NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1129/2011
ze dne 11. listopadu 2011,
kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 vytvořením seznamu potravinářských přídatných látek Unie
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 ze dne 16. prosince 2008 o potravinářských přídatných látkách (1), a zejména na článek 10, čl. 30 odst. 1 a čl. 30 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1333/2008 stanoví vytvoření seznamu, který obsahuje potravinářské přídatné látky Unie schválené pro použití v potravinách a podmínky jejich použití.
(2)
Potravinářské přídatné látky, které jsou v současnosti povoleny k použití v potravinách podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/35/ES ze dne 30. června 1994 o náhradních sladidlech pro použití v potravinách (2), směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/36/ES ze dne 30. června 1994 o barvivech pro použití v potravinách (3) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/2/ES ze dne 20. února 1995 o potravinářských přídatných látkách jiných než barviva a náhradní sladidla (4), je třeba zařadit do přílohy II nařízení (ES) č. 1333/2008 po prověření jejich souladu s články 6, 7 a 8 uvedeného nařízení. Tento přezkum by neměl zahrnovat nové posouzení rizika provedené Evropským úřadem pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“). Potravinářské přídatné látky a způsoby jejich použití, které již nejsou potřebné, se do přílohy II uvedeného nařízení nezapíší.
(3)
Potravinářské přídatné látky lze uvádět na trh jen v případě, že jsou zařazeny na seznam Unie uvedený v příloze II nařízení (ES) č. 1333/2008, a v potravinách je lze používat jen za podmínek použití stanovených v uvedené příloze. Potravinářské přídatné látky je třeba zapsat na seznam podle kategorií potravin, do nichž se smějí přidávat. Z důvodu jednoduchosti převodu a zlepšení transparentnosti schvalovacího postupu je vhodné vypracovat nový systém potravinových kategorií, který vytvoří základ přílohy II.
(4)
Systém kategorizace potravin stanovený obecnou normou pro potravinářské přídatné látky v Codex Alimentarius (5) byl použit jako výchozí systém pro vypracování systému Unie. Tento systém je však třeba upravit, aby se zohlednila specifičnost stávajících povolení potravinářských přídatných látek v Unii. Byla zohledněna současná zvláštní odvětvová ustanovení Unie týkající se potravin. Kategorie se vytvářejí pouze za účelem vypracování seznamu povolených potravinářských přídatných látek a podmínek jejich použití.
(5)
Z důvodů srozumitelnosti je nezbytné zapsat potravinářské přídatné látky na seznam ve skupinách přídatných látek podle povolování v určitých potravinách. Aby se zajistil jednotný výklad, měly by být poskytnuty pokyny k popisu jednotlivých kategorií. V případě nutnosti mohou být přijata rozhodnutí o výkladu podle článku 19 nařízení (ES) č. 1333/2008, aby se objasnilo, zda určitá potravina náleží do určité kategorie potravin či nikoli.
(6)
Dusitany (E 249-250) jsou potřebné ke konzervaci masných výrobků, aby se zabránilo možnému růstu škodlivých bakterií, zejména Clostridium botulinum. Použití dusitanů v mase však může vést ke vzniku nitrosaminů, které jsou karcinogenními látkami. Současné povolení dusitanů jako potravinářských přídatných látek vyvažuje oba tyto účinky, přičemž zohledňuje vědecké stanovisko úřadu a potřebu udržet na trhu některá tradiční jídla. Pro některé tradičně vyráběné masné výrobky byly stanoveny maximální limity reziduí v příloze III směrnice 95/2/ES. Ve výrobcích, které byly odpovídajícím způsobem specifikovány a identifikovány, je třeba tyto limity udržet; je však třeba objasnit, že tyto limity se vztahují na konec výrobního procesu. Dále bude Komise konzultovat členské státy, zúčastněné strany a úřad, aby projednala možnost snížení současných maximálních limitů ve všech masných výrobcích a dalšího zjednodušení pravidel pro tradičně vyráběné výrobky. V závislosti na výsledku takové konzultace Komise zváží, zda je vhodné navrhnout úpravu maximálních limitů dusitanů, které mohou být přidávány do některých masných výrobků.
