývozu oceli z Indie zjistilo daleko vyšší subvence. K tomu je však třeba poznamenat, že se tyto závěry týkají jiného výrobku a jiného vyšetřovacího období. Toto tvrzení se proto zamítá.
(16)
Jelikož nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se 26. až 28. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2 Režim „Kniha celních nároků“ (dále jen „KCN“)
(17)
Několik stran tvrdilo, že režim KCN by neměl být považován za napadnutelné subvence, neboť účelem tohoto režimu je vyrovnat dovozní cla. Jak je vysvětleno ve 38. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tento režim nelze považovat za přípustný režim vracení cla nebo režim vracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nesplňuje pravidla stanovená v příloze I písm. i), v příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména jde o to, že vývozce nemá žádnou povinnost bezcelně dovezené zboží při výrobním procesu skutečně spotřebovat a výše kreditu není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitým vstupům. Navíc neexistuje žádný systém nebo postup pro potvrzení, které vstupy jsou spotřebovávány při procesu výroby vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu KCN bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupy doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří obstarávají veškeré vstupy na místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupy, mají nárok na čerpání výhod v rámci režimu KCN. Tato tvrzení se proto zamítají.
(18)
Pokud jde o prodej licence KCN, jedna strana tvrdila, že skutečná prodejní cena nedosahovala hodnoty licence a výhoda proto byla menší. V této souvislosti je třeba poznamenat, že výhoda získaná podle tohoto režimu byla vypočítána na základě výše kreditu poskytnutého v rámci této licence, bez ohledu na to, zda byla licence použita pro vyrovnání dovozních cel či zda byla skutečně prodána. Má se zato, že jakýkoli prodej licence za cenu pod její nominální hodnotou je čistě obchodní rozhodnutí, které nemění výši výhody poskytované v rámci tohoto režimu. Toto tvrzení se proto zamítá.
(19)
Jedna strana dále tvrdila, že by se výhoda získaná v rámci tohoto režimu neměla určovat podle vývozní hodnoty, nýbrž podle skutečného využití licence KCN - a to i v případě, že byl režim KCN považován za napadnutelný. Co se toho týče, je nutné připomenout, že v souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení byla výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a která byla zjištěna za období šetření. V tomto ohledu se mělo zato, že výhodu příjemce získá v momentě, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V tomto okamžiku je indická vláda povinna se zříct celních poplatků, čímž vzniká finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Jakmile celní orgány vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné i výši kreditu v rámci režimu KCN, která má být pro příslušnou vývozní transakci udělena, nemůže již indická vláda sama rozhodnout, zda subvenci poskytnout či nikoli. Společnost, která ví, že v rámci režimu KCN získá subvence, je v tomto ohledu zvýhodněna, protože může tyto subvence zohlednit a nabídnout nižší ceny. Pro zjištění, zda byla výhoda poskytnuta, je rozhodující okamžik vývozu, nikoli následné využití, protože vývozce, který takové právo získal, „je na tom finančně lépe“. Toto tvrzení se proto zamítá.
(20)
Jelikož ohledně tohoto režimu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se 29. až 41. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.3 Režim předběžného povolení (dále jen „PP“)
(21)
Jedna strana tvrdila, že režim PP je třeba považovat za režim vracení cla, neboť dovezené materiály se používají na výrobu vyváženého zboží. 54. bod odůvodnění prozatímního nařízení v reakci na toto tvrzení uvádí, že podprogram využitý v tomto daném případě nelze považovat za přípustný systém vracení cla nebo režim vracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje pravidlům stanoveným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Indická vláda neuplatnila účinným způsobem žádný kontrolní systém ani postup, aby ověřila, zda byly vstupy spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém objemu (příloha II část II odst. 4 základního nařízení a v případě systémů navracení u náhradních vstupů příloha III část II odst. 2 základního nařízení). Rovněž se má za to, že standardní normy vstupů a výstupů pro dotčený výrobek nebyly dostatečně přesné a nemohou samy o sobě tvořit kontrolní systém skutečné spotřeby, protože jsou vytvořeny tak, že neumožňují indické vládě ověřovat s dostatečnou přesností, jaká množství vstupů jsou spotřebovávána při výrobě vyváženého výrobku. Indická vláda kromě toho neprovedla další přezkoumání na základě skutečných vstupů, ačkoli za normálních okolností by takové přezkoumání bylo vzhledem k absenci účinně uplatňovaného kontrolního systému potřebné (příloha II část II odst. 5 a příloha III část II odst. 3 základního nařízení). Tento podprogram je tudíž napadnutelný a příslušné tvrzení se odmítá.
(22)
Pokud jde o výpočet výše subvencí, oproti tvrzení jedné strany musely být pro určení výše napadnutelné výhody zohledněny výhody, které v rámci režimu PP získaly jiné než dotčené výrobky. V rámci režimu PP neexistuje žádná povinnost, která by omezovala využití výhody pro dovoz vstupního materiálu osvobozeného od cla v souvislosti s konkrétním výrobkem. V důsledku toho je možné využít pro dotčený výrobek všech výhod poskytovaných tímto režimem.
(23)
Jelikož ohledně tohoto režimu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se 42. až 58. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.4 Režim podpory vývozu kapitálového zboží (dále jen „PVKZ“)
(24)
Protože ohledně tohoto režimu nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 59. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.5 Režim pro subjekty orientované na vývoz (dále jen „SOV“)
(25)
Dříve než se zmíní řada připomínek předložených společností ze vzorku, která měla status SOV, je nutné připomenout, že rozhodující povinností SOV, jak je stanovena v dokumentech FT-policy 2004-2009 a FT-policy 2009-2014, je dosáhnout čistých devizových příjmů, tj. v referenčním období (5 let) musí být celková hodnota vývozů vyšší než celková hodnota dovezeného zboží. V rámci režimu pro SOV mohou být zřízeny všechny podniky, pokud se v zásadě zaváží vyvážet veškerou svou produkci zboží nebo služeb.
(26)
Za to mohou SOV využít řadu úlev uvedených v 66. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto úlevy jsou stanoveny zákonem v závislosti na vývozní výkonnosti, a jsou proto považovány za specifické a napadnutelné podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení. Vývozní cíl SOV, jak je uvedeno v kapitole 6.1 dokumentu FT-policy 2009-2014, je nutnou podmínkou k získání příslušných subvencí.
(27)
Osvobození, kterých SOV využívá, jsou všechna stanovena zákonem v závislosti na vývozní výkonnosti. Režim pro SOV nelze považovat za přípustný režim vracení cla nebo režim vracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům stanoveným v příloze I (písmena h) a i)), v příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení.
(28)
Dále nebylo potvrzeno, že indická vláda uplatňuje kontrolní systém či postup, aby ověřila, zda a v jakém rozsahu byly vstupy získané bezcelně nebo bez daně z prodeje spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku (příloha II část II odst. 4 základního nařízení a v případě režimů vracení cla u náhradních vstupů příloha III část II odst. 2 základního nařízení). Uplatňovaný kontrolní systém má za cíl sledovat plnění povinnosti dosažení čistých devizových příjmů a nikoli sledovat spotřebu dovážených výrobků při výrobě vyváženého zboží.
