NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 640/2010
ze dne 7. července 2010
o vytvoření programu dokumentace úlovků tuňáka obecného (Thunnus thynnus) a o změně nařízení Rady (ES) č. 1984/2003
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie je smluvní stranou Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982, schválené rozhodnutím Rady 98/392/ES (3), dohody o provedení ustanovení této úmluvy o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací, ratifikované rozhodnutím Rady 98/414/ES (4), a Dohody k podpoře dodržování mezinárodních opatření na zachování a řízení rybářskými plavidly na volném moři, přijaté rozhodnutím Rady 96/428/ES (5). V rámci těchto mezinárodních závazků se Unie podílí na úsilí zajistit udržitelné řízení vysoce stěhovavých rybích populací.
(2)
Unie je rovněž na základě rozhodnutí Rady 86/238/EHS (6) smluvní stranou Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku (dále jen „úmluva ICCAT“). Úmluva ICCAT stanoví rámec pro regionální spolupráci při ochraně a řízení tuňáků a podobných druhů v Atlantském oceánu a přilehlých mořích prostřednictvím Mezinárodní komise na ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT) a pro přijímání doporučení v oblasti úmluvy ICCAT, která se stávají závaznými pro smluvní strany, spolupracující nesmluvní strany, organizace a rybářské subjekty.
(3)
Doporučení ICCAT č. 1992-01, 1993-03, 1996-10, 1997-04, 1998-12, 03-19 a 06-15 a usnesení č. 1993-02, 1994-04 a 1994-05 o programu statistické dokumentace pro tuňáka obecného byla provedena nařízením Rady (ES) č. 1984/2003 ze dne 8. dubna 2003, kterým se zavádí systém statistického sledování obchodu s tuňákem obecným, mečounem obecným a tuňákem velkookým v Unii (7).
(4)
V rámci opatření pro regulaci populací tuňáka obecného, pro zvýšení kvality a spolehlivosti statistických údajů a za účelem předcházení, potírání a odstranění nezákonného rybolovu ICCAT přijala na svém výročním zasedání v Recife (Brazílie) dne 15. listopadu 2009 doporučení č. 09-11, kterým se mění doporučení č. 08-12 o programu ICCAT pro dokumentaci úlovků tuňáka obecného. Toto doporučení vstoupilo v platnost dne 1. června 2010 a je třeba, aby je Unie provedla.
(5)
Aby bylo zajištěno, že ustanovení o programu ICCAT pro dokumentaci úlovků tuňáka obecného budou snadno srozumitelná a jednotně uplatňovaná, příslušná ustanovení nařízení (ES) č. 1984/2003 týkající se statistické dokumentace a osvědčení o zpětném vývozu pro tuňáka obecného podle ICCAT by měla být zrušena. Nařízení (ES) č. 1984/2003 by mělo být změněno odpovídajícím způsobem.
(6)
Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské Unie, pokud jde o provádění nových ochranných opatření přijatých ICCAT, a aktualizovat tak a doplňovat přílohy tohoto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravných prací vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Tímto nařízením se zavádí program Unie pro dokumentaci úlovků tuňáka obecného s cílem podpořit uplatňování opatření na zachování a řízení přijatých Mezinárodní komisí na ochranu tuňáků v Atlantiku (dále jen „ICCAT“), začleňující ustanovení o programu ICCAT pro dokumentaci úlovků tuňáka obecného s ohledem na identifikaci původu všech tuňáků obecných.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„tuňákem obecným“ ryba druhu Thunnus thynnus kódů kombinované nomenklatury uvedených v příloze I;
b)
„domácím obchodem“
i)
obchod v rámci jednoho členského státu nebo mezi dvěma a více členskými státy s tuňákem obecným uloveným v oblasti úmluvy ICCAT plavidlem Unie provádějícím odlov nebo pastí Unie a vyloženým na území Unie; a
ii)
obchod v rámci jednoho členského státu nebo mezi dvěma a více členskými státy s chovným tuňákem obecným uloveným v oblasti úmluvy ICCAT plavidlem Unie provádějícím odlov a umístěným do klece v hospodářství na území Unie;
c)
„vývozem“ jakékoli přemístění tuňáka obecného uloveného v oblasti úmluvy ICCAT plavidlem Unie provádějícím odlov nebo pastí Unie do třetí země, včetně přemístění z území Unie, ze třetích zemí nebo z lovišť;
d)
„dovozem“ dovezení tuňáka obecného uloveného v oblasti úmluvy ICCAT plavidlem třetí země provádějícím odlov nebo pastí třetí země na území Unie, mimo jiné za účelem umístění do klecí, výkrmu, chovu nebo překládky;
e)
„zpětným vývozem“ jakékoli přemístění tuňáka obecného, který byl předtím dovezen na území Unie, z území Unie;
f)
„oblastí úmluvy ICCAT“ oblast stanovená Mezinárodní úmluvou na ochranu tuňáků v Atlantiku;
g)
„členským státem vlajky“ členský stát, pod jehož vlajkou pluje plavidlo provádějící odlov;
h)
„členským státem pasti“ členský stát, na jehož území je umístěna past;
i)
„členským státem hospodářství“ členský stát, na jehož území se nachází hospodářství;
j)
„smluvními stranami úmluvy“ smluvní strany a spolupracující nesmluvní strany, organizace a rybářské subjekty v rámci ICCAT;
k)
„šarží“ množství produktů tuňáka obecného ze stejného vzorku a pocházejícího ze stejné zeměpisné oblasti a stejného rybářského plavidla, nebo skupiny rybářských plavidel, nebo ze stejné pasti.
KAPITOLA II
DOKLAD O ÚLOVKU TUŇÁKA OBECNÉHO
Článek 3
Obecná ustanovení
1. Členské státy vyžadují vyplněný doklad o úlovku tuňáka obecného (dále jen „doklad o úlovku“) pro každý případ vyložení nebo překládky tuňáka obecného v jejich přístavech, umístění do klecí podle přílohy IV nebo výlovu z jejich hospodářství.
