ROZHODNUTÍ RADY 2010/127/SZBP
ze dne 1. března 2010
o omezujících opatřeních vůči Eritreji
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rada Evropské unie přijala dne 16. února 2009 společný postoj 2009/138/SZBP o omezujících opatřeních vůči Somálsku (1), kterým se provádí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1844 (2008), kterou se zavádí omezující opatření vůči osobám, které se snaží překazit nebo zablokovat mírový politický proces, či osobám, které hrozí prozatímním federálním orgánům Somálska nebo misi Africké unie v Somálsku (AMISOM) silou, nebo podnikají kroky, které narušují stabilitu v Somálsku nebo regionu.
(2)
Dne 14. ledna 2009 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č. 1862 (2009) týkající se hraničního sporu mezi Džibutskem a Eritreou a jeho možného dopadu na místní stabilitu a bezpečnost.
(3)
Dne 23. prosince 2009 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č. 1907 (2009), kterou se uvaluje embargo na zbraně vůči Eritreji a vyzývá všechny státy, aby prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a mezinárodním právem kontrolovaly na svém území, včetně přístavů a letišť, veškerý náklad pocházející z Eritreje nebo do ní směřující, pokud má dotyčný stát k dispozici informace, na jejichž základě je možné se domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávání, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle této rezoluce nebo podle všeobecného a úplného zbrojního embarga uvaleného na Somálsko podle bodu 5 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 733 (1992), rozpracované a pozměněné dalšími rezolucemi.
(4)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1907 (2009) rovněž zavádí omezující opatření vůči jednotlivcům a subjektům, včetně nejen eritrejského politického a vojenského velení, jež určil výbor, který byl zřízen podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 751 (1992), rozšířené rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1844 (2008).
(5)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zabránily prodeji nebo dodávkám zbrojního a souvisejícího materiálu všech typů včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů k výše uvedenému materiálu, do Eritreje státními příslušníky členských států nebo z území členských států nebo za použití plavidel či letadel pod jejich vlajkou, bez ohledu na to, zda tento materiál pochází z jejich území či nikoliv.
2. Zakazuje se přímé nebo nepřímé poskytování technického poradenství, výcviku, finanční nebo jiné pomoci, které souvisí s vojenskou činností, nebo poskytování, výroba, údržba či používání věcí uvedených v odstavci 1 státními příslušníky členských států nebo z území členských států do Eritreje.
3. Zakazuje se rovněž pořizování věcí uvedených v odstavci 1 z Eritreje, ať už z tohoto území pocházejí či nikoli, státními příslušníky členských států nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států, jakož i poskytování technické pomoci, výcviku, finanční či jiné pomoci spojené s vojenskými činnostmi, nebo poskytování, výroba, údržba či používání věcí uvedených v odstavci 1 ze strany Eritreje státním příslušníkům členských států.
Článek 2
1. Členské státy prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a mezinárodním právem kontrolují na svém území, včetně přístavů a letišť, každý náklad pocházející z Eritreje nebo do ní směřující, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě je možné se domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí.
2. Na letadla a plavidla přepravující náklad do Eritreje nebo z ní se vztahuje povinnost poskytnout dodatečné informace před příjezdem a před odjezdem o veškerém zboží, které je přiváženo do členského státu nebo je z něj vyváženo.
3. Pokud členské státy objeví věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, zajistí je a odstraní (zničením či znehodnocením).