(29)
Pokud jde o zmíněnou stranu se statusem SOV, aby bylo možné napadnout jakékoli výhody, musí být splněny tyto dvě podmínky: i) neexistence kontrolního systému a ii) poskytnutí nadměrných úlev. V této souvislosti je třeba poznamenat, že je nezbytné, aby indická vláda prokázala, že uplatňuje řádný kontrolní systém, který jí umožňuje určit jaké vstupy byly při výrobě spotřebovány a v jakém rozsahu. Neexistence řádného kontrolního systému bude dále zmíněna níže. Poskytnutí nadměrných úlev je relevantní pouze v případě, že bylo zjištěno, že určitý režim - v tomto případě režim pro SOV - je režim vracení cla bona fide, který splňuje požadavky příloh I, II a III základního nařízení. Jak již bylo vysvětleno ve výše uvedeném 27. bodu odůvodnění, režim pro SOV nelze považovat za přípustný režim vracení cla nebo režim vracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení.
(30)
Strana dále zdůraznila, že režim pro SOV údajně automaticky umožňuje bezcelní dovoz surovin pro vývoz konečného zboží. Strana tvrdila, že režim pro SOV je srovnatelný se systémem řízení dovozů v rámci aktivního zušlechťovacího styku, nikoli s režimem vracení cla. Podle názoru této strany, se tyto dva režimy zásadně liší, třebaže oba teoreticky směřují ke stejnému výsledku (vývoz zboží, které bylo vyrobeno ze surovin, u kterých nebylo vybráno dovozní clo). Aby podpořila svůj názor, strana tvrdila, že v rámci režimu vracení cla má vývozce právo požádat o náhradu cla uloženého na suroviny, ze kterých bylo vyrobeno konečné zboží. V rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku je vývozce osvobozen od veškerého dovozního cla, avšak má ze zákona povinnost zaplatit clo za veškeré konečné zboží prodané na domácím trhu. Strana tvrdila, že v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku nemohou být poskytnuty nadměrné úlevy.
(31)
K tomu je třeba v první řadě poznamenat, že pouze v případech, ve kterých existuje uplatňovaný kontrolní systém, který má sledovat spotřebu dovážených výrobků při výrobě vyváženého zboží, je možné určit, zda byly poskytnuty nadměrné úlevy. Pokud jde o tvrzení této strany, že režim pro SOV není režim vracení cla, je nutné poznamenat, že poznámka pod čarou č. 2 přílohy I základního nařízení jasně stanoví, že pro účely tohoto nařízení se „úlevou nebo vrácením“ rozumí rovněž plné nebo částečné osvobození od dovozních poplatků nebo odklad jejich platby. Mělo by být zřejmé, že základní koncept režimů vracení, náhrady či osvobození je stejný, tj. že dovozní cla na dovoz surovin se ani neplatí, ani se nenahrazují, pokud se takové suroviny použijí na výrobu výrobků následně vyvážených. Závěrem by mělo být jasné, že režim pro SOV musí být v souladu s požadavky příloh I, II a III základního nařízení, aby bylo možné určit, zda může být považován za režim vracení cla v dobré víře.
(32)
Strana dále tvrdila, že SOV je předmětem řádného kontrolního systému a dalších kontrolních opatření, pokud jde o vývoz a prodej na domácím trhu. Strana tvrdila, že v této záležitosti nejsou relevantní pouze zahraniční obchodní politika (FTP) a Příručka postupů (Handbook of Procedure - HOP), která stanoví příslušné zákony a postupy. Mělo by se také zjistit, zda v Indii existují nějaké další zákony a právní předpisy, které zřizují přiměřený a účinný kontrolní systém. Na podporu svého stanoviska strana uvedla, že, pokud jde o dovoz, nákup na domácím trhu, vývoz a prodej na domácím trhu, je v souladu s oddílem 6.10.1 Příručky postupů ze zákona povinna vést řádnou evidenci a ukládat digitálně podepsané čtvrtletní a výroční zprávy o pokroku. Strana dále tvrdila, že má v souladu s hlavním zákonem o spotřební dani z roku 1944 (Central Excise Act) zákonnou povinnost vystavovat při prodejích na domácím trhu daňový doklad, který například jasně dokládá splatné daně. Podle tohoto zákona musí tato strana také příslušným orgánům měsíčně předkládat podrobné informace o svých prodejích na domácím trhu. Podle zákona o společnostech z roku 1956 (Companies Act) a platných účetních standardů je tato strana ze zákona povinna ve svých auditovaných účetních závěrkách poskytnout podrobné informace o dovozu a veřejných zakázkách na domácím trhu, jakož i vývozu a prodeji na domácím trhu.
(33)
Pokud jde o toto tvrzení, je nesporné, že zmíněný zákon o společnostech může poskytnout rámec pro účetní standardy v Indii. Pro posouzení napadnutelnosti režimu pro SOV je však podstatné, zda indická vláda uplatňuje systém, který umožňuje ověřit, zda a v jakém rozsahu byly vstupy osvobozené od cla či daní spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku.
(34)
Požadavky stanovené v hlavním zákonu o spotřební dani (Central Excise Act) slouží zcela jiným účelům, tj. mají zajistit, že jsou při prodejích na domácím trhu v Indii placeny příslušné daně. Zákon nekontroluje bezcelně dovezené materiály, ani nekontroluje souvislost mezi vstupy osvobozenými od cla a výslednými výrobky určenými na vývoz, takže nemůže být považován za kontrolní systém určující, zda jde o režimy vracení cla.
(35)
Pokud jde o další zavedená kontrolní opatření, je třeba připomenout, jak zmiňuje 69. bod odůvodnění prozatímního nařízení, že SOV nemá v žádném okamžiku povinnost určovat vzájemný vztah mezi každou dovozní zásilkou a místem určení odpovídajícího výsledného výrobku. Pouze takové kontroly zásilek by však indickým orgánům umožnily získat dostatek informací o konečném místě určení vstupů a zkontrolovat, zda osvobození od cla/daně z prodeje nepřevyšuje vstupy pro produkci na vývoz.
(36)
I přes pečlivé zvážení tvrzení této strany se tak potvrdilo, že indická vláda neuplatňovala žádný účinný kontrolní systém ani postup, aby ověřila, zda a v jakém rozsahu byly vstupy získané bezcelně a bez daně z prodeje spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku (příloha II část II odst. 4 základního nařízení a v případě vracení cla u náhradních vstupů příloha III část II odst. 2 základního nařízení). Indická vláda navíc neprovedla další přezkoumání založené na skutečných vstupech, přestože by takové přezkoumání bylo při neexistenci účinného kontrolního systému zpravidla nutné (příloha II část II odst. 5 a příloha III část II odst. 3 základního nařízení). Indická vláda mimoto nepředložila žádné důkazy o tom, že nebyly poskytnuty nadměrné úlevy.
(37)
Zmíněná strana tvrdila, že pro výpočet subvencí měla Komise zohlednit cla zaplacená z prodeje konečných výrobků na domácím trhu. V reakci na toto tvrzení je třeba poznamenat, že ačkoliv účelem zřízení SOV je dosáhnout čistých devizových příjmů, může SOV část své výroby prodat na domácím trhu. Podle režimu pro SOV je zboží považováno za dovážené zboží, ačkoli je nutné zaplatit pouze 50 % preferenční celní sazbu. Z toho důvodu není SOV v jiné situaci než ostatní společnosti působící na domácím trhu, tj. z nakoupeného zboží musí platit příslušná cla/daně. V této souvislosti by mělo být jasné, že rozhodnutí indické vlády zdanit zboží určené ke spotřebě na domácím trhu neznamená, že osvobození SOV od dovozních cel a daní z prodeje není výhodou ve vztahu k vývoznímu prodeji dotčeného výrobku. Kromě toho nemá prodej na domácím trhu žádný dopad na obecnější hodnocení toho, zda existuje přiměřený kontrolní systém.