2. Každá šarže tuňáka obecného, která je předmětem domácího obchodu, dovozu na území Unie nebo vývozu či zpětného vývozu z území Unie, musí být doprovázena potvrzeným dokladem o úlovku, s výjimkou případů, na něž se použije čl. 4 odst. 3, a případně buď prohlášením ICCAT o přemístění, nebo potvrzeným osvědčením o zpětném vývozu tuňáka obecného (dále jen „osvědčení o zpětném vývozu“).
Veškeré vykládky, překládky, umístění do klecí, výlovy, domácí obchod, dovoz, vývoz nebo zpětný vývoz tuňáka obecného bez vyplněného a potvrzeného dokladu o úlovku nebo případně bez osvědčení o zpětném vývozu jsou zakázány.
3. Členské státy neumístí tuňáka obecného do hospodářství, které není schváleno smluvními stranami úmluvy ani uvedeno v evidenci ICCAT hospodářských zařízení, která mají povolení provozovat chov tuňáka obecného uloveného v oblasti úmluvy ICCAT.
4. Členské státy hospodářství zajistí, aby úlovky tuňáka obecného byly umístěny v oddělených klecích nebo v oddělené řadě klecí s členěním podle členského státu nebo smluvní strany úmluvy, z nichž úlovek pochází.
5. Odchylně od odstavce 4 členské státy hospodářství zajistí, aby úlovky tuňáka obecného, které pocházejí ze společných rybolovných operací ve smyslu čl. 2 písm. g) nařízení Rady (ES) č. 302/2009 ze dne 6. dubna 2009 o víceletém plánu obnovy populace tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři (8), byly umístěny v oddělených klecích nebo v oddělené řadě klecí a rozlišeny podle jednotlivých společných rybolovných operací.
6. Členské státy hospodářství zajistí, aby výlov tuňáka obecného z hospodářství probíhal v tom roce, ve kterém byl uloven, nebo před začátkem lovné sezóny plavidel používajících vlečné sítě v případě, že je výlov prováděn v následujícím roce. Pokud není výlov ukončen během tohoto období, členské státy hospodářství vyplní a předají Komisi do deseti dnů od ukončení tohoto období každoroční prohlášení o převodu úlovku do dalšího roku. Toto prohlášení obsahuje:
-
množství (vyjádřené v kg) a počet ryb, jež je třeba převést do dalšího roku,
-
rok úlovku,
-
velikostní složení,
-
členský stát vlajky nebo smluvní stranu úmluvy, číslo ICCAT a název plavidla provádějícího odlov,
-
referenční čísla dokladu o úlovku, jenž odpovídá úlovkům, které se převádějí do dalšího roku,
-
název a číslo výkrmny ICCAT,
-
číslo klece a
-
informace o vyloveném množství (vyjádřené v kg) po ukončení výlovu.
Komise předá prohlášení sekretariátu ICCAT do pěti dnů.
7. Množství tuňáka obecného převedené do dalšího roku v souladu s odstavcem 6 je umístěno v oddělených klecích nebo oddělené řadě klecí v hospodářství podle roku výlovu.
8. Formuláře dokladu o úlovku členské státy vlajky nebo pasti poskytnou pouze svým plavidlům provádějícím odlov a pastím, které mají povoleno lovit tuňáka obecného v oblasti úmluvy, včetně těch, které mají povoleno lovit jej jako vedlejší úlovek.
9. Na každém dokladu o úlovku je uvedeno jednoznačné identifikační číslo dokladu. Čísla dokladů jsou specifická pro jednotlivé členské státy vlajky nebo pasti a přiřadí se každému plavidlu provádějícímu odlov nebo každé pasti. Tyto formuláře nelze přenášet na jiné plavidlo provádějící odlov nebo na jinou past.
10. Kopie dokladů o úlovku doprovází každou část rozdělených šarží nebo zpracovaný produkt, přičemž jednoznačné číslo původního dokladu o úlovku se použije pro jejich sledování.
11. Z požadavků tohoto nařízení jsou vyňaty domácí obchod, vývoz, dovoz a zpětný vývoz u částí ryb jiných než maso (hlav, očí, jiker a mlíčí, vnitřností a ocasů).
Článek 4
Potvrzování
1. Velitelé plavidel provádějících odlov, provozovatelé pastí, provozovatelé hospodářství, prodejci, vývozci nebo jejich zplnomocnění zástupci vyplní doklad o úlovku, pokud možno v elektronické formě, uvedením požadovaných informací v příslušných oddílech a požádají o jeho potvrzení podle odstavce 2 pokaždé, když provedou vykládku, přemístění, umístění do klecí, výlov, překládku, nebo uskuteční domácí obchod nebo vývoz tuňáka obecného.
2. Doklad o úlovku potvrdí příslušný orgán členského státu vlajky, pasti nebo hospodářství nebo členského státu, kde je usazen prodejce nebo vývozce. Členské státy doklad o úlovku pro celé množství tuňáka obecného potvrdí, pouze jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
plavidlo provádějící odlov pluje pod vlajkou členského státu nebo se past či hospodářství nachází v členském státě, který provedl výlov tuňáka obecného,
b)
ověřením šarže bylo prokázáno, že všechny informace obsažené v dokladu o úlovku jsou správné,
c)
souhrnné množství, které se má potvrdit, nepřekračuje příslušné kvóty ani omezení odlovu pro daný hospodářský rok, včetně případných individuálních kvót přidělených plavidlům provádějícím odlov nebo pastím, a
d)
tuňák obecný splňuje příslušné požadavky opatření na zachování a řízení ICCAT.
3. Potvrzení podle odstavce 2 tohoto článku se nevyžaduje v případě, že je celé množství tuňáka obecného, jež je k dispozici k prodeji, označeno štítky podle článku 5 členským státem vlajky nebo pasti, který tuňáka obecného ulovil.
4. Jestliže je ulovené a vyložené množství tuňáka obecného menší než 1 tuna nebo tři ryby, může se jako dočasný doklad o úlovku použít lodní deník rybolovu nebo doklad o prodeji, a to až do potvrzení dokladu o úlovku ve lhůtě sedmi dnů před tím, než se uskuteční domácí obchod nebo vývoz.
