SMĚRNICE KOMISE 2010/60/EU
ze dne 30. srpna 2010,
kterou se stanovují některé odchylky pro uvádění směsí osiv pícnin určených k uchování přirozeného životního prostředí na trh
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 66/401/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva pícnin na trh (1), a zejména na čl. 13 odst. 1 čtvrtý pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Otázky biologické rozmanitosti a zachování genetických zdrojů rostlin získávají v průběhu posledních let stále více na významu, jak ukazuje vývoj na mezinárodní úrovni a na úrovni EU. Jako příklady lze uvést rozhodnutí Rady 93/626/EHS ze dne 25. října 1993 o uzavření Úmluvy o biologické rozmanitosti (2), rozhodnutí Rady 2004/869/ES ze dne 24. února 2004 o uzavření Mezinárodní smlouvy o genetických zdrojích rostlin pro výživu a zemědělství jménem Evropského společenství (3), nařízení Rady (ES) č. 870/2004 ze dne 26. dubna 2004, kterým se zřizuje program Společenství pro zachování, popis, sběr a využití genetických zdrojů v zemědělství a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 1467/94 (4), a nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (5). V rámci právních předpisů EU, jimiž se řídí uvádění směsí osiv pícnin na trh, a to směrnice 66/401/EHS, by měly být stanoveny zvláštní podmínky, aby byly tyto otázky zohledněny.
(2)
Aby bylo umožněno uvádění směsí osiv pícnin určených k uchování přirozeného životního prostředí na trh v rámci uchování genetických zdrojů (dále jen „směsi určené k uchování“) i v případech, kdy tyto směsi nesplňují některé obecné požadavky pro uvádění na trh stanovené ve směrnici 66/401/EHS, je nezbytné stanovit některé odchylky.
(3)
Aby se zajistilo, že směsi uváděné na trh jako směsi určené k uchování budou splňovat požadavky těchto odchylek, je nezbytné stanovit, že při uvádění těchto směsí na trh je zapotřebí povolení. Toto povolení by se mělo udělovat na základě žádosti.
(4)
Touto směrnicí by však neměla být dotčena směrnice Komise 2008/62/ES ze dne 20. června 2008, kterou se stanovují některé odchylky pro povolování zemědělských krajových odrůd a odrůd, které jsou přirozeně adaptovány na místní a regionální podmínky a ohroženy genetickou erozí, a pro uvádění osiva a sadby brambor těchto odrůd na trh (6), pokud jde o směsi určené k uchování obsahující uchovávané odrůdy ve smyslu směrnice 2008/62/ES.
(5)
Zvláštní oblasti ochrany vyhlášené členskými státy v souladu se směrnicí Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (7) jsou oblasti s přirozenými a polopřirozenými stanovišti, která si zasluhují ochranu. Tyto oblasti by měly být považovány za zdrojové oblasti směsí určených k uchování. Členské státy by také měly mít možnost vyhlásit další oblasti přispívající k uchování genetických zdrojů rostlin v případě, že tyto oblasti podléhají srovnatelným pravidlům.
(6)
Mělo by být stanoveno, že složky směsi určené k uchování se budou v povolení a na návěsce uvádět jako druhy, případně poddruhy. Zároveň by zde měly být uvedeny konkrétní údaje o klíčivosti složek směsi, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které nesplňují požadavky ohledně klíčivosti stanovené v příloze II uvedené směrnice. Pokud jde o tyto požadavky, u přímo sklízených směsí určených k uchování je nezbytné zohlednit použitou metodu sklizně.
(7)
Před vydáním povolení pro uvedení na trh je nezbytné stanovit odchylky pro zkoušku směsi určené k uchování prováděnou členskými státy. Způsob provádění zkoušek těchto směsí by měl také v určitých případech umožnit rozlišení mezi metodami sklizně směsí z jednotlivě pěstovaných plodin a přímo sklízených směsí určených k uchování.
(8)
Aby se zajistilo, že uvádění směsí určených k uchování na trh probíhá v souladu s cílem uchování genetických zdrojů, měla by být stanovena omezení, zejména pokud jde o oblast původu a zdrojovou oblast.
(9)
Mělo by být pevně stanoveno maximální množství směsí určených k uchování uváděných na trh. K zajištění toho, aby bylo toto maximální množství dodržováno, by měly členské státy od producentů vyžadovat, aby oznamovali množství směsí určených k uchování, u kterých chtějí žádat o povolení, a je-li to nutné, měly by příslušné množství producentům přidělovat.
(10)
Sledovatelnost směsí určených k uchování by měla být zajištěna prostřednictvím příslušných požadavků na uzavírání a označování.
(11)
K zajištění správného používání pravidel stanovených v této směrnici by mělo být prováděno úřední sledování.