(38)
Strana také tvrdila, že Komise použila při výpočtu výše subvence chybný jmenovatel. Strana tvrdila, že správným jmenovatelem je obrat z celkového prodeje, nikoli obrat z vývozního prodeje. Toto tvrzení je nutné odmítnout. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) vypočtená podle režimu přepočtena v průběhu období šetření na celkový vývozní obrat jako příslušný jmenovatel, neboť subvence závisí na vývozní výkonnosti. Skutečnost, že SOV má možnost prodat část své produkce na domácím trhu nemění nic na tom, že jasným cílem režimu pro SOV je vývoz.
(39)
Strana tvrdila, že výhody, které získává společnost, by měly odpovídat úrokovým nákladům, kterých se indická vláda vzdala v době, která uplynula od dovozu surovin do vývozu hotových tyčí z nerezavějící oceli z Indie. Aby podpořila své tvrzení, strana se odvolala na nedávné předběžné zjištění ministerstva obchodu USA (US DOC), ke kterému toto ministerstvo došlo v souvislosti s antisubvenčním přezkumem týkajícím se nového odesílatele. V tomto případě byla nezaplacená cla považována za bezúrokovou půjčku poskytnutou společnosti v momentě dovozu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že metodika výpočtu amerického ministerstva obchodu není pro Komisi nikterak závazná, pro Komisi jsou závazná ustanovení základního nařízení. Pokud jde o tento daný případ, použitou metodiku výpočtu vysvětlují 75. a 76. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Toto tvrzení by v každém případě bylo relevantní pouze tehdy, pokud by zaplacení cla bylo pouze odloženo (poznámka pod čarou č. 3 přílohy I základního nařízení), nikoli pokud by od jeho zaplacení byla společnost osvobozena, jak je tomu v tomto daném případě.
(40)
Vzhledem k výše uvedenému se potvrzují 60. až 77. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.6 Režim vývozních úvěrů (dále jen „RVÚ“)
(41)
Jedna strana připustila, že na své vyvážené výrobky obdržela preferenční úvěr, avšak tvrdila, že sazba úvěru byla značně vyšší než běžné sazby úvěrů poskytované v EU, a proto by tento úvěr neměl být považován za výhodu.
(42)
Ohledně toho je nutné poznamenat, že výpočet výše subvencí vycházel z rozdílu mezi úroky zaplacenými za vývozní úvěry a částkou, kterou by dotčená společnost v Indii musela zaplatit za své využité běžné komerční úvěry. V tomto případě byla pro výpočet výše subvence použita domácí referenční hodnota. Toto tvrzení se proto zamítá.
(43)
Jelikož ohledně tohoto režimu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se 78. až 86. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.7 Výše napadnutelných subvencí
(44)
Výše napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního nařízení vyjádřená ad valorem dosahuje rozmezí 3,3 % až 4,3 %. Jelikož jsou tyto úrovně shodné s úrovněmi uvedenými v 87. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tento bod odůvodnění se potvrzuje.
REŽIM→
KCN (3)
PP (3)
SOV (3)
RVÚ (3)
Celkem
SPOLEČNOST
Chandan Steel Ltd.
1,5 %
1,5 %
0,4 %
3,4 %
Venus group
2,6 % až 3,4 %
0 až 0,8 %
3,3 % (4)
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
4,3 %
(45)
88. bod prozatímního nařízení uvádí metodiku stanovení subvenčního rozpětí pro spolupracující společnosti, které nebyly zařazeny do vzorku. Podle čl. 15 odst. 3 základního nařízení činí rozpětí subvencí pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku 4,0 %, toto rozpětí bylo vypočteno na základě váženého průměru rozpětí subvencí stanovených pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku. Potvrzuje se proto 88. bod prozatímního nařízení.
(46)
Základ pro stanovení celostátního subvenčního rozpětí byl stanoven v 89. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož v této souvislosti nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 89. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
(47)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se výrobního odvětví Unie, potvrzují se 90. až 93. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5. ÚJMA
(48)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se újmy, potvrzují se 94. až 122. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
6. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
(49)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se příčinné souvislosti, potvrzují se 123. až 136. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
(50)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se zájmu Unie, potvrzují se závěry 137. až 148. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
8. KONEČNÁ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
8.1 Úroveň pro odstranění újmy
(51)
Jedna strana tvrdila, že průměrné ziskové rozpětí před zdaněním ve výši 9,5 %, které vycházelo ze situace v roce 2007 a bylo využíváno pro výpočet cen nepůsobících újmu a pro zjištění rozpětí újmy, není reprezentativní pro dlouhodobé ziskové rozpětí výrobního odvětví před zdaněním. Strana tvrdila, že příslušný rok, ze kterého vycházel výpočet zisku, byl netypickým rokem, a že roky 2005 a 2006 by byly reprezentativnější, neboť to byly obvyklé hospodářské roky, ve kterých se ziskové rozpětí pohybovalo mezi 4 až 6 %.
(52)
Výpočet cílového zisku použitý v prozatímní fázi vycházel z váženého průměru ziskového rozpětí, které výrobci z Unie zařazení do vzorku získali v roce 2007. Tento rok byl považován za poslední z reprezentativních roků, ve kterých výrobci z Unie netrpěli subvencemi způsobujícími újmu. Tato připomínka se proto zamítá, výpočet ziskového rozpětí použitý v prozatímní fázi se potvrzuje.
(53)
Vzhledem k tomu, že nebyly obdrženy žádné další připomínky týkající se úrovně pro odstranění újmy, potvrzují se 149. až 153. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
8.2 Závěr o úrovni pro odstranění újmy
(54)
Potvrzuje se metodika použitá v prozatímním nařízení.
8.3 Výše cel
(55)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení by mělo být uloženo konečné vyrovnávací clo, a to na úrovni dostatečné k odstranění újmy působené subvencovaným dovozem, aniž by bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(56)
Na základě výše uvedených skutečností byly sazby vyrovnávacího cla stanoveny porovnáním rozpětí pro odstranění újmy a rozpětí subvencí. Navrhují se proto následující sazby vyrovnávacího cla:
Společnost
Rozpětí subvencí
Rozpětí újmy
Sazba vyrovnávacího cla
Chandan Steel Ltd.
3,4 %
28,6 %
3,4 %
Venus group
3,3 %
45,9 %
3,3 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
51,5 %
4,3 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
4,0 %
44,4 %
4,0 %
Všechny ostatní společnosti
4,3 %
51,5 %
4,3 %
(57)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy situaci těchto společností zjištěnou během tohoto šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovozy výrobků pocházejících z Indie a vyrobených uvedenými společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(58)
Každou žádost o použití těchto individuálních sazeb vyrovnávacího cla pro společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (5) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a vývozním prodejem, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Toto nařízení se v případě potřeby odpovídajícím způsobem pozmění a seznam společností požívajících výhod individuálních celních sazeb se zaktualizuje.
