NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 461/2010
ze dne 27. května 2010
o použití čl. 101 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie na kategorie vertikálních dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví motorových vozidel
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady č. 19/65/EHS ze dne 2. března 1965 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod a jednání ve vzájemné shodě (1), a zejména na článek 1 uvedeného nařízení,
po zveřejnění předlohy tohoto nařízení,
po konzultaci Poradního výboru pro restriktivní praktiky a dominantní postavení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení č. 19/65/EHS zmocňuje Komisi k tomu, aby formou nařízení použila čl. 101 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (2) na určité kategorie vertikálních dohod a jim odpovídající jednání ve vzájemné shodě spadající pod čl. 101 odst. 1 Smlouvy. Nařízení o blokových výjimkách se vztahují na vertikální dohody, které splňují určité podmínky, a mohou být obecná nebo specifická pro příslušná odvětví.
(2)
Komise definovala kategorii vertikálních dohod, které zpravidla splňují podmínky stanovené v čl. 101 odst. 3 Smlouvy, a přijala za tím účelem nařízení Komise (EU) č. 330/2010 ze dne 20. dubna 2010 o použití čl. 101 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie na kategorie vertikálních dohod a jednání ve vzájemné shodě (3), které nahrazuje nařízení Komise (ES) č. 2790/1999 (4).
(3)
Odvětví motorových vozidel, kam patří osobní automobily a užitková vozidla, bylo předmětem nařízení o specifických blokových výjimkách od roku 1985, z nichž nejnovější je nařízení Komise (ES) č. 1400/2002 ze dne 31. července 2002 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na kategorie vertikálních dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví motorových vozidel (5). Nařízení (ES) č. 2790/1999 výslovně uvádělo, že se nevztahuje na vertikální dohody, jejichž předmět spadal do působnosti jiných nařízení o blokových výjimkách. Odvětví motorových vozidel proto nespadal do působnosti tohoto nařízení.
(4)
Použitelnost nařízení (ES) č. 1400/2002 končí dnem 31. května 2010. Na odvětví motorových vozidel by se však měla bloková výjimka nadále vztahovat, aby se zjednodušila administrativa, snížily náklady na dosažení souladu pro dotčené podniky a zároveň byl zajištěn účinný dozor nad trhem v souladu s čl. 103 odst. 2 písm. b) Smlouvy.
(5)
Dosavadní zkušenosti nabyté od roku 2002 ohledně prodeje nových motorových vozidel, distribuce náhradních dílů a poskytování servisu oprav a údržby motorových vozidel umožňují definovat kategorie vertikálních dohod v odvětví motorových vozidel, o kterých je možné se domnívat, že zpravidla splňují podmínky uvedené v čl. 101 odst. 3 Smlouvy.
(6)
Tato kategorie zahrnuje vertikální dohody o koupi, prodeji a dalším prodeji nových motorových vozidel, vertikální dohody o koupi, prodeji a dalším prodeji náhradních dílů pro motorová vozidla a vertikální dohody o poskytování servisu oprav a údržby pro tato vozidla, pokud jsou tyto dohody uzavřeny mezi podniky, které mezi sebou nesoutěží, mezi určitými soutěžiteli nebo mezi určitými sdruženími maloobchodníků nebo servisních pracovníků. Patří sem i vertikální dohody obsahující dodatečná ustanovení o postoupení nebo užívání práv duševního vlastnictví. „Vertikální dohody“ by měly být definovány tak, aby zahrnovaly jak tyto dohody, tak odpovídající jednání ve vzájemné shodě.
(7)
Určité typy vertikálních dohod mohou zlepšit hospodářskou účinnost uvnitř výrobního a distribučního řetězce tím, že usnadní koordinaci mezi zúčastněnými podniky. Zejména mohou vést ke snížení obchodních a distribučních nákladů stran a zajistit optimální úroveň jejich prodejů a investic.
(8)
Pravděpodobnost, že účinky k povzbuzení účinnosti převáží případné účinky škodlivé pro soutěž vycházející z omezení obsažených ve vertikálních dohodách, závisí na stupni tržní síly stran dohody, a tedy i na míře konkurenceschopnosti těchto podniků vůči dalším dodavatelům zboží a poskytovatelům služeb, které jejich zákazníci považují z důvodů vlastností výrobků, jejich ceny a zamýšleného použití za vzájemně zaměnitelné nebo nahraditelné. Vertikální dohody obsahující omezení, která mohou omezovat hospodářskou soutěž a poškozovat spotřebitele nebo která nejsou nezbytná k dosažení účinků k povzbuzení účinnosti, by měly být z výhod blokové výjimky vyloučeny.