(12)
Po uplynutí odpovídajícího období by Komise měla posoudit, zda jsou opatření stanovená touto směrnicí účinná.
(13)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Definice
Pro účely této směrnice:
a)
„zdrojovou oblastí“ se rozumí:
i)
oblast vyhlášená členským státem jako zvláštní oblast ochrany v souladu s čl. 4 odst. 4 směrnice 92/43/EHS,
ii)
oblast podílející se na uchování genetických zdrojů rostlin vyhlášená členským státem v souladu s vnitrostátním postupem založeném na kritériích srovnatelných s kritérii podle čl. 4 odst. 4 směrnice 92/43/EHS ve spojení s čl. 1 písm. k) a l) uvedené směrnice, která je spravována, chráněna a sledována způsobem odpovídajícím článkům 6 a 11 uvedené směrnice;
b)
„lokalitou sběru“ se rozumí část zdrojové oblasti, na níž byl proveden sběr osiva;
c)
„přímo sklízenou směsí“ se rozumí směs osiv uváděná na trh jako směs získaná v lokalitě sběru s čištěním nebo bez čištění;
d)
„směsí z jednotlivě pěstovaných plodin“ se rozumí směs osiv vyrobená podle následujícího procesu:
i)
v lokalitě sběru je získáno osivo jednotlivých druhů,
ii)
osivo uvedené v bodu i) se namnoží mimo lokalitu sběru jako jednodruhové osivo,
iii)
tato jednodruhová osiva se poté smíchají, a tak se vytvoří směs složená z rodů, druhů a případně poddruhů, které jsou typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru.
Článek 2
Směsi určené k uchování
1. Odchylně od čl. 3 odst. 1 a 2 směrnice 66/401/EHS mohou členské státy povolit uvádění směsí různých rodů, druhů a případně poddruhů na trh, které jsou určeny k uchování přirozeného životního prostředí v kontextu uchování genetických zdrojů podle čl. 22a odst. 1 písm. b) uvedené směrnice.
Tyto směsi mohou obsahovat osivo pícnin, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS, a dále osivo rostlin, které nejsou pícninami ve smyslu uvedené směrnice.
Tyto směsi se dále označují jako „směsi určené k uchování“.
2. V případech, kdy směs určená k uchování obsahuje uchovávanou odrůdu, použije se směrnice 2008/62/ES.
3. Pokud není v této směrnici uvedeno jinak, použije se směrnice 66/401/EHS.
Článek 3
Oblast původu
Když členský stát udělí povolení k uvedení směsi určené k uchování na trh, určí zároveň oblast, s níž je směs přirozeně spojena a která se dále označuje jako „oblast původu“. Zohlední přitom informace od orgánů odpovědných za genetické zdroje rostlin nebo od organizací, které jsou v členských státech pro tento účel uznávány. Pokud se oblast původu nachází ve více než jednom členském státě, bude určena všemi dotčenými členskými státy na základě vzájemné dohody.
Článek 4
Povolení
1. Členské státy mohou povolit uvádění směsí určených k uchování na trh v jejich oblasti původu za podmínky, že tyto směsi splňují požadavky uvedené v článku 5 v případě přímo sklízených směsí, nebo požadavky uvedené v článku 6 v případě směsí z jednotlivě pěstovaných plodin.
2. Povolení musí obsahovat tyto údaje:
a)
jméno a adresa producenta;
b)
metoda sklizně: přímá sklizeň nebo z jednotlivě pěstovaných plodin;
c)
procentní podíl hmotnosti složek představovaných jednotlivými druhy a případně poddruhy;
d)
v případě směsí z jednotlivě pěstovaných plodin konkrétní údaje o klíčivosti složek směsi, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které nesplňují požadavky ohledně klíčivosti stanovené v příloze II uvedené směrnice;
e)
množství směsi, které se má povolení týkat;
f)
oblast původu;
g)
omezení uvádění na trh v oblasti původu;
h)
zdrojová oblast;
i)
lokalita sběru a v případě směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin také lokalita, kde se provádí množení;
j)
typ stanoviště v lokalitě sběru;
k)
rok sběru.
3. Pokud jde o odst. 2 písm. c), u přímo sklízených směsí určených k uchování je dostačující uvést ty složky představované druhy a případně poddruhy, které jsou typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru a které mají jakožto složky směsi význam pro ochranu životního prostředí v kontextu zachování genetických zdrojů.
Článek 5
Požadavky pro získání povolení pro přímo sklízené směsi určené k uchování
1. Přímo sklízená směs určená k uchování musí být ve zdrojové oblasti získána z lokality sběru, která nebyla oseta po dobu 40 let před podáním žádosti producentem podle čl. 7 odst. 1. Zdrojová oblast musí spadat do oblasti původu.