8.4 Konečný výběr prozatímních cel
(59)
Vzhledem k rozsahu zjištěných subvenčních rozpětí a vzhledem k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se má zato, že je nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního vyrovnávacího cla uloženého prozatímním nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz tyčí a prutů z nerezavějící oceli, po tváření za studena nebo povrchové úpravě za studena již dále neopracovaných, jiných než tyčí a prutů s kruhovým příčným průřezem o průměru 80 mm nebo větším, pocházejících z Indie, v současnosti kódů KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 a 7222 20 89.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (%)
Doplňkový kód TARIC
Chandan Steel Ltd., Bombaj
3,4
B002
Venus Wire Industries Pvt. Ltd., Bombaj
Precision Metals, Bombaj
Hindustan Inox Ltd., Bombaj
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Bombaj
3,3
B003
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane
4,3
B004
Společnosti uvedené v příloze
4,0
B005
Všechny ostatní společnosti
4,3
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné v podobě prozatímních vyrovnávacích cel uložených podle nařízení (EU) č. 1261/2010 na dovoz tyčí a prutů z nerezavějící oceli, po tváření za studena nebo povrchové úpravě za studena již dále neopracovaných, jiných než tyčí a prutů s kruhovým příčným průřezem o průměru 80 mm nebo větším, pocházejících z Indie, v současnosti kódů KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 a 7222 20 89, se s konečnou platností vybírají.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. dubna 2011.
NÕUKOGU RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 405/2011,
19. aprill 2011,
millega kehtestatakse teatavate Indiast pärit roostevabast terasest varraste ja lattide impordi suhtes lõplik tasakaalustav tollimaks ja nõutakse lõplikult sisse selle impordi suhtes kehtestatud ajutine tollimaks
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 11. juuni 2009. aasta määrust (EÜ) nr 597/2009 kaitse kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (1) (edaspidi „algmäärus”), eriti selle artikli 15 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, mis on esitatud pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,
ning arvestades järgmist:
1. MENETLUS
1.1. Ajutised meetmed
(1)
Komisjon on kehtestanud määrusega (EL) nr 1261/2010 (2) (edaspidi „ajutine määrus”) teatavate Indiast pärit roostevabast terasest varraste impordi suhtes ajutise tasakaalustava tollimaksu.
(2)
Menetlus algatati pärast seda, kui Euroopa raua- ja terasetööstuse liit (Eurofer) (edaspidi „kaebuse esitaja”) oli 15. veebruaril 2010 esitanud kaebuse tootjate nimel, kelle toodang moodustab olulise osa, käesoleval juhul üle 25 %, liidu teatavate roostevabast terasest varraste kogutoodangust.
(3)
Ajutise määruse põhjenduse 23 kohaselt hõlmas subsideerimist ja kahju tekitamist käsitlev uurimine ajavahemikku 1. aprillist 2009 kuni 31. märtsini 2010 (edaspidi „uurimisperiood”). Kahju hindamise seisukohalt asjakohaste suundumuste uurimine hõlmas ajavahemikku alates 2007. aastast kuni uurimisperioodi lõpuni (edaspidi „vaatlusalune periood”).
1.2. Järgnenud menetlus
(4)
Pärast selliste oluliste seikade ja kaalutluste teatavakstegemist, mille põhjal oli otsustatud kehtestada ajutised tasakaalustavad meetmed (edaspidi „esialgsete järelduste teatavakstegemine”), esitas mitu huvitatud isikut kirjalikud esildised, milles nad teatasid oma seisukohad esialgsete järelduste kohta. Isikutele, kes seda soovisid, anti võimalus avaldada oma arvamust suuliselt. Komisjon jätkas lõplike järelduste tegemiseks vajaliku teabe hankimist. Kõiki huvitatud isikute suulisi ja kirjalikke märkusi kaaluti ja võeti need võimaluse korral arvesse.
(5)
Kõigile isikutele tehti teatavaks peamised asjaolud ja kaalutlused, mille põhjal kavatseti teha ettepanek lõplike tasakaalustavate tollimaksude kehtestamiseks teatavate Indiast pärit roostevabast terasest varraste impordi suhtes ning ajutiste tollimaksudena tagatiseks antud summade lõplikuks sissenõudmiseks. Kõikidele isikutele anti tähtaeg, mille jooksul nad said teatavaks tehtud teabe kohta arvamust avaldada.
1.3. Menetlusega seotud isikud
(6)
Kuna menetlusega seotud isikute kohta märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 5-22.
2. VAATLUSALUNE TOODE JA SAMASUGUNE TOODE
2.1. Vaatlusalune toode
(7)
Tuletatakse meelde, et ajutise määruse põhjenduse 24 kohaselt oli vaatlusalune toode määratletud kui roostevabast terasest vardad ja latid, (külmvormitud või -viimistletud, edasi töötlemata, v.a ümmarguse ristlõikega vähemalt 80 mm läbimõõduga vardad ja latid), mis on pärit Indiast ja praegu kuuluvad CN-koodide 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 ja 7222 20 89 alla.
(8)
Üks eksportiv India tootja väitis, et ümmarguse ristlõikega vähem kui 80 mm läbimõõduga, kuid väljapoole lubatud hälvet H6-H11 jäävad roostevabast terasest vardad tuleks uurimisest välja jätta, sest need ei kuulu tootevalikusse.
(9)
See väide lükati tagasi, sest tootevaliku puhul ei viidata hälvetele. Küsimustikus on toote kontrollnumbri juures küll olemas lahter H6-H11 hälvete jaoks, kuid sellel on üksnes võrdlemise otstarve, millel ei ole siduvat mõju uurimisaluse toote jaoks. Seepärast järeldatakse, et väljapoole hälvet H6-H11 jäävaid tooteid ei tohiks välja jätta.
(10)
Tuleks märkida, et esialgsete subsideerimis- ja kahjumarginaalide arvutamisel võeti väljapoole hälvet H6-H11 jäävaid tooteid arvesse.
2.2. Samasugune toode
(11)
Kuna vaatlusaluse toote ja samasuguse toote kohta muid märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendus 25.
3. SUBSIDEERIMINE
3.1. Sissejuhatus
(12)
Ajutise määruse põhjenduses 26 viideti järgmistele kavadele, mille raames väidetavalt antakse subsiidiume:
a)
imporditollimaksude hüvituskava (Duty Entitlement Passbook Scheme);
b)
eellubade kava (Advance Authorisation Scheme);
c)
kapitalikaupade ekspordisoodustuste kava (Export Promotion Capital Goods Scheme);
d)
ekspordisuunitlusega üksuste kava (Export Oriented Units Scheme);
e)
ekspordi krediteerimise kava (Export Credit Scheme).
(13)
Liidu tootmisharu tõstatas küsimuse, et komisjonil võib olla jäänud hulk subsideerimiskavu arvesse võtmata, ning leidis seepärast, et India tootjate saadud subsiidiume oli alahinnatud.
(14)
Vastusena sellele tuleb märkida, et kaebus hõlmas suurt arvu riiklikke ja kohalikke subsideerimiskavu, mis lisati India eksportivatele tootjatele esitatavasse küsimustikku ja mida komisjon uuris. Siiski leiti vaid põhjenduses 12 loetletud kavade puhul, et valimisse kuuluvad eksportivad tootjad olid saanud subsiidiume.
