SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2010/76/EU
ze dne 24. listopadu 2010,
kterou se mění směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES, pokud jde o kapitálové požadavky na obchodní portfolio a resekuritizace a o dohled nad zásadami odměňování
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 53 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nadměrné a neobezřetné podstupování rizik v bankovním odvětví vedlo k selhání jednotlivých finančních institucí a k systémovým problémům v členských státech i po celém světě. Jakkoli jsou příčiny takového podstupování rizik četné a složité, orgány dohledu a regulační orgány včetně skupiny G-20 a Evropského výboru orgánů bankovního dohledu (CEBS) se shodují na tom, že k němu přispěly i nevhodné struktury odměňování v některých finančních institucích. Zásady odměňování, které podněcují k podstupování rizik překračujícímu obecnou úroveň rizika tolerovaného danou institucí, mohou narušit řádné a účinné řízení rizik a zhoršit nadměrně rizikové chování. Obzvláště důležité jsou proto mezinárodně dohodnuté a stvrzené zásady pro řádné postupy odměňování vypracované Radou pro finanční stabilitu (FSB) (dále jen „zásady FSB“).
(2)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (4) vyžaduje, aby měly úvěrové instituce systémy, strategie, postupy a mechanismy pro řízení rizik, jimž jsou tyto instituce vystaveny. Na základě směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (5) tento požadavek platí pro investiční podniky ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů (6). Směrnice 2006/48/ES vyžaduje, aby příslušné orgány tyto systémy, strategie, postupy a mechanismy přezkoumávaly a určovaly, zda kapitál, který daná úvěrová instituce nebo daný investiční podnik drží, zajišťuje řádné řízení a pokrytí rizik, kterým daná úvěrová instituce nebo investiční podnik jsou nebo by mohly být vystaveny. Tento dohled se vůči bankovním skupinám provádí na konsolidované bázi a zahrnuje finanční holdingové společnosti a přidružené finanční instituce ve všech právních řádech.
(3)
Pro účely řešení potenciálně škodlivých účinků špatně navržených struktur odměňování na řádné řízení rizik a kontrolu rizikového chování jednotlivců by měly být požadavky směrnice 2006/48/ES doplněny o výslovnou povinnost úvěrových institucí a investičních podniků vytvořit a udržovat pro ty kategorie zaměstnanců, jejichž profesní činnosti mají podstatný vliv na celkový rizikový profil těchto úvěrových institucí a investičních podniků, zásady a postupy odměňování, které jsou v souladu s účinným řízením rizik. Tyto kategorie zaměstnanců by měly zahrnovat přinejmenším vrcholné vedení, zaměstnance odpovědné za činnosti, s nimiž je spojeno podstupování rizik a zaměstnance ve vnitřních kontrolních funkcích a všechny zaměstnance, jejichž celková odměna včetně zvláštních penzijních výhod je řadí do stejné třídy odměňování jako vrcholné vedení a zaměstnance odpovědné za činnosti, s nimiž je spojeno podstupování rizik.
(4)
Vzhledem k tomu, že nadměrné a neobezřetné podstupování rizik může narušit finanční zdraví úvěrových institucí nebo investičních podniků a destabilizovat bankovní systém, je důležité, aby byla nová povinnost týkající se politik a postupů odměňování prováděna jednotně a aby zahrnovala všechny aspekty odměňování, včetně platů, zvláštních penzijních výhod a dalších obdobných dávek. V této souvislosti by se zvláštními penzijními výhodami měly rozumět individuálně vyplácené částky poskytované úvěrovou institucí nebo investičním podnikem zaměstnanci na individuálním základě, které jsou poskytovány v souvislosti s odchodem do důchodu nebo před odchodem do důchodu a které lze považovat za pohyblivou složku odměny. Proto je vhodné upřesnit jednoznačné principy řádného odměňování, aby bylo zajištěno, že struktura odměňování nebude jednotlivce povzbuzovat k nadměrnému podstupování rizik nebo morálnímu hazardu a bude v souladu s ochotou dané úvěrové instituce nebo investičního podniku podstupovat rizika, s jejími hodnotami a dlouhodobými zájmy. Odměňování je třeba rovněž přizpůsobit úloze finančního odvětví jakožto mechanismu, jehož prostřednictvím jsou finanční zdroje v hospodářství efektivně alokovány. Tyto principy by měly zejména zaručovat, že navrhované zásady týkající se pohyblivé složky odměny zajistí, aby pobídky odpovídaly dlouhodobým zájmům úvěrové instituce nebo investičního podniku a aby metody výplat posilovaly jejich kapitál Výkonnostní složky odměny by rovněž měly posilovat spravedlnost odměňování v dané úvěrové instituci nebo investičním podniku. V rámci těchto principů je třeba uznat, že úvěrové instituce a investiční podniky mohou určitá ustanovení uplatňovat různým způsobem v závislosti na své velikosti, vnitřní organizaci a povaze, rozsahu a složitosti svých činností, a zejména že nemusí být pro investiční podniky uvedené v čl. 20 odst. 2 a 3 směrnice 2006/49/ES přiměřené, aby dodržovaly všechny tyto principy. Aby bylo zajištěno, že navrhované zásady odměňování budou začleněny do řízení rizik dané úvěrové instituce nebo investičního podniku, měl by řídící orgán každé úvěrové instituce či investičního podniku v rámci své kontrolní funkce přijmout a pravidelně přezkoumávat obecné zásady, které budou uplatňovány. V této souvislosti by ve vhodných případech a v souladu s vnitrostátním právem obchodních společností mohl být řídící orgán v rámci své kontrolní funkce chápán jako orgán dohledu.
(5)
Mělo by být povinností úvěrových institucí a investičních podniků, které jsou významné z hlediska jejich velikosti, vnitřní organizace a povahy, rozsahu a složitosti jejich činností, aby zřídily výbor pro odměňování jakožto nedílnou součást jejich řídicí struktury a organizace.
(6)
Komise by do 1. dubna 2013 měla přezkoumat principy, jimiž se řídí zásady odměňování, se zvláštním ohledem na jejich účinnost, provádění a prosazování, přičemž zohlední mezinárodní vývoj včetně jakýchkoli dalších návrhů Rady pro finanční stabilitu a zásad FSB uplatňovaných jinými právními řády, včetně souvislosti mezi plánem pohyblivé složky odměny a nadměrně rizikovým chováním.
(7)
Cílem politiky odměňování by mělo být sladění osobních cílů zaměstnanců s dlouhodobými zájmy dotyčné úvěrové instituce či investičního podniku. Posouzení výkonnostních složek odměny by mělo vycházet z dlouhodobějších výsledků a zohledňovat budoucí rizika spojená s těmito výsledky. Posouzení výsledků by mělo být prováděno na víceletém základě v horizontu nejméně tří až pěti let, aby se zajistilo, že proces posouzení bude založen na dlouhodobějších výsledcích a že skutečně vyplacené výkonnostní složky odměny budou rovnoměrně rozloženy na celý hospodářský cyklus úvěrové instituce nebo investičního podniku. Pro větší sladění pobídek by podstatná část pohyblivé složky odměny všech zaměstnanců, jichž se týkají tyto požadavky, měla být tvořena v závislosti na právní struktuře dotyčné úvěrové instituce nebo investičního podniku akciemi úvěrové instituce nebo investičního podniku a nástroji spojenými s nimi, nebo by ji v případě nekótovaných úvěrových institucí nebo investičních podniků měly tvořit jiné nepeněžní nástroje, případně jiné dlouhodobé finanční nástroje, které odpovídajícím způsobem odrážejí úvěrovou kvalitu dotyčné úvěrové instituce nebo investičního podniku. Tyto nástroje by mohly zahrnovat kapitálový nástroj, který by byl v případě závažných finančních problémů dané instituce přeměněn na akcie nebo jinak odepsán. V případech, kdy dotčená úvěrová instituce nevydává dlouhodobé finanční nástroje, by mělo být umožněno poskytovat podstatnou část pohyblivé složky odměny ve formě akcií a nástrojů spojených s akciemi nebo jiných rovnocenných nepeněžních nástrojů. Členské státy nebo jejich příslušné orgány by měly mít možnost omezit druhy a podobu těchto nástrojů, případně používání určitých nástrojů zcela zakázat.
(8)
Pro minimalizaci pobídek k nadměrnému podstupování rizik by poměr pohyblivé složky odměny k celkové odměně měl být vyvážený. Je nezbytné, aby pevná složka mzdy zaměstnance tvořila dostatečně velkou část jeho celkové odměny, a umožnila tak uplatňování plně flexibilních zásad týkajících se pohyblivé složky odměny, včetně možnosti nevyplácet pohyblivou složku odměny vůbec. Za účelem zajištění jednotných postupů odměňování v celém odvětví je vhodné stanovit určité jasné požadavky. Smluvně zaručená pohyblivá složka odměny není v souladu s řádným řízením rizik ani se zásadou odměňování za výsledky a měla by být obecně zakázána.
(9)
Výplata podstatné části pohyblivé složky odměny, například 40 až 60 %, by měla být na přiměřenou dobu odložena. Tato část by se měla výrazně zvyšovat v závislosti na služebním postavení nebo míře odpovědnosti odměňované osoby. Navíc by podstatnou část pohyblivé složky odměny měly v závislosti na právní struktuře dotyčné úvěrové instituce nebo investičního podniku tvořit akcie, nástroje spojené s akciemi úvěrové instituce nebo investičního podniku, nebo by ji v případě nekótovaných úvěrových institucí nebo investičních podniků měly tvořit jiné nepeněžní nástroje, případně jiné dlouhodobé finanční nástroje, které odpovídajícím způsobem odrážejí úvěrovou kvalitu dotyčné úvěrové instituce nebo investičního podniku. V této souvislosti má velký význam zásada proporcionality, jelikož uplatňování těchto požadavků nemusí být vždy vhodné v případě malých úvěrových institucí a investičních podniků. S ohledem na omezení týkající se výše pohyblivé složky odměny vyplácené v hotovosti a bezodkladně by měla být výše pohyblivé složky odměny vyplácené v hotovosti nebo jako peněžní ekvivalent a nepodléhající odkladu omezena za účelem sladění osobních cílů zaměstnanců s dlouhodobým zájmem úvěrové instituce nebo investičního podniku.
(10)
Úvěrové instituce a investiční podniky by měly zajistit, aby celková výše pohyblivé složky odměny neomezovala jejich schopnost posilovat svůj kapitál. Míra potřebného navýšení kapitálu by měla záviset na aktuálním kapitálovém postavení dané úvěrové instituce nebo investičního podniku. V této souvislosti by příslušné orgány členských států měly mít pravomoc omezit pohyblivou složku odměny mimo jiné tím, že stanoví její výši jako procentní podíl na celkových čistých výnosech v případě, že je tato složka odměny neslučitelná s udržováním řádného kapitálu.
(11)
Úvěrové instituce a investiční podniky by měly od svých zaměstnanců vyžadovat, aby se zavázali nepoužívat osobní zajišťovací strategie či pojištění, jimiž by mohli ohrozit důsledky provázání s riziky, které bylo zakotveno v systémech jejich odměňování.
(12)
Pokud jde o subjekty, které využívají výjimečného státního zásahu, mělo by být jejich prioritou vytvoření vlastního kapitálu a vrácení podpory poskytnuté daňovými poplatníky. Veškeré platby pohyblivé složky odměny by měly odrážet tyto priority.
(13)
Principy týkající se řádné politiky odměňování uvedené v doporučení Komise ze dne 30. dubna 2009 o politice odměňování v odvětví finančních služeb (7) jsou v souladu s principy stanovenými touto směrnicí a tyto principy doplňují.
(14)
Ustanoveními o odměňování by neměl být dotčen plný výkon základních práv zakotvených ve Smlouvách, zejména ustanovení čl. 153 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie, obecné zásady vnitrostátního smluvního a pracovního práva, právní předpisy týkající se práv a zapojení akcionářů a obecné povinnosti správních orgánů a orgánů dohledu dotyčných institucí, jakož ani případná práva sociálních partnerů uzavírat a prosazovat kolektivní smlouvy v souladu s vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi.
(15)
Aby bylo zajištěno rychlé a účinné prosazování, měly by mít příslušné orgány též pravomoc ukládat nebo uplatňovat finanční či nefinanční sankce nebo jiná opatření v případě porušení povinnosti podle směrnice 2006/48/ES, včetně požadavku zavést takové zásady odměňování, které jsou v souladu s řádným a účinným řízením rizik. Tato opatření a sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující. V zájmu zajištění souladu a rovných podmínek by Komise měla podrobit přijímání a uplatňování těchto opatření a sankcí členskými státy přezkumu, a to na souhrnném základě a s ohledem na soulad v celé Unii.
(16)
Aby byl zajištěn účinný dohled nad riziky, která představují nevhodné struktury odměňování, měly by být zásady a postupy odměňování přijímané úvěrovými institucemi a investičními podniky začleněny do oblasti působnosti dohledu podle směrnice 2006/48/ES. V rámci tohoto dohledu by orgány dohledu měly zhodnotit, zda je pravděpodobné, že takové politiky a postupy budou povzbuzovat dotyčné zaměstnance k nadměrnému podstupování rizik. CEBS by měl navíc zajistit vypracování pokynů pro posuzování vhodnosti osob, které přímo řídí činnost úvěrové instituce.
(17)
Zelená kniha Komise ze dne 2. června 2010 o správě a řízení podniku ve finančních institucích a politice odměňování uvádí řadu nedostatků ve správě a řízení úvěrových institucí a investičních podniků, které by měly být řešeny. Mezi řešeními uvádí Komise potřebu významně zpřísnit požadavky týkající se osob, které skutečně řídí činnost úvěrové instituce a které by měly být dostatečně bezúhonné a mít odpovídající zkušenosti a u nichž by měla být rovněž posuzována jejich odborná způsobilost k výkonu profesních činností. Zelená kniha rovněž zdůrazňuje potřebu zlepšit zapojení akcionářů do schvalování zásad odměňování. Evropský parlament a Rada berou na vědomí úmysl Komise předložit jako následné kroky, tam kde je to vhodné, legislativní návrhy týkající se těchto otázek.
(18)
V zájmu zlepšení průhlednosti postupů odměňování v úvěrových institucích a investičních podnicích, by měly příslušné orgány členských států shromažďovat informace o odměňování, aby mohly srovnat trendy odměňování podle kategorií kvantitativních informací, které jsou tyto úvěrové instituce nebo investiční podniky povinny podle této směrnice zveřejnit. Příslušné orgány by měly tyto informace poskytnout výboru CEBS, aby mohl provést podobné posouzení na úrovni Unie.