(9)
Pro definování náležité oblasti působnosti nařízení o blokových výjimkách musí Komise přihlížet ke konkurenčním podmínkám v příslušném odvětví. V tomto ohledu závěry podrobného sledování odvětví motorových vozidel obsažené v hodnotící zprávě o uplatňování nařízení Komise (ES) č. 1400/2002 ze dne 28. května 2008 (6) a ve sdělení Komise - Budoucí rámec soutěžního práva použitelný v odvětví motorových vozidel ze dne 22. července 2009 (7) ukázaly, že by měl být stanoven rozdíl mezi dohodami týkajícími se prodeje nových motorových vozidel a dohodami o poskytování servisu oprav a údržby a o prodeji náhradních dílů.
(10)
Pokud jde o prodej nových motorových vozidel, nezdá se, že by existovaly významné nedostatky v hospodářské soutěži, které by toto odvětví odlišovaly od jiných odvětví hospodářství a které by vyžadovaly použití odlišných pravidel, která by byla přísnější než pravidla obsažená v nařízení (EU) č. 330/2010. Prahová hodnota výše podílu na trhu, nevyloučení některých vertikálních dohod a další podmínky stanovené v uvedeném nařízení zpravidla zajistí, že vertikální dohody týkající se prodeje nových motorových vozidel splňují požadavky čl. 101 odst. 3 Smlouvy. Na tyto dohody by se proto měla vztahovat výjimka udělená nařízením (EU) č. 330/2010 za předpokladu, že jsou splněny všechny podmínky, jež jsou v něm stanoveny.
(11)
Pokud jde o dohody týkající se distribuce náhradních dílů a poskytování servisu oprav a údržby motorových vozidel, je třeba přihlédnout k některým specifickým vlastnostem poprodejního trhu motorových vozidel. Zkušenosti, jež Komise nabyla při používání nařízení (ES) č. 1400/2002, svědčí o tom, že zvyšování cen za jednotlivé opravy se jen částečně odrazí ve zvýšené spolehlivosti moderních automobilů a v prodloužení intervalů mezi opravami. Tyto trendy jsou spjaty s technologickým vývojem a zvyšující se složitostí a spolehlivostí automobilových komponentů, které výrobci vozidel nakupují od dodavatelů původního vybavení Tito dodavatelé komponentů prodávají své výrobky jako náhradní díly na poprodejním trhu jak prostřednictvím schválených sítí opraven provozovaných samotnými výrobci vozidel, tak prostřednictvím nezávislých kanálů, v důsledku čehož se na poprodejních trzích s motorovými vozidly stávají významnou konkurenční silou. Náklady, které spotřebitelé v Unii v průměru platí za servis opravy a údržby motorových vozidel, představují velmi vysoký podíl celkových výdajů spotřebitelů v souvislosti s motorovými vozidly.
(12)
Konkurenční podmínky na poprodejním trhu motorových vozidel mají také přímý dopad na veřejnou bezpečnost, neboť vozidla, nejsou-li správně opravena, mohou být řízena nebezpečným způsobem, a také na veřejné zdraví a životní prostředí, jelikož emise oxidu uhličitého a dalších znečišťujících látek ovzduší mohou být vyšší z vozidel u nichž není pravidelně prováděna údržba.
(13)
Pokud je možno definovat samostatný poprodejní trh, závisí účinná hospodářská soutěž na trzích s nákupem a prodejem náhradních dílů a s poskytováním servisu oprav a údržby motorových vozidel na stupni konkurenční interakce mezi schválenými servisními pracovníky, tzn. servisními pracovníky působícími v rámci sítí servisů zřizovaných přímo či nepřímo výrobcem vozidel, a mezi schválenými a nezávislými subjekty, včetně nezávislých dodavatelů náhradních dílů a servisních pracovníků. Schopnost nezávislých subjektů obstát v konkurenci závisí na neomezeném přístupu k nezbytným vstupům, jako jsou náhradní díly a technické informace.
(14)
S ohledem na uvedené zvláštnosti jsou pravidla uvedená v nařízení (EU) č. 330/2010 včetně jednotné prahové hodnoty podílu na trhu 30 % nezbytná, ale nikoliv dostatečná k tomu, aby bylo zajištěno, že bude výhoda blokové výjimky vyhrazena pouze těm vertikálním dohodám týkajícím se distribuce náhradních dílů a poskytování servisu oprav a údržby, o nichž lze s dostatečnou jistotou předpokládat, že splňují podmínky čl. 101 odst. 3 Smlouvy.