5. Potvrzený doklad o úlovku obsahuje příslušné informace uvedené v příloze II.
6. Vzor dokladu o úlovku je uveden v příloze III. V případě, že v některém oddílu vzoru dokladu o úlovku není dostatek místa, aby bylo možné plně sledovat pohyb tuňáka obecného od ulovení po uskutečnění obchodu, oddíl určený pro tyto nutné informace lze podle potřeby rozšířit a připojit jako přílohu. Příslušný orgán členského státu přílohu potvrdí co nejdříve, nejpozději však při dalším přemístění tuňáka obecného.
7. Instrukce pro vydávání, číslování, vyplnění a potvrzení dokladu o úlovku jsou stanoveny v příloze IV.
Článek 5
Označování štítky
1. Členské státy mohou vyžadovat, aby jejich plavidla provádějící odlov nebo pasti ke každému tuňákovi obecnému připevnily štítek, pokud možno v době usmrcení, nejpozději však v době vykládky. Štítky jsou opatřeny jednoznačným číslem specifickým pro členský stát a chráněny před neoprávněnou manipulací. Čísla štítků odpovídají dokladu o úlovku.
2. Dotčené členské státy předloží Komisi souhrnné informace o provádění programu označování. Komise předá souhrnné informace v přiměřené lhůtě sekretariátu ICCAT.
3. Použití štítků se povolí pouze v případě, že souhrnné množství úlovků nepřekračuje příslušné kvóty pro členské státy ani omezení odlovu pro daný hospodářský rok, včetně případných individuálních kvót přidělených plavidlům provádějícím odlov nebo pastím.
KAPITOLA III
OSVĚDČENÍ O ZPĚTNÉM VÝVOZU TUŇÁKA OBECNÉHO
Článek 6
Obecná ustanovení
1. Členské státy zajistí, aby každá šarže tuňáka obecného zpětně vyvážená z jejich území byla doprovázena potvrzeným osvědčením o zpětném vývozu.
Osvědčení o zpětném vývozu se nepoužije v případech, kdy byl chovný tuňák obecný dovezen živý.
2. Hospodářský subjekt odpovědný za zpětný vývoz vyplní osvědčení o zpětném vývozu uvedením požadovaných informací v příslušných oddílech a požádá o jeho potvrzení pro šarži tuňáka obecného, která se má zpětně vyvézt. Vyplněné osvědčení o zpětném vývozu je doprovázeno kopií potvrzeného dokladu nebo potvrzených dokladů o úlovku pro tuňáka obecného, který byl předtím dovezen.
Článek 7
Potvrzování osvědčení o zpětném vývozu
1. Osvědčení o zpětném vývozu potvrdí příslušný orgán členského státu, z něhož je zpětný vývoz prováděn.
2. Příslušný orgán osvědčení o zpětném vývozu pro celé množství produktu z tuňáka obecného potvrdí pouze při splnění těchto podmínek:
a)
bylo prokázáno, že všechny informace obsažené v osvědčení o zpětném vývozu jsou správné;
b)
potvrzený doklad nebo potvrzené doklady o úlovku doprovázející osvědčení o zpětném vývozu byly předtím přijaty pro účely dovozu produktů uvedených na osvědčení o zpětném vývozu;
c)
produkty, které se mají vyvézt, jsou zcela nebo zčásti totožné s produkty uvedenými na potvrzeném dokladu nebo potvrzených dokladech o úlovku; a
d)
k potvrzenému osvědčení o zpětném vývozu je připojena kopie dokladu nebo dokladů o úlovku.
3. Potvrzené osvědčení o zpětném vývozu obsahuje informace uvedené v příloze V.
KAPITOLA IV
PŘEDÁVÁNÍ A OVĚŘOVÁNÍ DOKLADŮ
Článek 8
Předávání a uchovávání potvrzených dokladů
1. S výjimkou případů, kdy se použije čl. 4 odst. 3, členské státy předají elektronickou cestou kopii všech potvrzených dokladů o úlovku či osvědčení o zpětném vývozu co nejdříve a v každém případě do pěti pracovních dní ode dne potvrzení, případně neprodleně, pokud očekávaná doba přepravy nepřekračuje pět pracovních dní, těmto příjemcům:
a)
Komisi;
b)
příslušným orgánům členského státu či smluvní strany úmluvy, na jejichž území bude tuňák obecný předmětem domácího obchodu nebo chovu nebo tam bude dovezen; a
c)
sekretariátu ICCAT.
2. Členské státy uchovávají kopie potvrzených dokladů o úlovku a osvědčení o zpětném vývozu, které vydaly nebo přijaly, po dobu alespoň dvou let.
Článek 9
Ověřování
1. Členské státy zajistí, aby jejich příslušné orgány identifikovaly každou šarži tuňáka obecného, která je na jejich území vyložena nebo přeložena, je předmětem domácího obchodu, je na jejich území dovezena nebo je z něho vyvezena či zpětně vyvezena. U každé šarže tuňáka obecného si příslušné orgány vyžádají a zkontrolují potvrzený doklad (potvrzené doklady) o úlovku a související dokumentaci. Kontrola zahrnuje nahlížení do databáze potvrzených dokladů, kterou vede sekretariát ICCAT.
2. Příslušné orgány mohou také za účelem ověření informací uvedených v dokladu o úlovku a souvisejících dokumentech zkontrolovat obsah šarže a v případě potřeby provést ověření u dotčených provozovatelů.
3. Jestliže se v důsledku kontrol či ověření provedených podle odstavců 1 a 2 objeví pochybnosti o informacích uvedených v dokladu o úlovku, spolupracují členské státy s příslušnými orgány, které doklad (doklady) o úlovku nebo osvědčení o zpětném vývozu potvrdily, s cílem tyto pochybnosti odstranit.
4. Jestliže členský stát zjistí šarži bez dokladu o úlovku, oznámí svá zjištění dodávajícímu členskému státu nebo vyvážející smluvní straně úmluvy a v případě, že jsou známy, také členskému státu vlajky či smluvní straně úmluvy, pod jejíž vlajkou plavidlo pluje.