(7)
Pokud jde o balenou stolní vodu zahrnutou do kategorie 14.1.1, jedinými povolenými potravinářskými přídatnými látkami jsou kyselina fosforečná a fosforečnany. Vzhledem k tomu, že příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 má dále harmonizovat použití potravinářských přídatných látek v potravinách v Unii a zajistit účinné fungování vnitřního trhu, minerální soli, které jsou přidávány do balené stolní vody z normalizačních důvodů, by neměly být považovány za potravinářské přídatné látky, a proto by neměly spadat do oblasti působnosti tohoto nařízení.
(8)
Všechny potravinářské přídatné látky, které jsou v současné době povolené, jsou předmětem přehodnocení úřadu v souladu s nařízením Komise (EU) č. 257/2010 (6), které stanoví program pro přehodnocení schválených přídatných potravinářských látek. Přehodnocení potravinářských přídatných látek se uskutečňuje v souladu s prioritami stanovenými v uvedeném nařízení.
(9)
V lednu 2008 přijal úřad stanovisko k lykopenu (7), ve kterém odvodil přijatelný denní příjem (ADI) lykopenu (E 160d) ze všech zdrojů na 0,5 mg/kg tělesné hmotnosti a dospěl k závěru, že možný příjem by mohl převyšovat ADI, zejména pokud jde o děti. Použití lykopenu jako potravinového barviva je proto třeba omezit.
(10)
V září 2009 přijal úřad vědecká stanoviska ke žluti SY (Sunset Yellow FCF, Gelborange S) (E 110) (8), chinolinové žluti (E 104) (9) a ponceau 4R (košenilové červeni A) (E 124) (10). Na základě posouzení dietární expozice dospěl úřad ve vědeckých stanoviscích k závěru, že v případě použití chinolinové žluti a ponceau 4R (košelinové červeně) v maximálních používaných množstvích převyšují obecně příjmy odhadované ve středních a vyšších percentilech ADI. Také v případě žluti SY (Sunset Yellow FCF, Gelborange S), může být expozice příliš vysoká, zejména pokud jde o děti ve věku od jednoho do deseti let. Odhadované příjmy jsou počítané na základě používaných množství poskytnutých potravinářským průmyslem v roce 2009. Komise přehodnocuje současná povolená použití a používaná množství, aby prokázala, že expozice těmto látkám je pro spotřebitele bezpečná, a plánuje připravit nový návrh obsahující přehodnocená množství do července 2011.
(11)
Ve svém stanovisku ze dne 22. května 2008 k bezpečnosti hliníku, který je přijímán potravinami, dospěl úřad k závěru, že expozice je pravděpodobně příliš vysoká pro významnou část evropské populace. Úřad nemohl dospět k závěru, pokud jde o konkrétní zdroje, které zvyšují obsah hliníku v určitých potravinách, jakým je množství přirozeně přítomné, zvýšení způsobená použitím potravinářských přídatných látek a množství uvolňující se do potravin během zpracování a skladování v hliníkových fóliích, nádobách a použitím hliníkového nářadí. Za účelem snížení expozice hliníku je třeba omezit použití určitých potravinářských přídatných látek obsahujících hliník. Komise připravuje opatření k omezení expozice potravinářským přídatným látkám obsahujícím hliník a zamýšlí připravit návrh s přehodnocenými množstvími do září 2011.
(12)
Zúčastněné strany byly požádány o poskytnutí informací týkajících se použití a potřeby použití potravinových barviv, která jsou uvedena v příloze směrnice 94/36/ES. Část uvedených potravinových barviv není v současné době používána ve všech potravinářských kategoriích uvedených ve zmíněné příloze. Některá z těchto povolených barviv je však třeba ponechat na seznamu, protože může nastat potřeba je nahradit nebo částečně nahradit barvivy, která mohou vzbudit obavy úřadu během přehodnocení. V tomto stadiu může být počet povolených potravinových barviv snížen v následujících potravinářských kategoriích: ochucené zpracované sýry, konzervy červeného ovoce, pasty z ryb a korýšů, předvaření korýši a uzené ryby.