2. Procentní podíl složek přímo sklízené směsi určené k uchování, které představují druhy a případně poddruhy typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru a které mají jakožto složky směsi význam pro uchování přirozeného životního prostředí v rámci uchování genetických zdrojů, musí být vhodný pro potřeby obnovy typu stanoviště v lokalitě sběru.
3. Klíčivost složek uvedených v odstavci 2 musí být dostačující pro potřeby obnovy typu stanoviště v lokalitě sběru.
4. Maximální obsah druhů a případně poddruhů, které nesplňují podmínky stanovené v odstavci 2, nesmí překročit 1 % hmotnostní. Přímo sklízená směs určená k uchování nesmí obsahovat druhy Avena fatua, Avena sterilis a Cuscuta spp. Maximální obsah Rumex spp. jiných než Rumex acetosella a Rumex maritimus nesmí překročit 0,05 % hmotnostních.
Článek 6
Požadavky pro získání povolení pro směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin
1. Pokud jde o směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin, osivo určené k výrobě směsi osiva z jednotlivě pěstovaných plodin musí být ve zdrojové oblasti získáno z lokality sběru, která nebyla oseta po dobu 40 let před podáním žádosti producentem podle čl. 7 odst. 1. Zdrojová oblast musí spadat do oblasti původu.
2. Osivo, z něhož se skládá směs určená k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin musí tvořit druhy a případně poddruhy, které jsou typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru a které mají jakožto složky směsi význam pro uchování přirozeného životního prostředí v rámci uchování genetických zdrojů.
3. Složky směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin, které jsou osivem pícnin ve smyslu směrnice 66/401/EHS, musí před smísením splňovat požadavky stanovené v části III přílohy II směrnice 66/401/EHS, pokud jde o technickou čistotu, jak je stanoveno ve sloupcích 4 až 11 tabulky v části I bodě 2 oddíle A uvedené přílohy, pokud jde o nejvyšší povolený výskyt jiných druhů rostlin ve vzorku o hmotnosti uvedené ve sloupci 4 přílohy III uvedené směrnice (celková hodnota pro daný sloupec), jak je stanoveno ve sloupcích 12, 13 a 14 tabulky v části I bodě 2 oddíle A přílohy II uvedené směrnice, a pokud jde o podmínky týkající se semen druhu Lupinus, jak je stanoveno ve sloupci 15 tabulky v části I bodě 2 oddíle A uvedené přílohy.
4. Množení může probíhat po pět generací.
Článek 7
Procesní požadavky
1. Povolení se uděluje na základě žádosti producenta.
K žádosti musejí být připojeny informace nutné k ověření souladu s články 4 a 5 v případě přímo sklízených směsí určených k uchování a s články 4 a 6 v případě směsí určených k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin.
2. Pokud jde o přímo sklízené směsi určené k uchování, provede členský stát, ve kterém se nachází lokalita sběru, vizuální kontroly.
Tyto vizuální kontroly proběhnou v lokalitě sběru v průběhu období růstu v intervalech potřebných k zajištění toho, aby směs splňovala přinejmenším požadavky pro získání povolení uvedené v čl. 5 odst. 2 a 4.
Členský stát, který provedl vizuální kontrolu, zaznamená její výsledky.
3. Pokud jde o směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin, členský stát po přezkoumání žádosti provede zkoušky nebo pod vlastním oficiálním dohledem nechá provést zkoušky, kterými ověří, že směs určená k uchování splňuje přinejmenším požadavky pro získání povolení uvedené v čl. 6 odst. 2 a 3.
Tyto zkoušky se provádí v souladu se současnými mezinárodními metodami nebo, v případě, že takové metody neexistují, v souladu s jinými vhodnými metodami.
U těchto zkoušek dotčený členský stát zajistí, aby byly vzorky odebírány z homogenních partií. Zajistí také uplatňování pravidel pro hmotnost partie a hmotnost vzorku podle čl. 7 odst. 2 směrnice 66/401/EHS.
Článek 8
Množstevní omezení
Každý členský stát zajistí, aby celkové množství osiva ve směsích určených k uchování uváděných na trh ročně nepřesáhlo 5 % celkové hmotnosti všech směsí osiv pícnin, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které se uvádí na trh v daném roce v dotčeném členském státě.
Článek 9
Uplatňování množstevních omezení
1. V případě přímo sklízených směsí určených k uchování zajistí členské státy, aby producenti před začátkem každého pěstitelského období informovali o množství osiva ve směsích určených k uchování, pro které chtějí žádat o povolení, a o velikosti a poloze plánované lokality nebo plánovaných lokalit sběru.