(15)
Na vertikální dohody týkající se distribuce náhradních dílů a poskytování servisu oprav a údržby by se proto měla bloková výjimka vztahovat, pouze pokud kromě podmínek pro výjimku stanovených nařízení (EU) č. 330/2010 splňují přísnější požadavky ohledně některých závažných omezení hospodářské soutěže, která by mohla omezit dodávky a využití náhradních dílů na poprodejním trhu motorových vozidel.
(16)
Výhoda blokové výjimky by zejména neměla být udělena dohodám, jež omezují prodej náhradních dílů členy selektivního distribučního systému výrobce vozidel nezávislým servisním pracovníkům, kteří je používají pro poskytování servisu oprav a údržby. Bez přístupu k těmto náhradním dílům by nezávislí servisní pracovníci nebyli schopni účinně soutěžit se schválenými servisy, protože by nemohli poskytovat zákazníkům kvalitní služby, které přispívají k bezpečnému a spolehlivému fungování motorových vozidel.
(17)
V zájmu zajištění účinné hospodářské soutěže na trhu poskytování servisu oprav a údržby a s cílem umožnit servisům nabízet konečným uživatelům konkurenční náhradní díly by se bloková výjimka zároveň neměla vztahovat na vertikální dohody, které však, třebaže jsou v souladu s nařízením (EU) č. 330/2010, omezují schopnost výrobců náhradních dílů tyto díly prodávat schváleným servisním pracovníkům v rámci distribučního systému výrobce vozidel, nezávislým distributorům náhradních dílů, nezávislým servisním pracovníkům nebo konečným uživatelům. Není tím dotčena odpovědnost výrobců náhradních dílů podle občanského práva nebo schopnost výrobců vozidel požadovat od schválených servisních pracovníků v rámci jejich distribučního systému, aby používali náhradní díly, které odpovídají kvalitě komponentů použitých pro montáž určitého motorového vozidla. Navíc vzhledem k tomu, že výrobci vozidel mají přímou smluvní odpovědnost pro případ záručních oprav, servisu zdarma a svolávání vozidel, by dohody obsahující povinnost schválených servisních pracovníků používat pro tyto opravy pouze náhradní díly dodávané výrobcem vozidla měly být výjimkou pokryty.
(18)
Aby také bylo umožněno schváleným i nezávislým servisním pracovníkům a konečným uživatelům rozpoznat výrobce komponentů nebo náhradních dílů pro motorová vozidla a vybírat si mezi jinými možnými díly, bloková výjimka by se neměla vztahovat dohody, kterými výrobce motorových vozidel omezuje možnost výrobce komponentů nebo originálních náhradních dílů umisťovat účinně a čitelně svoji obchodní značku nebo logo na tyto díly.
(19)
Aby byl všem hospodářským subjektům poskytnut čas přizpůsobit se tomuto nařízení, bylo by vhodné prodloužit použitelnost ustanovení nařízení (ES) č. 1400/2002 týkajících se vertikálních dohod o nákupu, prodeji a dalším prodeji nových motorových vozidel do 31. května 2013. Pokud jde o vertikální dohody o prodeji náhradních dílů a o poskytování servisu oprav a údržby, mělo by se toto nařízení použít od 1. června 2010, aby byla zachována náležitá ochrana hospodářské soutěže na poprodejních trzích motorových vozidel.
(20)
Komise bude neustále sledovat vývoj v odvětví motorových vozidel a přijme vhodná nápravná opatření, pokud se objeví nedostatky v hospodářské soutěži, jež mohou na trhu distribuce nových motorových vozidel, dodávek náhradních dílů nebo poprodejního servisu motorových vozidel poškozovat spotřebitele.
(21)
Komise může odejmout výhodu plynoucí z tohoto nařízení podle čl. 29 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (8), pokud v konkrétním případě zjistí, že dohoda, na kterou se vztahuje výjimka podle tohoto nařízení, má dopady, které nejsou slučitelné s čl. 101 odst. 3 Smlouvy.
(22)
Podle čl. 29 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 může úřad pro hospodářskou soutěž členského státu odejmout výhodu plynoucí z tohoto nařízení na celém území členského státu nebo na jeho části, pokud v konkrétním případě zjistí, že dohoda, na kterou se vztahuje výjimka podle tohoto nařízení, má na celém území členského státu nebo na jeho části dopady, které nejsou slučitelné s čl. 101 odst. 3 Smlouvy, a pokud má toto území všechny vlastnosti odděleného zeměpisného trhu.