Článek 3
Omezující opatření podle článku 4, čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 1 a 2 se ukládají vůči osobám a subjektům, včetně nejen eritrejského politického a vojenského velení, jakož i včetně vládních a polostátních subjektů, nebo jakýchkoli osob či subjektů jednajících jejich jménem nebo pod jejich vedením, určených výborem zřízeným na základě rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 751 (1992), rozšířené rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1844 (2008) (dále jen „Výbor pro sankce“) jako:
-
osoby či subjekty, které porušily zbrojní embargo a související opatření podle článku 1;
-
osoby či subjekty, které z Eritreje poskytují pomoc ozbrojeným opozičním skupinám, jejichž cílem je destabilizovat region;
-
osoby či subjekty, které brání provádění rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1862 (2009) týkající se Džibuti;
-
osoby či subjekty, které ukrývají, financují, podporují, organizují, cvičí či podněcují jednotlivce či skupiny k páchání násilných či teroristických činů vůči jiným státům či jejich občanům v regionu, nebo činnost takových osob či skupin usnadňují;
-
osoby či subjekty, které brání vyšetřování či práci monitorovací skupiny, která byla znovustavena rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1853 (2008).
Příslušné osoby a subjekty jsou uvedeny v příloze.
Článek 4
Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zabránily přímým nebo nepřímým dodávkám, prodeji či převozu zbrojního a souvisejícího materiálu všech typů včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů pro výše uvedený materiál a přímému či nepřímému poskytování vojenské pomoci či výcviku, finanční a jiné pomoci, včetně investování, brokerských či jiných finančních služeb spojených s vojenskou činností, nebo poskytování, výrobě, údržbě či užívání zbraní a vojenského vybavení státními příslušníky členských států nebo z území členských států nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států osobám a subjektům uvedeným v článku 3.
Článek 5
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření s cílem zabránit tomu, aby na jejich území vstupovaly nebo přes ně projížděly osoby uvedené v článku 3.
2. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3. Odstavec 1 se nepoužije, pokud Výbor pro sankce v jednotlivých případech stanoví, že cesta je odůvodněna humanitární potřebou, včetně náboženské povinnosti, nebo pokud Výbor pro sankce dojde k závěru, že by výjimka mohla jinak podpořit cíle, kterými jsou mír a stabilita v regionu.
4. Pokud členský stát povolí podle odstavce 3 osobám určeným Výborem pro sankce vstup na své území nebo průjezd přes ně, je toto povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
Článek 6
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo či nepřímo vlastněné nebo ovládané osobami či subjekty uvedenými v článku 3.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Členské státy mohou udělit výjimky týkající se opatření uvedených v odstavcích 1 a 2 v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné k úhradě základních výdajů, včetně úhrad za potraviny, nájemné nebo hypotéku, léky a lékařské ošetření, daně, pojistné a poplatky za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených profesních odměn a k náhradě výdajů spojených s poskytováním právních služeb;
c)
určeny výlučně k hrazení poplatků nebo nákladů na služby v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů;
d)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, po oznámení dotyčného členského státu Výboru pro sankce a po jeho schválení;
e)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí; v tomto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo být předmětem výkonu takového rozhodnutí, pokud zástavní právo bylo zřízeno nebo rozhodnutí bylo vydáno přede dnem přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1907(2009) a není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedených v odstavci 1, a po oznámení Výboru pro sankce ze strany dotyčného členského státu.
4. Odstavec 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb na zmrazené účty splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých přede dnem, ke kterému se na tyto účty začala vztahovat omezující opatření,
pokud se na tento úrok, jiné výnosy či platby i nadále vztahuje odstavec 1.
5. Výjimky uvedené v odst. 3 písm. a), b) a c) mohou být uděleny poté, co dotyčný členský stát oznámí výboru svůj záměr případně povolit přístup k těmto finančním prostředkům, a hospodářským zdrojům, a pokud do tří pracovních dnů od tohoto oznámení neobdrží od Výboru pro sankce zamítavé rozhodnutí.
Článek 7
Rada vyhotovuje seznam uvedený v příloze a provádí jeho změny na základě rozhodnutí Výboru pro sankce.
Článek 8
Toto rozhodnutí bude přezkoumáno, pozměněno nebo případně zrušeno v souladu s příslušnými rozhodnutími Rady bezpečnosti OSN.
Článek 9
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
Článek 10
Toto rozhodnutí bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 1. března 2010.
