SMĚRNICE KOMISE 2012/4/EU
ze dne 22. února 2012,
kterou se mění směrnice 2008/43/ES, kterou se podle směrnice Rady 93/15/EHS zřizuje systém pro identifikaci a sledovatelnost výbušnin pro civilní použití
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 93/15/EHS ze dne 5. dubna 1993 o harmonizaci předpisů týkajících se uvádění na trh a dozoru nad výbušninami pro civilní použití (1), a zejména na druhou větu čl. 14 druhého pododstavce uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 93/15/EHS se vztahuje i na stopiny, včetně zápalnic, a na kalíškové zápalky, tyto výrobky se však spíše používají k pyrotechnickým účelům, nikoli jako výbušniny. Důsledky jejich případného zneužití by pravděpodobně byly stejné jako v případě pyrotechnických výrobků, které představují nízké nebezpečí, a uvedené důsledky jsou tak mnohem méně závažné v porovnání s ostatními typy výbušnin. Z důvodu přiměřenosti by stopiny, včetně zápalnic, a kalíškové zápalky měly být vyňaty ze systému identifikace a sledovatelnosti výbušnin pro civilní použití.
(2)
Vývoj počítačových systémů potřebných pro zavedení systému identifikace a sledovatelnosti výbušnin trvá déle, než se původně předpokládalo. Aby mělo odvětví výbušnin více času na to dokončit vývoj elektronických systémů nutných k provádění směrnice Komise 2008/43/ES (2), plně je otestovat a validovat, a zvýšit tak jejich bezpečnost, je třeba odložit začátek uplatňování směrnice 2008/43/ES. Za tímto účelem by povinnost výrobců a dovozců označovat výbušniny měla být odložena o jeden rok na 5. dubna 2013. Zavedení požadovaných elektronických sledovacích systémů všemi aktéry dodavatelského řetězce bude vyžadovat více času. Kromě toho zásoby výbušnin, které mají delší dobu skladování a které byly vyrobeny dříve a nebyly označeny v souladu se směrnicí 2008/43/ES, budou ještě v dodavatelském řetězci a není praktické, aby společnosti musely vést odlišné typy evidence. Požadavky týkající se shromažďování údajů a vedení evidence by proto měly být odloženy o tři roky na 5. dubna 2015.
(3)
Některé výrobky jsou příliš malé na to, aby bylo možné na ně připevnit kód místa výroby a elektronicky čitelné informace. U některých jiných výrobků není připevnění jednoznačné identifikace technicky možné kvůli jejich tvaru nebo provedení. V takových případech by měla být požadovaná identifikace připevněna na každou nejmenší balicí jednotku. Je možné, že díky technickému pokroku bude možné uvádět kód výrobního místa a elektronicky čitelné informace i na těchto výrobcích. Komise by proto do konce roku 2020 měla provést přezkum s cílem posoudit, zda je možné požadované informace uvádět přímo na těchto výrobcích.
(4)
Směrnice 2008/43/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(5)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 13 odst. 1 směrnice 93/15/ES,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 2008/43/ES se mění takto:
1)
V článku 2 se doplňují nová písmena d), e) a f), která zní:
„d)
stopiny, což jsou nedetonující iniciační prostředky v podobě šňůry;
e)
zápalnice, což jsou výrobky, které sestávají z duše z jemnozrnného černého prachu omotané ohebným textilním vláknem, mající jeden nebo více vnějších ochranných obalů; po iniciaci hoří předem stanovenou stálou rychlostí bez jakéhokoliv vnějšího výbušného účinku;
f)
kalíškové zápalky, což jsou výrobky, které sestávají z kovového nebo plastového kalíšku obsahujícího malé množství třaskaviny a/nebo třaskavé slože, jež je snadno iniciována nárazem; slouží jako iniciační prostředek v malorážových nábojích a v nárazových zápalkách hnacích náplní.“
2)
Článek 7 se nahrazuje tímto:
„Článek 7
Zážehové rozbušky
V případě zážehových rozbušek musí jednoznačná identifikace sestávat z nálepky, přímého tisku nebo otisku razítka přímo na plášť rozbušky. Každé balení obsahující rozbušky musí nést související označení.
