NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 835/2011
ze dne 19. srpna 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, pokud jde o maximální limity polycyklických aromatických uhlovodíků v potravinách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1881/2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách (2), stanoví maximální limity pro benzo[a]pyren v řadě potravin.
(2)
Benzo[a]pyren patří do skupiny polycyklických aromatických uhlovodíků (PAU) a používá se jako indikátor výskytu a účinku karcinogenních PAU v potravinách na základě vědeckého stanoviska dřívějšího Vědeckého výboru pro potraviny (SCF) (3). Ve svém stanovisku z prosince 2002 tento výbor doporučil provést další analýzy příslušných podílů těchto polycyklických aromatických uhlovodíků v potravinách, aby při příštím přezkoumání bylo možné rozhodnout o vhodnosti dalšího využívání benzo[a]pyrenu jako indikátoru.
(3)
V rámci doporučení Komise 2005/108/ES (4) byly členskými státy shromážděny nové údaje týkající se výskytu karcinogenních polycyklických aromatických uhlovodíků v potravinách. Komise požádala Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA), aby stanovisko Vědeckého výboru pro potraviny přezkoumal s přihlédnutím k novým údajům o výskytu, k dalším souvisejícím novým vědeckým informacím i k přístupu založeném na limitech expozice (MOE). V rámci tohoto přezkumu byl úřad EFSA požádán, aby znovu posoudil vhodnost dalšího využívání benzo[a]pyrenu jako indikátoru.
(4)
Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci při úřadu EFSA přijal stanovisko o polycyklických aromatických uhlovodících v potravinách dne 9. června 2008 (5). V tomto stanovisku dospěl úřad EFSA k závěru, že benzo[a]pyren není vhodným indikátorem výskytu PAU v potravinách a že nejvhodnějším indikátorem PAU v potravinách by byl systém čtyř specifických látek (PAU4 (6)) nebo osmi specifických látek (PAU8 (7)). V závěru úřadu EFSA se rovněž uvádí, že systém osmi látek (PAU8) by v porovnání se systémem čtyř látek (PAU4) nepředstavoval podstatnou přidanou hodnotu.
(5)
Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci dále zjistil, že při použití přístupu založeného na limitech expozice (MOE) existují jen malé obavy o zdraví spotřebitelů při průměrné odhadované expozici z potravin. U spotřebitelů vystavených těmto látkám ve vysoké míře však limity expozice činily téměř či méně než 10 000, což může představovat obavy o zdraví spotřebitelů.
(6)
Na základě závěrů úřadu EFSA nemůže být stávající systém založený na používání benzo[a]pyrenu jakožto jediného indikátoru ze skupiny polycyklických aromatických uhlovodíků zachován. Nařízení (ES) č. 1881/2006 je proto třeba změnit.
(7)
Měly by být zavedeny nové maximální limity pro sumu čtyř látek (PAU4 - benzo[a]pyren, benzo[a]anthracen, benzo[b]fluoranthen a chrysen) a současně zachován zvláštní maximální limit pro benzo[a]pyren.
(8)
Takový systém by zajistil, že obsah PAU v potravinách bude udržován v mezích, které nepředstavují zdravotní riziko a že výši PAU bude možné kontrolovat i v těch vzorcích, ve kterých nelze zjistit přítomnost benzo[a]pyrenu, avšak jsou v nich přítomny jiné polycyklické aromatické uhlovodíky.
(9)
Zvláštní maximální limit pro benzo[a]pyren bude zachován s cílem zajistit srovnatelnost dřívějších a budoucích údajů. Po určitém období uplatňování této změny a na základě nových údajů získaných v budoucnosti by měla být potřeba zachování zvláštního maximálního limitu pro benzo[a]pyren přehodnocena.
(10)
V případě sumy čtyř látek (PAU4) by měly být jako základ pro rozhodnutí o shodě s předpisy používány dolní meze koncentrací.
(11)
Maximální limity polycyklických aromatických uhlovodíků musí být bezpečné a co nejnižší rozumně dosažitelné správnou výrobní a zemědělskou a rybolovnou praxí. Nové údaje o výskytu polycyklických aromatických uhlovodíků ukazují, že v některých potravinách je základní obsah PAU nižší, než se předpokládalo. Maximální limity benzo[a]pyrenu je proto třeba upravit tak, aby lépe odrážely skutečné nižší základní hodnoty v čerstvých a uzených mlžích.