(19)
Na podporu sbližování dohledu při hodnocení zásad a postupů odměňování a s cílem umožnit shromažďování informací a jednotné uplatňování zásad odměňování v bankovním odvětví by měl výbor CEBS vypracovat pokyny pro řádné zásady odměňování v bankovním odvětví. V rozsahu, v němž se pokyny vztahují i na zásady odměňování osob, které se účastní poskytování investičních služeb a provádění investiční činnosti úvěrových institucí a investičních podniků ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES, by měl být při vypracování takových pokynů nápomocen Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry. CEBS by měl vést otevřené veřejné konzultace o technických normách a analyzovat potenciálně související náklady a přínosy. Komisi by mělo být umožněno předkládat legislativní návrhy na pověření evropského orgánu bankovního dohledu a v nezbytném rozsahu evropského orgánu dohledu pro trhy a cenné papíry, zřízených v souladu s de Larosièrovým postupem finančního dohledu, vypracováním návrhů technických a prováděcích předpisů umožňujících shromažďování informací a jednotné uplatňování zásad odměňování v bankovním odvětví, které by měla Komise přijmout.
(20)
Jelikož špatně navržené zásady odměňování a systémy pobídek mohou na nepřijatelnou míru zvýšit rizika, kterým jsou vystaveny úvěrové instituce a investiční podniky, měla by se urychleně přijmout nápravná a případně i vhodná korigující opatření. Je tudíž vhodné zajistit, aby příslušné orgány měly pravomoc ukládat příslušným subjektům kvalitativní či kvantitativní opatření, jejichž cílem je řešit problémy zjištěné v zásadách odměňování v rámci postupu dohledu podle pilíře 2. Ke kvalitativním opatřením, která mají příslušné orgány k dispozici, patří požadavek, aby úvěrové instituce a investiční podniky snížily riziko spojené s jejich činnostmi, produkty či systémy, včetně zavedení změn v jejich struktuře odměňování nebo zmražení pohyblivé složky odměny, nejsou-li v souladu s účinným řízením rizik. Ke kvantitativním opatřením patří požadavek na držení dodatkového kapitálu.
(21)
Pro řádné zásady odměňování mají zásadní význam vhodné struktury řízení, transparentnost a zveřejňování údajů. V zájmu zajištění dostatečné transparentnosti svých struktur odměňování a souvisejícího rizika pro trh by úvěrové instituce a investiční podniky měly zveřejňovat podrobné údaje o svých zásadách, postupech odměňování a o částkách uváděných z důvodu důvěrnosti jako souhrnné pro ty zaměstnance, jejichž pracovní činnosti mají podstatný vliv na celkový rizikový profil dané úvěrové instituce nebo investičního podniku. Tyto informace by měly být zpřístupněny všem zúčastněným subjektům (akcionářům, zaměstnancům a veřejnosti). Touto povinností by však neměla být dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (8).
(22)
S cílem zajistit plnou účinnost ustanovení o odměňování uvedených v této směrnici a předejít diskriminačnímu účinku při jejich uplatňování měla by být tato ustanovení uplatňována i na odměnu náležející na základě smluv uzavřených před datem účinnosti prováděcích předpisů v jednotlivých členských státech a poskytnutou či vyplacenou po tomto datu. K zabezpečení cílů této směrnice, zejména účinného řízení rizik s ohledem na období stále se vyznačující vysokým stupněm finanční nestability, a k předejití riziku obcházení ustanovení o odměňování uvedených v této směrnici v období před jejich provedením je navíc nezbytné uplatňovat tato ustanovení na odměnu přiznanou v souvislosti se službami poskytnutými v roce 2010, avšak nevyplacenou před datem účinnosti prováděcích předpisů v jednotlivých členských státech.
(23)
Přezkum rizik, kterým by mohla být úvěrová instituce vystavena, by měl vést k účinným opatřením dohledu. Proto je nezbytné, aby bylo dosaženo dalšího sbližování s cílem podpořit společná rozhodnutí orgánů dohledu a zajistit rovné podmínky hospodářské soutěže v rámci Unie.
(24)
Úvěrové instituce, které investují do resekuritizací, jsou podle směrnice 2006/48/ES povinny postupovat s náležitou péčí i ve věci podkladových sekuritizací a nesekuritizačních expozic, které jsou základem výsledných resekuritizací. Úvěrové instituce by měly posoudit, zda expozice v rámci programů obchodních cenných papírů zajištěných aktivy (ABCP) představují resekuritizační expozice, včetně expozic v rámci programů s přednostními tranšemi obsahujícími samostatná portfolia celých úvěrů, z nichž žádný nepředstavuje sekuritizační či resekuritizační expozici, a u nichž ochranu jednotlivých investic před první ztrátou poskytuje subjekt prodávající úvěry. Ve druhém ze zmíněných případů by likviditní facilita příslušného portfolia většinou neměla být považována za resekuritizační expozici, neboť tato facilita představuje tranši jediného portfolia aktiv (tj. příslušného portfolia celých úvěrů), jež neobsahuje žádné sekuritizační expozice. Oproti tomu úvěrové posílení v rámci celého programu, které by se vztahovalo pouze na některé ze ztrát přesahující ochranu poskytovanou prodávajícím napříč jednotlivými portfolii, by většinou představovalo tranšování rizika portfolia skládajícího se z většího počtu aktiv a obsahujícího alespoň jednu sekuritizační expozici, a bylo by tudíž resekuritizační expozicí. Avšak v případě, že je tento program plně financován pomocí jediného druhu obchodního cenného papíru, a pokud úvěrové posílení v rámci celého programu nepředstavuje resekuritizaci nebo pokud je obchodní cenný papír plně podporován sponzorující úvěrovou institucí, v důsledku čehož je investor do obchodního cenného papíru fakticky vystaven riziku selhání sponzora namísto rizika spojeného s podkladovým portfoliem či podkladovými aktivy, pak by tento obchodní cenný papír neměl být obecně považován za resekuritizační expozici.
(25)
Ustanovení o obezřetném oceňování ve směrnici 2006/49/ES by měla platit pro všechny nástroje oceňované reálnou hodnotou v obchodním i neobchodním portfoliu institucí. Mělo by být vyjasněno, že pokud by uplatnění obezřetného oceňování vedlo k nižší zůstatkové hodnotě, než jaká byla původně evidována v účetnictví, měla by být absolutní hodnota rozdílu odečtena od kapitálu.
(26)
Instituce by měly mít možnost volby, zda u sekuritizačních pozic, jež podle této směrnice obdrží rizikovou váhu 1 250 %, použijí kapitálový požadavek, nebo je odečtou od kapitálu, bez ohledu na to, zda jsou pozice součástí obchodního či neobchodního portfolia.
(27)
Kapitálové požadavky na vypořádací rizika by měly platit i pro neobchodní portfolio.
(28)
Instituce, které jsou původci nebo sponzory, by neměly mít možnost obcházet zákaz skryté podpory využitím svých obchodních portfolií k poskytnutí takové podpory.
(29)
Aniž jsou dotčena zveřejnění údajů výslovně požadovaná touto směrnicí, cílem požadavků na zveřejnění by mělo být poskytnout účastníkům trhu přesné a komplexní informace ohledně rizikového profilu jednotlivých institucí. Instituce by proto měly být povinny zveřejňovat doplňující informace výslovně uvedené v této směrnici, pokud je takové zveřejnění nezbytné k naplnění uvedeného cíle.
(30)
Aby zajistily jednotné provádění směrnice 2006/48/ES v celé Unii, zřídily Komise a výbor CEBS v roce 2006 pracovní skupinu (Skupina pro provedení směrnice o kapitálových požadavcích, Capital Requirements Directive Transposition Group - CRDTG), která byla pověřena projednáním a řešením obtíží spojených s provedením směrnice. Podle skupiny pro provedení směrnice o kapitálových požadavcích je třeba určitá technická ustanovení směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES dále upřesnit. Proto je vhodné tato ustanovení upřesnit.
(31)
Pokud externí rating sekuritizační pozice zahrnuje účinek zajištění úvěrového rizika poskytovaného investiční institucí samotnou, neměla by mít daná instituce možnost získat prospěch z nižší rizikové váhy vyplývající z tohoto zajištění rizika. Nemělo by dojít k odpočtu sekuritizace od kapitálu, existují-li jiné způsoby určení rizikové váhy v souladu se skutečným rizikem pozice, které neberou takové zajištění úvěrového rizika v úvahu.
(32)
V oblasti sekuritizace by měly být požadavky na zveřejnění kladené na instituce značně zpřísněny. Měly by zejména zohledňovat rizika sekuritizačních pozic v obchodním portfoliu. S cílem zajistit dostatečnou transparentnost povahy sekuritizačních činností instituce by zveřejněné údaje měly dále vyjadřovat rozsah, v němž daná instituce sponzoruje sekuritizační jednotky pro speciální účel, a zapojení určitých přidružených subjektů, neboť úzce spřízněné strany mohou pro dotyčnou instituci představovat trvalá rizika.
(33)
Kapitálové požadavky pro specifické riziko u sekuritizačních pozic by měly být sladěny s kapitálovými požadavky v obchodním portfoliu, protože ty zajišťují diferencovanější a vůči riziku citlivější zacházení se sekuritizačními pozicemi.
(34)
Vzhledem k nedávným špatným výsledkům by standardy interních modelů pro výpočet kapitálových požadavků souvisejících s tržním rizikem měly být zpřísněny. Zejména je třeba doplnit jejich způsob zachycování rizik, pokud jde o úvěrová rizika v obchodním portfoliu. Kromě toho by kapitálové požadavky měly obsahovat složku přiměřenou stresovým podmínkám, která by kapitálové požadavky zpřísnila s ohledem na zhoršující se podmínky na trhu a omezila možnost procyklického chování. Instituce by měly také provést reverzní stresové testy, aby vyzkoušely, které scénáře by mohly ohrozit životaschopnost instituce, s výjimkou případu, kdy mohou prokázat, že takový test je zbytečný. Vzhledem k nedávným konkrétním obtížím, které vznikly při zacházení se sekuritizačními pozicemi pomocí přístupů založených na interních modelech, měla by být možnost institucí modelovat rizika sekuritizace v obchodním portfoliu omezena a automaticky by měl být pro sekuritizační pozice v obchodním portfoliu povinný standardizovaný kapitálový požadavek.
(35)
Tato směrnice stanoví omezené výjimky pro některé činnosti obchodování s korelací, podle kterých může instituci její orgán dohledu povolit vypočítat komplexní rizikový kapitálový požadavek za předpokladu, že budou plně dodrženy minimální požadavky. V takových případech by měly podléhat tyto činnosti instituce kapitálovému požadavku rovnajícímu se vyššímu z kapitálového požadavku vypočteného v souladu s vnitřním postupem, a 8 % kapitálového požadavku pro specifická rizika podle standardizované metody. Tyto expozice by neměly podléhat požadavku pro dodatečné riziko, nýbrž měly by být začleněny do hodnot „rizikového potenciálu“ a do hodnot „stresového rizikového potenciálu“.
(36)
Podle článku 152 směrnice 2006/48/ES musí mít určité úvěrové instituce během tří dvanáctiměsíčních období mezi 31. prosincem 2006 a 31. prosincem 2009 k dispozici kapitál, který je vyšší nebo se rovná určitým stanoveným minimálním částkám. Vzhledem k současné situaci v bankovním odvětví a k prodloužení přechodných ustanovení týkajících se minimálního kapitálu přijatých Basilejským výborem pro bankovní dohled je vhodné prodloužit tento požadavek na omezenou dobu, a to do 31. prosince 2011.
(37)
Aby úvěrové instituce nebyly během přechodného období kvůli neodůvodněným a nepřiměřeným nákladům na provádění odrazovány od přechodu k přístupu založenému na interním ratingu (IRB) nebo pokročilým přístupům k měření určeným pro výpočet kapitálových požadavků, mělo by být úvěrovým institucím, které uskuteční přechod k přístupu založenému na interním ratingu nebo pokročilým přístupům k měření od 1. ledna 2010, a které do té doby vypočítávaly své kapitálové požadavky v souladu s jinými méně propracovanými přístupy, v případě souhlasu orgánu dohledu umožněno používat méně propracované přístupy jako základ pro výpočet přechodné minimální úrovně. Příslušné orgány by měly své trhy pozorně sledovat, zajišťovat rovné podmínky na všech svých trzích a v tržních segmentech a předcházet narušení hospodářské soutěže na vnitřním trhu.
(38)
V souladu s bodem 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (9) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Unie sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.
(39)
Ustanovení této směrnice představují jednotlivé kroky v reformním procesu, který je reakcí na finanční krizi. V souladu se závěry, k nimž dospěla skupina G20, Rada pro finanční stabilitu a Basilejský výbor pro bankovní dohled, je možné, že bude třeba provést další reformy, včetně vytvoření proticyklických rezerv, modelu „dynamického oprávkování“, metody výpočtu kapitálových požadavků podle směrnice 2006/48/ES a doplňkových opatření pro povinnosti úvěrových institucí stanovené na základě rizik s cílem omezit vytváření pákového efektu v bankovním systému. Aby mohla být zajištěna demokratická kontrola reformního procesu, měly by do něj být včas a účinně zapojeny Evropský parlament a Rada.
(40)
Komise by měla provádět přezkum používání směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES, aby zajistila spravedlivé uplatňování jejich ustanovení, které nepovede k diskriminaci mezi úvěrovými institucemi na základě jejich právní struktury či vlastnického modelu.
(41)
Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci podle článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o technické úpravy směrnice 2006/48/ES týkající se vyjasnění definic pro zajištění jednotného uplatňování uvedené směrnice nebo se zřetelem na vývoj na finančních trzích; přizpůsobení terminologie a znění definic terminologii a znění definic v pozdějších aktech týkajících se úvěrových institucí a souvisejících oblastí; rozšíření nebo terminologické úpravy seznamu činností podléhajících vzájemnému uznávání podle uvedené směrnice se zřetelem k vývoji na finančních trzích; oblastí, v nichž si příslušné orgány vyměňují informace; změn ustanovení uvedené směrnice o kapitálu v důsledku vývoje účetních standardů nebo právních předpisů Unie, nebo s ohledem na sbližování postupů v oblasti dohledu; rozšíření seznamu kategorií expozic pro účely standardizovaného přístupu nebo přístupu založeném na interním ratingu se zřetelem k vývoji na finančních trzích; úprav hodnot ve vztahu k těmto kategoriím expozic zřetelem k účinkům inflace; seznamu a klasifikace podrozvahových položek; a úpravy specifických ustanovení a kritérií pro zacházení s úvěrovým rizikem protistrany, pro organizaci a řízení rizik, pro standardizovaný přístup a přístup založený na interním ratingu, pro snižování úvěrového rizika, pro sekuritizaci, pro operační riziko, pro přezkum a hodnocení příslušnými orgány a pro zveřejňování se zřetelem k vývoji na finančních trzích nebo k vývoji účetních standardů nebo právních předpisů Unie, nebo s ohledem na sbližování postupů v oblasti dohledu. Komise by měla být dále zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci podle článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o opatření pro upřesnění velikosti náhlých a neočekávaných změn úrokových sazeb za účelem přezkumu a hodnocení úvěrových rizik neobchodního portfolia orgány příslušnými podle směrnice 2006/48/ES; pro dočasné snížení minimální úrovně kapitálu nebo rizikových vah vymezených v uvedené směrnici se zřetelem ke zvláštním okolnostem; pro vyjasnění vynětí některých expozic z působnosti ustanovení uvedené směrnice o vysokých expozicích; a pro úpravu kritérií pro posuzování navrhovaného nabyvatele účasti v úvěrové instituci podle uvedené směrnice z hlediska vhodnosti nabyvatele a finanční rozumnosti navrhovaného nabytí.