(13)
Potravinové barvivo etyl ester β-apo-8'-karotenalu (C30) (E 160f) už není výrobcem nabízen a přehodnocení této látky úřadem už není podporováno provozovateli. Tato potravinářská přídatná látka by proto neměla být zařazena na seznam Unie.
(14)
Použití potravinového barviva kanthaxanthinu (E161) je povoleno jen ve „frankfurtských párcích“. Komise byla informována, že toto potravinové barvivo se už nepoužívá. Povolení použití této potravinářské přídatné látky ve frankfurtských párcích by proto nemělo být zařazeno na seznam Unie. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/35/ES ze dne 23. dubna 2009 o barvivech, která mohou být přidávána do léčivých přípravků (11),však stanoví, že členské státy nepovolí pro barvení humánních a veterinárních přípravků žádná jiná barviva než ta, která jsou uvedena v příloze I směrnice 94/36/ES. Kanthaxanthin je v současné době používán v některých léčivých přípravcích. Tato potravinářská přídatná látka by proto měla zůstat na seznamu povolených přídatných látek.
(15)
Nařízení Komise (ES) č. 884/2007 ze dne 26. července 2007 o mimořádných opatřeních, kterými se pozastavuje používání barviva E 128 červeň 2G jako potravinového barviva (12), pozastavilo používání a uvádění na trh potravin obsahujících toto barvivo. Barvivo E 128 červeň 2G by proto nemělo být zařazeno na seznam Unie.
(16)
Během přehodnocení úřadem vyšlo najevo, že potravinové barvivo E 154 hněď FK, které bylo povoleno jen k používání v uzených sledích, se už nepoužívá. Během přehodnocení úřad nemohl dojít k závěru o bezpečnosti této látky kvůli chybám v dostupných údajích o toxicitě (13). Tato potravinářská přídatná látka by proto neměla být zařazena na seznam Unie.
(17)
Protispékavá látka E 551 oxid křemičitý je v současné době povolena směrnicí 95/2/ES pro různá použití. Vědecký výbor pro potraviny přiřadil ve svém stanovisku ze dne 18. května 1990 této potravinářské přídatné látce přijatelný denní příjem (ADI) „neurčený“ (14). Z technologických důvodů je třeba rozšířit její použití na vyšší množství, než je povoleno v současné době pro náhrady soli. Takové použití by prospělo spotřebitelům, protože by umožnilo prodej protispékavých náhrad solí v horkých a vlhkých evropských zemích, jelikož v důsledku současných protispékavých účinků náhrad soli je jejich použití často nevyhovující nebo nemožné. Je proto vhodné povolit zvýšená maximální množství pro náhrady soli.
(18)
Úřad posoudil informace o bezpečnosti základního methylmetakrylátového kopolymeru používaného jako leštící/povrchově aktivní látka v pevných doplňcích stravy. Ve svém stanovisku ze dne 10. února 2010 dospěl úřad k závěru, že toto použití nevyvolává bezpečnostní obavy, protože základní methylmetakrylátový kopolymer, který byl podán ústy, téměř není vstřebáván trávicí soustavou. Tato potravinářská přídatná látka má mít technologický význam, protože poskytuje ochranu proti vlhkosti a maskuje chuť různých živin v kombinaci s rychlým uvolněním živiny v žaludku. Je proto vhodné povolit použití základního methylmetakrylátového kopolymeru jako leštící/povrchově aktivní látky v pevných doplňcích stravy podle článku 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/46/ES (15) na množství 100 000 mg/kg. Této nové potravinářské přídatné látce by mělo být přiřazeno číslo označení E 1205.