V případě směsí určených k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin zajistí členské státy, aby producenti před začátkem každého pěstitelského období informovali o množství osiva ve směsích určených k uchování, pro které chtějí žádat o povolení, a o velikosti a poloze plánované lokality nebo plánovaných lokalit sběru a plánované lokality nebo plánovaných lokalit, kde bude probíhat množení.
2. Pokud z informací oznámených podle odstavce 1 vyplývá, že by mohlo dojít k překročení množství uvedeného v článku 8, přidělí členské státy každému z dotčených producentů množství, které bude moci v daném pěstitelském období uvést na trh.
Článek 10
Uzavírání obalů a nádob
1. Členské státy zajistí, aby byly směsi určené k uchování uváděny na trh pouze v uzavřených obalech a nádobách opatřených uzávěrem.
2. Aby se zajistila funkčnost uzávěru, musí být součástí uzavíracího systému alespoň návěska nebo připevněná plomba.
3. Obaly a nádoby uvedené v odstavci 1 musejí být uzavřeny tak, aby nemohly být otevřeny bez poškození uzavíracího systému nebo bez zanechání stop po manipulaci buď na návěsce producenta, nebo na obalu či nádobě.
Článek 11
Označování
1. Členské státy zajistí, aby byly obaly a nádoby směsí určených k uchování opatřeny návěskou producenta nebo vytištěným či orazítkovaným nápisem obsahujícím alespoň tyto informace:
a)
slova „pravidla a normy EU“;
b)
jméno a adresa osoby odpovědné za připevňování návěsek nebo její identifikační značka;
c)
metoda sklizně: přímá sklizeň nebo z jednotlivě pěstovaných plodin;
d)
rok uzavření vyjádřený slovy: „uzavřeno …“ (rok);
e)
oblast původu;
f)
zdrojová oblast;
g)
lokalita sběru;
h)
typ stanoviště v lokalitě sběru;
i)
slova „směs osiva pícniny určená k uchování, která má být použita v oblasti se stejným typem stanoviště jako lokalita sběru, bez ohledu na biotické podmínky“;
j)
číslo partie přidělené osobou odpovědnou za připevňování návěsek;
k)
procentní podíl hmotnosti složek představovaných jednotlivými druhy a případně poddruhy;
l)
deklarovaná čistá nebo hrubá hmotnost;
m)
v případě použití granulovaných pesticidů, granulovacích látek nebo jiných tuhých přídavných látek je nutné uvést druh přídavné látky a přibližný poměr mezi hmotností klubíček nebo čistých semen a celkovou hmotností a
n)
v případě směsí z jednotlivě pěstovaných plodin konkrétní údaje o klíčivosti složek směsi, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které nesplňují požadavky ohledně klíčivosti stanovené v příloze II uvedené směrnice.
2. Pokud jde o odst. 1 písm. k), postačí uvést složky přímo sklízených směsí určených k uchování podle čl. 4 odst. 3.
3. Pokud jde o odst. 1 písm. n), postačí uvést průměr požadovaných hodnot klíčivosti v případě, že je počet požadovaných hodnot klíčivosti vyšší než pět.
Článek 12
Sledování
Členské státy zajistí dodržování této směrnice prostřednictvím úředního sledování.
Článek 13
Podávání zpráv
Členské státy zajistí, aby producenti působící na jejich území podali za každé pěstitelské období zprávu o množství směsí určených k uchování uvedených na trh.
Na požádání podají členské státy Komisi a ostatním členským státům zprávu o množství směsí určených k uchování uvedených na trh na jejich území.
Článek 14
Oznámení uznávaných organizací odpovědných za genetické zdroje rostlin
Členské státy na požádání uvědomí Komisi o orgánech odpovědných za genetické zdroje rostlin nebo organizacích, které jsou v členských státech pro tento účel uznávány.
Článek 15
Hodnocení
Komise zhodnotí provádění této směrnice do 31. prosince 2014.
Článek 16
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 30. listopadu 2011. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 17
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 18
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 30. srpna 2010.