(42)
Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci podle článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o technické úpravy směrnice 2006/49/ES týkající se vyjasnění definic za účelem zajištění jednotného používání uvedené směrnice nebo s přihlédnutím k vývoj na finančních trzích; částek počátečního kapitálu podle ustanovení uvedené směrnice nebo konkrétních částek nezbytných pro výpočet kapitálových požadavků pro obchodní portfolio s ohledem na vývoj v hospodářské a měnové oblasti; kategorií investičních podniků, kterým lze povolit výjimku z požadavku na minimální kapitál s ohledem na vývoj na finančních trzích; vyjasnění požadavku, aby investiční podniky držely kapitál rovnající se jedné čtvrtině jejich fixních režijních nákladů za předchozí rok za účelem zajištění jednotného uplatňování uvedené směrnice; harmonizace terminologie a definic s pozdějšími právními předpisy; technických ustanovení uvedené směrnice o výpočtu kapitálových požadavků pro různé kategorie rizik a expozic, o využití interních modelů pro výpočet kapitálových požadavků a o obchodování s ohledem na vývoj na finančních trzích nebo v oblasti měření rizik, účetních standardů nebo právních předpisů Unie, nebo s ohledem na sbližování postupů v oblasti dozoru; výsledků přezkumu v různých oblastech souvisejících s oblastí působnosti směrnice 2004/39/ES.
(43)
Evropský parlament a Rada by měly mít možnost vyslovit proti aktu v přenesené pravomoci námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady by mělo být možné prodloužit tuto lhůtu o tři měsíce. Evropskému parlamentu a Radě by mělo být umožněno informovat ostatní orgány o svém záměru námitky nevyslovit. Takové rychlé schválení aktů v přenesené pravomoci je obzvláště vhodné, jestliže je třeba dodržet lhůty, například v případě harmonogramů stanovených v základním aktu, podle nichž má Komise přijímat akty v přenesené pravomoci.
(44)
V prohlášení č. 39 k článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, připojeném k závěrečnému aktu mezivládní konference, která přijala Lisabonskou smlouvu podepsanou dne 13. prosince 2007, vzala tato konference na vědomí záměr Komise pokračovat při vypracovávání návrhů aktů v přenesené pravomoci v oblasti finančních služeb v konzultacích s odborníky jmenovanými členskými státy, a to v souladu se svými zavedenými postupy.
(45)
Jelikož cílů této směrnice, totiž vyžadování, aby úvěrové instituce a investiční podniky zavedly zásady odměňování, které jsou v souladu s účinným řízením rizik, a aby upravily určité kapitálové požadavky, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků této směrnice lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je pro dosažení těchto cílů nezbytné.
(46)
Směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Změny směrnice 2006/48/ES
Směrnice 2006/48/ES se tímto mění takto:
1)
Článek 4 se mění takto:
a)
Vkládají se body, které znějí:
„40a)
‚resekuritizací‘ se rozumí sekuritizace, u níž je riziko spojené s podkladovým portfoliem expozic rozděleno do tranší a alespoň jedna z podkladových expozic je sekuritizační pozicí;
40b)
‚resekuritizační pozicí‘ se rozumí jakákoli expozice v resekuritizaci;“.
b)
Vkládá se nový bod, který zní:
„49)
‚zvláštními penzijními výhodami‘ se rozumějí penzijní výhody poskytované individuálně úvěrovou institucí zaměstnanci jako součást pohyblivé složky odměny, které nezahrnují kumulované nároky zaměstnance získané v souladu s penzijním systémem dané společnosti.“
2)
V článku 11 odst. 1 se doplňuje pododstavec, který zní:
„Evropský výbor orgánů bankovního dohledu zajišťuje vypracování pokynů pro posuzování vhodnosti osob, které přímo řídí činnost úvěrové instituce.“
3)
Článek 22 se mění takto:
a)
Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Příslušné orgány domovského členského státu vyžadují, aby každá úvěrová instituce měla spolehlivé řídící systémy, včetně jasné organizační struktury s dobře vymezenými, transparentními a konzistentními hranicemi odpovědnosti, účinné postupy k určení, řízení, kontrole a ohlašování rizik, kterým je nebo by mohla být vystavena, přiměřené mechanismy vnitřní kontroly, včetně řádných administrativních a účetních postupů, a politiky a postupy odměňování, které jsou v souladu s řádným a účinným řízením rizik a takové řízení rizik podporují.“
b)
Vkládají se nové odstavce, které znějí:
„3. Příslušné orgány domovského členského státu používají shromážděné informace v souladu s kritérii pro zveřejňování údajů stanovenými v bodě 15 písm. f) části 2 přílohy XII ke srovnávání trendů a postupů odměňování. Příslušné orgány poskytnou tyto informace Evropskému výboru orgánů bankovního dohledu.
4. Evropský výbor orgánů bankovního dohledu zajišťuje, aby existovaly pokyny pro řádné zásady odměňování, které jsou v souladu s principy stanovenými v bodech 23 a 24 přílohy V. Pokyny zohledňují zásady řádné politiky odměňování uvedené v doporučení Komise ze dne 30. dubna 2009 o politice odměňování v odvětví finančních služeb (10).
Evropský výbor orgánů bankovního dohledu zajišťuje zejména, aby existovaly pokyny:
a)
které stanoví kriteria pro vhodný poměr mezi pevnou a pohyblivou složkou celkové odměny ve smyslu bodu 23 písm. l) přílohy V;
b)
jimiž se stanoví způsobilé nástroje ve smyslu bodu 23 písm. o) podbodu ii) přílohy V, které dostatečným způsobem odrážejí úvěrovou kvalitu úvěrové instituce ve smyslu bodu 23 písm. o) uvedené přílohy.
Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry úzce spolupracuje s Evropským výborem orgánů bankovního dohledu při zajišťování pokynů pro politiky odměňování pro kategorie zaměstnanců, kteří se podílejí na zajišťování investičních služeb a činností ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES.
Evropský výbor orgánů bankovního dohledu používá informace, které obdrží od příslušných orgánů v souladu s odstavcem 3 ke srovnávání trendů a postupů odměňování na úrovni Unie.
5. Příslušné orgány domovského členského státu shromažďují informace o počtu jednotlivých zaměstnanců na úvěrovou instituci nacházejících se v příjmové skupině nejméně 1 milion EUR a více, včetně informací o příslušné obchodní oblasti, hlavních složkách mzdy, prémiích, odměnách vázaných na plnění dlouhodobých cílů a příspěvcích na důchodové zabezpečení. Uvedené informace předají Evropskému výboru orgánů bankovního dohledu, jež je zveřejní na souhrnném základě pro domovský členský stát za použití jednotného formátu. Evropský výbor orgánů bankovního dohledu může vypracovat pokyny usnadňující provádění tohoto odstavce a zajistí soulad shromážděných informací.
4)
V článku 54 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Členské státy zajistí, aby pro účely prvního odstavce jejich příslušné orgány měly pravomoc ukládat nebo uplatňovat finanční a nefinanční sankce nebo jiná opatření. Tyto sankce nebo opatření musí být účinné, přiměřené a odrazující.“
5)
V čl. 57 odst. 1 se písmeno r) nahrazuje tímto:
„r)
hodnota expozice sekuritizačních pozic, které podle této směrnice obdrží rizikovou váhu 1 250 %, a hodnota expozice sekuritizačních pozic v obchodním portfoliu, které by obdržely rizikovou váhu 1 250 %, pokud by byly v neobchodním portfoliu stejných úvěrových institucí.“
6)
V článku 64 se doplňuje odstavec, který zní:
„5. Úvěrové instituce při výpočtu hodnoty kapitálu uplatňují požadavky části B přílohy VII směrnice 2006/49/ES na veškerá svá aktiva oceňovaná reálnou hodnotou a od součtu položek v čl. 57 písm. a) až ca) minus i) až k) odečtou hodnotu jakékoli další nezbytné úpravy ocenění. Evropský výbor orgánů bankovního dohledu stanoví pokyny týkající se podrobností uplatňování tohoto ustanovení.“
7)
V článku 66 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Polovina součtu položek v čl. 57 písm. l) až r) se odečte od součtu položek v písmenech a) až ca) minus i) až k) uvedeného článku a zpoloviny od součtu položek v písmenech d) až h) uvedeného článku při použití omezení podle odstavce 1 tohoto článku. Jestliže polovina součtu položek v čl. 57 písm. l) až r) převyšuje součet položek v čl. 57 písm. d) až h), odečte se tento rozdíl od součtu položek v písmenech a) až ca) minus i) až k) uvedeného článku.
Položky v čl. 57 písm. r) se neodečítají, pokud byly zahrnuty do výpočtu hodnot rizikově vážené expozice pro účely článku 75, jak je uvedeno v této směrnici, nebo do výpočtu kapitálových požadavků, jak je uvedeno v příloze I nebo V směrnice 2006/49/ES.“
8)
V článku 75 se písmena b) a c) nahrazují tímto:
„b)
v případě činnosti související s jejich obchodním portfoliem, pro poziční riziko a riziko protistrany a v rozsahu, v němž je povoleno překročení limitů stanovených v článcích 111 až 117, pro velké angažovanosti překračující takové limity, kapitálové požadavky vypočítané podle článku 18 a článků 28 až 32 směrnice 2006/49/ES;
c)
pro devizové riziko, vypořádací riziko a komoditní riziko vyplývající z veškeré jejich podnikatelské činnosti kapitálové požadavky vypočítané podle článku 18 směrnice 2006/49/ES;“.
9)
V článku 101 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Úvěrová instituce, která je sponzorem, nebo úvěrová instituce, která je původcem, a v jakékoli sekuritizaci využila článku 95 při výpočtu hodnot rizikově vážené expozice nebo prodala sekuritizační jednotce pro speciální účel nástroje ze svého obchodního portfolia, aby již nebylo nutné držet kapitál pro rizika vyplývající z těchto nástrojů, neposkytne s cílem snížit potenciální nebo skutečné ztráty investorů podporu sekuritizaci, která by překračovala její smluvní závazky.“
10)
Článek 136 se mění takto:
a)
V odst. 1 druhém pododstavci se doplňují písmena, která znějí:
„f)
požadovat od uvěrových institucí omezení pohyblivé složky odměny stanovením její výše jako procentního podílu celkových čistých výnosů v případě, že je tato složka odměny neslučitelná s udržováním řádného kapitálového základu;
g)
požadovat od úvěrových institucí, aby použily čistý zisk k posílení kapitálového základu.“
b)
V odstavci 2 se vkládá pododstavec, který zní:
„Pro účely určení přiměřené úrovně kapitálu na základě přezkumu a vyhodnocení provedených podle článku 124 příslušné orgány posoudí, zda je pro zachycení rizik, jimž úvěrová instituce je či může být vystavena, nutné uložit specifický požadavek ohledně kapitálu přesahující minimální úroveň, s přihlédnutím:
a)
ke kvantitativním a kvalitativním aspektům procesu hodnocení úvěrových institucí uvedeného v článku 123;
b)
k systémům, postupům a mechanismům úvěrových institucí uvedeným v článku 22;
c)
k výsledku přezkumu a vyhodnocení provedených v souladu s článkem 124.“
11)
V článku 145 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Úvěrové instituce přijmou formální zásady pro plnění požadavků na zveřejnění uvedených v odstavcích 1 a 2 a zavedou zásady pro hodnocení přiměřenosti zveřejňovaných údajů, včetně jejich ověřování a frekvence zveřejňování. Úvěrové instituce zavedou rovněž zásady pro hodnocení toho, zda jejich zveřejňované údaje plně informují účastníky trhu o rizikovém profilu daných úvěrových institucí.
Jestliže tyto zveřejňované údaje neinformují účastníky trhu o rizikovém profilu v plném rozsahu, zveřejní úvěrové instituce údaje nutné vedle údajů požadovaných v souladu s odstavcem 1. Jsou však povinny zveřejňovat pouze údaje, jež jsou podstatné a nejsou citlivé či důvěrné podle technických kritérií stanovených v části 1 přílohy XII.“
12)
Název hlavy VI se nahrazuje tímto:
„AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI A ZMOCŇOVACÍ USTANOVENÍ“
13)
Článek 150 se mění takto:
a)
Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Aniž je, co se týče kapitálu, dotčen návrh, který má Komise předložit podle článku 62, přijímají se technické úpravy v následujících oblastech prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci postupem podle článků 151a a za podmínek stanovených v článcích 151b a 151c:
a)
vyjasnění definic pro zajištění jednotného uplatňování této směrnice,
b)
vyjasnění definic tak, aby byl při uplatňování této směrnice brán zřetel na vývoj finančních trhů,
c)
přizpůsobení terminologie a znění definic terminologii a znění definic v pozdějších aktech týkajících se úvěrových institucí a souvisejících oblastí,
d)
rozšíření nebo terminologická úprava seznamu zmíněného v článcích 23 a 24 a obsaženého v příloze I se zřetelem k vývoji na finančních trzích,
e)
oblasti, v nichž si příslušné orgány vyměňují informace, uvedené v článku 42,
f)
technické úpravy článků 56 až 67 a článku 74 v důsledku vývoje účetních standardů nebo požadavků, které berou v úvahu právní předpisy Unie, nebo s ohledem na sbližování postupů v oblasti dohledu,
g)
změna seznamu kategorií expozic uvedeného v článcích 79 a 86 se zřetelem k vývoji na finančních trzích,
h)
hodnota uvedená v čl. 79 odst. 2 písm. c), čl. 86 odst. 4 písm. a), příloze VII části 1 bodě 5 a v příloze VII části 2 bodě 15 se zřetelem k účinkům inflace,
i)
seznam a klasifikace podrozvahových položek v přílohách II a IV,
j)
úprava příloh III a V až XII se zřetelem k vývoji na finančních trzích (zejména k novým finančním produktům) nebo k vývoji účetních standardů nebo požadavků, které berou v úvahu právní předpisy Unie, nebo s ohledem na sbližování postupů v oblasti dohledu.