Dále mohou podniky označit každou rozbušku pasivním inertním elektronickým identifikátorem a souvisejícím identifikátorem označit každé balení obsahující rozbušky.“
3)
Články 9 a 10 se nahrazují tímto:
„Článek 9
Počinové a primární nálože
V případě počinových a primárních náloží jiných než těch, které jsou uvedeny v článku 2, musí jednoznačnou identifikaci tvořit nálepka nebo přímý tisk na počinové nebo primární náloží. Každé balení obsahující takové počinové nebo primární nálože musí nést související označení.
Dále mohou podniky označit každou takovou počinovou nebo primární nálož pasivním inertním elektronickým identifikátorem a souvisejícím identifikátorem označit každé balení obsahující takové počinové nebo primární nálože.
Článek 10
Bleskovice
V případě bleskovic musí jednoznačná identifikace sestávat z nálepky nebo přímého tisku na cívce. Jednoznačná identifikace bude vyznačena na každých pěti metrech buď na vnějším obalu bleskovice, nebo na vnitřní plastové vrstvě bezprostředně pod vnějším vláknem bleskovice. Každé balení obsahující bleskovice musí nést související označení.
Dále mohou podniky označit bleskovici pasivním inertním elektronickým identifikátorem a souvisejícím identifikátorem označit každé balení obsahující bleskovice.“
4)
Čl. 15 odst. 1. druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
„Budou tyto předpisy používat ode dne 5. dubna 2013. Předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 3 odst. 6 a články 13 a 14 však budou používat ode dne 5. dubna 2015.“
5)
Vkládá se nový článek 15a, který zní:
„Článek 15a
Do 31. prosince 2020 provede Komise přezkum za účelem posouzení, zda je díky technickému pokroku možné zrušit výjimky stanovené v bodě 3 přílohy.“
6)
V odstavci 3 přílohy se doplňují nové pododstavce, které zní:
„V případě předmětů, které jsou moc malé na to, aby k nim byly připojeny informace uvedené v odst. 1 písm. b) bodech i) a ii) a v odstavci 2, nebo u kterých není připevnění jednoznačné identifikace možné kvůli jejich tvaru nebo provedení, se jednoznačná identifikace připevní na každou nejmenší balicí jednotku.
Každá nejmenší balicí jednotka se zapečetí.
Každá zážehová rozbuška nebo primární nálož, na které se vztahuje výjimka stanovená ve druhém pododstavci, se označí informacemi podle odst. 1 písm. b) bodů i) a ii), a to trvalým způsobem a tak, aby tyto informace byly jasně čitelné. Počet zážehových rozbušek nebo primárních náloží se tiskem vyznačí na každé nejmenší balicí jednotce.
Každá zážehová rozbuška nebo primární nálož, na které se vztahuje výjimka stanovená ve druhém pododstavci, se označí jednoznačnou identifikací na cívce a v relevantních případech také na každé nejmenší balicí jednotce.“
Článek 2
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 4. dubna 2012. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
Budou tyto předpisy používat ode dne 5. dubna 2013.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 22. února 2012.