KOMISJONI DIREKTIIV 2010/60/EL,
30. august 2010,
millega sätestatakse teatavad erandid looduskeskkonna säilitamiseks mõeldud söödakultuuride seemnesegude turustamiseks
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiivi 66/401/EMÜ söödakultuuride seemne turustamise kohta, (1) eriti selle artikli 13 lõike 1 neljandat lõiku,
ning arvestades järgmist:
(1)
Nagu näitavad mitmesugused rahvusvahelised ja ELi tasandi sündmused, on bioloogilise mitmekesisuse ja taimede geneetiliste ressursside säilitamise küsimus muutunud viimastel aastatel üha olulisemaks. Sellest annavad tunnistust näiteks nõukogu 25. oktoobri 1993. aasta otsus 93/626/EMÜ bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni sõlmimise kohta, (2) nõukogu 24. veebruari 2004. aasta otsus 2004/869/EÜ toidu ja põllumajanduse taimede geneetilisi ressursse käsitleva rahvusvahelise lepingu sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse nimel, (3) nõukogu 26. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 870/2004, millega kehtestatakse ühenduse programm põllumajanduse geneetiliste ressursside säilitamise, kirjeldamise, kogumise ja kasutamise kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1467/94, (4) ning nõukogu 20. septembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (5). Et võtta neid küsimusi arvesse, tuleks söödakultuuride seemnesegude turustamist reguleeriva ELi õigusakti, nimelt direktiivi 66/401/EMÜ kohaselt kehtestada eritingimused.
(2)
Selleks et lubada turustada söödakultuuride seemnesegusid, mis on mõeldud kasutamiseks looduskeskkonna säilitamiseks geneetiliste ressursside säilitamise kontekstis (edaspidi „säilitussegud”), isegi kui nende segude komponendid ei vasta mõnele direktiivis 66/401/EMÜ sätestatud turustamise üldnõudele, tuleb ette näha teatavad erandid.
(3)
Et tagada säilitussegudena turustatavate segude vastavus kõnealuste erandite nõuetele, tuleb ette näha, et selliste segude turustamine toimub lubade alusel. Loa saamiseks tuleks esitada taotlus.
(4)
Käesoleva direktiiviga ei piirata siiski direktiivi 2008/62/EÜ kohaldamist säilitussegude suhtes, mis sisaldavad säilitussorte komisjoni 20. juuni 2008. aasta direktiivi 2008/62/EÜ (millega sätestatakse teatavad erandid kohalike ja piirkondlike oludega kohanenud ja geneetilisest erosioonist ohustatud põllukultuuride rahvaselektsioonsortide ja sortide heakskiitmiseks ning kõnealuste rahvaselektsioonsortide ja sortide seemnete ning seemnekartuli turustamiseks) (6) tähenduses.
(5)
Nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ (looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta) (7) kohaselt liikmesriikide määratud erikaitsealadel asuvad säilitamist väärivad looduslikud ja poollooduslikud kasvukohad. Sellised alad tuleks lugeda säilitussegude lähtepiirkondadeks. Liikmesriikidel peaks olema võimalik määrata ka teisi alasid, mis aitavad säilitada taimede geneetilisi ressursse, kui need vastavad võrreldavatele nõuetele.
(6)
Tuleks ette näha, et lubadele ja etikettidele märgitakse säilitussegu komponentide liigid ja vajaduse korral alamliigid. Samuti tuleks sätestada selliste direktiiviga 66/401/EMÜ hõlmatud segu komponentide eriomane idanevus, mis ei vasta kõnealuse direktiivi II lisas sätestatud idanevuse nõuetele. Otsekoristuse teel saadud säilitussegude korral tuleb nende nõuete puhul võtta arvesse koristusmeetodit.
(7)
Tuleb sätestada erandid seoses säilitussegu kontrollimisega liikmesriikides enne selle turustamiseks loa andmist. Segude kontrollimise viisi puhul tuleks teatavatel juhtudel võtta arvesse ka kasvatatavate kultuuride säilitussegude ja otsekoristuse teel saadud säilitussegude koristusmeetodite erinevusi.
(8)
Selleks et tagada säilitussegude turustamine geneetiliste ressursside säilitamise kontekstis, tuleks ette näha piirangud, eelkõige seoses päritolu- ja lähtepiirkonnaga.
(9)
Tuleks kehtestada säilitussegude maksimaalne turustatav kogus. Et tagada sellest maksimaalsest kogusest kinnipidamine, peaksid liikmesriigid nõudma, et tootjad teataksid säilitussegude kogused, mille jaoks nad kavatsevad luba taotleda, ja vajaduse korral eraldama tootjatele kogused.
(10)
Säilitussegude jälgitavus tuleks tagada asjakohaste pitseerimis- ja märgistusnõuetega.
(11)
Et tagada käesoleva direktiivi sätete nõuetekohane kohaldamine, tuleks teha ametlikku järelevalvet.
(12)
Komisjon peaks pärast sobiva ajavahemiku möödumist hindama, kas käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on tõhusad.