1a. Následující opatření se přijmou regulativním postupem podle článku 151 odst. 2a:
a)
technické úpravy seznamu v článku 2,
b)
změna výše počátečního kapitálu stanovené v článku 9 se zřetelem k hospodářskému a měnovému vývoji,“.
b)
Odstavec 2 se mění takto:
i)
v prvním pododstavci se návětí nahrazuje tímto:
„Komise může přijmout následující opatření:“
ii)
druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
„Opatření uvedená v prvním pododstavci písm. a), b), c) a f) se přijmou prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s články 151a, a za podmínek stanovených v článcích 151b a 151c. Opatření uvedená v prvním pododstavci písm. d) a e) se přijmout regulativním postupem podle čl. 151 odst. 2a.“
14)
V článku 151 se odstavce 2 a 3 zrušují.
15)
Vkládají se nové články, který znějí:
„Článek 151a
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 150 odst. 1 a čl. 150 odst. 2 druhém pododstavci první větě je svěřena Komisi na období 4 let od 15. prosince 2010. Komise předloží zprávu o přenesené pravomoci nejpozději 6 měsíců před koncem tohoto čtyřletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud je Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s článkem 151b.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek uvedených v článcích 151b a 151c.
Článek 151b
Zrušení přenesení pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v čl. 150 odst. 1 a čl. 150 odst. 2 druhém pododstavci první větě kdykoli zrušit.
2. Orgán, který zahájí interní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomoci, uvědomí v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí druhý orgán a Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mohlo být zrušeno.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 151c
Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada ve lhůtě uvedené v odstavci 1 námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, je akt v přenesené pravomoci zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným. Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím tohoto období, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém úmyslu námitky nevyslovit.
3. Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky ve lhůtě uvedené v odstavci 1. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je v souladu s článkem 296 Smlouvy o fungování Evropské unie odůvodní.“
16)
V článku 152 se vkládají odstavce, které znějí:
„5a. Úvěrové instituce, které vypočítávají hodnoty rizikově vážené expozice podle článků 84 až 89, musí mít do 31. prosince 2011 k dispozici kapitál, který je vždy vyšší než částka uvedená v odstavci 5c nebo případně 5d, nebo se jí rovná.
5b. Úvěrové instituce, které pro výpočet svých kapitálových požadavků ke krytí operačního rizika používají pokročilé přístupy k měření podle článku 105, musí mít do 31. prosince 2011 k dispozici kapitál, který je vždy vyšší než částka uvedená v odstavci 5c nebo případně 5d, nebo se jí rovná.
5c. Částka uvedená v odstavcích 5a a 5b činí 80 % celkového minimálního objemu kapitálu, který by úvěrová instituce musela mít k dispozici podle článku 4 směrnice 93/6/EHS a směrnice 2000/12/ES ve znění platném před 1. lednem 2007.
5d. Po schválení příslušnými orgány může u úvěrových institucí podle odstavce 5e částka uvedená v odstavcích 5a a 5b činit až 80 % celkového minimálního objemu kapitálu, který by tyto úvěrové instituce musely mít k dispozici podle kteréhokoli z článků 78 až 83, článku 103 nebo 104 a směrnice 2006/49/ES ve znění platném před 1. lednem 2011.
5e. Úvěrová instituce může odstavec 5d uplatnit pouze v případě, že přístup založený na interním ratingu nebo pokročilé přístupy k měření určené pro výpočet svých kapitálových požadavků začala používat od 1. ledna 2010 nebo později.“
17)
V článku 154 se odstavec 5 nahrazuje tímto:
„5. Až do 31. prosince 2012 nemůže být vážený průměr LGD pro všechny retailové expozice, které jsou zajištěny obytnými nemovitostmi a na které se nevztahují záruky ústředních vlád, nižší než 10 %.“
18)
V článku 156 se za odstavec 3 vkládají pododstavce, který znějí:
„Komise do 1. dubna 2013 přezkoumá ustanovení o odměňování, včetně ustanovení uvedených v přílohách V a XII, a podá o nich zprávu, přičemž se zaměří především na účinnost, provádění a prosazování těchto ustanovení a zohlední mezinárodní vývoj. Účelem tohoto přezkumu je zjistit případné mezery vyplývající z uplatnění zásady proporcionality na uvedená ustanovení. Komise svojí zprávu předloží Evropskému parlamentu a Radě spolu s případnými vhodnými návrhy.
V zájmu zajištění souladu a rovných podmínek podrobí Komise provádění článku 54 přezkumu, při němž se zaměří na soulad těchto sankcí a jiných opatření uložených a prováděných v celé Unii a v případě potřeby předloží návrhy na změny.
Komisí pravidelným přezkum uplatňování této směrnice zajistí, aby způsob jejího uplatňování nevedl ke zjevné diskriminaci mezi úvěrovými institucemi na základě jejich právní struktury či modelu vlastnictví.
Aby se zajistil soulad v obezřetnostním přístupu ke kapitálu, přezkoumá Komise význam odkazu na nástroje ve smyslu čl. 66 odst. 1a písm. a) v čl. 23 písm.o) bod ii) přílohy V pro tuto směrnici, jakmile zahájí přezkum definice kapitálových nástrojů v souladu s články 56 až 67.“
19)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 156a
Do 31. prosince 2011 přezkoumá Komise vhodnost změn k uvedení přílohy IX této směrnice do souladu s mezinárodními dohodami, pokud jde o požadavky na kapitál úvěrových institucí pro sekuritizační pozice, a podá o tom zprávu. Komise tuto zprávu předloží Evropskému parlamentu a Radě společně s případnými vhodnými legislativními návrhy.“
20)
Přílohy se mění v souladu s přílohou I této směrnice.
Článek 2
Změny směrnice 2006/49/ES
Směrnice 2006/49/ES se mění takto:
1)
V čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci se doplňuje písmeno, které zní:
„t)
‚sekuritizační pozicí‘ a ‚resekuritizační pozicí‘ sekuritizační pozice a resekuritizační pozice ve smyslu směrnice 2006/48/ES.“
2)
V čl. 17 odst. 1 prvním pododstavci se návětí nahrazuje tímto:
„Pokud instituce vypočítává pro účely přílohy II této směrnice hodnoty rizikově vážených expozic v souladu s články 84 až 89 směrnice 2006/48/ES, použijí se pro účely výpočtu stanoveného v části 1 oddíle 36 přílohy VII směrnice 2006/48/ES tato ustanovení:“.
3)
V čl. 18 odst. 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
kapitálových požadavků vypočítaných podle metod a možností stanovených v článcích 28 až 32 a v přílohách I, II a VI a případně v příloze V pro jejich obchody zahrnuté v obchodním portfoliu a v bodech 1 až 4 přílohy II pro jejich obchody zahrnuté v neobchodním portfoliu.“
4)
Název oddílu 2 kapitoly VIII se nahrazuje tímto:
„Akty v přenesené pravomoci a zmocňovací ustanovení“.
5)
V článku 41 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Opatření uvedená v odstavci 1 se přijímají prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42a a za podmínek stanovených v článcích 42b a 42c.“
6)
V článku 42 se odstavec 2 zrušuje.
7)
Vkládají se články, který znějí:
„Článek 42a
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 41 je svěřena Komisi na období čtyř let od 15. prosince 2010. Komise předloží zprávu o výkonu přenesené pravomoci nejpozději šest měsíců před koncem tohoto čtyřletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud toto přenesení Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s článkem 42b.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v článcích 42b a 42c.
Článek 42b
Zrušení přenesení pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 41 kdykoli zrušit.
2. Orgán, který zahájí interní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomoci, uvědomí v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí druhý orgán a Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mohlo být zrušeno,.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 42c
Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada ve lhůtě uvedené v odstavci 1 námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, je akt v přenesené pravomoci zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným. Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím tohoto období, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém úmyslu námitky nevyslovit.
3. Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky ve lhůtě uvedené v odstavci 1. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je v souladu s článkem 296 Smlouvy o fungování Evropské unie odůvodní.“
8)
Článek 47 se nahrazuje tímto:
„Do 30. prosince 2011 nebo do dřívějšího data určeného pro jednotlivé případy příslušnými orgány mohou instituce, kterým byl uznán model pro specifické riziko před 1. lednem 2007 v souladu s bodem 1 přílohy V z důvodu tohoto uznání uplatňovat body 4 a 8 přílohy VIII směrnice 93/6/EHS ve znění, které měly tyto body před 1. lednem 2007.“
9)
Přílohy se mění v souladu s přílohou II této směrnice.
Článek 3
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s:
a)
čl. 1 odst. 3, 4, 12 a 16 a body 1, 2 písm. c), 3, a 5 písm.b) bod iii) přílohy I nejpozději do 1. ledna 2011 a
b)
veškerými ustanoveními této směrnice, která nejsou uvedena v písmenu a) nejpozději do 31. prosince 2011.
Předpisy přijaté členskými státy podle tohoto odstavce musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsoby odkazu si stanoví členské státy.
2. Právní a správní předpisy nezbytné pro dodržování bodu 1 přílohy I musí úvěrovým institucím ukládat, aby uplatňovaly zásady uvedené v bodu 1 přílohy I na:
i)
odměny náležející na základě smluv uzavřených přede dnem účinnosti prováděcích předpisů v každém členském státě a poskytnuté nebo vyplacené po tomto datu; a
ii)
odměny přiznané, ale dosud nevyplacené, za služby poskytnuté v roce 2010 přede dnem účinnosti prováděcích předpisů v každém členském státě.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 4
Zpráva
Vzhledem k mezinárodní povaze basilejského rámce a rizikům, která plynou z neprovedení tohoto rámce současně ve významnějších právních řádech, předloží Komise do 31. prosince 2010 zprávu Evropskému parlamentu a Radě o tom, jak na mezinárodní úrovni postupuje provádění změn týkajících se rámce kapitálové přiměřenosti, spolu s příslušnými návrhy.
Článek 5
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem následujícím po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 6
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 24. listopadu 2010.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2010/76/EL,
24. november 2010,
millega muudetakse direktiive 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ seoses kauplemisportfelli ja edasiväärtpaberistamisega seotud kapitalinõuetega ning tasustamispoliitika üle järelevalve teostamisega
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 53 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust (1),
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (2),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)
ning arvestades järgmist:
(1)
Ülemäärane ja ettevaatamatu riskide võtmine pangandussektoris on viinud finantseerimisasutuste maksejõuetuse tekkimiseni ja põhjustanud süsteemseid probleeme liikmesriikides ja kogu maailmas. Kuigi sääraseid riske võeti mitmesugustel keerukatel põhjustel, on järelevalveasutused ja reguleerivad organid, sealhulgas G20 ning Euroopa Pangandusjärelevalve Komitee, ühiselt veendunud, et oma osa oli ka mõningate finantseerimisasutuste sobimatutel tasustamissüsteemidel. Tasustamispoliitika, millega stimuleeritakse võtma asutuse puhul üldiselt talutavat riskitaset ületavaid riske, võib kahjustada usaldusväärset ja tõhusat riskijuhtimist ning toetada ülemääraste riskide võtmist. Seetõttu on eriti olulised finantsstabiilsuse nõukogu põhimõtted finantssektori usaldusväärsete tasustamistavade kohta, mis on rahvusvaheliselt heaks kiidetud ja kinnitatud.
(2)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta direktiiv 2006/48/EÜ (krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta) (4) kohustab krediidiasutusi kehtestama riskide juhtimiseks vajalikud süsteemid, strateegiad, menetlused ja mehhanismid. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta direktiivi 2006/49/EÜ (investeerimisühingute ja krediidiasutuste kapitali adekvaatsuse kohta) (5) alusel laieneb see nõue investeerimisühingutele, nagu need on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiivis 2004/39/EÜ (finantsinstrumentide turgude kohta) (6). Direktiivi 2006/48/EÜ kohaselt on pädevad ametiasutused kohustatud selliseid süsteeme, strateegiaid, menetlusi ja mehhanisme kontrollima ning tegema kindlaks, kas asjaomase krediidiasutuse või investeerimisühingu omavahendid tagavad krediidiasutusele või investeerimisühingule riskipositsioonide või võimalike riskipositsioonide usaldusväärse juhtimise ja katmise. Pangakontsernide suhtes teostatakse konsolideeritud järelevalvet, mis hõlmab finantsvaldusettevõtjaid ja finantssidusettevõtjaid kõikides jurisdiktsioonides.
(3)
Et vähendada halvasti kavandatud tasustamissüsteemide võimalikku negatiivset mõju usaldusväärsele riskijuhtimisele ja üksikisikute riskikäitumise kontrollimisele, tuleks direktiivi 2006/48/EÜ nõudeid täiendada krediidiasutuste ja investeerimisühingute sõnaselge kohustusega kehtestada selliste töötajate kategooriate suhtes, kelle ametialane tegevus mõjutab oluliselt asjaomase krediidiasutuse või investeerimisühingu riskiprofiili, tõhusa riskijuhtimisega kooskõlas olev tasustamispoliitika ja -tavad ning need rakendada. Sellised töötajate kategooriad peaksid hõlmama vähemalt kõrgemat juhtkonda, riskide võtjaid, kontrollülesannete täitjaid ning kõiki töötajaid, kelle kogu töötasu, kaasa arvatud eraldised vabatahtlikeks pensionimakseteks, paigutab nad samasse töötasuvahemikku kõrgema juhtkonna ja riskide võtjatega.
(4)
Kuna ülemäärane ja ettevaatamatu riskide võtmine võib kahjustada krediidiasutuste ja investeerimisühingute usaldusväärsust ja destabiliseerida pangandussüsteemi, on oluline tagada, et uut tasustamispoliitika ja -tavadega seotud kohustust rakendataks järjepidevalt ja et kõik tasuaspektid, kaasa arvatud palgad, vabatahtlikud pensionimaksed ja muud sarnased maksed, oleksid hõlmatud. Siinkohal peaksid vabatahtlikud pensionimaksed tähendama krediidiasutuse või investeerimisühingute poolt tehtavaid vabatahtlikke makseid konkreetsele töötajale seoses tulevase pensioniga ning mida võib lugeda sarnaseks muutuvtasuga. Seepärast on asjakohane täpsustada usaldusväärse tasustamispoliitika selged põhimõtted, millega tagatakse, et tasustamissüsteem ei innustaks üksikisikuid liigseid riske võtma ega moraalselt küsitavaid samme astuma, vaid oleks kooskõlas krediidiasutuse või investeerimisühingu riskivalmiduse, väärtuste ja pikaajaliste huvidega. Töötasu peaks olema kooskõlas finantssektori rolliga olla mehhanism, mille kaudu rahalised vahendid paigutatakse tõhusalt majandusse. Eelkõige peaksid need põhimõtted tagama, et muutuvtasude poliitika kujundamine tagaks stiimulite kooskõla krediidiasutuse või investeerimisühingu pikaajaliste huvidega ning et väljamaksete viisid tugevdaksid tema kapitalibaasi. Töötasu tulemuspõhised komponendid peaksid ühtlasi kaasa aitama õigluse suurendamisele krediidiasutuse või investeerimisühingu tasustamissüsteemis. Neis põhimõtetes tuleks tunnistada, et krediidiasutused ja investeerimisühingud võivad sätteid erinevalt kohaldada, olenevalt nende suurusest, sisemisest korraldusest ning nende tegevuse laadist, ulatusest ja keerukusest, ning et eelkõige ei pruugi kõikide põhimõtete täitmine olla proportsionaalne direktiivi 2006/49/EÜ artikli 20 lõigetes 2 ja 3 osutatud investeerimisühingute puhul. Et tasustamispoliitika kujundamine oleks krediidiasutuse või investeerimisühingu riskijuhtimise osa, peaks iga krediidiasutuse või investeerimisühingu juhtimisorgan oma järelevalvefunktsiooni täites võtma vastu kohaldatavad põhimõtted ning need korrapäraselt läbi vaatama. Seoses sellega peaks võimaluse korral ja kooskõlas siseriikliku äriühinguõigusega olema võimalik juhtimisorganit tema järelevalvefunktsiooni täites käsitada järelevalvenõukoguna.