(15)
Liidu tootmisharu väitis ka, et komisjoni järeldused on vastuolus USA kaubandusministeeriumi (US DOC) järeldusega hiljutises tasakaalustavate meetmete menetluses, milles käsitleti teatava terase eksporti Indiast, mille puhul tehti kindlaks palju suuremad subsiidiumid. Tuleks siiski märkida, et kõnealune järeldus on seotud teistsuguse tootega ning hõlmab üht teist uurimisperioodi. Seepärast lükati see väide käesolevaga tagasi.
(16)
Kuna muud märkused puuduvad, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 26-28.
3.2. Imporditollimaksude hüvituskava (Duty Entitlement Passbook Scheme - DEPB-kava)
(17)
Mitu isikut väitis, et DEPB-kava ei tohiks käsitada tasakaalustatava subsiidiumina, sest kava eesmärk on imporditollimaksude hüvitamine. Nagu selgitatud ajutise määruse põhjenduses 38, ei saa kava käsitada lubatava tollimaksu tagastussüsteemina või asendamise puhul kasutatava tagastussüsteemina algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses, sest see ei vasta algmääruse I lisa punktis i ning II lisas (tagastamise määratlus ja eeskirjad) ja III lisas (asendava tagastamise määratlus ja eeskirjad) sätestatud eeskirjadele. Eksportija ei ole kohustatud tollimaksuvabalt imporditud kaupu tootmisprotsessis tegelikult tarbima ja krediidisumma arvutamise aluseks ei ole tegelikult tarbitud sisendid. Lisaks puudub süsteem või menetluskord, mis kinnitaks, milliseid sisendeid eksporditud toote tootmisprotsessis on kasutatud või kas imporditollimakse maksti ülemäära algmääruse I lisa punkti i ning II ja III lisa tähenduses. Lisaks on eksportijal õigus saada DEPB-kava alusel toetust sõltumata sellest, kas ta üldse sisendeid impordib. Toetuse saamiseks piisab, kui eksportija lihtsalt ekspordib kaupu, tõendamata sisendite importimist. Seega on DEPB-kava alusel õigus abi saada isegi eksportijatel, kes hangivad kogu tooraine kodumaalt ega impordi sisendina kasutatavaid kaupu. Seega lükati need väited käesolevaga tagasi.
(18)
DEPB litsentside müügi kohta väitis üks isik, et tegelik müügihind olevat madalam litsentsi väärtusest ja seepärast olevat kasu väiksem. Sellega seoses tuleb märkida, et kõneluse kava raames saadav kasu arvutati litsentsi raames antud krediidi summa alusel, olenemata sellest, kas litsentsi kasutati imporditollimaksude hüvitamiseks või kas litsents tegelikult müüdi. Leitakse, et litsentsi müümine nimiväärtusest madalama hinnaga on pelgalt äriline otsus, mis ei muuda kõnealuse kava raames saadud kasu suurust. Seega lükatakse see väide käesolevaga tagasi.
(19)
Üks isik väitis veel, et isegi kui DEPB-kava peetaks tasakaalustatavaks, et tohiks kava raames saadud kasu põhineda ekspordiväärtusel, vaid pigem DEPB litsentsi tegelikul kasutamisel. Sellega seoses tuleks meenutada, et algmääruse artikli 3 lõike 2 ja artikli 5 kohaselt võeti tasakaalustatavate subsiidiumite arvutamisel aluseks nende saaja puhul kindlakstehtud uurimisperioodiaegne kasu. Selles osas leiti, et kasu oli saadud selle kava alusel eksporditehingu tegemise hetkel. Sel hetkel loobub India valitsus tollimaksudest, andes seega rahalist toetust algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses. Kui toll väljastab ekspordi saatekirja, milles märgitakse muu hulgas asjakohase eksporditehingu puhul antava DEPB-krediidi summa, ei ole India valitsusel enam õigust otsustada, kas subsiidiumi anda või mitte. Tänu sellele, et äriühing on teadlik, et ta saab DEPB-kava raames subsiidiumi, on ta eelisolukorras, sest ta saab subsiidiume arvesse võttes pakkuda madalamaid hindu. Kasusaamise kindlaksmääramisel on oluline arvestada siiski ekspordi toimumise hetke ja mitte järgnevat kasutamist, kuna juba tagatud õigustega eksportija on finantsilises mõistes eelisseisundis. Seetõttu lükati see väide käesolevaga tagasi.
(20)
Kuna kõnealuse kava kohta muid märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 29-41.
3.3. Eellubade kava (Advance Authorisation Scheme)
(21)
Üks isik väitis, et eellubade kava tuleks käsitada tollimaksu tagastussüsteemina, sest imporditud materjale kasutatakse eksporditava kauba tootmiseks. Vastusena sellele väitele on ajutise määruse põhjenduses 54 selgitatud, et praegusel juhul kasutatud allkava ei saa käsitada lubatava tollimaksu tagastamise süsteemina või asendamise puhul kasutatava tagastussüsteemina algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses. See ei vasta algmääruse I lisa punktis i, II lisas (tagastussüsteemi määratlus ja eeskirjad) ja III lisas (asendamise puhul kasutatava tagastussüsteemi määratlus ja eeskirjad) sätestatud eeskirjadele. India valitsus ei rakendanud efektiivselt kontrollisüsteemi või -menetlust, et kindlaks teha, kas ja millistes kogustes kasutati eksporditud toote valmistamisel sisendeid (algmääruse II lisa II jao punkt 4 ja asendamise puhul kasutatava tagastamise korral algmääruse III lisa II jao punkt 2). Arvatakse, et vaatlusaluse toote standardsed sisend- ja väljundnormid (SIONid) ei olnud piisavalt täpsed ning seega ei saa nad olla tegeliku tarbimise kontrollisüsteemiks, kuna nende standardsete normide ülesehitus ei võimalda India valitsusel piisava täpsusega kontrollida, milline kogus sisendeid kasutati ära eksporttoodangus. Samuti ei korraldanud India valitsus tegelikult kasutatud sisendeil põhinevat edasist uurimist, kuigi seda tuleks tulemuslikult rakendatava kontrollisüsteemi puudumisel tavaliselt teha (algmääruse II lisa II jao punkt 5 ja III lisa II jao punkt 3). Seepärast on allkava tasakaalustatav ja väide lükatakse tagasi.
(22)
Pidades silmas subsiidiumisumma arvutamist, tuli vastupidiselt ühe isiku esildisele tasakaalustatava kasu summa kindlaksmääramisel võtta arvesse eelubade kavast tulenevat kasu, mis on saadud muust kui vaatlusalusest tootest. Eellubade kava alusel ei eksisteeri mingit kohustust, mis piiraks toetuse kasutamise konkreetse toote sisendmaterjali tollimaksuvaba importimisega. Sellest tulenevalt võib vaatlusalune toode saada kasu kõigist eelubade kava hüvitistest.
(23)
Kuna kõnealuse kava kohta muid märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 42-58.
3.4. Kapitalikaupade ekspordisoodustuste kava (Export Promotion Capital Goods Scheme - EPCG-kava)
(24)
Kuna kõnealuse kava kohta märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendus 59.