(19)
Je třeba upravit použití potravinářských přídatných látek ve stolních sladidlech, jak jsou definována v čl. 3 odst. 2 písm. g) nařízení (ES) č. 1333/2008. Tyto přípravky obsahující povolená náhradní sladidla jsou určeny k prodeji konečnému spotřebiteli jako náhrada za cukr. Potřeba pro potravinářské přídatné látky může být různá v závislosti na různých formách provedení: tekuté, práškové formě nebo ve formě tablet.
(20)
Převod potravinářských přídatných látek do přílohy II nařízení (ES) č. 1333/2008 je třeba považovat za dokončený v souladu s článkem 34 uvedeného nařízení ke dni použitelnosti změn zavedených tímto nařízením. Do toho dne je třeba dále používat ustanovení čl. 2 odst. 1, 2 a 4 směrnice 94/35/ES, čl. 2 odst. 1 až 6 a odst. 8 až 10 směrnice 94/36/ES a článků 2 a 4 směrnice 95/2/ES a příloh těchto směrnic.
(21)
Převod potravinářských přídatných látek, na které se vztahují články 6, 7 a 8 nařízení (ES) č. 1333/2008, na seznam Unie by neměl ovlivnit jejich současná použití. Je však třeba poskytnout přechodné období, aby se umožnilo obchodním provozovatelům vyhovět opatřením tohoto nařízení.
(22)
Je nutno objasnit výjimku ze zásady převedení v jiných vícesložkových potravinách, než které jsou uvedeny v příloze II, jak je stanoveno v čl. 18 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1333/2008. V článku 3 směrnice 95/2/ES a článku 3 směrnice 94/36/ES se tato výjimka vztahovala na potraviny, které jsou nyní uvedeny v tabulkách 1 a 2. Pokud jde o jiné vícesložkové potraviny, které patří do kategorií uvedených v části E (jako jsou polévky, omáčky, saláty apod.), je třeba zásadu převedení dále uplatňovat.
(23)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat, a Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změna nařízení (ES) č. 1333/2008
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 se nahrazuje zněním přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Přechodná ustanovení
1. Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 ve znění tohoto nařízení se použije ode dne 1. června 2013.
2. Odchylně od odstavce 1 se použijí následující položky v příloze II nařízení (ES) č. 1333/2008 ve znění tohoto nařízení ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost:
a)
v části B bodu 3 položka týkající se základního methylmetakrylátového kopolymeru (E 1205);
b)
v části E bodu 12.1.2 položka týkající se oxidu křemičitého (E 551) v náhradách soli;
c)
v části E bodu 17.1 položka týkající se použití základního methylmetakrylátového kopolymeru (E 1205) v doplňcích stravy v pevné formě.
3. Ustanovení čl. 2 odst. 1, 2 a 4 směrnice 94/35/ES, čl. 2 odst. 1 až 6 a odst. 8 až 10 směrnice 94/36/ES a články 2 a 4 směrnice 95/2/ES a přílohy těchto směrnic se přestanou používat ode dne 1. června 2013.
4. Odchylně od odstavce 3 se přestane používat položka v příloze IV směrnice 95/2/ES týkající se použití oxidu křemičitého (E 551) v náhradách soli ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
5. Potraviny, které byly v souladu s právními předpisy uvedeny na trh před 1. červnem 2013, ale které nejsou v souladu s tímto nařízením, mohou být dále uváděny na trh do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
Článek 3
Nařízení (ES) č. 884/2007 se zrušuje s platností od 1. června 2013.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. listopadu 2011.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 1129/2011,
11. november 2011,
millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1333/2008 II lisa ja kehtestatakse Euroopa Liidu toidu lisaainete loetelu
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta määrust (EÜ) nr 1333/2008 toidu lisaainete kohta, (1) eriti selle artiklit 10 ning artikli 30 lõikeid 1 ja 5,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määrusega (EÜ) nr 1333/2008 on ette nähtud koostada Euroopa Liidu loetelu toidus kasutada lubatud lisaainetest ja lisaainete kasutustingimused.