(5)
Krediidiasutustelt ja investeerimisühingutelt, mis oma suuruselt, sisemiselt korralduselt ning tegevuse laadilt, ulatuselt ja keerukuselt on olulised, tuleks nõuda nende juhtimisstruktuuri ja -korralduse lahutamatu osana töötasukomisjoni loomist.
(6)
Komisjon peaks vaatama tasustamispoliitika põhimõtted läbi 2013. aasta 1. aprilliks, eriti seoses nende tõhususe, rakendamise ja jõustamisega, võttes arvesse rahvusvahelisi arenguid, sh täiendavaid ettepanekuid finantsstabiilsuse nõukogult ja finantsstabiilsuse nõukogu põhimõtete rakendamist muudes jurisdiktsioonides, kaasa arvatud seost muutuvtasude kujundamise ja ülemäärase riskikäitumise vahel.
(7)
Tasustamispoliitika eesmärk peaks olema viia töötajate isiklikud eesmärgid kooskõlla asjaomase krediidiasutuse või investeerimisühingu pikaajaliste huvidega. Töötasu tulemuspõhiste elementide hindamine peaks põhinema pikaajalistel töötulemustel ja võtma arvesse selliste tulemustega seotud võimalikke riske. Töötulemusi tuleks hinnata mitmeaastase (vähemalt kolme- kuni viieaastase) raamistiku alusel, et hindamine põhineks pikaajalistel töötulemustel ja et maksete tegemine tulemustasu alusel jaotuks krediidiasutuse või investeerimisühingu tervele äritsüklile. Stiimulite täiendavaks ühtlustamiseks peaks oluline osa kõigi neist nõuetest mõjutatud töötajate muutuvtasudest sõltuvalt asjaomase krediidiasutuse või investeerimisühingu õiguslikust vormist koosnema krediidiasutuse või investeerimisühingu aktsiatest, aktsiatega seotud instrumentidest, või noteerimata krediidiasutuse või investeerimisühingu puhul muudest samaväärsetest mitterahalistest vahenditest ja võimaluse korral muudest pikaajalistest finantsinstrumentidest, mis peegeldavad adekvaatselt krediidiasutuse või investeerimisühingu krediidikvaliteeti. Selliste vahendite hulka peaks olema võimalik lisada ka kapitaliinstrument, mis krediidiasutuse tõsiste finantsprobleemide korral konverteeritakse omakapitaliks või hinnatakse muul viisil alla. Juhul kui asjaomane krediidiasutus ei väljasta pikaajalisi finantsinstrumente, peaks tal olema lubatud väljastada oluline osa muutuvtasudest aktsiates, aktsiatega seotud instrumentides ja muudes samaväärsetes mitterahalistes vahendites. Liikmesriikidel ja nende pädevatel ametiasutustel peaks olema võimalik seada piiranguid nimetatud instrumentide liikidele ja ülesehitusele või vajadusel teatavaid instrumente keelustada.
(8)
Vähendamaks liigsete riskide võtmise stiimuleid, peaksid muutuvtasud moodustama tasakaalustatud osa kogu töötasust. Esmatähtis on, et töötaja põhipalk moodustaks piisavalt suure osa tema kogutasust, võimaldamaks igati paindliku muutuvtasupoliitika toimimist, kaasa arvatud võimalust muutuvtasu üldse mitte maksta. Kogu sektoris ühtlaste tasustamistavade tagamiseks on asjakohane täpsustada teatavaid selgeid nõudeid. Tagatud muutuvtasud ei ole kooskõlas usaldusväärse riskijuhtimise ega töötulemustele vastava tasu põhimõttega ning peaksid üldreeglina olema keelatud.
(9)
Suur osa muutuvtasu komponendist, näiteks 40-60 %, tuleks lükata edasi sobiva ajavahemiku võrra. See osa peaks märgatavalt suurenema koos töötasu saava isiku karjääriastme või vastutuse tasemega. Lisaks peaks oluline osa muutuvtasu komponendist sõltuvalt krediidiasutuse või investeerimisühingu õiguslikust vormist koosnema krediidiasutuse või investeerimisühingu aktsiatest, aktsiatega seotud instrumentidest, või noteerimata krediidiasutuse või investeerimisühingu puhul muudest samaväärsetest mitterahalistest vahenditest, ning võimaluse korral muudest pikaajalistest finantsinstrumentidest, mis peegeldavad adekvaatselt krediidiasutuse või investeerimisühingu krediidikvaliteeti. Siinkohal on väga oluline proportsionaalsuse põhimõte, kuna nimetatud nõuete kohaldamine ei pruugi väikeste krediidiasutuste ja investeerimisühingute puhul olla alati asjakohane. Arvestades ettemakstava rahalise muutuvtasu suurust piiravaid asjaolusid, tuleks piirata sellise muutuvtasu suurust, mida võib maksta sularahas või selle ekvivalendis ja mis ei kuulu edasilükkamisele, et viia töötajate isiklikud eesmärgid veelgi rohkem kooskõlla krediidiasutuse või investeerimisühingu pikaajaliste huvidega.
(10)
Krediidiasutused ja investeerimisühingud peaksid tagama, et muutuvtasude kogusumma ei piira nende võimet suurendada oma kapitalibaasi. Põhikapitali suurendamise määr peaks sõltuma krediidiasutuse või investeerimisühingu kapitali hetkeseisust. Seoses sellega peaks liikmesriikide pädevatel ametiasutustel olema volitused muutuvtasusid piirata, muu hulgas protsendimäärana kogu netotulust, kui see ei ole kooskõlas usaldusväärse kapitalibaasi säilitamisega.
(11)
Krediidiasutused ja investeerimisühingud peaksid oma töötajatelt nõudma, et nad ei kasutaks isiklikke riskimaandamisstrateegiaid ega kindlustust, mis kahjustaks nende tasustamissüsteemi integreeritud riski maandamise mõju.
(12)
Nende asutuste puhul, mis saavad kasu valitsuse erakorralisest sekkumisest, peaks prioriteetideks olema kapitalibaasi ülesehitamine ja maksumaksjatelt saadud abi tagasimaksmine. Need prioriteedid peaksid kajastuma mis tahes muutuvtasude väljamaksetes.
(13)
Komisjoni 30. aprilli 2009. aasta soovituses palgapoliitika kohta finantsteenuste sektoris (7) sätestatud usaldusväärset tasustamispoliitikat käsitlevad põhimõtted on kooskõlas käesolevas direktiivis sätestatud põhimõtetega ja täiendavaid neid.
(14)
Tasustamist käsitlevad sätted ei tohiks piirata aluslepingutega tagatud põhiõiguste täielikku teostamist, eriti Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 153 lõike 5 sätteid, siseriikliku lepingu- ja tööõiguse üldpõhimõtteid, aktsionäride õigusi ja kaasamist ning asjaomase asutuse juhtimis- ja järelevalveüksuse üldisi kohustusi reguleerivaid õigusakte ning, kui see on asjakohane, sotsiaalpartnerite õigust sõlmida ja jõustada kollektiivlepinguid vastavalt siseriiklikule õigusele ja tavadele.
(15)
Et tagada õigusaktide kiire ja tulemuslik täitmine, peaks pädevatel ametiasutustel olema ka õigus määrata või kohaldada direktiivi 2006/48/EÜ nõuete, sealhulgas usaldusväärse ja tõhusa riskijuhtimisega kooskõlas oleva tasustamispoliitika kehtestamise nõude rikkumise eest rahalisi või mitterahalisi karistusi või võtta muid meetmeid. Sellised meetmed ja karistused peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Et tagada sidusus ja võrdsed tingimused, peaks komisjon kokkuvõtvalt läbi vaatama liikmesriikide kehtestatud meetmed ja karistused ning nende kohaldamise seoses nendevahelise kooskõlaga kogu liidus.
(16)
Et tagada tõhus järelevalve sobimatutest tasustamissüsteemidest tingitud riskide üle, peaksid krediidiasutuste ja investeerimisühingute tasustamispoliitika ja -tavad kuuluma direktiivi 2006/48/EÜ alusel teostatava järelevalve alla. Selle järelevalve käigus peaksid järelevalveasutused hindama, kas tasustamispoliitika ja -tavad võivad soodustada ülemäärast riskide võtmist krediidiasutuse või investeerimisühingu töötajate poolt. Lisaks peaks Euroopa Pangandusjärelevalve Komitee tagama selliste suuniste olemasolu, millega saaks hinnata isikute sobivust krediidiasutuse töö tulemuslikuks juhtimiseks.
(17)
Komisjoni 2. juuni 2010. aasta rohelises raamatus, mis käsitleb äriühingu üldjuhtimist finantseerimisasutustes ja tasustamispoliitikat, on tuvastatud mitmeid puudujääke krediidiasutuste ja investeerimisühingute ühingujuhtimise tavas, millega tuleks tegeleda. Pakutud lahenduste hulgas viitab komisjon vajadusele tugevdada märkimisväärselt nõudeid krediidiasutuse tööd tulemuslikult juhtivate isikute suhtes, kellel peaks olema piisavalt laitmatu reputatsioon ja vajalik kogemus ning kelle sobivust oma kutsetööks tuleks hinnata. Rohelises raamatus rõhutatakse ka vajadust parandada aktsionäride osalemist tasustamispoliitika kinnitamisel. Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad teadmiseks komisjoni kavatsuse teha järelmeetmena nendes küsimustes vajadusel õigusakti ettepanekuid.
(18)
Krediidiasutuste ja investeerimisühingute tasustamistavade läbipaistvuse suurendamiseks peaksid liikmesriikide pädevad ametiasutused koguma tasustamise kohta teavet, et võrrelda tasustamispoliitika suundumusi liigitatud kvantitatiivse teabe alusel, mida need krediidiasutused ja investeerimisühingud on käesoleva direktiivi kohaselt kohustatud avaldama. Pädevad ametiasutused peaksid esitama kõnealuse teabe Euroopa Pangandusjärelevalve Komiteele, et võimaldada komiteel läbi viia sarnaseid hindamisi liidu tasandil.
(19)
Et edendada tasustamispoliitika ja -tavade hindamisega seotud järelevalvetegevuse ühtlustamist ja hõlbustada teabekogumist ning pangandussektori tasustamispoliitika põhimõtete järjekindlat rakendamist, peaks Euroopa Pangandusjärelevalve Komitee koostama pangandussektori usaldusväärse tasustamispoliitika suunised. Euroopa Väärtpaberituru Reguleerijate Komitee peaks abistama selliste suuniste väljatöötamisel, kuivõrd neid kohaldatakse ka tasustamispoliitika suhtes, mida rakendatakse isikute puhul, kes osalevad krediidiasutuste ja investeerimisühingute investeerimisteenuste osutamisel ja investeerimistegevuses direktiivi 2004/39/EÜ tähenduses. Euroopa Pangandusjärelevalve Komitee peaks korraldama avalikke konsultatsioone seoses tehniliste standarditega ja analüüsima võimalikke seonduvaid kulusid ja kasu. Komisjonil peaks olema võimalus esitada õigusakti ettepanekud, millega usaldatakse Euroopa pangandusjärelevalvega tegelevale asutusele ja asjakohasel määral ka Euroopa väärtpaberiturujärelevalvega tegelevale asutusele, mis asutatakse vastavalt de Larosière’i protsessile finantsjärelevalve küsimuses, ülesanne välja töötada tehniliste regulatiivsete või rakendusstandardite kavandeid, et hõlbustada teabekogumist ning komisjoni poolt vastuvõetavate pangandussektori tasustamispoliitika põhimõtete järjekindlat rakendamist.
(20)
Kuna halvasti kavandatud tasustamispoliitika ja motivatsioonisüsteemid võivad suurendada krediidiasutuste ja investeerimisühingute riske vastuvõetamatu määrani, tuleks võtta kiireid tervendamismeetmeid ja vajaduse korral asjakohaseid parandusmeetmeid. Sellest tulenevalt on asjakohane tagada, et pädevad ametiasutused oleksid volitatud kehtestama asjaomaste äriühingute suhtes kvalitatiivseid või kvantitatiivseid meetmeid, mille eesmärk on lahendada 2. samba raames teostatava järelevalve käigus tuvastatud tasustamispoliitika probleeme. Pädevate ametiasutuste käsutuses olevad kvalitatiivsed meetmed võimaldavad nõuda, et krediidiasutused ja investeerimisühingud vähendaksid oma tegevuse, toodete või süsteemidega, kaasa arvatud muudatuste tegemisega nende tasustamissüsteemidesse või tasustamise erinevate osade külmutamisega seotud riske, mis on vastuolus tõhusa riskijuhtimisega. Kvantitatiivsed meetmed hõlmavad täiendavate omavahendite omamise nõuet.
(21)
Usaldusväärse tasustamispoliitika hädavajalikuks eelduseks on head haldusstruktuurid, läbipaistvus ja avalikustamine. Et tagada turu jaoks tasustamissüsteemide ja nendega seotud riskide piisav läbipaistvus, peaksid krediidiasutused ja investeerimisühingud avaldama üksikasjaliku teabe oma tasustamispoliitika ja -tavade ning konfidentsiaalsuse kaalutlusel kogusummade kohta, mida rakendatakse töötajate puhul, kelle ametialane tegevus oluliselt mõjutab asjaomase krediidiasutuse või investeerimisühingu riskiprofiili. See teave peaks olema kättesaadavaks tehtud kõikidele sidusrühmadele (aktsionärid, töötajad ja avalikkus). Kõnealune kohustus ei tohiks sellegipoolest piirata Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivi 95/46/EÜ (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta) (8).