(13)
Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas põllumajanduse, aianduse ja metsanduse seemnete ja paljundusmaterjali alalise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
Artikkel 1
Mõisted
Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „lähtepiirkond”-
i)
ala, mille liikmesriik on määranud erikaitsealaks vastavalt direktiivi 92/43/EMÜ artikli 4 lõikele 4, või
ii)
ala, mis aitab säilitada taimede geneetilisi ressursse ja mille liikmesriik on määranud vastavalt riiklikule menetlusele, mis põhineb direktiivi 92/43/EMÜ artikli 4 lõikes 4 koostoimes kõnealuse direktiivi artikli 1 punktidega k ja l sätestatud kriteeriumidega võrreldavatel kriteeriumidel, ning mida hallatakse, kaitstakse ja mille üle teostatakse järelevalvet kõnealuse direktiivi artiklites 6 ja 11 sätestatuga võrdväärsel viisil;
b) „kogumiskoht”- lähtepiirkonna osa, kus seeme on kogutud;
c) „otsekoristuse teel saadud segu”- puhastatud või puhastamata seemnesegu, mida turustatakse kogumiskohast kogutud seguna;
d) „kasvatatavate kultuuride segu”- seemnesegu, mille tootmisprotsess on järgmine:
Artikkel 2
Säilitussegud
1. Erandina direktiivi 66/401/EMÜ artikli 3 lõigetest 1 ja 2 võivad liikmesriigid anda loa turustada selliste perekondade, liikide ja vajaduse korral alamliikide segusid, mis on mõeldud kasutamiseks looduskeskkonna säilitamiseks kõnealuse direktiivi artikli 22a lõike 1 punktis b viidatud geneetiliste ressursside säilitamise kontekstis.
Sellised segud võivad sisaldada direktiiviga 66/401/EMÜ hõlmatud söödakultuuride seemneid lisaks selliste taimede seemnetele, mis ei ole söödakultuurid kõnealuse direktiivi tähenduses.
Selliseid segusid nimetatakse edaspidi „säilitussegudeks”.
2. Kui säilitussegu sisaldab säilitussorti, kohaldatakse direktiivi 2008/62/EÜ.
3. Kui käesolevas direktiivis ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse direktiivi 66/401/EMÜ.
Artikkel 3
Päritolupiirkond
Kui liikmesriik annab loa säilitussegu turustada, määratleb ta piirkonna, millega asjaomane segu on looduslikult seotud (edaspidi „päritolupiirkond”). Ta võtab arvesse taimede geneetiliste ressurssidega tegelevatelt asutustelt või liikmesriikide asjaomastelt tunnustatud organisatsioonidelt saadud teavet. Kui päritolupiirkond asub rohkem kui ühes liikmesriigis, määratlevad selle kõik asjaomased liikmesriigid ühisel kokkuleppel.
Artikkel 4
Loa andmine
1. Liikmesriigid võivad anda loa turustada säilitussegu selle päritolupiirkonnas eeldusel, et segu vastab otsekoristuse teel saadud säilitussegu puhul artikli 5 nõuetele või kasvatatavate kultuuride säilitussegu puhul artikli 6 nõuetele.
2. Luba sisaldab järgmisi andmeid:
a)
tootja nimi ja aadress;
b)
koristusmeetod - kas otsekoristus või kasvatatavad kultuurid;
c)
komponentide (liikide ja vajaduse korral alamliikide) massiprotsent;
d)
kasvatatavate kultuuride säilitussegude korral selliste direktiiviga 66/401/EMÜ hõlmatud segu komponentide eriomane idanevus, mis ei vasta kõnealuse direktiivi II lisas sätestatud idanevuse nõuetele;
e)
segu kogus, mille jaoks luba taotletakse;
f)
päritolupiirkond;
g)
turustuspiirangud päritolupiirkonnas;
h)
lähtepiirkond;
i)
kogumiskoht ja kasvatatavate kultuuride säilitussegu puhul ka kasvatuskoht;
j)
kogumiskoha kasvukohatüüp ja
k)
kogumise aasta.
3. Lõike 2 punkti c puhul piisab otsekoristuse teel saadud säilitussegude korral sellest, kui märkida liikidena ja vajaduse korral alamliikidena sellised komponendid, mis on kogumiskoha kasvukohatüübile iseloomulikud ja mis on segu komponentidena olulised loodusliku keskkonna säilitamiseks geneetiliste ressursside säilitamise kontekstis.
Artikkel 5
Loa nõuded otsekoristuse teel saadud säilitussegude puhul
1. Otsekoristuse teel saadud säilitussegu peab olema kogutud lähtepiirkonna kogumiskohast, kuhu ei ole seemet külvatud 40 aasta jooksul enne artikli 7 lõikes 1 viidatud tootja taotluse kuupäeva. Lähtepiirkond peab asuma päritolupiirkonnas.
2. Otsekoristuse teel saadud säilitussegu selliste komponentide osakaal, mis on kogumiskoha kasvukohatüübile iseloomulikud liigid ja vajaduse korral alamliigid ning mis on segu komponentidena olulised loodusliku keskkonna säilitamiseks geneetiliste ressursside säilitamise kontekstis, peab olema piisav, et taasluua kogumiskoha kasvukohatüüp.