KOMISJONI DIREKTIIV 2012/4/EL,
22. veebruar 2012,
millega muudetakse direktiivi 2008/43/EÜ nõukogu direktiivi 93/15/EMÜ kohase tsiviilotstarbeliseks kasutamiseks mõeldud lõhkematerjalide identifitseerimise ja jälgitavuse süsteemi loomise kohta
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/15/EMÜ tsiviilotstarbeliseks kasutamiseks mõeldud lõhkematerjalide turuletoomist ja järelevalvet käsitlevate sätete ühtlustamise kohta, (1) eriti selle artikli 14 teise lõigu teist lauset,
ning arvestades järgmist:
(1)
Sütikud, sealhulgas süütenöörid ja kapseldetonaatorid kuuluvad direktiivi 93/15/EMÜ reguleerimisalasse, kuid neid kasutatakse pigem pürotehnika vallas kui lõhkematerjalide valmistamisel. Nende valesti kasutamisel tekkida võivad tagajärjed on tõenäoliselt sarnased madalasse ohukategooriasse kuuluvate pürotehniliste kaupade valesti kasutamisel tekkida võivate tagajärgedega ja seega on need tagajärjed vähem ohtlikud kui muude lõhkematerjalide puhul. Proportsionaalsuse huvides tuleks sütikud, sealhulgas süütenöörid ja kapseldetonaatorid, tsiviilotstarbeliseks kasutamiseks mõeldud lõhkematerjalide identifitseerimise ja jälgitavuse süsteemist välja jätta.
(2)
Lõhkematerjalide identifitseerimise ja jälgitavuse süsteemi rakendamiseks vajaliku elektroonilise süsteemi väljatöötamine on kestnud algselt kavandatust kauem. Komisjoni direktiivi 2008/43/EÜ (2) kohaldama hakkamist tuleb edasi lükata, et lõhkeainetööstusel oleks piisavalt aega direktiivi 2008/43/EÜ rakendamiseks vajaliku elektroonilise süsteemi lõpuni väljatöötamiseks, kontrollimiseks, valideerimiseks ja seega süsteemi turvalisuse suurendamiseks. Et seda saaks teha, tuleb ühe aasta võrra, kuni 5. aprillini 2013, edasi lükata ka tootjate ja importijate kohustus märgistada lõhkematerjalid. Samuti on vaja lisaaega, et tarneahela kõik lülid jõuaksid rakendada nõutava elektroonilise jälgimissüsteemi. Samuti on tarneahelas siiani liikvel varem toodetud ja pikema säilivusajaga lõhkematerjalide varud, mida ei ole olnud direktiivi 2008/43/EÜ kohaselt vaja märgistada, ning oleks ebapraktiline kohustada ettevõtjaid pidama arvestust mitmel viisil. Seega tuleks andmebaasi loomise ning andmete kogumise ja säilitamise kohustuste täitmine edasi lükata kolme aasta võrra, st kuni 5. aprillini 2015.
(3)
Teatavad tooted on liiga väikesed selleks, et neile kinnitada tootjatehase koodi ja elektrooniliselt loetavat teavet. Teatavate toodete puhul on aga nende kuju või disainielementide tõttu unikaalsete identifitseerimisandmete kinnitamine tehniliselt võimatu. Neil juhtudel tuleb selline nõutud identifitseerimistunnus kinnitada igale väikseimale pakendiühikule. Edaspidi võib tänu tehnika arengule olla võimalik kinnitada neile toodetele ka tootjatehase kood ja elektrooniliselt loetav teave. Seega peaks komisjon 2020. aasta lõpuks neile toodetele nõutava teabe kinnitamise võimalikkuse läbi vaatama ja üle hindama.
(4)
Seepärast tuleks direktiivi 2008/43/EÜ vastavalt muuta.
(5)
Käesoleva direktiiviga sätestatud meetmed on kooskõlas direktiivi 93/15/EÜ artikli 13 lõike 1 kohase komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
Artikkel 1
Direktiivi 2008/43/EÜ muudetakse järgmiselt.
1)
Artiklisse 2 lisatakse järgmised punktid d, e ja f:
„d)
sütikud, mis on nöörikujulised mitteplahvatuslikud süüteseadeldised;
e)
süütenöörid, mis koosnevad peeneteralisest mustast püssirohust südamikust, mida ümbritseb kangast kiht ja mille ümber omakorda on üks või rohkem kaitsvat kattekihti, ning mis süütamisel põlevad nii, et välist plahvatust ei järgne;
f)
kapseldetonaatorid, mis koosnevad metallist või plastikust kapslist, mille sees on väikses koguses plahvatavat segu, mis löögi korral süttib ja mida kasutatakse süüteseadeldisena väikerelvade padrunites või löökpadrunites lõhkelaengu tekitamiseks.”