(22)
Et tagada sätete täielik tõhusus ning et vältida mis tahes diskrimineerivat mõju nende kohaldamisel, tuleks käesoleva direktiivi tasustamist käsitlevad sätteid kohaldada töötasule selliste lepingute alusel, mis on sõlmitud enne kõnealuste sätete rakendamise tegelikku kuupäeva igas liikmesriigis ning mille eest on tasu määratud või makstud pärast seda kuupäeva. Lisaks on käesoleva direktiiviga taotletavate eesmärkide, eeskätt tõhusa riskijuhtimise saavutamiseks, arvestades rahanduses endiselt valitsevat märgatavat ebastabiilsust, ning selleks et vältida käesoleva direktiivi tasustamist käsitlevatest sätetest kõrvalehoidmise mis tahes riski enne nende sätete rakendamist, vaja kõnealuseid sätteid kohaldada ka töötasule, mis on 2010. aastal osutatud teenuste eest küll määratud, kuid enne kõnealuste sätete rakendamise tegelikku kuupäeva igas liikmesriigis veel välja maksmata.
(23)
Krediidiasutuse võimalike riskide kontrollimise tulemuseks peaksid olema tõhusad järelevalvemeetmed. Seepärast on vaja saavutada tegevuse edasine ühtlustumine, et toetada järelevalveasutuste ühiseid otsuseid ja tagada liidus võrdsed konkurentsitingimused.
(24)
Edasiväärtpaberistamise tehingutesse investeerivatelt krediidiasutustelt nõutakse direktiiviga 2006/48/EÜ hoolsuskohustuse täitmist ka edasiväärtpaberistamise aluseks olevate väärtpaberistamise positsioonide ja omakorda nende positsioonide aluseks olevate muude riskipositsioonide suhtes. Krediidiasutused peaksid hindama, kas varadega kaetud kommertspaberite programmi kontekstis kujutavad riskipositsioonid endast edasiväärtpaberistamise riskipositsioone, sealhulgas selliste programmide kontekstis, mis omandavad tervete laenude eraldi kogumite kõrgema järgu seeriad, kui ükski selline laen ei ole väärtpaberistamise või edasiväärtpaberistamise riskipositsioon, ning kui laenude müüja tagab iga investeeringu esimese järjekoha kahju kaitse. Viimasel juhul ei peaks kogumipõhist likviidsuse tagamise tehingut lugema edasiväärtpaberistamise riskipositsiooniks, kuna see esindab üksiku varakogumi (st kogu laenude kohaldatav kogum) väärtpaberistamise seeriat, mis ei sisalda väärtpaberistamise riskipositsioone. Seevastu kogu programmi ulatuses krediidikvaliteedi parandamine, mis hõlmaks ainult mõningaid müüja tagatud kaitset ületavaid kahjumeid eri kogumites, kujutaks endast üldiselt eri varade kogumi riski seeriateks jaotamist, mis sisaldaks vähemalt ühte väärtpaberistamise riskipositsiooni ja oleks seega edasiväärtpaberistamise riskipositsioon. Kui selline programm siiski rahastab end täielikult üht liiki kommertspaberiga ning kui kogu programmi hõlmav krediidikvaliteedi parandamine ei ole edasiväärtpaberistamine või kommertspaberit toetab täielikult tehingut korraldav krediidiasutus, jättes kommertspaberi investori kanda aluseks olevate kogumite või varade asemel hoopis tehingu korraldaja maksejõuetusriski, ei tohiks sellist kommertspaberit üldiselt käsitada edasiväärtpaberistamise riskipositsioonina.
(25)
Direktiivi 2006/49/EÜ sätteid usaldusväärse hindamise kohta tuleks kohaldada kõikide õiglases väärtuses mõõdetavate instrumentide suhtes, olenemata sellest, kas need on asutuste kauplemisportfellis või pangaportfellis. Tuleks täpsustada, et kui usaldusväärse hindamise kohaldamine tooks kaasa raamatupidamises tegelikult kajastatuga võrreldes madalama bilansilise väärtuse, tuleks vahe absoluutväärtus omavahenditest lahutada.
(26)
Asutused peaksid saama valida, kas kohaldada käesoleva direktiivi alusel 1 250 %-lise riskikaaluga kaalutavate väärtpaberistamise positsioonide suhtes kapitalinõuet või need omavahenditest lahutada, olenemata sellest, kas need positsioonid on kauplemisportfellis või pangaportfellis.
(27)
Arveldusriskidega seotud kapitalinõuded peaksid olema kohaldatavad ka pangaportfelli puhul.
(28)
Laenude algsel väljastajal ja tehingu korraldajal ei tohiks olla võimalik minna mööda lepinguvälise toetuse pakkumise keelust, kasutades sellise toetuse pakkumiseks oma kauplemisportfelle.
(29)
Ilma et see piiraks käesolevas direktiivis selgesõnaliselt sätestatud avalikustamisnõudeid, peaks avalikustamisnõuete eesmärk seisnema turuosalistele täpse ja kõikehõlmava teabe edastamises asutuste riskiprofiili kohta. Seepärast peaksid asutused olema kohustatud avalikustama lisateavet, mis ei ole käesolevas direktiivis selgesõnaliselt loetletud, kui selline avalikustamine on vajalik nimetatud eesmärgi saavutamiseks.
(30)
Et tagada direktiivi 2006/48/EÜ ühtne rakendamine kogu liidus, moodustasid komisjon ja Euroopa Pangandusjärelevalve Komitee 2006. aastal kapitalinõuete direktiivi ülevõtmise töörühma, millele tehti ülesandeks arutada ja lahendada selle direktiivi rakendamisega seotud probleeme. Kapitalinõuete direktiivi ülevõtmise töörühma arvamuse kohaselt tuleb direktiivide 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ teatavaid tehnilisi sätteid veelgi täpsustada. Seepärast on asjakohane neid sätteid täpsustada.
(31)
Kui väärtpaberistamise positsioonile antud väline krediidihinnang sisaldab investeerimisühingu enda poolt tagatud krediidiriski kaitset, ei peaks asutus sellise kaitse tõttu saama kasutada madalamat riskikaalu. See ei tohiks kaasa tuua väärtpaberistamise mahaarvamist kapitalist, kui leidub muid võimalusi riskikaalu kindlakstegemiseks vastavalt asjaomase positsiooni tegelikule riskile, arvestamata sellist krediidiriski kaitset.
(32)
Väärtpaberistamise valdkonnas tuleks asutuste avalikustamisnõudeid oluliselt karmistada. Eelkõige tuleks arvesse võtta ka kauplemisportfellis olevate väärtpaberistamise positsioonidega seotud riske. Et tagada asutuse väärtpaberistamise piisav läbipaistvus, peaks avalikustamine kajastama, mis ulatuses kasutab asutus sihtotstarbelisi väärtpaberistamisasutusi tehingute korraldamiseks, ning teatavate seotud asutuste osalust, kuna tihedalt seotud osapooled võivad asjaomase asutuse jaoks kujutada jätkuvat riski.
(33)
Väärtpaberistamise positsioonidega seotud eririski kapitalinõuded tuleks viia vastavusse pangaportfelli kapitalinõuetega, kuna nende puhul nähakse ette väärtpaberistamise positsioonide diferentseeritum ja riskitundlikum käsitlus.
(34)
Arvestades nende viimaste aegade halbu tulemusi, tuleks tugevdada nõudeid, mida esitatakse tururiskiga seotud kapitalinõuete arvutamisel kasutatavatele sisemudelitele. Eelkõige tuleks täiendada nende suutlikkust hõlmata kauplemisportfelli krediidiriske. Et tugevdada kapitalinõudeid halvenenud turutingimuste puhuks ja vähendada võimalikku protsüklilisust, peaksid kapitalinõuded sisaldama halvenenud turutingimusteks piisavat komponenti. Asutused peaksid samuti läbi viima vastupidised stressitestid, et uurida, millised stsenaariumid võiksid proovile panna asutuse elujõulisuse, välja arvatud juhul, kui nad suudavad tõestada, et selline test ei ole vajalik. Arvestades, et väärtpaberistamise positsioonide käsitlemisel sisemudelitel põhinevate meetoditega on viimasel ajal ilmnenud erilisi raskusi, tuleks asutuste võimalusi kauplemisportfelliga seotud väärtpaberistamise riskide modelleerimisel piirata ja kauplemisportfellis sisalduvate väärtpaberistamise positsioonide puhul peaks vaikimisi olema kohustuslik standardne kapitalinõue.
(35)
Käesolevas direktiivis sätestatakse piiratud erandid teatavat tüüpi korrelatsioonikauplemisele, mille kohaselt võib järelevalveasutus lubada krediidiasutusel arvutada üldise riskipositsioonide kapitalinõude lähtuvalt rangest miinimumnõudest. Sellistel juhtudel peaks krediidiasutus olema kohustatud kohaldama kõnealuse kauplemise suhtes kapitalinõuet, mis võrdub kas kapitalinõudega vastavalt sellele asutusesiseselt väljatöötatud meetodile või 8 %-ga eririski kapitalinõudest mõõtmise standardmeetodi alusel, olenevalt sellest, kumb on suurem. Nendele riskidele ei peaks krediidiasutus olema kohustatud kohaldama täiendavate riskide kapitalinõuet, kuid need peaksid olema hõlmatud nii riskiväärtuse meetoditesse kui ka halvenenud turutingimuste riskiväärtuse näitajates.
(36)
Direktiivi 2006/48/EÜ artikli 152 kohaselt peab teatavate krediidiasutuste omavahendite määr olema kolme 12-kuulise ajavahemiku jooksul 31. detsembrist 2006 kuni 31. detsembrini 2009 vähemalt võrdne teatavate kindlaksmääratud miinimumsummadega. Seoses pangandussektori praeguse olukorraga ning miinimumkapitali üleminekukorra pikendamisega, mille Baseli pangajärelevalve komitee on heaks kiitnud, on asjakohane pikendada seda nõuet piiratud ajaks, kuni 31. detsembrini 2011.
(37)
Et mitte tõkestada krediidiasutustel sisereitingutel põhineva meetodi (IRB meetod) või täiustatud mõõtmismudelil põhineva meetodi kasutuselevõtmist kapitalinõuete arvutamiseks üleminekuperioodil põhjendamatute ja ebaproportsionaalsete rakendamiskulude tõttu, peaks olema võimalik anda krediidiasutustele, kes on hakanud IRB meetodit või täiustatud mõõtmismudelil põhinevat meetodit kasutama alates 1. jaanuarist 2010 ja kes on eelnevalt oma kapitalinõudeid arvutanud lihtsamate meetodite kohaselt, järelevalveasutuste nõusolekul luba kasutada lihtsamaid meetodeid ülemineku aluse arvutamiseks. Pädevad ametiasutused peaksid oma turgusid hoolikalt jälgima, tagama nii kogu turul kui ka kõigis turusektorites võrdsed tingimused ning vältima siseturu moonutusi.
(38)
Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (9) punktiga 34 julgustatakse liikmesriike koostama nende endi jaoks ja liidu huvides tabeleid, kus on võimalikult suures ulatuses välja toodud vastavus käesoleva direktiivi ja selle ülevõtmismeetmete vahel, ning tegema need tabelid üldsusele kättesaadavaks.
(39)
Käesoleva direktiivi sätted on osa finantskriisi lahendamiseks algatatud reformiprotsessist. Vastavalt G20 tippkohtumise, finantsstabiilsuse nõukogu ja Baseli pangajärelevalve komitee järeldustele võib vaja minna täiendavaid reforme, kaasa arvatud antitsüklilised puhvrid, nn dünaamilised reservid, direktiivis 2006/48/EÜ toodud kapitalinõuete arvutamise põhimõtted ning krediidiasutustele esitatavaid riskipõhiseid nõudeid täiendavad meetmed, et aidata vähendada finantsvõimenduse kuhjumist pangandussüsteemis. Et tagada protsessi asjakohane demokraatlik jälgimine, tuleks Euroopa Parlament ja nõukogu õigeaegselt ja tõhusalt kaasata.
(40)
Komisjon peaks direktiivide 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ kohaldamise läbi vaatama, et tagada nende sätete õiglane rakendamine, mis ei põhjustaks krediidiasutuste diskrimineerimist nende õigusliku vormi või omandiõiguse mudeli alusel.
(41)
Komisjonil peaks olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte direktiivi 2006/48/EÜ tehniliseks kohandamiseks, et selgitada mõisteid, tagamaks kõnealuse direktiivi ühetaoline kohaldamine või võtmaks arvesse kapitaliturgude arengut; viia terminoloogia vastavusse edasiste asjakohaste õigusaktidega ja piiritleda mõisteid kooskõlas kõnealuste tulevaste õigusaktidega; direktiivi 2006/48/EÜ alusel vastastikuse tunnustamisega hõlmatud tegevuste loetelu sisu laiendamine või loetelus kasutatud terminite kohandamine vastavalt kapitaliturgude arengule; kohandada valdkondi, milles pädevad ametiasutused teavet vahetavad; kohandada omavahendeid puudutavaid direktiivi 2006/48/EÜ sätteid, et võtta arvesse raamatupidamisstandardite või liidu õigusaktide arengut järelevalvealase tegevuse lähendamisel; laiendada standardmeetodi või sisereitingutel põhineva meetodi jaoks riskipositsioonide klasside loetelu, et võtta arvesse kapitaliturgude arengut; kohandada kõnealuste riskipositsioonidega seotud teatud summasid, et võtta arvesse inflatsiooni mõju; kohandada bilansiväliste kirjete loetelu ja klassifitseerimist; ning kohandada vastaspoole krediidiriski käsitlemise, riskide liigitamise ja käsitlemise, standardmeetodi ja sisereitingul põhineva meetodi, krediidiriski maandamise, väärtpaberistamise, operatsiooniriski, pädevate ametiasutuste läbiviidava kontrolli ja hindamise ning avalikustamise erisätteid ja tehnilisi kriteeriume, et võtta arvesse kapitaliturgude, raamatupidamisstandardite või liidu õigusaktide arengut või vajadust lähendada järelevalvealast tegevust. Komisjonil peaks olema ka õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte seoses meetmetega, mis täpsustavad selliste intressimäärade äkilise ja ootamatu muutumise suurust, mis on olulised pädevate ametiasutuste poolt direktiivi 2006/48/EÜ läbiviidava kauplemisega mitteseotud tegevusest tuleneva intressiriski kontrolli ja hindamise jaoks; näha ette kõnealuses direktiivis sätestatud omavahendite miinimumtaseme või riskikaalude ajutine vähendamine võtmaks arvesse konkreetset olukorda; selgitada kõnealuse direktiivi sätete kohaldamise erandeid teatavate suurte riskikontsentratsioonide puhul; ja kohandada krediidiasutuse kavandatava omandaja sobivuse ning kavandatava omandamise majandusliku usaldatavuse hindamise kriteeriume, mida järelevalveasutused rakendavad kõnealuse direktiivi raames.