NÕUKOGU OTSUS 2010/127/ÜVJP,
1. märts 2010,
mis käsitleb Eritrea vastu suunatud piiravaid meetmeid
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artiklit 29,
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu võttis 16. veebruaril 2009 vastu ühise seisukoha 2009/138/ÜVJP (mis käsitleb Somaalia vastu suunatud piiravaid meetmeid), (1) millega rakendatakse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1844 (2008), millega kehtestati piiravad meetmed nende suhtes, kes püüavad takistada või peatada rahumeelset poliitilist protsessi, ähvardavad Somaalia üleminekuaja föderaalinstitutsioone või Aafrika Liidu missiooni Somaalias (AMISOM) jõuga või tegutsevad Somaalia või piirkonna stabiilsuse kahjustamise nimel.
(2)
ÜRO Julgeolekunõukogu võttis 14. jaanuaril 2009 vastu resolutsiooni 1862 (2009), mis käsitleb Djibouti ja Eritrea vahelist piirivaidlust ning selle võimalikku mõju allpiirkondlikule stabiilsusele ja julgeolekule.
(3)
ÜRO Julgeolekunõukogu võttis 23. detsembril 2009 vastu resolutsiooni 1907 (2009), millega kehtestatakse Eritrea suhtes relvaembargo ning milles kutsutakse kõiki riike üles kontrollima kooskõlas oma riiklike asutuste ja õigusnormidega ning vastavalt rahvusvahelisele õigusele oma territooriumil, sealhulgas oma sadamates ja lennujaamades kõiki Eritreasse suunduvaid ja sealt saabuvaid veoseid, kui asjaomasel riigil on teavet, mis annab põhjendatud aluse arvata, et asjaomane veos sisaldab tooteid, mille tarnimine, müük, üleandmine või eksport on keelatud nimetatud resolutsiooni või üldise ja täieliku Somaalia relvaembargo alusel, mis kehtestati ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 733 (1992) punkti 5 kohaselt ning mida on hilisemate resolutsioonidega täpsustatud ja muudetud.
(4)
Lisaks kehtestatakse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1907 (2009) piiravad meetmed ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 751 (1992) kohaselt loodud ja ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1844 (2008) laiendatud komitee poolt kindlaks määratud isikute ja üksuste, sealhulgas (aga mitte ainult) Eritrea poliitilise ja sõjaväelise juhtkonna suhtes.
(5)
Teatavate meetmete rakendamiseks on vaja täiendavaid liidu meetmeid,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1. Liikmesriigid võtavad meetmed, mis on vajalikud selleks, et takistada relvade ja igasuguste nendega seotud materjalide, sealhulgas tulirelvade ja laskemoona, sõjaväeveokite ja -varustuse, poolsõjalise varustuse ja eespool nimetatuile ettenähtud varuosade Eritreasse müüki või tarnimist liikmesriikide kodanike poolt või liikmesriikide territooriumilt või liikmesriikide lipu all sõitvaid laevu või liikmesriikides registreeritud õhusõidukeid kasutades, sõltumata sellest, kas need tooted on pärit liikmesriikide territooriumilt või mitte.
2. Liikmesriikide kodanikel või liikmesriikide territooriumilt on keelatud pakkuda Eritreale sõjaväelise tegevusega või lõikes 1 osutatud toodete kohaletoimetamise, valmistamise, hoolduse või kasutamisega seotud tehnilist abi, väljaõpet, rahalist või muud toetust.
3. Samuti keelatakse liikmesriikide kodanikel või liikmesriikide lipu all sõitvaid laevu või liikmesriikides registreeritud õhusõidukeid kasutades hankida Eritreast lõikes 1 osutatud tooteid ning Eritreal pakkuda liikmesriikide kodanikele sõjaväelise tegevusega või lõikes 1 osutatud toodete kohaletoimetamise, valmistamise, hoolduse või kasutamisega seotud tehnilist abi, väljaõpet, rahalist või muud toetust, sõltumata sellest, kas need tooted on pärit Eritrea territooriumilt või mitte.