5. Dokud nejsou dokončeny kontroly či ověření podle odstavců 1 a 2, členské státy nepovolí, aby byla šarže předmětem domácího obchodu, nebo byla dovezena či vyvezena, a v případě živého tuňáka obecného určeného pro hospodářství nepřijmou prohlášení o přemístění.
6. Pokud členský stát na základě kontroly nebo ověření provedených podle odstavce 1 a ve spolupráci s dotčenými potvrzujícími orgány rozhodne, že doklad o úlovku nebo osvědčení o zpětném vývozu jsou neplatné, domácí obchod s dotčenou šarží tuňáka obecného a jeho dovoz, vývoz nebo zpětný vývoz se zakáží.
KAPITOLA V
PŘEDÁVÁNÍ ÚDAJŮ
Článek 10
Informace týkající se potvrzování a kontaktních míst
1. Členské státy oznámí Komisi:
a)
název a úplnou adresu svých orgánů příslušných pro potvrzování a ověřování dokladů o úlovku či osvědčení o zpětném vývozu,
b)
jméno, funkci a vzorový otisk razítka nebo pečeti individuálně zplnomocněných potvrzujících úředníků, a
c)
případně vzory štítků.
2. V oznámení se uvede datum, k němuž informace podle odstavce 1 nabývá účinku. Komisi se včas sdělí aktualizované údaje o potvrzujících orgánech a úřednících.
3. Členské státy Komisi oznámí kontaktní místa, která je třeba uvědomit v případě pochybností ohledně dokladů o úlovku či osvědčení o zpětném vývozu, zejména pak jejich název.
4. Komise tyto informace neprodleně předá sekretariátu ICCAT.
Článek 11
Výroční zpráva o programu
1. Členské státy Komisi každoročně do 15. září elektronickou cestou předloží zprávu o programu, která zahrnuje informace uvedené v příloze VI, za období od 1. července předchozího roku do 30. června probíhajícího roku.
2. Komise vypracuje výroční zprávu Unie o programu a předá ji každoročně do 1. října sekretariátu ICCAT.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 12
Změny příloh
S cílem uplatnit ochranná opatření přijatá ICCAT může Komise změnit přílohy tohoto nařízení prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 13 a za podmínek stanovených v článcích 14 a 15.
Komise přijímá tyto akty v přenesené pravomoci v souladu s tímto nařízením.
Článek 13
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoci přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 12 jsou svěřeny Komisi na dobu pěti let od 14. srpna 2010. Komise vypracuje o přenesených pravomocích zprávu nejpozději šest měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud je Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s článkem 14.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je Komisi svěřena za podmínek stanovených v článcích 14 a 15.
Článek 14
Zrušení přenesení pravomocí
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v článku 12 kdykoli zrušit.
2. Orgán, který zahájil interní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomocí, uvědomí druhý orgán a Komisi v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinnosti okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 15
Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne oznámení.
Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada v této lhůtě námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, je akt v přenesené pravomoci zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným.
3. Pokud Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky proti aktu v přenesené pravomoci, tento akt nevstoupí v platnost. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je odůvodní.
Článek 16
Změny nařízení (ES) č. 1984/2003
1. Nařízení (ES) č. 1984/2003 se mění takto:
a)
v názvu se zrušují slova „tuňákem obecným,“;
b)
v čl. 1 písm. a) se zrušují slova „tuňáka obecného (Thunnus thynnus),“;
c)
v článku 2 se zrušují slova „tuňáka obecného,“;
d)
v článku 3 se zrušuje písmeno a);
e)
v čl. 4 odst. 1 se zrušuje první odrážka;
f)
v čl. 4 odst. 2 písm. b) bodě iii) se zrušují slova „tuňáka obecného“;
g)
v čl. 5 odst. 1 se zrušuje první odrážka;
h)
v čl. 6 odst. 1 druhém pododstavci se zrušuje písmeno a);
i)
v čl. 8 písm. a) se zrušují slova „tuňáka obecného,“;
j)
v čl. 9 odst. 2 se zrušuje písmeno a);
k)
přílohy I, IVa, IX a XV se zrušují.
2. Odkazy na zrušená ustanovení nařízení (ES) č. 1984/2003 se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 17
Přezkum tohoto nařízení
Komise přezkoumá toto nařízení na základě doporučení přijatých ICCAT, zohlední přitom aktualizovaná vědecká stanoviska k velikosti populace předložená na jejích zasedáních a předloží potřebné pozměňovací návrhy.
Článek 18
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 7. července 2010.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 640/2010,
7. juuli 2010,
millega kehtestatakse hariliku tuuni (Thunnus thynnus) püügi dokumenteerimise programm ning muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1984/2003
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut ja eriti selle artikli 43 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2),
ning võttes arvesse järgmist:
(1)
Liit on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10. detsembri 1982. aasta mereõiguse konventsiooni (heaks kiidetud nõukogu otsusega 98/392/EÜ) (3) osaline; kõnealuse konventsiooni nende sätete rakendamise kokkuleppe osaline, mis käsitlevad piirialade kalavarude ja siirdekalade kaitset ja majandamist (ratifitseeritud nõukogu otsusega 98/414/EÜ) (4) ning selle kokkuleppe osaline, millega ergutatakse avamerekalalaevu täitma rahvusvahelisi kaitse- ja majandamiseeskirju (vastu võetud nõukogu otsusega 96/428/EÜ) (5). Selliste rahvusvaheliste kohustuste raames osaleb liit jõupingutustes, mida tehakse siirdekalavarude säästva majandamise tagamiseks.
(2)
Liit on rahvusvahelise Atlandi tuunikala kaitse konventsiooni osaline vastavalt nõukogu otsusele 86/238/EMÜ (6) (ICCAT konventsioon). ICCAT konventsiooniga on kehtestatud raamistik piirkondlikuks koostööks, et kaitsta ja majandada Atlandi ookeanis ja sellega seotud meredes leiduvat tuuni ja sellele lähedasi liike Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni (ICCAT) vahendusel ning võtta vastu ICCAT konventsioonialas kohaldatavaid soovitusi, mis muutuvad konventsiooniosalistele, koostööd tegevatele kolmandatele riikidele ning kalastus- ja muudele organisatsioonidele (konventsiooniosalised) siduvaks.