(42)
Komisjonil peaks samuti olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte seoses direktiivi 2006/49/EÜ tehniliste kohandustega, et selgitada määratlusi kõnealuse direktiiv ühetaolise kohaldamise tagamiseks või finantsturgude arengu arvessevõtmiseks; kohandada kõnealuse direktiivi teatud sätetega ette nähtud algkapitali suurust ning kauplemisportfelliga seotud äritegevuse kapitalinõuete arvutamiseks vajalike teatud summade suurust majanduse ja rahanduse arengu arvesse võtmiseks; selgitada käesoleva direktiivi ühesuguse kohaldamise tagamiseks nõuet, et investeerimisühingul peaks olema omavahendeid summas, mis võrdub ühe neljandikuga nende eelmise aasta püsivatest üldkuludest; ühtlustada terminid ja määratlused kooskõlas hilisemate asjakohaste õigusaktidega; kohandada kõnealuse direktiivi tehnilisi sätteid, mis puududutavad erinevate riskiklasside ja suurte riskikontsentratsioonide kapitalinõuete arvutamist, kapitalinõuete arvutamiseks sisemudeli kasutamist ning kauplemist finantsturgude, riskide mõõtmise või raamatupidamisstandardite või liidu õigusaktide arengute arvesse võtmiseks või seoses järelevalvetavade lähendamisega; ja võtta arvesse direktiivi 2004/39/EÜ kohaldamisalaga seotud erinevate valdkondade läbivaatamise tulemusi.
(43)
Euroopa Parlamendil ja nõukogul peaks olema alates õigusakti teatavakstegemisest kolm kuud aega esitada delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel peaks olema samuti võimalik seda tähtaega pikendada kolme kuu võrra. Euroopa Parlamendil ja nõukogul peaks olema võimalik teavitada teisi institutsioone oma kavatsusest vastuväiteid mitte esitada. Delegeeritud õigusaktide varajane heakskiitmine on vajalik eelkõige siis, kui on tarvis kinni pidada tähtaegadest, näiteks põhiõigusaktis komisjonile seatud ajakavast delegeeritud õigusaktide vastuvõtmiseks.
(44)
Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 290 käsitlevas deklaratsioonis nr 39, mis on lisatud Lissaboni lepingu vastu võtnud valitsustevahelise konverentsi lõppaktile, mis allkirjastati 13. detsembril 2007, võttis konverents arvesse komisjoni kavatsust jätkata finantsteenuste alal delegeeritud õigusaktide eelnõude ettevalmistamisel konsulteerimist liikmesriikide määratud asjatundjatega vastavalt oma väljakujunenud tavale.
(45)
Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, nimelt kohustada krediidiasutusi ja investeerimisühinguid looma tõhusale riskijuhtimisele vastavat tasustamispoliitikat ning kohandada teatud kapitalinõudeid, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning meetme ulatuse ja toime tõttu on neid parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nende eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(46)
Direktiive 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ tuleks seega vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
Artikkel 1
Direktiivi 2006/48/EÜ muudatused
Direktiivi 2006/48/EÜ muudetakse järgmiselt.
1)
Artiklit 4 muudetakse järgmiselt:
a)
lisatakse järgmised punktid:
„40a) „edasiväärtpaberistamine”- väärtpaberistamine, mille puhul aluspositsioonide kogumiga seonduv risk on jaotatud seeriateks ning vähemalt üks aluspositsioon on väärtpaberistamise positsioon;
40b) „edasiväärtpaberistamise positsioon”- edasiväärtpaberistamisest tulenev riskipositsioon;”
b)
lisatakse järgmine punkt:
„49. „vabatahtlikud pensionimaksed”- tõhustatud pensionimaksed, mida krediidiasutus vabatahtlikult tasub töötaja eest osana nimetatud töötaja muutuvtasu paketist, mis ei hõlma töötaja eest vastavalt asutuse pensioniskeemile tehtavaid pensionimakseid.”
2)
Artikli 11 lõikele 1 lisatakse järgmine lõik:
„Euroopa Pangandusjärelevalve Komitee tagab selliste suuniste olemasolu, millega hinnatakse selliste isikute sobivust, kes tegelikult juhivad krediidiasutuse tööd.”
3)
Artiklit 22 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Päritoluliikmesriigi pädev ametiasutus nõuab, et igal krediidiasutusel oleks kindel ühingujuhtimise kord, mis hõlmab selget organisatsiooni struktuuri, mille puhul vastutusalad on selgesti määratletud, läbipaistvad ja järjepidevad, tõhusaid menetlusi riskide või võimalike riskide kindlaksmääramiseks, juhtimiseks, jälgimiseks ja nendest teatamiseks, piisavaid sisekontrolli mehhanisme, sealhulgas usaldusväärset juhtimis- ja raamatupidamiskorda, ning tasustamispoliitikat ja -tavasid, mis on kooskõlas usaldusväärse ja tõhusa riskijuhtimisega ja edendavad seda.”;
b)
lisatakse järgmised lõiked:
„3. Päritoluliikmesriigi pädev ametiasutus kasutab vastavalt XII lisa 2. osa punkti 15 alapunktis f toodud avalikustamise kriteeriumidele kogutud teavet, et võrrelda tasustamispoliitika suundumusi ja tavasid. Pädev ametiasutus edastab selle teabe Euroopa Pangandusjärelevalve Komiteele.
4. Euroopa Pangandusjärelevalve Komitee tagab selliste pangandussektori usaldusväärse tasustamispoliitika suuniste olemasolu, mis on kooskõlas V lisa punktides 23 ja 24 sätestatud põhimõtetega. Suunistes võetakse arvesse komisjoni 30. aprilli 2009. aasta soovituses (palgapoliitika kohta finantsteenuste sektoris) (10) sätestatud usaldusväärse tasustamispoliitika põhimõtteid.
Euroopa Pangandusjärelevalve Komitee tagab muu hulgas järgmiste suuniste olemasolu:
a)
millega kehtestatakse erikriteeriumid, et määrata kindlaks kogu töötasu moodustava põhitasu ja muutuvtasu komponentide vaheline asjakohane suhe V lisa punkti 23 alapunkti l tähenduses;
b)
millega täpsustatakse V lisa punkti 23 alapunkti o taande ii tähenduses kõlblikud instrumendid, mis peegeldavad adekvaatselt krediidiasutuste krediidikvaliteeti nimetatud lisa punkti 23 alapunkti o tähenduses.
Euroopa Väärtpaberituru Reguleerijate Komitee teeb Euroopa Pangandusjärelevalve Komiteega tihedat koostööd, et tagada selliste tasustamispoliitika suuniste olemasolu, mida rakendatakse töötajate kategooriate puhul, kes osalevad investeerimisteenuste osutamises ja investeerimistegevuses direktiivi 2004/39/EÜ artikli 4 lõike 1 punkti 2 tähenduses.
Euroopa Pangandusjärelevalve Komitee kasutab vastavalt lõikele 3 pädevatelt ametiasutustelt saadud teavet tasustamispoliitika suundumuste ja tavade võrdlusuuringuks liidu tasandil.
5. Päritoluliikmesriigi pädevad ametiasutused koguvad andmeid nende isikute arvu kohta igas krediidiasutuses, kelle töötasu on üks miljon eurot või rohkem, kaasa arvatud asjaomane ärivaldkond, palga põhiosa, preemiad, pikaajalised tulemustasud ja pensionimaksed. See teave edastatakse Euroopa Pangandusjärelevalve Komiteele, kes avalikustab selle kokkuvõtlikult liikmesriigiti ühtses aruandevormis. Euroopa Pangandusjärelevalve Komitee võib koostada suuniseid, et lihtsustada käesoleva lõike rakendamist ning tagada kogutud teabe sidusus.
4)
Artiklisse 54 lisatakse järgmine lõik:
„Liikmesriigid tagavad, et nende vastavatel pädevatel ametiasutustel on esimese lõigu kohaldamiseks vajalikud volitused määrata või kohaldada rahalisi ja mitterahalisi karistusi või võtta muid meetmeid. Sellised karistused ja meetmed peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.”
5)
Artikli 57 esimese lõigu punkt r asendatakse järgmisega:
„r)
väärtpaberistamise riskipositsioonide summa, mille suhtes käesoleva direktiivi alusel kohaldatakse 1 250 %-list riskikaalu, ja kauplemisportfelli väärtpaberistamise riskipositsioonide summa, mille suhtes samas krediidiasutuses kohaldataks 1 250 %-list riskikaalu, kui need oleksid pangaportfellis.”
6)
Artiklisse 64 lisatakse järgmine lõige:
„5. Krediidiasutused kohaldavad omavahendite summa arvutamisel direktiivi 2006/49/EÜ VII lisa B osa nõudeid kõikide oma varade suhtes, mida mõõdetakse õiglases väärtuses, ning arvavad mis tahes vajalikud täiendavad väärtuste kohandamised maha artikli 57 punktides a-ca nimetatud kirjete kogusummast, millest on lahutatud sama artikli punktides i-k nimetatud kirjed. Euroopa Pangandusjärelevalve Komitee koostab käesoleva sätte kohaldamise üksikasjade kohta juhised.”
7)
Artikli 66 lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Artikli 57 punktides l-r nimetatud kirjete kogusummast pool arvatakse maha sama artikli punktides a-ca nimetatud kirjete kogusummast, millest on lahutatud sama artikli punktides i-k nimetatud kirjed, ning pool sama artikli punktides d-h nimetatud kirjetest pärast käesoleva artikli lõikes 1 esitatud piirangute kohaldamist. Kui artikli 57 punktides l-r nimetatud kirjete kogusummast pool on suurem kui artikli 57 punktides d-h nimetatud kirjete kogusumma, arvatakse ülejääv summa maha sama artikli punktides a-ca nimetatud kirjete kogusummast, millest on lahutatud sama artikli punktides i-k nimetatud kirjed.
Artikli 57 punktis r nimetatud kirjeid ei lahutata, kui neid kasutati artikli 75 kohaldamisel riskiga kaalutud varade arvutamiseks vastavalt käesolevale direktiivile või kapitalinõuete arvutamiseks vastavalt direktiivi 2006/49/EÜ I või V lisale.”
8)
Artikli 75 punktid b ja c asendatakse järgmisega:
„b)
kauplemisportfelliga seotud tegevusega seonduva positsiooni- ja vastaspoole riski ja, kui artiklites 111-117 sätestatud piirmääri on lubatud ületada, selliseid piirmääri ületavate suurte riskikontsentratsioonide puhul vastavalt direktiivi 2006/49/EÜ artiklile 18 ja artiklitele 28-32 määratud kapitalinõuded;
c)
kogu nende äritegevusega seonduva välisvaluuta-, arveldus- ja kaubariski puhul vastavalt direktiivi 2006/49/EÜ artiklile 18 määratud kapitalinõuded;”.
9)
Artikli 101 lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Tehingu korraldaja või laenude algne väljastaja, kes on seoses väärtpaberistamisega rakendanud riskiga kaalutud varade arvutamisel artiklit 95 või kes on müünud instrumente oma kauplemisportfellist sihtotstarbelisele väärtpaberistamisasutusele, mistõttu ta ei pea enam hoidma omavahendeid nimetatud instrumentidega seotud riskide katteks, ei või selleks, et vähendada investorile tekkivat võimalikku või tegelikku kahju, väärtpaberistamist toetada määral, mis ületab tema lepingulisi kohustusi.”
10)
Artiklit 136 muudetakse järgmiselt:
a)
lõike 1 teise lõiku lisatakse järgmised punktid:
„f)
nõuda, et krediidiasutused kehtestaksid muutuvtasu osakaalu piirmäära protsendina kogu puhastulust, juhul kui see tasu ei ole ühildatav tugeva kapitalibaasi säilitamisega;
g)
nõuda, et krediidiasutused kasutaksid puhaskasumit oma kapitalibaasi tugevdamiseks.”;
b)
lõikesse 2 lisatakse järgmine lõik:
„Et teha vastavalt artiklile 124 läbiviidava läbivaatamise ja hindamise raames kindlaks vajalik omavahendite summa, hindavad pädevad ametiasutused, kas krediidiasutuse olemasolevate või võimalike riskide katmiseks oleks vaja kehtestada miinimumtaset ületavate omavahendite erinõue, võttes arvesse järgmist:
a)
krediidiasutuste hindamisprotsessi kvantitatiivseid ja kvalitatiivseid aspekte, millele on osutatud artiklis 123;
b)
krediidiasutuste ühingujuhtimise korda, menetlusi ja mehhanisme, millele on osutatud artiklis 22;
c)
vastavalt artiklile 124 tehtud läbivaatamise ja hindamise tulemusi.”
11)
Artikli 145 lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Krediidiasutused võtavad vastu ametlikud eeskirjad lõigetes 1 ja 2 sätestatud avalikustamistingimuste täitmiseks ja põhimõtted avalikustatud andmete, sealhulgas nende kontrollimise ja esitamissageduse asjakohasuse hindamiseks. Samuti võtavad krediidiasutused vastu eeskirjad, mille kohaselt hinnatakse, kas nende avalikustatavad andmed annavad turuosalistele igakülgset teavet krediidiasutuse riskiprofiili kohta.
Kui avalikustatavad andmed ei anna turuosalistele igakülgset teavet riskiprofiili kohta, avalikustavad krediidiasutused lisaks lõikes 1 märgitule täiendava teabe. Krediidiasutused on siiski kohustatud avalikustama üksnes teavet, mis on oluline ja mis ei ole käsitatav ärisaladuse või konfidentsiaalse teabena vastavalt XII lisa 1. osas sätestatud tehnilistele kriteeriumidele.”
12)
VI jaotise pealkiri asendatakse järgmisega:
„DELEGEERITUD ÕIGUSAKTID JA TÄITEVVOLITUSED”.