3.5. Ekspordisuunitlusega üksuste kava (Export Oriented Units Scheme - EOUS)
(25)
Enne kui käsitleda valimisse kuuluva ekspordisuunitlusega üksuse staatuses äriühingu arvukaid märkusi, tuleks meenutada, et FT-poliitikaga 2004-2009 ja FT-poliitikaga 2009-2014 on ekspordisuunitlusega üksusele ette nähtud oluline kohustus saavutada netotulu välisvaluutas, st võrdlusperioodil (5 aastat) peab ekspordi koguväärtus ületama imporditud kaupade koguväärtuse. Kõik äriühingud, mis põhimõtteliselt kohustuvad eksportima kogu oma toodangu või kõik teenused, võib asutada ekspordisuunitlusega üksuste kava kohaselt.
(26)
Vastutasuks saavad ekspordisuunitlusega üksused õiguse mitmesugusteks soodustusteks, mis on loetletud ajutise määruse põhjenduses 66. Juriidiliselt sõltuvad need eksporditegevusest ning seepärast käsitatakse neid algmääruse artikli 4 lõike 4 esimese lõigu punkti a kohaselt konkreetsete ja tasakaalustatavana. Ekspordisuunitlusega üksuse ekspordieesmärk, nagu on sätestatud FT-poliitika 2009-2014 peatükis 6.1, on subsiidiumide saamise oluline eeltingimus.
(27)
Kõik ekspordisuunitlusega üksuse kasutatavad erandid sõltuvad juriidiliselt eksporditegevusest. Ekspordisuunitlusega üksuste kava ei saa käsitada lubatud tollimaksu tagastamise süsteemina ega asendamise puhul kasutatavana tagastussüsteemina algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses. See ei vasta rangetele eeskirjadele, mis on sätestatud algmääruse I lisa punktides h ja i, II lisas (tagastussüsteemi mõiste ja eeskirjad) ja III lisas (asendamise puhul kasutatava tagastussüsteemi mõiste ja eeskirjad).
(28)
Pealegi ei ole kinnitatud, et India valitsusel oleks olemas kontrollisüsteem või -menetlus, et kindlaks teha, kas ja millistes kogustes on kasutatud eksporditud toote tootmisel impordi- ja müügimaksuvabu sisendeid (algmääruse II lisa II osa punkt 4 ja asendamise puhul kasutatavate tagastussüsteemide korral III lisa II osa punkt 2). Olemasoleva kontrollisüsteemi ülesanne on kontrollida kohustust teenida netotulu välisvaluutas, mitte impordi tarbimise ja eksportkaupade tootmise suhet.
(29)
Ekspordisuunitlusega üksuse puhul sõltub toetuse tasakaalustatavus kahest tingimusest: i) kontrollisüsteemi puudumine; ja ii) tollimaksu ülemäärase tagastamise esinemine. Siinjuures tuleks märkida, et India valitsuse puhul on oluline, et ta näitaks, et on kehtestanud nõuetekohase kontrollisüsteemi, mille abil määratakse kindlaks, milliseid sisendeid on kasutatud tootmisprotsessis ja millises koguses. Nõuetekohase kontrollisüsteemi puudumist käsitletakse allpool lähemalt. Mis puutub tollimaksu ülemäärasesse tagastamisse, siis on see oluline vaid juhul, kui on kindlaks tehtud, et kava - käesoleval juhul ekspordisuunitlusega üksuste kava - on heauskselt kasutatud tollimaksu tagastamise kava, mis vastab algmääruse I, II ja III lisa nõuetele. Nagu põhjenduses 27 juba selgitatud, ei saa ekspordisuunitlusega üksuste kava käsitada lubatud tollimaksu tagastamise süsteemina ega asendamise puhul kasutatava tagastussüsteemina algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses.
(30)
Lisaks rõhutas asjaomane isik, et ekspordisuunitlusega üksuste kava võimaldab eksporditavate lõpptoodete jaoks tooraine tollimaksuvaba importi. Isik väitis, et ekspordisuunitlusega üksuste kava võib võrrelda seestöötlemisega seotud soodustuste erilise tolliprotseduuriga ning mitte tollimaksu tagastamisega. Ta väitis, et hoolimata sellest, et mõlemal süsteemil on teoreetiliselt sama tulemus (eksporditakse kaupu, mis sisaldavad toorainet, mille imporditollimaksust on loobutud), on nende vahel olulised erinevused. Oma väidet põhjendas isik sellega, et tollimaksu tagastussüsteemis on eksportijal õigus nõuda lõpptoodetes sisalduva tooraine tollimaksude tagastamist. Seestöötlemissüsteemis on eksportija vabastatud imporditollimaksust, kuid tal on juriidiline kohustus maksta tollimaksu kõikide omamaisel turul müüdavate lõpptoodete eest. Isik väitis, et viimati nimetatud süsteemi raames ei ole ülemäärane tollimaksude tagastamine võimalik.
(31)
Vastusena sellele tuleks kõigepealt märkida, et tollimaksude ülemäärast tagastamise toimumist on võimalik kindlaks teha vaid juhul, kui on olemas kontrollisüsteem, mille eesmärk on jälgida impordi tarbimise seost eksporditud kaupade tootmisega. Isiku väite kohta, et ekspordisuunitlusega üksuste kava puhul polevat tegemist tollimaksu tagastussüsteemiga, tuleks märkida, et algmääruse I lisa joonealuses märkuses nr 2 on selgelt sätestatud, et „soodustused või tagastamised” algmääruse tähenduses hõlmab täielikku või osalist impordimaksudest vabastamist või nende edasilükkamist. Peaks olema selge, et tollimaksu tagastamise või nendest vabastamise kavade aluseks on ühesugune põhimõte, st, et tooraine impordi tollimakse ei pea maksma või need on tagastatavad tingimusel, et sellist toorainet kasutatakse toodete valmistamiseks, mis seejärel eksporditakse. Lisaks peaks olema selge, et otsustada seda, kas ekspordisuunitlusega üksuste kava puhul on tegemist heas usus kasutatava tollimaksutagastuse süsteemiga, peab see vastama algmääruse I, II ja III lisa nõuetele.
(32)
Lisaks väitis asjaomane isik, et ekspordisuunitlusega üksuste suhtes kehtivad nõuetekohane kontrollisüsteem ja edasised kontrollimeetmed nii selle ekspordi kui ka omamaise müügi osas. Ta väitis, et olulised ei ole üksnes väliskaubanduspoliitika ja menetlusjuhend, milles määratakse kindlaks ekspordisuunitlusega üksuste suhtes kehtivad seadused ja menetlused. Tuleks ka uurida, kas Indias kehtib muid seadusi või eeskirju, millega on loodud asjakohane ja tulemuslik kontrollisüsteem. Selle väite puhul toetus isik asjaolule, et menetlusjuhendi punkti 6.10.1 kohaselt on tal seaduse järgi kohustus rakendada asjakohast arvepidamise süsteemi ning et ta esitab digitaalselt allkirjastatud kvartali- ja aastaaruanded impordi, omamaiste ostude, ekspordi ja omamaise müügi kohta. Lisaks väitis isik, et 1944. aasta keskse aktsiisiseaduse (Central Excise Act) kohaselt on tal omamaise müügi puhul seaduslik kohustus väljastada arve, millel on näiteks makstavad maksud selgelt märgitud. Keskse maksuseaduse järgi on isikul ka kohustus esitada ametiasutustele kord kuus täielikud andmed enda omamaise müügi kohta. Samuti on isikul 1956. aasta äriühinguseaduse (Companies Act) ja kohaldatavate raamatupidamisstandardite järgi kohustus esitada üksikasjalik teave impordi ja omamaiste hangete kohta ning ekspordi ja omamaise müügi kohta auditeeritud finantsaruannetes.