(23)
Při určování, zda by měla být podle článku 29 nařízení (ES) č. 1/2003 odejmuta možnost využívat toto nařízení, mohou mít v tomto ohledu zvláštní význam negativní účinky na hospodářskou soutěž vyplývající z existence paralelních sítí vertikálních dohod, jež mají podobné účinky omezující přístup na relevantní trh nebo hospodářskou soutěž na tomto trhu. Tyto kumulativní účinky mohou například vzniknout v případech selektivní distribuce nebo závazků zakazujících soutěž.
(24)
K posílení dohledu nad paralelními sítěmi vertikálních dohod, které mají podobné účinky omezující hospodářskou soutěž a které se týkají více než 50 % daného trhu, může Komise formou nařízení prohlásit, že se toto nařízení nevztahuje na vertikální dohody obsahující určitá omezení vztahující se k dotyčnému trhu, čímž obnoví plné použití článku 101 Smlouvy na tyto dohody.
(25)
K posouzení účinků tohoto nařízení na hospodářskou soutěž v oblasti maloobchodu s motorovými vozidly, dodávek náhradních dílů a poprodejního servisu pro motorová vozidla na vnitřním trhu je vhodné, aby byla vypracována hodnotící zpráva o provádění tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„vertikální dohodou“ dohoda nebo jednání ve vzájemné shodě, jež byly uzavřeny mezi dvěma nebo více podniky, z nichž každý pro účely dohody nebo jednání ve vzájemné shodě jedná na různé úrovni výrobního či distribučního řetězce, a které se týkají podmínek, za kterých mohou strany nakupovat, prodávat nebo dále prodávat určité zboží nebo služby;
b)
„vertikálním omezením“ omezení hospodářské soutěže obsažené ve vertikální dohodě spadající do oblasti působnosti čl. 101 odst. 1 Smlouvy;
c)
„schváleným servisním pracovníkem“ poskytovatel servisu oprav a údržby motorových vozidel, který působí v rámci distribučního systému vytvořeného dodavatelem motorových vozidel;
d)
„schváleným distributorem“ distributor náhradních dílů pro motorová vozidla, který působí v rámci distribučního systému vytvořeného dodavatelem motorových vozidel;
e)
„samostatným servisním pracovníkem“
i)
poskytovatel servisu oprav a údržby motorových vozidel nezačleněný do distribučního systému vytvořeného dodavatelem motorových vozidel, pro která poskytuje opravy nebo údržbu,
ii)
schválený servisní pracovník v rámci distribučního systému dotyčného dodavatele v tom rozsahu, ve kterém poskytuje servis oprav a údržby pro motorová vozidla jiného dodavatele, do jehož distribučního systému nenáleží;
f)
„samostatným distributorem“
i)
distributor náhradních dílů pro motorová vozidla, který nepůsobí v rámci distribučního systému vytvořeného dodavatelem motorových vozidel pro která prodává náhradní díly,
ii)
schválený distributor v rámci distribučního systému dotyčného dodavatele v tom rozsahu, ve kterém prodává náhradní díly pro motorová vozidla jiného dodavatele, do jehož distribučního systému nenáleží;
g)
„motorovým vozidlem“ vozidlo s vlastním pohonem a třemi či více koly určené pro použití na veřejných komunikacích;
h)
„náhradními díly“ zboží, které je určené k instalaci do motorového vozidla nebo na něj, aby se nahradily komponenty uvedeného vozidla, včetně zboží, jako jsou maziva nutná pro použití motorového vozidla, s výjimkou paliva;
i)
„systémem selektivní distribuce“ distribuční systém, ve kterém se dodavatel zavazuje přímo nebo nepřímo k prodeji smluvního zboží nebo služeb pouze distributorům vybraným na základě stanovených kritérií a ve kterém se tito distributoři zavazují, že nebudou prodávat toto zboží nebo tyto služby neschváleným distributorům na území, které je dodavatelem vyhrazeno pro provoz systému.