13)
Artiklit 150 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Ilma et see omavahendite osas piiraks ettepanekut, mille komisjon peab artikli 62 kohaselt esitama, võetakse tehnilised kohandused järgmistes küsimustes vastu delegeeritud õigusaktidega vastavalt artiklile 151a ning kohaldades artiklite 151b ja 151c tingimusi:
a)
mõistete selgitamine, et tagada käesoleva direktiivi ühtne kohaldamine;
b)
mõistete selgitamine, et võtta käesoleva direktiivi kohaldamisel arvesse kapitaliturgude arengut;
c)
terminoloogia vastavusseviimine ja mõistete piiritlemine kooskõlas edasiste krediidiasutusi ja seotud küsimusi käsitlevate õigusaktidega;
d)
artiklites 23 ja 24 osutatud ja I lisas esitatud loetelu sisu laiendamine või loetelus kasutatud terminite kohandamine vastavalt kapitaliturgude arengule;
e)
artiklis 42 loetletud küsimused, milles pädevad ametiasutused teavet vahetavad;
f)
tehnilised kohandused artiklites 56-67 ja artiklis 74, mis tulenevad raamatupidamisstandardite või -nõuete liidu õigusakte arvestavast arengust või mis on seotud järelevalvealase tegevuse lähendamisega;
g)
muudatused artiklites 79 ja 86 nimetatud riskipositsiooni klasside loetelus, et võtta arvesse kapitaliturgude arengut;
h)
artikli 79 lõike 2 punktis c, artikli 86 lõike 4 punktis a, VII lisa 1. osa punktis 5 ning VII lisa 2. osa punktis 15 täpsustatud summad, et võtta arvesse inflatsiooni mõju;
i)
II ja IV lisas esitatud bilansiväliste kirjete loetelu ja klassifitseerimine;
j)
III ning V-XII lisa sätete kohandamine, et võtta arvesse teatavate uute finantstoodete rahaturgude või raamatupidamisstandardite või -nõuete liidu õigusakte arvestavat arengut, või seoses järelevalvealase tegevuse lähendamisega.
1a. Järgmised meetmed võetakse vastu vastavalt artikli 151 lõikes 2a osutatud regulatiivkomitee menetlusele:
a)
tehnilised kohandused artiklis 2 esitatud nimekirjas;
b)
artiklis 9 ettenähtud algkapitali suuruse muutmine vastavalt majanduse ja rahanduse arengule.”;
b)
lõiget 2 muudetakse järgmiselt:
i)
esimese lõigu sissejuhatav osa asendatakse järgmisega:
„Komisjon võib vastu võtta järgmised meetmed:”;
ii)
teine lõik asendatakse järgmisega:
„Esimese lõigu punktides a, b, c ja f osutatud meetmed võetakse vastu delegeeritud õigusaktidega vastavalt artiklile 151a ning kohaldades artiklite 151b ja 151c tingimusi. Esimese lõigu punktides d ja e osutatud meetmed võetakse vastu vastavalt artikli 151 lõikes 2a osutatud regulatiivkomitee menetlusele.”
14)
Artikli 151 lõiked 2 ja 3 jäetakse välja.
15)
Lisatakse järgmised artiklid:
„Artikkel 151a
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse neljaks aastaks alates 15. detsembrist 2010 õigus võtta vastu artikli 150 lõikes 1 ja lõike 2 teise lõigu esimeses lauses osutatud delegeeritud õigusakte. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt 6 kuud enne nelja-aastase ajavahemiku lõppu. Volituste delegeerimist uuendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu selle kooskõlas artikliga 151b tagasi võtab.
2. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
3. Komisjonile antud õiguse suhtes võtta vastu delegeeritud õigusakte kohaldatakse artiklite 151b ja 151c tingimusi.
Artikkel 151b
Delegeerimise tagasivõtmine
1. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 150 lõikes 1 ja lõike 2 teise lõigu esimeses lauses osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta.
2. Institutsioon, kes on algatanud sisemenetluse, et otsustada, kas volituste delegeerimine tuleks tagasi võtta, püüab sellest teavitada teist institutsiooni ja komisjoni mõistliku aja jooksul enne lõpliku otsuse tegemist, nimetades delegeeritud volitused, mille suhtes võidakse kohaldada tagasivõtmist.
3. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub kohe või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. Otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 151c
Delegeeritud õigusaktide suhtes vastuväidete esitamine
1. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitada kolme kuu jooksul alates õigusakti teatavakstegemisest. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel võib seda tähtaega pikendada kolme kuu võrra.
2. Kui pärast lõikes 1 osutatud tähtaja möödumist ei ole Euroopa Parlament ega nõukogu delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitanud, avaldatakse see Euroopa Liidu Teatajas ning see jõustub aktis nimetatud kuupäeval. Delegeeritud õigusakti võib avaldada Euroopa Liidu Teatajas ja see võib jõustuda enne nimetatud tähtaja lõppu, kui nii Euroopa Parlament kui nõukogu on komisjonile teatanud, et nad ei kavatse vastuväiteid esitada.
3. Kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab lõikes 1 osutatud tähtaja jooksul delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid, õigusakt ei jõustu. Vastuväiteid esitanud institutsioon põhjendab kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 296 delegeeritud õigusakti suhtes esitatud vastuväiteid.”
16)
Artiklile 152 lisatakse järgmised lõiked:
„5a. Nende krediidiasutuste omavahendite määr, kes arvutavad riskiga kaalutud varasid vastavalt artiklitele 84-89, peab kuni 31. detsembrini 2011 olema pidevalt vähemalt võrdne lõikes 5c või vajadusel lõikes 5d sätestatud summadega.
5b. Nende krediidiasutuste omavahendite määr, kes kasutavad operatsiooniriski katvate kapitalinõuete arvutamiseks vastavalt artiklile 105 täiustatud mõõtmismudelil põhinevat meetodit, peab kuni 31. detsembrini 2011 olema pidevalt vähemalt võrdne lõikes 5c või vajadusel lõikes 5d sätestatud summaga.
5c. Lõigetes 5a ja 5b osutatud summa peab olema 80 % sellest omavahendite miinimumsummast, mida krediidiasutuselt nõutakse tulenevalt direktiivi 93/6/EMÜ artiklist 4 ja direktiivist 2000/12/EÜ, nagu neid kohaldati enne 1. jaanuari 2007.
5d. Pädevate ametiasutuste heakskiidul võib lõikes 5e osutatud krediidiasutuste puhul lõigetes 5a ja 5b osutatud summa olla kuni 80 % sellest omavahendite miinimumsummast, mida sellistelt krediidiasutustelt nõutakse tulenevalt artiklitest 78-83, artiklitest 103 või 104 ning direktiivist 2006/49/EÜ, nagu neid kohaldatakse enne 1. jaanuari 2011.
5e. Krediidiasutus võib kohaldada lõiget 5d ainult juhul, kui ta alustas sisereitingutel põhineva meetodi või täiustatud mõõtmismudelil põhineva meetodi kasutamist oma kapitalinõuete arvutamiseks 1. jaanuaril 2010 või pärast seda.”
17)
Artikli 154 lõige 5 asendatakse järgmisega:
„5. Kuni 31. detsembrini 2012 ei või riskipositsiooni kaalutud keskmine maksejõuetusest tingitud kahju olla madalam kui 10 % ühegi eluasemena kasutatava kinnisvaraga tagatud jaenõude puhul, millel puudub keskvalitsuse garantii.”
18)
Artikli 156 kolmanda lõigu järele lisatakse järgmised lõigud:
„Komisjon vaatab 2013. aasta 1. aprilliks läbi tasustamist käsitlevad sätted, sealhulgas V ja XII lisade sätted, ja koostab nende kohta aruande, pöörates eelkõige tähelepanu nende tõhususele, rakendamisele ja täitmisele, võttes arvesse rahvusvahelisel tasandil toimunud arengut. Läbivaatamise käigus tuvastatakse kõik lüngad, mis on põhjustatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaldamisest kõnealuste sätete suhtes. Komisjon esitab oma aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule koos kõigi asjakohaste ettepanekutega.
Komisjon vaatab artikli 54 rakendamise läbi seoses määratud ja kohaldatud karistuste ja muude meetmete kooskõlaga kogu liidus ning esitab vajaduse korral ettepanekud, et tagada sidusus ja võrdsed tingimused.
Käesoleva direktiivi kohaldamise korrapärane läbivaatamine komisjoni poolt tagab, et selle kohaldamise viis ei põhjusta krediidiasutuste ilmset diskrimineerimist nende õigusliku vormi või omandiõiguse mudeli alusel.
Et tagada kapitalile esitatavate usaldatavusnõuete ühtlus, vaatab komisjon läbi V lisa punkti 23 alapunkti o taandes ii tehtud viite instrumentidele artikli 66 lõike 1a punkti a tähenduses asjakohasuse niipea, kui ta on algatanud kapitaliinstrumentide mõiste läbivaatamise, nagu see on ette nähtud artiklites 56-67.”
19)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 156a
Komisjon vaatab hiljemalt 31. detsembriks 2011 läbi ja annab aru, kas on otstarbekas muuta käesoleva direktiivi IX lisa, võttes arvesse rahvusvahelisi kokkuleppeid krediidiasutuste kapitalinõuete kohta väärtpaberistamise positsioonide osas. Komisjon esitab kõnealuse aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule koos asjakohaste seadusandliku akti ettepanekutega.”
20)
Lisasid muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi I lisas sätestatule.
Artikkel 2
Direktiivi 2006/49/EÜ muudatused
Direktiivi 2006/49/EÜ muudetakse järgmiselt.
1)
Artikli 3 lõike 1 esimesse lõiku lisatakse järgmine punkt:
„t) „väärtpaberistamise positsioon” ja „edasiväärtpaberistamise positsioon”- direktiivis 2006/48/EÜ määratletud väärtpaberistamise positsioon ja edasiväärtpaberistamise positsioon.”
2)
Artikli 17 lõike 1 esimese lõigu sissejuhatav osa asendatakse järgmisega:
„Kui asutus arvutab käesoleva direktiivi II lisa kohaldamisel riskiga kaalutud varasid direktiivi 2006/48/EÜ artiklite 84-89 kohaselt, kohaldatakse direktiivi 2006/48/EÜ VII lisa 1. osa punktis 36 sätestatud arvutuste suhtes järgmist:”.
3)
Artikli 18 lõike 1 punkt a asendatakse järgmisega:
„a)
kapitalinõuded, mis on arvutatud nende kauplemisportfelli jaoks artiklites 28-32 ja I, II, VI ning vajaduse korral V lisas sätestatud meetodite ja võimaluse kohaselt ning pangaportfelli jaoks II lisa punktides 14 sätestatud meetodite ja võimaluste kohaselt.”
4)
VIII peatüki 2. jao pealkiri asendatakse järgmisega:
„Delegeeritud õigusaktid ja täitevvolitused”.
5)
Artikli 41 lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Lõikes 1 osutatud meetmed võetakse vastu delegeeritud õigusaktidega vastavalt artiklile 42a ning kohaldades artiklite 42b ja 42c tingimusi.”
6)
Artikli 42 lõige 2 jäetakse välja.
7)
Lisatakse järgmised artiklid:
„Artikkel 42a
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse neljaks aastaks alates 15. detsembrist 2010 õigus võtta vastu artiklis 41 osutatud delegeeritud õigusakte. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt 6 kuud enne nelja-aastase ajavahemiku lõppu. Volituste delegeerimist uuendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu selle kooskõlas artikliga 42b tagasi võtab.
2. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
3. Komisjonile antud õiguse suhtes võtta vastu delegeeritud õigusakte kohaldatakse artiklites 42b ja 42c sätestatud tingimusi.
Artikkel 42b
Delegeerimise tagasivõtmine
1. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artiklis 41 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta.
2. Institutsioon, kes on algatanud sisemenetluse, et otsustada, kas volituste delegeerimine tuleks tagasi võtta, püüab sellest teavitada teist institutsiooni ja komisjoni mõistliku aja jooksul enne lõpliku otsuse tegemist, nimetades delegeeritud volitused, mille suhtes võidakse kohaldada tagasivõtmist.
3. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub kohe või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. Otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 42c
Delegeeritud õigusaktide suhtes vastuväidete esitamine
1. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitada kolme kuu jooksul alates õigusakti teatavakstegemisest. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel võib seda tähtaega pikendada kolme kuu võrra.
2. Kui pärast lõikes 1 osutatud tähtaja möödumist ei ole Euroopa Parlament ega nõukogu delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitanud, avaldatakse see Euroopa Liidu Teatajas ning see jõustub aktis nimetatud kuupäeval. Delegeeritud õigusakti võib avaldada Euroopa Liidu Teatajas ja see võib jõustuda enne nimetatud tähtaja lõppu, kui nii Euroopa Parlament kui nõukogu on komisjonile teatanud, et nad ei kavatse vastuväiteid esitada.
3. Kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab lõikes 1 osutatud tähtaja jooksul delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid, õigusakt ei jõustu. Vastuväiteid esitanud institutsioon põhjendab kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 296 delegeeritud õigusakti suhtes esitatud vastuväiteid.”
8)
Artikkel 47 asendatakse järgmisega:
„Asutused, mis on V lisa punkti 1 kohaselt saanud konkreetse riskimudeli tunnustuse enne 1. jaanuari 2007, võivad selle tunnustuse osas 30. detsembrini 2011 või varasema kuupäevani, mille määravad pädevad ametiasutused igal üksikjuhtumil, kohaldada direktiivi 93/6/EMÜ VIII lisa punkte 4 ja 8 sellisena, nagu need kehtisid enne 1. jaanuari 2007.”
9)
Lisasid muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi II lisas sätestatule.
Artikkel 3
Ülevõtmine
1. Liikmesriigid jõustavad õigus- ja haldusnormid, mis on vajalikud selleks, et täita:
a)
artikli 1 punkte 3, 4, 16 ja 17 ning I lisa punkti 1, punkti 2 alapunkti c, punkti 3 ja punkti 5 alapunkti b taanet iii, hiljemalt 1. jaanuariks 2011 ning
b)
kõiki muid käesoleva direktiivi sätteid, millele ei ole osutatud punktis a, hiljemalt 31. detsembriks 2011.
Kui liikmesriigid käesolevas lõikes osutatud meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
2. I lisa punkti 1 täitmiseks vajalike õigus- ja haldusnormide kohaselt tuleb krediidiasutustel kohaldada nendes normides sisalduvaid põhimõtteid:
i)
makstavale töötasule selliste lepingute alusel, mis on sõlmitud enne direktiivi rakendamise tegelikku kuupäeva igas liikmesriigis ning kui töötasu on määratud või makstud pärast seda kuupäeva, ning
ii)
2010. aastal osutatud teenuste osas töötasule, mis on küll määratud, kuid enne direktiivi rakendamise tegelikku kuupäeva igas liikmesriigis veel välja maksmata.
3. Liikmesriigid edastavad komisjonile nende peamiste siseriiklike sätete teksti, mille nad käesoleva direktiiviga hõlmatud valdkonnas vastu võtavad.
Artikkel 4
Aruandlus
Võttes arvesse Baseli raamkokkuleppe rahvusvahelist iseloomu ja ohte, mis võiksid kaasneda sellega, kui kapitali adekvaatsust käsitleva raamkokkuleppe muudatusi ei rakendataks samaaegselt peamistes jurisdiktsioonides, annab komisjon 31. detsembriks 2010 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aru edusammudest kapitali adekvaatsust käsitleva raamkokkuleppe muudatuste rahvusvahelisel rakendamisel, koos kõigi asjakohaste ettepanekutega.
Artikkel 5
Jõustumine
Käesolev direktiiv jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 6
Adressaadid
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
Strasbourg, 24. november 2010