(3)
ICCATi soovitusi 1992-01, 1993-03, 1996-10, 1997-04, 1998-12, 03-19 ja 06-15 ning resolutsioonid 1993-02, 1994-04 ja 1994-05 harilikku tuuni käsitlevate statistiliste dokumentide programmi kohta rakendatakse nõukogu 8. aprilli 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 1984/2003 (millega kehtestatakse liidus toimuva hariliku tuuni, mõõkkala ja suursilm-tuuniga seotud kaubanduse statistilist seiret käsitlev süsteem) (7).
(4)
Hariliku tuuni varusid reguleerivate meetmete ning statistiliste andmete kvaliteeti ja usaldusväärsust parandavate meetmete osana ning ebaseadusliku kalapüügi ennetamiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks on ICCAT võtnud Recifes (Brasiilia) 15. novembril 2009 vastu soovituse 09-11, millega muudetakse soovitust 08-12, milles käsitletakse ICCATi hariliku tuuni püügi dokumenteerimise programmi. Kõnealune soovitus jõustus 1. juunil 2010 ning Euroopa Liidul tuleb seda rakendada.
(5)
Selleks et ICCATi hariliku tuuni püügi dokumenteerimise programm oleks hõlpsalt loetav ja ühtlaselt kohaldatav, tuleks välja jätta määruse (EÜ) nr 1984/2003 need sätted, mis on seotud ICCATi hariliku tuuni püügi statistiliste dokumentide programmiga ja reekspordisertifikaadiga. Määrust (EÜ) nr 1984/2003 tuleks seega vastavalt muuta.
6.
Komisjonile tuleks anda õigus kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu võtta delegeeritud õigusakte seoses ICCATi kehtestatud uute kaitsemeetmete ülevõtmisega, ajakohastades ja täiendades sel viisil käesoleva määruse lisasid. Eriti tähtis on, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö ajal läbi asjakohaseid konsultatsioone, muu hulgas ekspertide tasandil,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Sisu ja reguleerimisala
Käesoleva määrusega kehtestatakse hariliku tuuni püügi dokumenteerimise liidu programm, et toetada Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni (ICCAT) poolt vastu võetud kaitse- ja majandamismeetmete rakendamist, lisades sellesse ICCATi hariliku tuuni püügi dokumenteerimise programmi sätted hariliku tuuni päritolu kindlaksmääramiseks.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „harilik tuun”- liigi Thunnus thynnus kala, mis kuulub I lisas loetletud kombineeritud nomenklatuuri koodide alla;
b) „sisekaubandus”-
i)
kauplemine ühes liikmesriigis või kahe või enama liikmesriigi vahel hariliku tuuniga, mis on püütud ICCATi konventsiooni alal liidu laeva poolt või mõrraga ning mis lossitakse liidu territooriumil, ja
ii)
kauplemine ühes liikmesriigis või kahe või enama liikmesriigi vahel kalakasvanduse hariliku tuuniga, mis on püütud ICCATi konventsiooni alal liidu kalapüügilaeva poolt ning on sumpadesse paigutatud liidu territooriumile rajatud kalakasvanduses;
c) „eksport”- liidu kalapüügilaeva poolt või mõrraga ICCATi konventsiooni alal püütud hariliku tuuni igasugune liikumine kolmandasse riiki, sh liidu territooriumilt, kolmandatest riikidest või püügikohtadest;
d) „import”- kolmanda riigi kalapüügilaeva poolt või mõrraga ICCATi konventsiooni alal püütud hariliku tuuni toomine liidu territooriumile, sh sumpadesse paigutamise, nuumamise, kalakasvanduses kasvatamise või ümberlaadimise eesmärgil;
e) „reeksport”- eelnevalt liidu territooriumile imporditud hariliku tuuni igasugune liikumine liidu territooriumilt välja;
f) „ICCAT konventsiooniala”- ala, mis on kindlaks määratud rahvusvahelise Atlandi tuunikaitse konventsiooniga;
g) „lipuliikmesriik”- liikmesriik, mille lipu all kalapüügilaev sõidab;
h) „mõrra asukoha liikmesriik”- liikmesriik, mille territooriumil asub mõrd;
i) „kalakasvanduse asukoha liikmesriik”- liikmesriik, mille territooriumil asub kalakasvandus;
j) „konventsiooniosalised”- konventsiooni osalised ning koostööd tegevad kolmandad riigid, ICCATi kalastus- ja muud organisatsioonid;
k) „partii”- samal viisil esitatud harilikust tuunist valmistatud toodete kogus, mis on saadud samast asjaomasest geograafilisest piirkonnast ja samast kalalaevast või kalalaevade rühmast või samast mõrrast.
II PEATÜKK
HARILIKU TUUNI PÜÜGIDOKUMENT
Artikkel 3
Üldsätted
1. Liikmesriigid nõuavad hariliku tuuni kohta täidetud püügidokumendi („püügidokument”) esitamist iga hariliku tuuni kohta, mis lossitakse või laaditakse ümber nende sadamates, paigutatakse vastavalt lisale IV sumpadesse nende kalakasvandustes või sealt välja püütakse.
2. Hariliku tuuni igale partiile, millega kaubeldakse ühendusesiseselt, mis imporditakse liitu või eksporditakse või reeksporditakse liidu territooriumilt, on kaasas kinnitatud püügidokument, v.a juhtudel, kui kohaldatakse artikli 4 lõiget 3, ja vajaduse korral ICCATi üleviimisdeklaratsioon või kinnitatud reekspordisertifikaat („reekspordisertifikaat”).
Hariliku tuuni igasugune lossimine, ümberlaadimine, sumpadesse paigutamine, väljapüük, sisekaubandus, import, eksport või reeksport ilma kaasneva täidetud ja kinnitatud püügidokumendita ja vajaduse korral ka reekspordisertifikaadita on keelatud.