(2)
Toidu lisaained, mis on praegu lubatud toidus kasutamiseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. juuni 1994. aasta direktiiviga 94/35/EÜ (toiduainetes kasutatavate magusainete kohta), (2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. juuni 1994. aasta direktiiviga 94/36/EÜ (toiduainetes kasutatavate värvainete kohta) (3) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. veebruari 1995. aasta direktiiviga 95/2/EÜ (toiduainetes kasutatavate lisaainete (välja arvatud värv- ja magusainete) kohta), (4) tuleks kanda määruse (EÜ) nr 1333/2008 II lisasse, pärast seda kui on läbi vaadatud nende kooskõla kõnealuse määruse artiklitega 6, 7 ja 8. Läbivaatamine ei peaks sisaldama Euroopa Toiduohutusameti (edaspidi „toiduohutusamet”) tehtavat uut keskkonnaohu hindamist. Toidu lisaaineid ja kasutusviise, mida enam ei vajata, kõnealuse määruse II lisasse ei kanta.
(3)
Ainult selliseid toidu lisaaineid, mis on esitatud määruse (EÜ) nr 1333/2008 II lisas sätestatud Euroopa Liidu loetelus, võib turule viia ja toidus kasutada kõnealuses määruses sätestatud kasutustingimustel. Toidu lisaained tuleks loetelus esitada selliste toidugruppide alusel, millele neid toidu lisaaineid võib lisada. Et hõlbustada lubade andmise menetlust ja suurendada selle läbipaistvust, on otstarbekohane töötada välja uus toidu gruppidesse jaotamise süsteem, mis oleks II lisa aluseks.
(4)
Euroopa Liidu süsteemi väljatöötamisel on võetud aluseks Codex Alimentarius'ega kehtestatud toidu lisaainete üldstandardi (5) toidugruppide süsteem. Seda süsteemi tuleb kohandada, et võtta arvesse iseärasusi, mis on seotud liidus kehtivate toidu lisaainete lubadega. On võetud arvesse Euroopa Liidu praeguseid valdkondlikke toidualaseid sätteid. Gruppide moodustamise ainsaks otstarbeks on koostada lubatud lisaainete loetelu ja nende kasutustingimused.
(5)
Selguse huvides on vaja toidu lisaainete loetelu esitada lisaainete rühmade kaupa teatavatele toitudele lubade andmiseks. Ühetaolise tõlgendamise eesmärgil tuleb esitada gruppide kirjeldamise juhised. Vajaduse korral võib tõlgendamise kohta võtta vastu otsused kooskõlas määruse (EÜ) nr 1333/2008 artikliga 19, et täpsustada, kas konkreetne toiduaine kuulub teatavasse toidugruppi.
(6)
Nitriteid (E 249-250) on vaja lihatoodete säilitamiseks, et pidurdada kahjulike bakterite, eelkõige Clostridium botulinum’i kasvu. Nitritite kasutamisel võib aga tekkida nitrosamiine, mis on kantserogeensed ained. Toiduohutusameti teadusliku arvamuse seisukohalt tagab praegune luba kasutada nitriteid toidu lisaainena tasakaalu nimetatud mõjude seisukohast ning arvestab vajadust säilitada teatavate tavapäraste toitude olemasolu turul. Teatud tavapäraselt valmistatud lihatoodetes esineda võivate jääkide piirnormid on kehtestatud direktiivi 95/2/EÜ III lisaga. Neid piirnorme tuleb järgida vastavalt määratletud toodete puhul; seejuures tuleb arvestada, et piirnormid kehtivad tootmisprotsessi lõpu kohta. Lisaks konsulteerib komisjon liikmesriikide, sidusrühmade ja toiduohutusametiga, et arutada võimalusi kõikide lihatoodete puhul vähendada praegu sätestatud piirnorme ning seda, kuidas veelgi lihtsustada tavapäraselt valmistatavate toodete eeskirju. Sõltuvalt konsulteerimise tulemusest kaalub komisjon, kas on asjakohane teha ettepanek kohandada teatavatele lihatoodetele lisatavate nitritite piirnorme.