Artikkel 2
1. Liikmesriigid kontrollivad kooskõlas oma riiklike asutuste ja õigusnormidega ning vastavalt rahvusvahelisele õigusele oma territooriumil, sealhulgas oma lennujaamades ja sadamates kõiki Eritreasse suunduvaid ja sealt saabuvaid veoseid, kui neil on teavet, mis annab põhjendatud aluse arvata, et asjaomane veos sisaldab tooteid, mille tarnimine, müük, üleandmine või eksport on käesoleva otsusega keelatud.
2. Eritreasse suunduvaid ja sealt saabuvaid veoseid vedavatelt õhusõidukitelt ja laevadelt nõutakse täiendavat saabumis- ja lahkumiseelset teavet kõikide liikmesriiki toodavate ja sealt väljaviidavate kaupade kohta.
3. Avastamise korral peavad liikmesriigid kinni ja kõrvaldavad (kas hävitades või kasutamiskõlbmatuks muutes) tooted, mille tarnimine, müük, üleandmine või eksport on käesoleva otsusega keelatud.
Artikkel 3
Artikliga 4, artikli 5 lõikega 1 ning artikli 6 lõigetega 1 ja 2 ette nähtud piiravad meetmed kehtestatakse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 751 (1992) kohaselt loodud ja ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1844 (2008) laiendatud komitee (edaspidi „sanktsioonide komitee”) poolt kindlaks määratud isikute ja üksuste, sealhulgas (aga mitte ainult) Eritrea poliitilise ja sõjaväelise juhtkonna ning riigi- või poolriiklike asutuste või nende nimel või juhtimisel tegutsevate isikute või üksuste suhtes, kes:
-
rikuvad relvaembargot ja artiklis 1 osutatud seotud meetmeid;
-
annavad Eritreast toetust relvastatud opositsioonilistele rühmitustele, mille eesmärk on muuta piirkond ebastabiilseks;
-
takistavad Djiboutit käsitleva ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1862 (2009) rakendamist;
-
varjavad, rahastavad, toetavad, õpetavad välja või õhutavad isikuid või rühmitusi või hõlbustavad või korraldavad nende tegevust muude piirkonna riikide või nende kodanike vastu suunatud vägivalla- või terrorismiaktide toimepanekul;
-
takistavad ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1853 (2008) taasasutatud järelevalverühma uurimistegevust või tööd.
Asjaomased isikud ja üksused on loetletud lisas.
Artikkel 4
Liikmesriigid võtavad meetmed, mis on vajalikud selleks, et takistada relvade ja igasuguste nendega seotud materjalide, sealhulgas tulirelvade ja laskemoona, sõjaväeveokite ja -varustuse, poolsõjalise varustuse ja eespool nimetatuile ettenähtud varuosade otsest ja kaudset tarnimist, müüki või üleandmist ning sõjalise tegevuse või relvade ja sõjalise varustuse kohaletoimetamise, valmistamise, hoolduse või kasutamisega seotud tehnilise abi või väljaõppe ning rahalise ja muu toetuse, sealhulgas investeerimis-, vahendus- ja muude finantsteenuste otsest või kaudset pakkumist artiklis 3 osutatud isikutele ja üksustele liikmesriikide kodanike poolt või liikmesriikide territooriumilt või liikmesriikide lipu all sõitvaid laevu või liikmesriikides registreeritud õhusõidukeid kasutades.
Artikkel 5
1. Liikmesriigid võtavad meetmed, mis on vajalikud selleks, et takistada artiklis 3 osutatud isikutel oma territooriumile siseneda või seda läbida.
2. Lõige 1 ei kohusta liikmesriiki keelama oma kodanike sisenemist oma territooriumile.
3. Lõiget 1 ei kohaldata, kui sanktsioonide komitee otsustab igal üksikjuhul eraldi, et reisimine on õigustatud seoses humanitaarvajadustega, sealhulgas usuliste kohustustega, või kui sanktsioonide komitee jõuab järeldusele, et erandi tegemine aitaks muul viisil kaasa rahu ja stabiilsuse saavutamisele piirkonnas.