3. Liikmesriigid ei paiguta harilikku tuuni kalakasvandusse, millel ei ole konventsiooniosaliste luba või mis ei ole loetletud ICCATi nende kalakasvanduste registris, millel on luba tegelda ICCATi konventsiooni alal püütud hariliku tuuni kasvatamisega.
4. Kalakasvanduse asukoha liikmesriigid tagavad, et hariliku tuuni saak paigutatakse eraldi sumpa või mitmesse eraldi sumpa ning jaotatakse liikmesriikide kaupa või konventsiooniosalise päritolu alusel.
5. Erandina lõikest 4 tagavad kalakasvanduse asukoha liikmesriigid, et nõukogu 6. aprilli 2009. aasta määruse (EÜ) nr 302/2009 (milles käsitletakse Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastast kava) (8) artikli 2 punktis g määratletud ühise püügioperatsiooni käigus püütud harilik tuun paigutatakse eraldi sumpa või mitmesse eraldi sumpa ning jaotatakse ühiste püügioperatsioonide alusel.
6. Kalakasvanduse asukoha liikmesriigid tagavad, et harilik tuun püütakse kalakasvandustest välja samal aastal, mil see püüti, või enne seinerite püügiperioodi algust, juhul kui harilik tuun püütakse kalakasvandustest välja püügile järgneval aastal. Kui väljapüüki selle perioodi jooksul ei lõpetata, täidavad ja esitavad asjaomased liikmesriigid komisjonile iga-aastase ülekandmise deklaratsiooni kümne päeva jooksul pärast nimetatud perioodi lõppemist. Deklaratsioon peab sisaldama järgmist:
-
ülekandmiseks mõeldud kalade kogus (kilogrammides) ja arv,
-
püügiaasta,
-
jagunemine suuruse järgi,
-
lipuliikmesriik või konventsiooniosaline riik, ICCATi number ja kalapüügilaeva nimi,
-
ülekantud saagi püügidokumendi viitenumbrid,
-
nuumamisrajatise nimi ja ICCATi number,
-
sumba number ning
-
teave väljapüütud koguste kohta (kilogrammides), kui väljapüük on lõpetatud.
Komisjon edastab deklaratsioonid ICCATi sekretariaadile 5 päeva jooksul.
7. Vastavalt lõikele 6 üle kantud kogused paigutatakse kalakasvanduses eraldi sumpa või mitmesse eraldi sumpa ning jaotatakse püügiaasta alusel.
8. Lipuliikmesriigid või mõrra asukoha liikmesriigid varustavad püügidokumendi vormidega ainult oma kalapüügilaevu ja mõrdade käitlejaid, kellel on luba püüda harilikku tuuni ICCAT konventsioonialas, s.h kaaspüügina.
9. Igal püügidokumendi vormil on kordumatu identifitseerimisnumber. Dokumendinumbrid on lipuriigile või mõrrale eriomased ning need antakse igale kalapüügilaevale või mõrrale. Need vormid ei ole loovutatavad teisele kalapüügilaevale või mõrrale.
10. Püügidokumentide koopiad pannakse kaasa jagatud partii iga osa või töödeldud tootega, kasutades püügidokumendi originaali kordumatut dokumendi identifitseerimisnumbrit, et oleks võimalik jälgida nende liikumist.
11. Muude kalaosade kui liha (st pead, silmad, mari, sisikond ja sabad) sisekaubandus, import, eksport ja reeksport on vabastatud käesolevas määruses sätestatud nõuetest.
Artikkel 4
Kinnitamine
1. Kalapüügilaeva kaptenid, mõrra käitajad, kalakasvanduse käitajad, müüjad, eksportijad või nende volitatud esindajad täidavad püügidokumendi, võimaluse korral elektrooniliselt, märkides nõutud teabe vastavatesse lahtritesse, ning taotlevad dokumendi kinnitamist lõike 2 kohaselt iga kord, kui nad harilikku tuuni lossivad, üle viivad, sumpadesse paigutavad, välja püüavad, ümber laadivad, sellega sisekaubanduse raames kauplevad või seda ekspordivad.
2. Püügidokumendi kinnitab lipuliikmesriigi, mõrra või kalakasvanduse asukoha liikmesriigi pädev asutus või müüja või eksportija asukoha liikmesriigi pädev asutus. Liikmesriigid kinnitavad hariliku tuuni püügi dokumendi ainult juhul, kui:
a)
kalapüügilaev sõidab selle liikmesriigi lipu all või mõrd või kalakasvandus asub selles liikmesriigis, kus tuun välja püüti,
b)
kogu püügidokumendis sisalduv teave on partii kontrollimise põhjal tõeseks tunnistatud,
c)
akumuleeritud kogused, mis tuleb kinnitada, jäävad igal majandusaastal kvootide või püügilimiitide piiridesse, hõlmates vajaduse korral ka püügilaevadele või mõrdadele eraldatud individuaalseid kvoote, ning
d)
asjaomane harilik tuun vastab ICCATi kaitse- ja majandusmeetmete vastavate sätete nõuetele.
3. Käesoleva artikli lõike 2 kohane kinnitamine ei ole vajalik, kui kõik müügiks saadaolevad harilikud tuunid on artikli 5 kohaselt märgistatud tuuni püüdnud laeva lipuliikmesriigi või mõrra asukoha liikmesriigi poolt.
4. Kui püütud ja lossitud hariliku tuuni kogused on alla ühe tonni või kolme kala, võib ajutise püügidokumendina kasutada püügipäevikut või müügiteatist kuni püügidokumendi kinnitamiseni seitsme päeva jooksul ning enne sisekaubanduse või ekspordi toimumist.
5. Kinnitatud püügidokument sisaldab vajaduse korral andmeid, mis on sätestatud II lisas.
6. Püügidokumendi näidis on sätestatud III lisas. Juhul kui püügidokumendi näidise mõnes lahtris ei ole piisavalt ruumi, et täielikult kajastada hariliku tuuni liikumist püügist müügini, võib asjakohast teabelahtrit vajaduse korral laiendada ning lisada see dokumendi lisana. Asjaomase liikmesriigi pädev asutus kinnitab kõnealuse lisa nii kiiresti kui võimalik, kuid mitte hiljem, kui leiab aset hariliku tuuni järgmine liikumine.