(33)
Siinkohal ei vaidlustata, et äriühinguseadus võib Indias olla raamatupidamisstandardite raamistikuks. Kuid ekspordisuunitlusega üksuste kava tasakaalustatavuse hindamisel on oluline see, kas valitsus on kehtestanud süsteemi, mille abil saab kontrollida, kas ja millises koguses on tarbitud eksporditud kaupade tootmisel tollimaksu- või maksuvabu sisendeid.
(34)
Keskse aktsiisiseaduse alusel kehtivatel nõuetel on hoopis teistsugune otstarve: tagada, et Indias omamaisel turul toimunud müügi eest makstaks kohaldatavad maksud. Selle raames ei kontrollita, kas on imporditud materjale tollimaksuvabalt, ega seoseid tollimaksuvabade sisendite ja eksporditavate lõpptoodete vahel, nii et see ei saa kehtida tollimaksu tagastamise süsteemina.
(35)
Kasutusel olevate edasiste kontrollimeetmete puhul tuleb meeles pidada, nagu on märgitud ajutise määruse põhjenduses 69, et ekspordisuunitlusega üksused ei pea seostama iga impordisaadetist vastava tulemuseks oleva toote sihtpunktiga. Siiski annaks ainult selline saadetiste kontrollimine India valitsusele piisavalt informatsiooni sisendmaterjalide lõpliku sihtpunkti kohta, et kontrollida, et tolli/müügimaksusoodustused ei ületaks eksporttoodangu sisendeid.
(36)
Kõnealuse isiku tehtud esildise hoolikale kaalumisele vaatamata leidis seega kinnitust, et India valitsusel ei ole tulemuslikku kontrollisüsteemi või -menetlust, et kindlaks teha, kas ja millistes kogustes kasutati eksporditud toote tootmisel impordi- ja müügimaksuvabu sisendeid (algmääruse II lisa II osa lõige 4 ja asendamise puhul kasutatavate tagastamise skeemide korral III lisa II osa lõige 2). Samuti ei teinud India valitsus tegelikult kasutatud sisenditel põhinevaid edasisi uurimisi, kuigi need tuleks tõhusalt rakendatava kontrollisüsteemi puudumisel tavaliselt läbi viia (algmääruse II lisa II osa punkt 5 ja III lisa II osa punkt 3). India valitsus ei esitanud ka tõendeid selle kohta, et tollimaksu ülemäärast tagastamist ei ole toimunud.
(37)
Isik väitis, et subsiidiumide arvutamisel oleks komisjon pidanud võtma arvesse lõpptoodete omamaiselt müügilt makstud tollimakse. Vastuseks kõnealusele väitele tuleb märkida, et kuigi ekspordisuunitlusega üksuse eesmärk on saavutada netotulu välisvaluutas, on ekspordisuunitlusega üksusel võimalik osa oma toodangust müüa omamaisel turul. Ekspordisuunitlusega üksuste kava raames käsitatakse kaupu importkaupadena, kuigi tuleb maksta vaid 50 % soodustollimaks. Sellisena ei ole ekspordisuunitlusega üksus teistest omamaisel turul tegutsevatest äriühingutest erinevas olukorras, st kaupade ostmisel tuleb maksta kohaldatavad tollimaksud ja maksud. Selles kontekstis peaks olema selge, et valitsuse otsus maksustada kaupade tarbimist omamaisel turul ei tähenda, et ekspordisuunitlusega üksuse vabastamine imporditollimaksudest ja müügimaksude tagastamine ei ole toetus vaatlusaluse toote eksportmüüki arvesse võttes. Pealegi ei mõjuta omamaine müük üldisemat hinnangut selle kohta, kas on olemas asjakohane kontrollisüsteem.
(38)
Isik väitis ka, et komisjon kasutavat subsiidiumisumma arvutamisel vale nimetajat. Ta väitis, et õige nimetaja on müügi kogukäive ja mitte ekspordi müügikäive. Kõnealune väide tuleb tagasi lükata. Algmääruse artikli 7 lõike 2 kohaselt jaotati kava raames subsiidiumisumma (lugeja) ekspordi kogukäibele uurimisperioodil (nimetaja), kuna subsiidium sõltub eksporditegevusest. Ekspordisuunitlusega üksuse võimalus müüa oma toodangut omamaisel turul ei muuda asjaolu, et ekspordisuunitlusega üksusel on selge eksportimiseesmärk.
(39)
Lisaks väitis isik, et äriühingu saadud kasu peaks olema võrdne krediidikuludega, mis jäid India valitsusel saamata tooraine importimise ja roostevabast terasest varraste valmistootena Indiast eksportimise vahelisel ajal. Oma väite toetuseks osutas isik esialgsele järeldusele, mille USA kaubandusministeerium oli hiljuti teinud uue saatja kontrollimisel subsiidiumivastases menetluses, mille puhul maksmata tollimakse vaadeldi intressivaba laenuna, mille äriühing on saanud importimise ajal. Vastusena sellele märgitakse, et komisjonil ei ole kohustust järgida USA kaubandusministeeriumi kohaldatavat metoodikat, vaid ta peab järgima algmääruse sätteid. Käesoleval juhul on kasutatud metoodikat selgitatud ajutise määruse põhjendustes 75 ja 76. Sel väitel oleks alust vaid juhul, kui tollimaksude maksmist lükataks vaid edasi (algmääruse I lisa joonealune märkus nr 3), selle asemel, et neist vabastada, nagu see on käesoleval juhul.
(40)
Võttes arvesse eespool esitatut, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 60-77.
3.6. Ekspordi krediteerimise kava (Export Credit Scheme - ECS)
(41)
Üks isik tunnistas, et oli saanud oma ekspordi jaoks sooduslaenu, kuid väitis, et selle intressimäär oli oluliselt kõrgem kui valdavad intressimäärad ELis ning et seepärast ei tohiks seda pidada toetuse saamiseks.
(42)
Vastusena sellele tuleb märkida, et subsiidiumisumma arvutamisel võeti aluseks ekspordikrediidilt makstud intresside ja selle summa vahe, mis oleks kuulunud tasumisele, kui asjaomase äriühingu suhtes oleks kohaldatud tavalise kommertskrediidi intressimäärasid. Käesoleval juhul kasutati subsiidiumisumma arvutamisel sisemaist võrdlusalust. Seega lükatakse kõnesolev väide käesolevaga tagasi.
(43)
Kuna kõnealuse kava kohta muid märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 78-86.
3.7. Tasakaalustatavate subsiidiumide tase
(44)
Algmääruse kohaselt jääb arvutatud tasakaalustatavate subsiidiumide summa väärtuseliselt vahemikku 3,3 %-4,3 %. Kuna need on ajutise määruse põhjenduses 87 sätestatutega samal tasemel, kinnitatakse kõnealune põhjendus.
KAVA→
DEPB-kava (3)
Eellubade kava (3)
EOU- kava (3)
EC-kava (3)
Kokku
ÄRIÜHING
Chandan Steel Ltd.