4. Kui liikmesriik lubab lõike 3 alusel sanktsioonide komitee poolt kindlaks määratud isikutel siseneda oma territooriumile või seda läbida, kehtib luba ainult väljastamise põhjuseks olnud eesmärgil ja ainult asjaomaste isikute suhtes.
Artikkel 6
1. Külmutatakse kõik rahalised vahendid ja majandusressursid, mis kuuluvad artiklis 3 osutatud isikutele või üksustele või on nende isikute või üksuste otsese või kaudse kontrolli all.
2. Rahalisi vahendeid ega majandusressursse ei anta otseselt ega kaudselt lõikes 1 osutatud isikute ega üksuste käsutusse ega nende toetamiseks.
3. Liikmesriigid võivad lubada lõigetes 1 ja 2 osutatud meetmete suhtes erandeid seoses rahaliste vahendite ja majandusressurssidega, mis on:
a)
vajalikud põhivajaduste rahuldamiseks tehtavate kulutuste katteks, nagu tasumine toiduainete eest, üüri või hüpoteegi, ravimite ja ravikulude tasumine, maksud, kindlustusmaksed ning tasu kommunaalteenuste eest;
b)
ette nähtud üksnes õigusabiteenuste osutamisega seotud töötasude maksmiseks mõistlikus ulatuses ja nendest teenustest tulenevate kulude hüvitamiseks;
c)
ette nähtud üksnes külmutatud rahaliste vahendite ja majandusressursside tavapärase haldamise või säilitamise eest võetavate tasude ja teenustasude maksmiseks vastavalt siseriiklikele õigusaktidele;
d)
vajalikud erakorraliste kulutuste katteks, tingimusel et asjaomane liikmesriik on oma kavatsuse sanktsioonide komiteele teatavaks teinud ja sanktsioonide komitee on selle heaks kiitnud;
e)
kohtu, haldusorgani või vahekohtu kinnipidamisõiguse või otsuse esemeks, millisel juhul võib rahalisi vahendeid ja majandusressursse kasutada sellise kinnipidamisõiguse või otsuse täitmiseks tingimusel, et selline otsus võeti vastu või kinnipidamisõigus tekkis enne ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1907 (2009) vastuvõtmise kuupäeva ja käesoleva artikli lõikes 1 osutatud isik või üksus ei saa sellest kasu ning asjaomane liikmesriik on sellest teavitanud sanktsioonide komiteed.
4. Lõiget 2 ei kohaldata järgmiste külmutatud kontodele kantud summade suhtes:
a)
nende kontodega seotud intressid või muud tulud või
b)
külmutatud kontodele tehtavad maksed, mis tulenevad lepingutest, kokkulepetest või kohustustest, mis sõlmiti või tekkisid enne kontode suhtes piiravate meetmete kohaldamise kuupäeva,
tingimusel et kõigi selliste intresside, muude tulude ja maksete suhtes kohaldatakse jätkuvalt lõiget 1.
5. Lõike 3 punktides a, b ja c osutatud erandeid võib teha pärast seda, kui asjaomane liikmesriik on teatanud sanktsioonide komiteele oma kavatsusest lubada vajaduse korral ligipääsu sellistele rahalistele vahenditele ja majandusressurssidele ning kui sanktsioonide komitee ei ole kolme tööpäeva jooksul pärast sellist teatamist teinud negatiivset otsust.
Artikkel 7
Nõukogu kehtestab lisas oleva nimekirja ja muudab seda vastavalt sanktsioonide komitee otsustele.
Artikkel 8
Käesolev otsus vaadatakse läbi, seda muudetakse või see tunnistatakse kehtetuks vastavalt ÜRO Julgeolekunõukogu asjaomastele otsustele.
Artikkel 9
Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.
Artikkel 10
Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
Brüssel, 1. märts 2010