7. Püügidokumendi väljastamise, nummerdamise, täitmise ja kinnitamise juhised on esitatud IV lisas.
Artikkel 5
Märgistamine
1. Liikmesriigid võivad nõuda oma kalapüügilaevadelt või mõrdade käitlejatelt, et nad kinnitaksid märgise igale harilikule tuunile, eelistatult nende tapmise ajal, kuid mitte hiljem kui lossimise ajal. Märgistel on liikmesriikide konkreetsed kordumatud numbrid, mis peavad olema võltsimiskindlad. Märgise numbrid on seotud asjaomase püügidokumendiga.
2. Asjaomased liikmesriigid edastavad komisjonile märgistamisprogrammi rakendamise kokkuvõtte. Komisjon edastab kokkuvõtted mõistliku aja jooksul ICCATi sekretariaadile.
3. Märgiste kasutamist lubatakse ainult siis, kui akumuleeritud püügikogused jäävad igal majandusaastal liikmesriikide kvootide või püügilimiitide piiridesse, hõlmates vajaduse korral ka püügilaevadele või mõrdadele eraldatud individuaalseid kvoote.
III PEATÜKK
HARILIKU TUUNI REEKSPORDISERTIFIKAAT
Artikkel 6
Üldsätted
1. Liikmesriigid tagavad, et hariliku tuuni iga partiiga, mis reeksporditakse nende territooriumilt, on kaasas kinnitatud reekspordisertifikaat.
Reekspordisertifikaadi nõuet ei kohaldata kalakasvanduses kasvatatud elusa hariliku tuuni importimise puhul.
2. Reekspordi eest vastutav käitaja täidab reekspordisertifikaadi, märkides nõutava teabe vastavatesse lahtritesse, ning taotleb reeksporditava hariliku tuuni partii reekspordisertifikaadi kinnitamist. Täidetud reekspordisertifikaadiga on kaasas koopia kinnitatud püügidokumendist (-dokumentidest), mis on seotud varem imporditud hariliku tuuniga.
Artikkel 7
Reekspordisertifikaadi kinnitamine
1. Reekspordisertifikaadi kinnitab asjaomase liikmesriigi pädev asutus.
2. Pädev asutus kinnitab hariliku tuuni kõigi toodete reekspordisertifikaadi ainult juhul, kui:
a)
kogu reekspordisertifikaadis sisalduv teave on tõeseks tunnistatud;
b)
kinnitatud püügidokument (-dokumendid), mis esitati reekspordisertifikaadi toetamiseks, oli(d) heaks kiidetud reekspordisertifikaadis deklareeritud toodete importimiseks;
c)
reeksporditavad tooted on täielikult või osaliselt samad tooted, mis on märgitud kinnitatud püügidokumendil (-dokumentidel); ning
d)
kinnitatud reekspordisertifikaadiga on kaasas püügidokumendi(-dokumentide) koopia.
3. Kinnitatud reekspordisertifikaat sisaldab V lisas sätestatud teavet.
IV PEATÜKK
ANDMETE EDASTAMINE JA KONTROLLIMINE
Artikkel 8
Kinnitatud dokumentide edastamine ja säilitamine
1. Liikmesriigid edastavad järgmistele asutustele elektroonilisel teel kõigi kinnitatud püügidokumentide või reekspordisertifikaatide koopiad (v.a juhul kui kohaldatakse artikli 4 lõiget 3) nii kiiresti kui võimalik ja igal juhul viie tööpäeva jooksul pärast kinnitamist või viivitamata, kui eeldatav transportimise aeg ei kesta üle viie tööpäeva:
a)
komisjon;
b)
liikmesriikide pädevad asutused või konventsiooniosalised, kui on tegemist hariliku tuuniga kauplemisega sisekaubanduses, selle kasvatamisega kalakasvanduses või impordiga; ja
c)
ICCATi sekretariaat.
2. Liikmesriigid säilitavad väljaantud ja saadud kinnitatud püügidokumentide ja reekspordisertifikaatide koopiaid vähemalt kaks aastat.
Artikkel 9
Kontrollimine
1. Liikmesriigid tagavad, et nende pädevad asutused identifitseerivad kõik hariliku tuuni partiid, mis nende territooriumil lossitakse, ümber laaditakse, sisekaubanduses ostetakse-müüakse, neile imporditakse, sealt eksporditakse või reeksporditakse. Pädevad asutused nõuavad ja kontrollivad kõigi hariliku tuuni partiide kinnitatud püügidokumente ja nendega seotud dokumente, mis on nimetatud artikli 3 lõikes 2. Kontrollimine hõlmab ICCATi sekretariaadi andmebaasi konsulteerimist, mis sisaldab kinnitamist käsitlevaid andmeid.
2. Pädevad asutused võivad läbi vaadata ka partii sisu, et kontrollida püügidokumendis ja kaasnevates dokumentides sisalduva teabe asjakohasust, ning viia vajaduse korral kontrolli läbi koos asjaomaste käitajatega.
3. Kui lõike 1 ja 2 kohase läbivaatamise või kontrolli tulemusel kerkib kahtlus püügidokumendis esitatud teabe suhtes, teeb liikmesriik selliste kahtluste lahendamiseks koostööd pädeva asutusega, kes on kinnitanud püügidokumendi(d) või reekspordisertifikaadi(d).
4. Kui liikmesriik avastab partii, millel ei ole püügidokumenti, teatab ta sellest tarnivale liikmesriigile või eksportivale konventsiooniosalisele ning lipuliikmesriigile või konventsiooniosalisele lipuriigile, kui need on teada.
5. Kuni lõike 1 ja 2 kohase läbivaatamise või kontrolli läbiviimiseni ei vabasta liikmesriigid seda partiid sisekaubanduseks, impordiks ega ekspordiks ega võta vastu üleviimisdeklaratsiooni kalakasvandustele ettenähtud hariliku tuuni puhul.