3. Lõikes 2 viidatud komponentide idanevus peab olema piisav, et taasluua kogumiskoha kasvukohatüüp.
4. Lõikele 2 mittevastavate liikide ja vajaduse korral alamliikide maksimaalne sisaldus ei tohi olla üle 1 massiprotsendi. Otsekoristuse teel saadud säilitussegu ei tohi sisaldada järgmisi liike: Avena fatua, Avena sterilis ja Cuscuta spp. Rumex spp., välja arvatud Rumex acetosella ja Rumex maritimus’e maksimaalne sisaldus ei tohi olla üle 0,05 massiprotsendi.
Artikkel 6
Loa nõuded kasvatatavate kultuuride säilitussegude puhul
1. Kasvatatavate kultuuride säilitussegu puhul peab kogutud seeme, millest kasvatatavate kultuuride seemnesegu toodetakse, olema kogutud lähtepiirkonna kogumiskohast, kuhu ei ole seemet külvatud 40 aasta jooksul enne artikli 7 lõikes 1 viidatud tootja taotluse kuupäeva. Lähtepiirkond peab asuma päritolupiirkonnas.
2. Kasvatatavate kultuuride säilitussegu seemned peavad kuuluma liikidesse ja vajaduse korral alamliikidesse, mis on kogumiskoha kasvukohatüübile iseloomulikud ja segu komponentidena olulised loodusliku keskkonna säilitamiseks geneetiliste ressursside säilitamise kontekstis.
3. Kasvatatavate kultuuride säilitussegu komponendid, mis on söödakultuuride seemned direktiivi 66/401/EMÜ tähenduses, peavad enne segamist vastama direktiivi 66/401/EMÜ II lisa III jaos sätestatud tarbeseemne nõuetele, mis on analüütilise puhtuse puhul sätestatud kõnealuse lisa I jao punkti 2 alapunktis A esitatud tabeli 4.-11. veerus, III lisa 4. veerus täpsustatud massiga proovis (kokku veeru kohta), muude taimeliikide maksimaalse sisalduse puhul II lisa I jao punkti 2 alapunktis A esitatud tabeli 12., 13. ja 14. veerus ning liigi Lupin seemnetega seotud tingimuste puhul kõnealuse lisa I jao punkti 2 alapunktis A esitatud tabeli 15. veerus.
4. Kasvatada on lubatud viis põlvkonda.
Artikkel 7
Menetlusnõuded
1. Luba antakse tootja taotluse alusel.
Taotlusega koos esitatakse teave, mis on vajalik artiklite 4 ja 5 (otsekoristuse teel saadud säilitussegude puhul) või artiklite 4 ja 6 (kasvatatavate kultuuride säilitussegude puhul) nõuete täitmise kontrollimiseks.
2. Otsekoristuse teel saadud säilitussegude puhul teostab liikmesriik, kus kogumiskoht asub, visuaalsed vaatlused.
Visuaalsed vaatlused tehakse kogumiskohas kasvuperioodil piisava sagedusega, et tagada segu vastavus vähemalt artikli 5 lõigetes 2 ja 4 sätestatud loa nõuetele.
Visuaalse vaatluse teinud liikmesriik dokumenteerib selle tulemused.
3. Kasvatatavate kultuuride säilitussegude puhul teeb liikmesriik ise või laseb enda ametliku järelevalve all teha taotluse läbivaatamise ajal katseid, et kontrollida säilitussegu vastavust vähemalt artikli 6 lõigetes 2 ja 3 sätestatud loa nõuetele.
Katsed tehakse kooskõlas hetkel kasutusel olevate rahvusvaheliste meetoditega või selliste meetodite puudumise korral kooskõlas muude asjakohaste meetoditega.
Asjaomane liikmesriik tagab, et katsete tegemiseks vajalikud proovid võetakse homogeensetest partiidest. Liikmesriik tagab, et kohaldatakse direktiivi 66/401/EMÜ artikli 7 lõikes 2 sätestatud eeskirju partii ja sellest võetud proovi massi kohta.
Artikkel 8
Koguseline piirang
Liikmesriigid tagavad, et igal aastal turustatav säilitussegude seemnete kogus ei ole üle 5 % direktiiviga 66/401/EMÜ hõlmatud söödakultuuride seemnesegude kogumassist, mida asjaomane liikmesriik vastaval aastal turustab.