(12)
Z údajů týkajících se uzených ryb a uzeného masa rovněž vyplývá, že lze dosáhnout nižších maximálních limitů. V některých případech může být nicméně zapotřebí provést úpravy stávajících technologií uzení. Pro uzené maso a uzené ryby by proto měl být zaveden dvoufázový postup, v jehož rámci bude ode dne použitelnosti tohoto nařízení platit dvouleté přechodné období, po jehož uplynutí se začnou používat nižší maximální limity.
(13)
U uzených šprotů a konzervovaných uzených šprotů bylo zjištěno, že obsahují více PAU než ostatní uzené ryby. Pro uzené šproty a konzervované uzené šproty by tak měly být stanoveny zvláštní maximální limity, které by zohledňovaly hodnoty, jež jsou u těchto potravin dosažitelné.
(14)
V minulosti byl maximální limit pro benzo[a]pyren ve svalovině ryb kromě uzených ryb stanoven jakožto indikátor možného znečištění životního prostředí. Bylo však prokázáno, že PAU v čerstvých rybách podléhají rychlému metabolismu a neakumulují se ve svalovině. Zachování maximálního limitu PAU v čerstvých rybách již proto není zapotřebí.
(15)
V některých druzích tepelně ošetřeného masa a masných výrobků prodávaných konečnému spotřebiteli byly zjištěny vysoké hodnoty PAU. Těmto hodnotám lze zamezit v případě, že se používají náležité výrobní postupy a zařízení. Proto je třeba stanovit maximální limity PAU v mase a masných výrobcích, které byly vystaveny postupu tepelného ošetření, u něhož je známo, že může vést k tvorbě PAU, tj. výhradně grilování a rožnění.
(16)
Kakaové máslo bylo na základě nařízení (ES) č. 1881/2006 dočasně vyjmuto ze stávajícího maximálního limitu pro benzo[a]pyren v olejích a tucích a přezkoumání vhodnosti stanovení maximálního limitu PAU v kakaovém máslu mělo být provedeno do 1. dubna 2007. Přezkoumání bylo v dané době odloženo z důvodu očekávání výsledku tehdy probíhajícího nového vědeckého posouzení PAU úřadem EFSA.
(17)
Kakaové máslo obsahuje PAU ve větší míře než jiné oleje a tuky. Je to způsobeno převážně neodpovídajícími postupy sušení kakaových bobů a skutečností, že kakaové máslo nelze na rozdíl od jiných rostlinných olejů a tuků rafinovat. Kakaové máslo představuje hlavní složku kakaových surovin (jako jsou kakaové boby, kakaová hmota, kakaová drť nebo tekutá kakaová hmota) a vyskytuje se v čokoládě a jiných výrobcích z kakaa, jež často konzumují děti. Přispívá tak k expozici lidí, a zvláště pak k expozici dětí. Proto je nezbytné stanovit maximální limity PAU v kakaových bobech a odvozených produktech, tedy včetně kakaového másla.
(18)
Maximální limity PAU v kakaových bobech by měly být stanoveny na co nejnižší rozumně dosažitelné úrovni, s přihlédnutím ke stávajícím technologickým možnostem producentských zemí. Měly by být stanoveny na základě obsahu tuků, jelikož PAU se koncentrují v tukové složce, kakaovém máslu. Aby měly producentské země možnost provést technologická zlepšení v zájmu přizpůsobení se těmto maximálním limitům, mělo by být datum použitelnosti maximálních limitů pro kakaové boby a odvozené produkty odloženo. Zpočátku by se také měl na tyto produkty vztahovat vyšší maximální limit sumy čtyř látek. Po uplynutí dvouletého přechodného období by se měl začít uplatňovat nižší maximální limit. Obsah PAU v kakaových bobech a odvozených produktech by měl být pravidelně sledován s cílem posoudit, zda by bylo možné v budoucnosti tyto maximální limity dále snížit.