2)
Artikkel 7 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 7
Lihtsad detonaatorid
Lihtsate detonaatorite puhul on unikaalsed identifitseerimisandmed isekleepuva märgisena või otsetrüki või templina detonaatori kestal. Vastav märgis pannakse igale detonaatorite karbile.
Lisaks võivad ettevõtjad kasutada passiivset inertset elektroonilist märgist, mis kinnitatakse igale detonaatorile, ja vastavat märgist igal detonaatorite karbil.”
3)
Artiklid 9 ja 10 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 9
Löökpadrunid ja vahedetonaatorid
Artiklis 2 nimetamata löökpadrunite ning vahedetonaatorite puhul on unikaalsed identifitseerimisandmed isekleepuva märgisena või otsetrükina löökpadrunil või vahedetonaatoril. Vastav märgis pannakse igale löökpadrunite ja vahedetonaatorite karbile.
Lisaks võivad ettevõtjad kasutada passiivset inertset elektroonilist märgist, mis kinnitatakse igale löökpadrunile ja vahedetonaatorile, ja vastavat märgist igal löökpadrunite ja vahedetonaatorite karbil.
Artikkel 10
Detoneernöörid
Detoneernööridel on unikaalsed identifitseerimisandmed isekleepuva märgisena või otsetrükina poolil. Unikaalsed identifitseerimisandmed märgitakse iga 5 meetri järel kas detoneernööri või süütenööri väliskestale või väljaulatuvale plastist sisekihile otse detoneernööri väliskiu alla. Vastav märgistus pannakse igale detoneernööri karbile.
Lisaks võivad ettevõtjad kasutada passiivset inertset elektroonilist märgist, mis pannakse nööri sisse, ja vastavat märgist igal detoneernööri karbil.”
4)
Artikli 15 lõike 1 teine lõik asendatakse järgmisega:
„Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 5. aprillist 2013. Sätteid, mis on vajalikud, et järgida artikli 3 lõiget 6 ning artikleid 13 ja 14, kohaldavad nad alates 5. aprillist 2015.”
5)
Lisatakse artikkel 15a järgmises sõnastuses:
„Artikkel 15a
31. detsembriks 2020 viib komisjon läbi hindamise selle kohta, kas tehnika arengu tulemusena on võimalik tunnistada kehtetuks lisa punktis 3 sätestatud erandid.”
6)
Lisa punktile 3 lisatakse järgmine lõik:
„Toodete puhul, mis on liiga väikesed, et kinnitada neile punkti 1 alapunkti b alapunktides i ja ii ning punktis 2 sätestatud unikaalsed identifitseerimisandmed või juhtudel, kus seda ei saa teha toodete kuju või disainielementide tõttu, tuleb need andmed kinnitada toote pakendi väikseimale ühikule.
Väikseim pakendiühik tuleb sulgeda pitseriga.
Kõik lihtsad detonaatorid või vahedetonaatorid, mille puhul kehtib teises lõigus sätestatud erand, tuleb märgistada hästi püsiva märgisega ja nii, et punkti 1 alapunkti b alapunktide i ja ii kohane teave on selgesti loetav. Väikseimale pakendiühikule märgitakse selles sisalduvate lihtsate detonaatorite või vahedetonaatorite arv.
Kõik detoneernöörid, millede puhul kehtib teises lõigus sätestatud erand, tuleb märgistada unikaalsete identifitseerimisandmetega, mis asuvad kas rullil või poolil või vajaduse korral pakendi väikseimail ühikul.”
Artikkel 2
1. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 4. aprilliks 2012. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 5. aprillist 2013.
Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud põhiliste õigus- ja haldusnormide teksti.
Artikkel 3
Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 4
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 22. veebruar 2012