Artikkel 9
Koguseliste piirangute kohaldamine
1. Otsekoristuse teel saadud säilitussegude puhul tagavad liikmesriigid, et tootjad teatavad neile enne iga tootmisperioodi algust säilitussegude seemnekoguse, mille jaoks nad kavatsevad luba taotleda, ning kavandatava kogumiskoha või kavandatavate kogumiskohtade suuruse ja asukoha.
Kasvatatavate kultuuride säilitussegude puhul tagavad liikmesriigid, et tootjad teatavad neile enne iga tootmisperioodi algust säilitussegude seemnekoguse, mille jaoks nad kavatsevad luba taotleda, kavandatava kogumiskoha või kavandatavate kogumiskohtade suuruse ja asukoha ning kavandatava kasvatuskoha või kavandatavate kasvatuskohtade suuruse ja asukoha.
2. Kui lõikes 1 viidatud teadete põhjal ületatakse tõenäoliselt artiklis 8 sätestatud koguseid, määravad liikmesriigid igale asjaomasele tootjale koguse, mida ta võib vastaval tootmisperioodil turustada.
Artikkel 10
Pakendite ja konteinerite pitseerimine
1. Liikmesriigid tagavad, et säilitussegusid turustatakse üksnes suletud ja pitseeritud pakendites ja konteinerites.
2. Et tagada pitseerimine, peab pitseerimissüsteem koosnema vähemalt etiketist või kinnitatud pitserist.
3. Lõikes 1 viidatud pakendid ja konteinerid peavad olema pitseeritud nii, et neid ei saa avada pitseerimissüsteemi kahjustamata või tootja etiketile, pakendile või konteinerile avamisjälgi jätmata.
Artikkel 11
Märgistamine
1. Liikmesriigid tagavad, et säilitussegude pakendid ja konteinerid on varustatud tootja etiketi või trükitud või templiga löödud sildiga, mis sisaldab vähemalt järgmist teavet:
a)
sõnad „ELi eeskirjad ja standardid”;
b)
etiketi paigaldamise eest vastutava isiku nimi ja aadress või tunnusmärk;
c)
koristusmeetod: otsekoristus või kasvatatavad kultuurid;
d)
pitseerimise aasta järgmisel kujul: „pitseeritud …” (aasta);
e)
päritolupiirkond;
f)
lähtepiirkond;
g)
kogumiskoht;
h)
kogumiskoha kasvukohatüüp;
i)
sõnad „söödakultuuride seemne säilitussegu, mis on mõeldud kasutamiseks aladel, mille kasvukohatüüp on sama mis kogumiskohal (v.a biootilised tingimused)”;
j)
partii viitenumber, mille annab etiketi paigaldamise eest vastutav isik;
k)
komponentide (liikide ja vajaduse korral alamliikide) massiprotsent;
l)
deklareeritud neto- või brutomass;
m)
granuleeritud pestitsiidide, puhtimisainete või muude tahkete lisandite kasutamise korral tuleb ära märkida lisandi laad ning ligikaudne seemnekogumi või puhaste seemnete massi ja kogumassi suhe ja
n)
kasvatatavate kultuuride säilitussegude puhul selliste direktiiviga 66/401/EMÜ hõlmatud segu komponentide eriomane idanevus, mis ei vasta kõnealuse direktiivi II lisas sätestatud idanevuse nõuetele.
2. Lõike 1 punkti k puhul piisab sellest, kui märgitakse ära otsekoristuse teel saadud säilitussegude komponendid, nagu on sätestatud artikli 4 lõikes 3.
3. Kui nõutavate eriomaste idanevuste arv on suurem kui viis, piisab lõike 1 punkti n puhul sellest, kui märgitakse ära nõutavate eriomaste idanevuste keskmine.
Artikkel 12
Järelevalve
Liikmesriigid tagavad ametliku järelevalve kaudu käesoleva direktiivi nõuete järgimise.
Artikkel 13
Aruandlus
Liikmesriigid tagavad, et nende territooriumil tegutsevad tootjad teatavad igal tootmisperioodil turustatud säilitussegude kogused.
Liikmesriigid teatavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele viimaste nõudmisel nende territooriumil turustatud säilitussegude kogused.
Artikkel 14
Taimede geneetiliste ressurssidega tegelevatest tunnustatud organisatsioonidest teatamine
Liikmesriigid teatavad komisjonile viimase nõudmisel taimede geneetiliste ressurssidega tegelevad asutused või liikmesriikide asjaomased tunnustatud organisatsioonid.
Artikkel 15
Hindamine
Komisjon hindab käesoleva direktiivi rakendamist 31. detsembriks 2014.
Artikkel 16
Ülevõtmine
1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. novembriks 2011. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
Kui liikmesriigid kõnealused normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetavate põhiliste riiklike õigusnormide teksti.
Artikkel 17
Jõustumine
Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 18
Adressaadid
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 30. august 2010