(7)
Gruppi 14.1.1 kuuluva lauavee ainsad lubatud lisaained on fosforhape ja fosfaadid. Võttes arvesse seda, et määruse (EÜ) nr 1333/2008 II lisaga kavandatakse veelgi ühtlustada toidu lisaainete kasutamist liidus ja tagada siseturu tõhus toimimine, ei tule valmistamisel lauaveele lisatavaid mineraalsooli standardi kohaldamise seisukohalt käsitleda lisaainetena ja seetõttu ei peaks need kuuluma käesoleva määruse reguleerimisalasse.
(8)
Toiduohutusamet korraldab kõikide praegu lubatud toidu lisaainete uue hindamise kooskõlas Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 257/2010, (6) millega on kehtestatud toidus lubatud lisaainete uue hindamise kava. Toidu lisaainete uus hindamine tehakse kooskõlas kõnealuses määruses sätestatud prioriteetidega.
(9)
2008. aasta jaanuaris võttis toiduohutusamet vastu arvamuse lükopeeni (E 160d) kohta, (7) milles on välja töötatud kõikidest allikatest saadava lükopeeni aktsepteeritav päevadoos 0,5 mg/kg kehamassi kohta päevas, ning on järeldatud, et võib esineda aktsepteeritava päevadoosi ületamist, eriti laste puhul. Seega tuleks lükopeeni kasutamist toiduvärvina piirata.
(10)
2009. aasta septembris võttis toiduohutusamet vastu teaduslikud arvamused päikeseloojangukollase FCF (E 110), (8) kinoliinkollase (E 104) (9) ja erkpunase 4R (E 124) (10) kohta. Teaduslikes arvamustes esitatud toidu kaudu omastamise hinnangu alusel jõudis toiduohutusamet järeldusele, et kinoliinkollase ja erkpunase 4R piirnormile vastavalt keskmisele ja ülemisele protsentiilile vastav tarbimine üldjuhul ületab aktsepteeritavat päevadoosi. Ka päikeseloojangukollase omastamine võib olla liiga suur, eelkõige 1-10aastaste laste puhul. Sellised omastatavate koguste hinnangud on tehtud vastavalt toiduainetööstuse 2009. aasta kasutamismäärale. Komisjon vaatab läbi praegu lubatud kasutusviisid ja kasutustasemed, et teha kindlaks, kas selliste ainetega kokkupuude on tarbijale ohutu ning kavandab 2011. aasta juulis ette valmistada uue ettepaneku läbivaadatud normidega.
(11)
22. mail 2008. aastal vastu võetud arvamuses toidu kaudu omastatava alumiiniumi ohutuse kohta tegi toiduohutusamet järelduse, et märkimisväärsel osal Euroopa rahvastikust võib kokkupuude olla liiga suur. Toiduohutusamet ei saanud teha järeldust täpsete allikate kohta, millest alumiinium teatavasse toitu satub, nagu toidus esialgselt olemasolev alumiinium, kasutatud toidu lisaained, töötlemine või alumiiniumi sisaldavad kiled, mahutid ja riistad. Et vähendada kokkupuudet alumiiniumiga, tuleks vähendada teatavate alumiiniumi sisaldavate toidu lisaainete kasutamist. Komisjon valmistab ette meetmed, et piirata alumiiniumi sisaldavate lisaainetega kokkupuudet ja kavatseb koostada ettepaneku läbivaadatud normidega 2011. aasta septembriks.
(12)
Sidusrühmadel paluti esitada teavet direktiivi 94/36/EÜ V lisas loetletud toiduvärvide kasutamise ja kasutamisvajaduse kohta. Mõnda nimetatud toiduvärvi ei kasutata praegu mõne kõnealuses lisas loetletud toidugrupi puhul. Mõni nimetatud lubatud värvainetest tuleks siiski loetellu alles jätta, kuna neid võib vaja olla selleks, et asendada või osaliselt asendada värvaineid, mis võivad uuel hindamisel toiduohutusameti arvates osutuda probleemseks. Praegu lubatud toiduvärvide arvu on võimalik vähendada järgmiste toidugruppide puhul: maitsestatud sulatatud juust, punaste puuviljade ja marjade konservid, kala- ja vähilaadsete pasteet, eelnevalt kuumtöödeldud vähilaadsed ja suitsutatud kala.