1,5 %
1,5 %
0,4 %
3,4 %
Venus rühm
2,6-3,4 %
0-0,8 %
3,3 % (4)
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
4,3 %
(45)
Kinnitatakse ajutise määruse põhjenduses 88 kirjeldatud metoodika valimiväliste koostööd tegevate äriühingute subsiidiumimarginaali kindlaksmääramiseks. Algmääruse artikli 15 lõike 3 kohaselt on valimist välja jäänud koostööd tegevate äriühingute subsiidiumimarginaal arvutatuna valimis sisalduvate koostööd tegevate äriühingute kaalutud keskmise subsiidiumimarginaali põhjal 4,0 %. Sellest tulenevalt kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendus 88.
(46)
Üleriigilise subsiidiumimarginaali kehtestamise alus on esitatud ajutise määruse põhjenduses 89. Kuna selle kohta rohkem märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendus 89.
4. LIIDU TOOTMISHARU
(47)
Kuna liidu tootmisharu kohta märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 90-93.
5. KAHJU
(48)
Kuna kahju kohta märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 94-122.
6. PÕHJUSLIK SEOS
(49)
Kuna põhjusliku seose kohta märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 123-136.
7. LIIDU HUVID
(50)
Kuna liidu huvide kohta märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 137-148.
8. LÕPLIKUD TASAKAALUSTUSMEETMED
8.1. Kahju kõrvaldamist võimaldav tase
(51)
Üks isik väitis, et 2007. aasta olukorral põhinev keskmine maksueelne kasumimarginaal 9,5 %, mida kasutati mittekahjustava hinna arvutamiseks, et määrata kindlaks kahjumarginaal, ei olnud tootmisharu pikaajalise maksueelse kasumimarginaali puhul tüüpiline. Väidetavalt oli aasta, mille alusel kasum arvutati, erakorraline aasta ning aastad 2005-2006 olevat tüüpilisemad, sest need olid ärilisest küljest tavapärased aastad, mille puhul kasumimarginaalid jäid vahemikku 4-6 %.
(52)
Esialgses etapis kasutatud sihtkasum põhines kaalutud keskmisel kasumimarginaalil, mille valimisse kuuluvas liidu tootjad saavutasid 2007. aastal. Seda aastat peeti kõige viimaseks tüüpiliseks aastaks, kui liidu tootjaile ei avaldanud subsideerimine kahjustavat mõju. Seepärast lükatakse see märkus tagasi ning esialgses etapis kasutatud kasumimarginaal kinnitatakse.
(53)
Kuna kahju kõrvaldamist võimaldava taseme kohta muid märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 149-153.
8.2. Järeldus kahju kõrvaldamise taseme kohta
(54)
Ajutises määruses kasutatud metoodika kinnitatakse.
8.3. Tollimaksude määr
(55)
Eespool esitatut silmas pidades ja kooskõlas algmääruse artikli 15 lõikega 1 tuleks kehtestada lõplik tasakaalustav tollimaks tasemel, millest piisaks subsideeritud impordi tekitatud kahju kõrvaldamiseks, ületamata seejuures kindlaksmääratud subsiidiumimarginaali.
(56)
Eespool esitatu kohaselt kehtestati tasakaalustavad tollimaksumäärad, võrreldes kahju kõrvaldamist võimaldavaid ja subsiidiumimarginaale. Kavandatavad tasakaalustavate tollimaksude määrad on järgmised:
Äriühing
Subsiidiumi-marginaal
Kahjumarginaal
Tasakaalustava tollimaksu määr
Chandan Steel Ltd.
3,4 %
28,6 %
3,4 %
Venuse rühm
3,3 %
45,9 %
3,3 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
51,5 %
4,3 %
Koostööd tegevad valimisse kaasamata äriühingud
4,0 %
44,4 %
4,0 %
Kõik muud äriühingud
4,3 %
51,5 %
4,3 %
(57)
Selles määruses äriühingute suhtes kehtestatud individuaalsed tasakaalustavad tollimaksumäärad on määratud kindlaks käesoleva uurimise tulemuste põhjal. Seepärast kajastavad need olukorda, mis uurimise käigus nende äriühingute puhul kindlaks tehti. Nimetatud tollimaksumäärasid (erinevalt üleriigilisest tollimaksust, mida kohaldatakse „kõikide muude äriühingute” suhtes) kohaldatakse üksnes nende toodete impordi puhul, mis on pärit Indiast ning mille on tootnud nimetatud äriühingud, seega konkreetsed juriidilised isikud. Imporditavate toodete puhul, mille tootja on mõni muu käesoleva määruse regulatiivosas konkreetselt nimetamata äriühing, sealhulgas konkreetselt nimetatud äriühingutega seotud isikud, ei saa kõnealuseid määrasid kohaldada ning nende puhul kehtib „kõikide muude äriühingute” suhtes kohaldatav tollimaksumäär.
(58)
Mis tahes taotlus kohaldada äriühingu suhtes individuaalse tasakaalustava tollimaksu määra (näiteks pärast juriidilise isiku nimevahetust või uue tootmise või müügiga tegeleva üksuse asutamist) tuleb saata viivitamata komisjonile (5) koos kõigi vajalike andmetega, eelkõige nimevahetuse või tootmise või müügiga tegelevate isikutega seotud võimalike muudatuste korral äriühingu tootmistegevuses, omamaises või eksportmüügis. Vajaduse korral muudetakse määrust, ajakohastades nende äriühingute loetelu, kelle suhtes kohaldatakse individuaalseid tollimaksumäärasid.
8.4. Ajutiste tollimaksude lõplik sissenõudmine
(59)
Pidades silmas kindlakstehtud subsiidiumimarginaalide suurust ja liidu tootmisharule tekitatud kahju taset, leitakse, et ajutise määruse kohaselt ajutise tasakaalustava tollimaksuna tagatiseks antud summad tuleb lõplikult sisse nõuda,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
1. Kehtestatakse lõplik tasakaalustav tollimaks CN-koodide 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 ja 7222 20 89 alla kuuluvate Indiast pärit roostevabast terasest varraste ja lattide (külmvormitud või -viimistletud, edasi töötlemata, v.a ümmarguse ristlõikega vähemalt 80 mm läbimõõduga vardad ja latid) impordi suhtes.
2. Lõpliku tasakaalustava tollimaksu määr, mida kohaldatakse lõikes 1 kirjeldatud ja järgmises tabelis loetletud äriühingute valmistatud toote netohinna suhtes Euroopa Liidu piiril enne tollimaksu tasumist, on järgmine:
Äriühing
Tollimaks (%)
TARICi lisakood
Chandan Steel Ltd., Mumbai
3,4
B002
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai;
Precision Metals, Mumbai;
Hindustan Inox Ltd., Mumbai;
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai
3,3
B003
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane
4,3
B004
Lisas loetletud äriühingud
4,0
B005
Kõik muud äriühingud
4,3
B999
3. Kui ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse kehtivaid tollimaksusätteid.
Artikkel 2
Praegu CN-koodide 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 ja 7222 20 89 alla kuuluvate ja Indiast pärit roostevabast terasest varraste ja lattide (külmvormitud või -viimistletud, edasi töötlemata, v.a ümmarguse ristlõikega vähemalt 80 mm läbimõõduga vardad ja latid) impordi suhtes määruse (EL) nr 1261/2010 kohaselt ajutiste tasakaalustavate tollimaksudena tagatiseks antud summad nõutakse lõplikult sisse.
Artikkel 3
Määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 19. aprill 2011