(19)
Z údajů vyplývá, že kokosový olej může vykazovat vyšší obsah PAU4 než jiné rostlinné oleje a tuky. Je to způsobeno poměrně vyšším obsahem benzo[a]anthracenu a chrysenu, které nelze při rafinaci kokosového oleje snadno odstranit. Proto by měly být stanoveny zvláštní maximální limity pro kokosový olej na co nejnižší rozumně dosažitelné úrovni, s přihlédnutím ke stávajícím technologickým možnostem producentských zemí. Jelikož se očekává, že v producentských zemích dojde k technologickým zlepšením, měly by být limity PAU v kokosovém oleji pravidelně sledovány s cílem posoudit, zda by bylo možné v budoucnosti stanovit nižší limity.
(20)
Údaje o výskytu PAU v obilovinách a zelenině jsou v současnosti omezené. Z dostupných údajů vyplývá, že obiloviny a zelenina obsahují PAU spíše v malé míře. Tyto nízké hodnoty zaznamenané ve stávajících dostupných údajích o výskytu neodůvodňují bezprostřední stanovení maximálních limitů. Úřad EFSA nicméně zjistil, že obiloviny a zelenina mohou významně přispívat k expozici lidí z důvodu jejich vysoké spotřeby. Obsah PAU v těchto dvou skupinách produktů by proto měl být dále sledován. Na základě dalších údajů bude posouzena potřeba stanovení maximálních limitů.
(21)
Vysoký obsah PAU byl zjištěn v některých doplňcích stravy. Tyto hodnoty jsou však proměnlivé a závisí na konkrétním druhu těchto doplňků. Je třeba, aby byly shromážděny další údaje týkající se doplňků stravy. Jakmile budou tyto údaje dostupné, bude posouzena potřeba stanovení maximálních limitů PAU v doplňcích stravy.
(22)
Členským státům a provozovatelům potravinářských podniků by měl být poskytnut čas přizpůsobit se novým maximálním limitům stanoveným tímto nařízením. Datum použitelnosti tohoto nařízení by proto mělo být odloženo. Pro produkty, které byly uvedeny na trh přede dnem použitelnosti změn, jež zavádí toto nařízení, by mělo být stanoveno přechodné období.
(23)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament, ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1881/2006 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
1. Potraviny, které nesplňují maximální limity použitelné od 1. září 2012 stanovené v oddílu 6 „Polycyklické aromatické uhlovodíky“ přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006, ve znění tohoto nařízení, a které jsou v souladu s předpisy uvedeny na trh před 1. zářím 2012, mohou být uváděny na trh po uvedeném datu do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
2. Potraviny, které nesplňují maximální limity použitelné od 1. září 2014 stanovené v oddílech 6.1.4 a 6.1.5 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006, ve znění tohoto nařízení, a které jsou v souladu s předpisy uvedeny na trh před 1. zářím 2014, mohou být uváděny na trh po uvedeném datu do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
3. Potraviny, které nesplňují maximální limity použitelné od 1. dubna 2013 stanovené v oddíle 6.1.2 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006, ve znění tohoto nařízení, a které jsou v souladu s předpisy uvedeny na trh před 1. dubnem 2013, mohou být uváděny na trh po uvedeném datu do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
4. Potraviny, které nesplňují maximální limity použitelné od 1. dubna 2015 stanovené v oddíle 6.1.2 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006, ve znění tohoto nařízení, a které jsou v souladu s předpisy uvedeny na trh před 1. dubnem 2015, mohou být uváděny na trh po uvedeném datu do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. září 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. srpna 2011.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 835/2011,
19. august 2011,
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1881/2006 seoses toiduainetes sisalduvate polütsükliliste aromaatsete süsivesinike piirnormidega
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 8. veebruari 1993. aasta määrust (EMÜ) nr 315/93, milles sätestatakse ühenduse menetlused toidus sisalduvate saasteainete suhtes, (1) eriti selle artikli 2 lõiget 3,
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni määruses (EÜ) nr 1881/2006, millega sätestatakse teatavate saasteainete piirnormid toiduainetes, (2) on sätestatud benso(a)püreeni piirnorm teatavates toiduainetes.
(2)
Benso(a)püreen kuulub polütsükliliste aromaatsete süsivesinike (edaspidi „PAH”) hulka ning on endise toidu teaduskomitee (edaspidi „teaduskomitee”) teadusliku arvamuse (3) kohaselt tunnistatud kantserogeensete PAH-ühendite esinemise ja mõju märgistusaineks. 2002. aasta detsembris esitatud arvamuses soovitas teaduskomitee analüüsida täiendavalt kõnealuste PAHide suhtelist osakaalu toiduainetes, et saada teavet järgmiseks läbivaatamiseks, mille käigus uuritakse benso(a)püreeni kui märgistusaine edaspidist sobivust.