(13)
Toiduvärvi β-apo-8-karoteenhappe etüülestrit (C 30) (E 160f) enam ei toodeta ja toidukäitlejad enam ei toeta, et toiduohutusamet seda ainet uuesti hindaks. Seetõttu ei tohiks seda lisaainet liidu loetelus enam esitada.
(14)
Toiduvärvi kantaksantiini (E 161 g) on lubatud kasutada ainult vorstis „Saucisses de Strasbourg”. Komisjonile teatati, et kõnealust toiduvärvi enam ei kasutata. Seetõttu ei tuleks liidu loetelus enam esitada kõnealuse lisaaine kasutusalana toodet Saucisses de Strasbourg. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivis 2009/35/EÜ (11) (ravimites lubatud värvainete kohta) on sätestatud, et liikmesriigid ei tohi lubada kasutada inimtervishoius ja veterinaarias kasutatavates ravimites mingeid värvaineid, välja arvatud need, mis on loetletud direktiivi 94/36/EÜ I lisas. Kantaksantiini kasutatakse praegu mõnes ravimis. Seetõttu tuleks see värvaine jätta lubatud lisaainete loetellu.
(15)
Komisjoni 26. juuli 2007. aasta määrusega (EÜ) nr 884/2007 (erakorraliste meetmete kohta, millega peatatakse E 128 Red 2G kasutamine toiduvärvina) (12) on peatatud kõnealuse värvaine kasutamine ja seda värvainet sisaldavate toitude turule viimine. Seetõttu ei tuleks lisaainet punane 2G (E 128) lisada liidu loetellu.
(16)
Toiduohutusameti tehtud uuel hindamisel ilmnes, et toiduvärvi pruun FK (E 154), mida oli lubatud kasutada ainult tootes Kippers, enam ei kasutata. Uuel hindamisel ei saanud toiduohutusamet teha järeldust selle aine ohutuse kohta, sest kättesaadavad mürgisuse andmed olid puudulikud (13). Seetõttu ei tohiks seda lisaainet liidu loetelus enam esitada.
(17)
Paakumisvastast ainet ränidioksiidi (E 551) on praegu lubatud vastavalt direktiivile 95/2/EÜ kasutada mitmel alal. Selle lisaaine aktsepteeritav päevadoos on määratlemata, nagu on kirjas toidu teaduskomitee 18. mai 1990. aasta arvamuses (14). Tehnoloogiliselt oleks vaja suurendada selle kasutamist kõrgemale tasemele, kui on praegu lubatud soolaasendajate puhul. Selline kasutamine oleks hea sooja ja niiske kliimaga Euroopa riikide tarbijatele, sest praegu muudab paakumine soolaasendajate kasutamise ebamugavaks ja sageli võimatuks. Seetõttu on asjakohane suurendada soolaasendajate piirnormi.
(18)
Toiduohutusamet hindas aluselise metakrülaatkopolümeeri ohutust glaseerainena ja katteainena tahketes toidulisandites. 10. veebruari 2010. aasta arvamuses järeldas toiduohutusamet, et selline kasutusviis on ohutu, kuna aluseline metakrülaatkopolümeer pärast suu kaudu manustamist seedekulglas praktiliselt ei imendu. Lisaaine ülesanne on tehnoloogiline - kaitse niiskuse eest ja toitainete maitse varjamine ning toitainete kiire vabastamine maos. Seetõttu on asjakohane lubada kasutada aluselist metakrülaatkopolümeeri Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/46/EÜ (15) artiklis 2 määratletud tahkete toidulisandite glaseeraine ja katteainena piirnormiga 100 000 mg/kg. Sellele uuele toidulisandile tuleks anda number E1205.