6. Kui liikmesriik otsustab lõike 1 kohase läbivaatamise või kontrolli tulemusel ja koostöös asjaomaste kinnitavate ametiasutustega, et püügidokument või reekspordisertifikaat on kehtetu, keelatakse asjaomase hariliku tuuniga sisekaubanduse raames kauplemine, selle import, eksport või reeksport.
V PEATÜKK
ANDMETE EDASTAMINE
Artikkel 10
Kinnitamist ja kontaktpunke käsitlev teave
1. Liikmesriigid teatavad komisjonile:
a)
püügidokumentide või reekspordisertifikaatide kinnitamise ja kontrollimise eest vastutavate asutuste nimi ja täielik aadress;
b)
individuaalset volitust omavate kinnitavate ametnike nimed, ametinimetused ja templi või pitsati näidised; ja
c)
vajaduse korral märgise näidised.
2. Kõnealusel teatisel on märgitud lõikes 1 osutatud teabe kehtivuskuupäev. Ajakohastatud üksikasjad kinnitavate ametiasutuste ja ametnike kohta esitatakse komisjonile õigeaegselt.
3. Liikmesriigid teavitavad komisjoni kontaktpunktidest, kuhu tuleb teatada juhul, kui kerkivad püügidokumentide või reekspordisertifikaatidega seotud küsimused, ning edastavad nende nimed.
4. Komisjon edastab kõnealuse teabe viivitamata ICCATi sekretariaadile.
Artikkel 11
Iga-aastane aruanne programmi kohta
1. Liikmesriigid edastavad komisjonile iga aasta 15. septembriks elektrooniliselt aruande programmi kohta, sealhulgas lisas IV esitatud informatsiooni, mis hõlmab ajavahemikku eelnenud aasta 1. juulist kuni käesoleva aasta 30. juunini.
2. Komisjon koostab liidu iga-aastase aruande programmi kohta ja saadab selle ICCATi sekretariaadile iga aasta 1. oktoobriks.
VI PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 12
Lisade muutmine
Selleks et rakendada ICCATi vastu võetud kaitsemeetmeid, on komisjonil õigus muuta käesoleva määruse lisasid delegeeritud õigusaktidega vastavalt artiklile 13 ning kooskõlas artiklites 14 ja 15 sätestatud tingimustega.
Delegeeritud õigusaktide vastuvõtmisel lähtub komisjon käesoleva määruse sätetest.
Artikkel 13
Delegeerimine
1. Artiklis 12 viidatud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise pädevus antakse komisjonile viieks aastaks alates 14. augustist 2010. Komisjon esitab aruande delegeeritud pädevuse kohta hiljemalt kuus kuud enne viie aasta pikkuse perioodi lõppemist. Pädevuse delegeerimine pikeneb automaatselt sama pikkadeks perioodideks, kui Euroopa Parlament või nõukogu ei tühista delegeerimist vastavalt artiklile 14.
2. Pärast delegeeritud õigusakti vastuvõtmist teatab komisjon sellest viivitamata nii Euroopa Parlamendile kui ka nõukogule.
3. Delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise pädevus antakse komisjonile vastavalt artiklites 14 ja 15 sätestatud tingimustele.
Artikkel 14
Delegeerimise tühistamine
1. Euroopa Parlament või nõukogu võib artiklis 12 nimetatud pädevuse tühistada mis tahes ajal.
2. Institutsioon, kes on algatanud sisemenetluse pädevuse tühistamise otsuse vastuvõtmiseks, püüab teatada sellest teistele institutsioonidele ja komisjonile mõistliku aja jooksul enne lõpliku otsuse langetamist.
3. Tühistamise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud delegeeritud pädevus. Otsus jõustub kohe või otsuses sätestatud hilisemal kuupäeval. Otsus ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. Otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 15
Vastuväited delegeeritud õigusaktidele
1. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad esitada delegeeritud õigusaktile vastuväiteid kahe kuu jooksul pärast õigusaktist teatamise kuupäeva.
Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda perioodi kahe kuu võrra.
2. Kui pärast nimetatud perioodi lõppemist ei ole Euroopa Parlament ega nõukogu esitanud delegeeritud õigusaktile vastuväiteid, avaldatakse see Euroopa Liidu Teatajas ja see jõustub õigusaktis sätestatud kuupäeval.
3. Delegeeritud õigusakt ei jõustu, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab sellele vastuväiteid. Institutsioon, kes delegeeritud õigusaktile vastuväiteid esitab, peab neid ka põhjendama.
Artikkel 16
Määruse (EÜ) nr 1984/2003 muutmine
1. Määrust (EÜ) nr 1984/2003 muudetakse järgmiselt:
a)
pealkirjas jäetakse välja sõnad „hariliku tuuni”;
b)
artikli 1 punktist a jäetakse välja sõnad „hariliku tuuni (Thunnus thynnus)”;
c)
artiklist 2 jäetakse välja sõnad „hariliku tuuni”;
d)
artikli 3 punkt a jäetakse välja;
e)
artikli 4 lõike 1 esimene taane jäetakse välja;
f)
artikli 4 lõike 2 punkti b alapunktist iii jäetakse välja sõnad „hariliku tuuni”;
g)
artikli 5 lõike 1 esimene taane jäetakse välja;
h)
artikli 6 lõike 1 teise lõigu punkt a jäetakse välja;
i)
artikli 8 punktist a jäetakse välja sõnad „hariliku tuuni”;
j)
artikli 9 lõike 2 punkt a jäetakse välja;
k)
I, IVa, IX ja XV lisa tunnistatakse kehtetuks.
2. Viiteid määruse (EÜ) nr 1984/2003 kehtetuks tunnistatud sätetele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele.
Artikkel 17
Läbivaatamine
Komisjon vaatab käesoleva määruse läbi ICCATi poolt vastuvõetud soovituste põhjal, võttes arvesse ajakohastatud teaduslikke arvamusi kalavarude suuruse kohta, mis esitatakse ICCATi koosolekutel ja esitab vajalikud ettepanekud mis tahes vajalike muudatuste vastuvõtmiseks.
Artikkel 18
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 7. juuli 2010