(3)
Komisjoni soovituse 2005/108/EÜ (4) kohaselt kogusid liikmesriigid uusi andmeid toiduainetes sisalduvate kantserogeensete PAHide kohta. Komisjon palus Euroopa Toiduohutusametil (edaspidi „EFSA”) teaduskomitee arvamuse läbi vaadata, võttes arvesse uusi andmeid esinemise kohta, muud asjakohast teaduslikku teavet ning kokkupuute ülemmäära käsitlevat lähenemisviisi. Läbivaatamise raames paluti EFSA-l anda uus hinnang benso(a)püreeni kui märgistusaine edaspidise sobivuse kohta.
(4)
9. juunil 2008. aastal võttis toiduahelas olevaid saasteaineid käsitlev Euroopa Toiduohutusameti teaduskomisjon (edaspidi „teaduskomisjon”) vastu arvamuse toidus sisalduvate polütsükliliste aromaatsete süsivesinike kohta (5). Kõnealuses arvamuses jõudis EFSA järeldusele, et benso(a)püreen ei ole sobiv märgistusaine toidus sisalduvate polütsükliliste aromaatsete süsivesinike jaoks ning kõige sobivam oleks kasutada toidus sisalduvate PAHide määramiseks nelja (edaspidi „PAH4”) (6) või kaheksat (edaspidi „PAH8”) (7) konkreetset ainet hõlmavat süsteemi Lisaks jõudis EFSA järeldusele, et võrreldes nelja ainet hõlmava süsteemiga (PAH4) ei paku kaheksat ainet hõlmav süsteem (PAH8) suurt lisaväärtust.
(5)
Lisaks jõudis teaduskomisjon kokkupuute ülemmäära käsitlevast lähenemisviisist lähtudes järeldusele, et keskmise eeldatava päevase kokkupuute korral on oht tarbija tervisele väike. Siiski oli suurte tarbijate puhul kokkupuute määr ligikaudu 10 000 , mis osutab tarbija tervist mõjutavale võimalikule ohule.
(6)
Lähtudes EFSA järeldustest ei ole võimalik jätkata kehtiva süsteemi kohaldamist, kus benso(a)püreen on polütsükliliste aromaatsete süsivesinike ainus märgistusaine. Seepärast on vaja muuta määrust (EÜ) nr 1881/2006.
(7)
Nelja aine (PAH4: benso(a)püreen, bens(a)antratseen, benso(b)fluoranteen ja krüseen) summa suhtes tuleks kehtestada uued piirnormid, seejuures tuleks säilitada eraldi piirnorm benso(a)püreeni suhtes.
(8)
Selline süsteem võimaldaks tagada, et toidus sisalduvate PAHide tase hoitakse tasemel, mis ei põhjusta ohtu tervisele ning PAHide sisaldust saaks kontrollida ka proovides, milles benso(a)püreen ei ole määratav, kuid mis sisaldavad muid PAHe.
(9)
Benso(a)püreeni suhtes eraldi piirnormi säilitamine võimaldab tagada varasemate ja tulevaste andmete võrreldavuse. Pärast selle muudatuse rakendamist tuleks teatava aja möödudes ja võttes arvesse rakendamisega seotud uusi andmeid, hinnata uuesti vajadust säilitada benso(a)püreeni suhtes eraldi piirnorm.
(10)
Nelja aine (PAH4) summa puhul tuleks vastavusotsustes lähtuda madalamatest piirnormidest.
(11)
Polütsükliliste aromaatsete süsivesinike piirnormid peaksid olema ohutud ja nii madalad, kui on võimalik heade tootmis- ja põllumajandus-/kalandustavade abil saavutada. PAHide sisaldust käsitlevad uued andmed osutavad, et mõnes toiduaines on PAHide taustanivood varem arvatust madalamad. Seepärast kohandati benso(a)püreeni piirnorme, et need oleksid kooskõlas tegeliku madalama taustanivooga värsketes ja suitsutatud kahepoolmelistes molluskites.