(19)
On vaja reguleerida lisaainete kasutamist määruse (EÜ) nr 1333/2008 artikli 3 lõike 2 punktis g määratletud lauamagusainetes. Need lubatud magusaineid sisaldavad valmistised on ette nähtud müügiks lõpptarbijale suhkruasendajana. Lisaainete kasutamise vajadus võib olla mitmesugune, sõltuvalt sellest, kas need on vedeliku, pulbri või tablettide kujul.
(20)
Toidu lisaainete ülekandmine määruse (EÜ) nr 1333/2008 II lisasse tuleks vastavalt kõnealuse määruse artiklile 34 lugeda lõpetatuks käesoleva määrusega kehtestatud muudatuste jõustumise kuupäeval. Kuni selle ajani kohaldatakse direktiivi 94/35/EÜ artikli 2 lõikeid 1, 2 ja 4, direktiivi 94/36/EÜ artikli 2 lõikeid 1-6 ja 8-10, direktiivi 95/2/EÜ artikleid 2 ja 4 ning kõnealuste direktiivide lisasid.
(21)
Määruse (EÜ) nr 1333/2008 artiklitega 6, 7 ja 8 hõlmatud praeguseid lisaainete kasutusalasid ei tohiks mõjutada nende ülekandmine liidu loetellu. Siiski tuleks ette näha üleminekuperiood, et võimaldada käitlejatel täita käesoleva määruse sätteid.
(22)
On vaja selgitada määruse (EÜ) nr 1333/2008 artikli 18 lõike 1 punktis a sätestatud ülekandumise põhimõtte erandit seoses II lisas nimetatud liittoiduga. Direktiivi 95/2/EÜ artikli 3 ja direktiivi 94/36/EÜ artikli 3 kohaselt kohaldatakse seda erandit toitude suhtes, mis on nüüd esitatud vastavalt tabelites 1 ja 2. Muude liittoitude puhul, mis kuuluvad E osas loetletud gruppidesse (nt supid, kastmed, salatid jne), tuleks ülekandumise põhimõtet endiselt kohaldada.
(23)
Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega ning ei Euroopa Parlament ega nõukogu ole vastuväiteid esitanud,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määruse (EÜ) nr 1333/2008 muutmine
Määruse (EÜ) nr 1333/2008 II lisa asendatakse käesoleva määruse lisaga.
Artikkel 2
Üleminekusätted
1. Määruse (EÜ) nr 1333/2008 II lisa, mida on muudetud käesoleva määrusega, kohaldatakse alates 1. juunist 2013.
2. Erandina lõike 1 sätetest kohaldatakse määruse (EÜ) nr 1333/2008 II lisa (muudetud käesoleva määrusega) järgmisi kandeid alates käesoleva määruse jõustumisest:
a)
B osa punktis 3 kanne, milles käsitletakse aluselist metakrülaatkopolümeeri (E 1205);
b)
E osa punktis 12.1.2 kanne, milles käsitletakse ränidioksiidi (E 551) kasutamist soolaasendajates;
c)
E osa punktis 17.1 kanne, milles käsitletakse aluselise metakrülaatkopolümeeri (E 1205) kasutamist tahketes toidulisandites.
3. Direktiivi 94/35/EÜ artikli 2 lõiked 1, 2 ja 4, direktiivi 94/36/EÜ artikli 2 lõiked 1-6 ja 8-10, direktiivi 95/2/EÜ artiklid 2 ja 4 ning kõnealuste direktiivide lisad kaotavad kehtivuse alates 1. juunist 2013.
4. Erandina lõikest 3 kaotab direktiivi 95/2/EÜ IV lisa kanne ränidioksiidi (E 551) kasutamisest soolaasendajates kehtivuse käesoleva määruse jõustumisel.
5. Toite, mis on õiguspäraselt turule viidud enne 1. juunit 2013, kuid mis ei vasta käesoleva määruse nõuetele, võib turustada kuni nende minimaalse säilivusaja või kasutusaja lõpuni.
Artikkel 3
Määrus (EÜ) nr 884/2007 tunnistatakse kehtetuks alates 1. juunist 2013.
Artikkel 4
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav liikmesriikides.
Brüssel, 11. november 2011