PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 9. února 2012
o uznání Uruguaye podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/106/ES, pokud jde o systémy výcviku a vydávání průkazů způsobilosti námořníkům
(oznámeno pod číslem K(2012) 619)
(Text s významem pro EHP)
(2012/76/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/106/ES ze dne 19. listopadu 2008 o minimální úrovni výcviku námořníků (1), a zejména na čl. 19 odst. 3 první pododstavec uvedené směrnice,
s ohledem na žádost Španělska ze dne 14. února 2006,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle směrnice 2008/106/ES mohou členské státy rozhodnout, zda potvrdí odpovídající průkazy způsobilosti námořníků vydané třetími zeměmi za předpokladu, že dotčená třetí země je uznána Komisí. Uvedené třetí země musí splňovat všechny požadavky Úmluvy Mezinárodní námořní organizace (IMO) o normách výcviku, kvalifikace a strážní služby námořníků z roku 1978 (úmluva STCW) (2) ve znění změny z roku 1995.
(2)
Žádost o uznání Uruguaye předložilo Španělsko dopisem ze dne 14. února 2006. Na základě této žádosti Komise posoudila systémy výcviku a vydávání průkazů způsobilosti v Uruguayi s cílem ověřit, zda Uruguay splňuje všechny požadavky úmluvy STCW, a zda byla přijata vhodná opatření k zabránění podvodům s průkazy způsobilosti. Toto posouzení vychází z výsledků inspekce, kterou provedli odborníci z Evropské agentury pro námořní bezpečnost v červnu 2007. Během uvedené inspekce byly v systémech výcviku a vydávání průkazů způsobilosti zjištěny některé nedostatky.
(3)
Komise předala členským státům zprávu o výsledcích posouzení.
(4)
Dopisy ze dne 16. února 2009 a 8. prosince 2010 požádala Komise Uruguay o poskytnutí důkazů o tom, že zjištěné nedostatky byly napraveny.
(5)
V dopisech ze dnů 30. dubna 2009 a 18. března 2011 poskytla Uruguay požadované informace a důkazy o provádění vhodných a dostatečných nápravných opatření, jejichž cílem je vyřešit většinu nedostatků zjištěných při posuzování souladu.
(6)
Dva nedostatky však zatím odstraněny nebyly. První se týká skutečnosti, že systém norem kvality se nevztahuje na některé správní činnosti, jako např. schvalování výcvikových programů. Druhý nedostatek se týká vzoru průkazů způsobilosti. Uruguay byla proto vyzvána, aby v tomto směru provedla další nápravná opatření. Tyto nedostatky však neopravňují ke zpochybnění celkové úrovně souladu Uruguaye s požadavky STCW na výcvik a osvědčování způsobilosti námořníků.
(7)
Výsledky posouzení souladu a zhodnocení informací poskytnutých Uruguayí prokázaly, že Uruguay splňuje příslušné požadavky úmluvy STCW a přijala vhodná opatření k zabránění podvodům s průkazy způsobilosti.
(8)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro ochranu mořského prostředí a zabránění znečišťování z lodí,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro účely článku 19 směrnice 2008/106/ES se Uruguay uznává, pokud jde o systémy výcviku a vydávání průkazů způsobilosti námořníkům.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 9. února 2012.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,
9. veebruar 2012,
Uruguay tunnustamise kohta vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2008/106/EÜ seoses meremeeste väljaõppe ja diplomeerimise süsteemidega
(teatavaks tehtud numbri K(2012) 619 all)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2012/76/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiivi 2008/106/EÜ meremeeste väljaõppe miinimumtaseme kohta, (1) eriti selle artikli 19 lõike 3 esimest lõiku,
võttes arvesse Hispaania 14. veebruari 2006. aasta taotlust
ning arvestades järgmist:
(1)
Direktiivi 2008/106/EÜ kohaselt võivad liikmesriigid otsustada kinnitada kolmandate riikide välja antud meremeeste asjakohased tunnistused, tingimusel et komisjon on asjaomast kolmandat riiki tunnustanud. Kõnealused kolmandad riigid peavad täitma kõiki nõudeid, mis on kehtestatud Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) 1978. aasta meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvahelises konventsioonis (STCW konventsioon), (2) mida on muudetud 1995. aastal.
(2)
Hispaania esitas 14. veebruari 2006. aasta kirjas Uruguay tunnustamise taotluse. Pärast kõnealuse taotluse saamist hindas komisjon Uruguay väljaõppe- ja diplomeerimissüsteeme, et kontrollida STCW konventsiooni nõuete täitmist Uruguays ning seda, kas tunnistustega seotud pettuse vältimiseks on võetud asjakohased meetmed. Kõnealune hindamine põhines Euroopa Meresõiduohutuse Ameti ekspertide 2007. aasta juunis tehtud kontrollimise tulemustel. Kõnealuse kontrollimise käigus tehti kindlaks väljaõppe- ja diplomeerimissüsteemide teatavad puudused.
(3)
Komisjon esitas liikmesriikidele aruande hindamise tulemuste kohta.
(4)
16. veebruari 2009. aasta ja 8. detsembri 2010. aasta kirjas palus komisjon Uruguayl esitada tõendid kõnealuste puuduste kõrvaldamise kohta.
(5)
Uruguay esitas 30. aprilli 2009. aasta ja 18. märtsi 2011. aasta kirjas nõutud teabe ja tõendid vastavuse hindamise käigus tuvastatud enamiku puuduste kõrvaldamiseks võetud asjakohaste ja piisavate parandusmeetmete kohta.
(6)
Kaks puudust on kõrvaldamata. Esimene puudus on asjaolu, et kvaliteedinõuete süsteemiga ei ole hõlmatud administratsiooni mõned tegevused, nagu koolitusprogrammide kinnitamine. Teine puudus on seotud diplomite vorminguga. Uruguayl paluti seepärast võtta täiendavad parandusmeetmed. Kõnealused puudused ei sea aga kahtluse alla Uruguay meremeeste väljaõppe ning diplomeerimise süsteemide üldtaseme vastamist STCW konventsiooni nõuetele.
(7)
Vastavuse hindamise tulemustest ja Uruguay esitatud teabe hindamisest ilmneb, et Uruguay vastab kõigile STCW konventsiooni nõuetele, kuna riik on võtnud asjakohased meetmed tunnistustega seotud pettuse vältimiseks.
(8)
Käesoleva otsusega ette nähtud meetmed on kooskõlas laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja meresõiduohutuse komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Direktiivi 2008/106/EÜ artikli 19 kohaldamisel tunnustatakse Uruguayd seoses meremeeste väljaõppe ja diplomeerimise süsteemidega.
Artikkel 2
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 9. veebruar 2012