(12)
Suitsutatud kala ja liha käsitlevad andmed osutasid samuti, et piirnorme on võimalik vähendada. Mõnel juhul võib osutuda vajalikuks kohandada praegust suitsutamise tehnoloogiat. Seepärast tuleks suitsutatud kala ja liha puhul kehtestada kaheastmeline menetlus, mis võimaldaks kohaldada alates käesoleva määruse rakendamiskuupäevast kahe-aastast üleminekuaega enne madalamate piirnormide rakendamist.
(13)
Suitsukilu ja konserveeritud suitsukilu puhul on täheldatud suuremat PAHide sisaldust, kui muude suitsutatud kalade puhul. Suitsukilu ja konserveeritud suitsukilu jaoks tuleks kehtestada eraldi piirnorm, mis võtaks arvesse nende toiduainete puhul võimalikku saavutatavat sisaldust.
(14)
Kala lihaskoes, välja arvatud suitsukalas sisalduva benso(a)püreeni varasema piirnormi kehtestamisel lähtuti asjaolust, et benso(a)püreen on võimaliku keskkonnasaastatuse märgistusaine. Siiski selgus, et PAHid muunduvad värskes kalas kiiresti ega ladestu lihaskoes. Seepärast ei ole värske kala puhul PAHide piirnormi säilitamine enam asjakohane.
(15)
Suurt PAHide sisaldust on täheldatud lõpptarbijale müüdava teatavat liiki kuumtöödeldud liha ja kuumtöödeldud lihatoodete puhul. Seda on võimalik vältida, kui järgida asjakohaseid töötlemistingimusi ja kasutada asjakohaseid seadmeid. Seepärast on vaja kehtestada PAHide piirnorm liha ja lihatoodete suhtes, mis on läbinud kuumtöötlemisprotsessi, mille käigus võivad teadaolevalt moodustuda PAHid (s.o ainult grillimine ja röstimine).
(16)
Vastavalt määrusele (EÜ) nr 1881/2006 ei kohaldatud ajutiselt kakaovõi puhul õlide ja rasvade suhtes kehtestatud benso(a)püreeni piirnorme ning oli ette nähtud, et kakaovõis sisalduvate PAHide piirnormide kehtestamise asjakohasus vaadatakse uuesti läbi 1. aprilliks 2007. Seejärel lükati läbivaatamine edasi kuni sel ajal EFSA korraldatud uue PAHe käsitleva teadusliku hindamise tulemuste selgumiseni.
(17)
Kakaovõis on PAHide sisaldus suurem kui muudes õlides ja rasvades. Enamasti on selle põhjuseks kakaoubade sobimatu kuivatamisprotsess ning asjaolu, et erinevalt muudest taimeõlidest ja -rasvadest ei saa kakaovõid rafineerida. Kakaovõi moodustab peamise osa kakaoga seotud toorsaadustest (nt kakaooad, kakaomass, purustatud kakaooad või kakaoliköör) ning seda sisaldavad nii šokolaad kui ka muud kakaost valmistatud tooted, mida sageli tarbivad just lapsed. Seega suurendab see inimeste, eriti laste, kokkupuudet PAHidega. Seepärast on vaja kehtestada kakaoubade ja nendest saadud toodete, sh kakaovõi suhtes PAHide piirnorm.
(18)
Kakaoubade suhtes kehtestatavad PAHide piirnormid peavad olema võimalikult madalad ning võtma arvesse tootjariikide praeguseid tehnilisi võimalusi. Piirnormide kehtestamisel tuleks lähtuda rasvadest, sest PAHid ladestuvad rasvafraktsioonis, st kakaovõis. Et võimaldada tootjariikidel nende piirnormidega kohanemiseks oma tehnoloogiat arendada, tuleks kakaoubade ja nendest saadud toodete suhtes piirnormi kohaldamise kuupäeva edasi lükata. Lisaks peaks nende toodete puhul kohaldama esialgu nelja ühendi summa suuremat piirnormi Madalamaid piirnorme tuleks kohaldada pärast kaheaastast üleminekuperioodi. PAHide sisaldust kakaoubades ja nendest saadud toodetes tuleks korrapäraselt kontrollida, et hinnata võimalust piirnorme tulevikus veelgi vähendada.
(19)
On tõestatud, et kookosõlis võib PAH4 sisaldus olla suurem kui muudes taimeõlides ja -rasvades. See on seotud protsentuaalselt suurema bens(a)antratseeni- ja krüseenisisaldusega, mida on kookosõli rafineerimisel keeruline eemaldada. Kookosõli suhtes kehtestatavad PAHide piirnormid peavad olema võimalikult madalad ning võtma arvesse tootjariikide praeguseid tehnilisi võimalusi. Kuna tootjariikides on oodata tehnoloogilisi uuendusi, tuleks PAHide sisaldust kookosõlis korrapäraselt kontrollida, et hinnata võimalust piirnorme tulevikus veelgi vähendada.
(20)
Praegused andmed, mis käsitlevad PAHide esinemist tera- ja köögiviljas, on piiratud. Olemasolevad andmed osutavad, et PAHide sisaldus tera- ja köögiviljas on pigem väike. Lähtudes praegustest andmetest, mis osutavad PAHide väikesele sisaldusele, ei ole põhjust piirnormide koheseks kehtestamiseks. Siiski on EFSA osutanud, et seoses tera- ja köögiviljade rohke tarbimisega mõjutavad need oluliselt inimeste kokkupuudet PAHidega. Seepärast tuleks ka edaspidi jälgida PAHide sisaldust nendes kahes tooterühmas. Piirnormide kehtestamise vajadust hinnatakse edaspidi lähtuvalt uutest andmetest.
(21)
Suurt PAHide sisaldust on täheldatud ka mõnedes toidulisandites. Siiski on nende sisaldus muutuv ja sõltub konkreetsest toidulisandist. Toidulisandite kohta on vaja koguda täiendavaid andmeid. Toidulisandite suhtes PAHide piirnormide kehtestamise vajadust hinnatakse, kui kõnealused andmed on olemas.
(22)
Liikmesriikidele ja toidukäitlejatele tuleks anda aega käesoleva määrusega kehtestatud piirnormidega seotud kohanduste tegemiseks. Seepärast tuleks käesoleva määruse kohaldamise kuupäeva edasi lükata. Enne käesolevas määruses sätestatud muudatuste kohaldamise kuupäeva turule viidud toodete jaoks tuleks ette näha üleminekuperiood.
(23)
Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega ning ei Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole vastuväiteid esitanud,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määruse (EÜ) nr 1881/2006 lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale.
Artikkel 2
1. Toiduained, mis ei vasta käesoleva määruse kohaselt muudetud määruse (EÜ) nr 1881/2006 lisa 6. jaos „polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud” sätestatud piirnormidele, mida kohaldatakse alates 1. septembrist 2012, kuid mis on seaduslikult turule viidud enne 1. septembrit 2012, võib turustada pärast nimetatud kuupäeva nende minimaalse säilimisaja või kasutustähtaja lõpuni.
2. Toiduained, mis ei vasta käesoleva määruse kohaselt muudetud määruse (EÜ) nr 1881/2006 lisa punktides 6.1.4 ja 6.1.5 sätestatud piirnormidele, mida kohaldatakse alates 1. septembrist 2014, kuid mis on seaduslikult turule viidud enne 1. septembrit 2014, võib turustada pärast nimetatud kuupäeva nende minimaalse säilimisaja või kasutustähtaja lõpuni.
3. Toiduained, mis ei vasta käesoleva määruse kohaselt muudetud määruse (EÜ) nr 1881/2006 lisa punktis 6.1.2 sätestatud piirnormidele, mida kohaldatakse alates 1. aprillist 2013, kuid mis on seaduslikult turule viidud enne 1. aprilli 2013, võib turustada pärast nimetatud kuupäeva nende minimaalse säilimisaja või kasutustähtaja lõpuni.
4. Toiduained, mis ei vasta käesoleva määruse kohaselt muudetud määruse (EÜ) nr 1881/2006 lisa punktis 6.1.2 sätestatud piirnormile, mida kohaldatakse alates 1. aprillist 2015, kuid mis on seaduslikult turule viidud enne 1. aprilli 2015, võib turustada pärast nimetatud kuupäeva nende minimaalse säilimisaja või kasutustähtaja lõpuni.
Artikkel 3
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. septembrist 2012.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 19. august 2011