2. Pro účely tohoto nařízení zahrnují pojmy „podnik“, „dodavatel“, „výrobce“ a „kupující“ i jejich spojené podniky.
„Propojenými podniky“ se rozumí:
a)
podniky, ve kterých jedna strana dohody přímo nebo nepřímo:
i)
má pravomoc vykonávat více než polovinu hlasovacích práv, nebo
ii)
má pravomoc jmenovat více než polovinu členů dozorčí rady, představenstva nebo orgánů právně zastupujících podnik, nebo
iii)
má právo řídit záležitosti podniku;
b)
podniky, které mohou přímo nebo nepřímo v jedné smluvní straně vykonávat práva, uvedená v písmenu a);
c)
podniky, v nichž podnik uvedený v písmenu b) má přímo či nepřímo práva nebo pravomoci uvedené v písmenu a);
d)
podniky, v nichž jedna strana dohody spolu s jedním nebo více podniky uvedenými v písmenu a), b) nebo c), nebo v nichž dva nebo více posledně zmíněných podniků, mají společně práva nebo pravomoci uvedené v písmenu a);
e)
podniky, ve kterých vykonávají práva nebo pravomoci uvedené v písmenu a) společně:
i)
smluvní strany nebo jejich spojené podniky uvedené v písmenech a) až d), nebo
ii)
jedna nebo více smluvních stran nebo jeden nebo více spojených podniků uvedených v písmenech a) až d) a jedna nebo více třetích stran.
KAPITOLA II
VERTIKÁLNÍ DOHODY TÝKAJÍCÍ SE NÁKUPU, PRODEJE NEBO DALŠÍHO PRODEJE NOVÝCH MOTOROVÝCH VOZIDEL
Článek 2
Použitelnost nařízení (ES) č. 1400/2002
Podle čl. 101 odst. 3 Smlouvy se od 1. června 2010 do 31. května 2013 ustanovení čl. 101 odst. 1 Smlouvy nepoužije na vertikální dohody týkající se podmínek, na jejichž základě mohou strany kupovat, prodávat nebo dále prodávat nová motorová vozidla a které splňují požadavky pro výjimku podle nařízení (ES) č. 1400/2002, jež se vztahují konkrétně na vertikální dohody týkající se nákupu, prodeje a dalšího prodeje nových motorových vozidel.
Článek 3
Použití nařízení (EU) č. 330/2010
S účinkem ode dne 1. června 2013 se nařízení (EU) č. 330/2010 použije na vertikální dohody týkající se nákupu, prodeje a dalšího prodeje nových motorových vozidel.
KAPITOLA III
VERTIKÁLNÍ DOHODY TÝKAJÍCÍ SE POPRODEJNÍHO TRHU MOTOROVÝCH VOZIDEL
Článek 4
Výjimka
Podle čl. 101 odst. 3 Smlouvy a s výhradou ustanovení tohoto nařízení se čl. 101 odst. 1 Smlouvy nepoužije pro vertikální dohody týkající se podmínek, za kterých mohou strany nakupovat, prodávat nebo dále prodávat náhradní díly pro motorová vozidla nebo poskytovat servis oprav a údržby pro motorová vozidla, které splňují požadavky pro výjimku podle nařízení Komise (EU) č. 330/2010 a neobsahují žádné z tvrdých omezení uvedených v článku 5 tohoto nařízení.
Tato výjimka se použije, pokud uvedené dohody obsahují vertikální omezení.
Článek 5
Omezení, jež vedou k odebrání výhody blokové výjimky - tvrdá omezení
Výjimka podle článku 4 se nevztahuje na vertikální dohody, jejichž cílem je přímo nebo nepřímo, samostatně nebo společně s jinými faktory pod kontrolou stran:
a)
omezení prodeje náhradních dílů pro motorová vozidla členy selektivního distribučního systému nezávislým servisním pracovníkům, kteří používají tyto díly k opravám a údržbě motorových vozidel;
b)
omezení dohodnuté mezi dodavatelem náhradních dílů, nástrojů pro opravy nebo diagnostického nebo jiného zařízení a výrobcem motorových vozidel, které omezuje možnost dodavatele prodávat toto zboží schváleným nebo nezávislým distributorům nebo schváleným nebo nezávislým servisním pracovníkům nebo konečným uživatelům;
c)
omezení dohodnuté mezi výrobcem motorových vozidel, který používá komponenty pro první montáž motorových vozidel, a dodavatelem těchto komponentů, které omezuje schopnost dodavatele účinným a dobře viditelným způsobem umisťovat svoji obchodní značku nebo logo na dodávané komponenty nebo na náhradní díly.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 6
Nepoužití tohoto nařízení
Podle článku 1a nařízení č. 19/65/EHS může Komise tam, kde paralelní sítě podobných vertikálních omezení pokrývají více než 50 % relevantního trhu, nařízením prohlásit, že se toto nařízení nepoužije na vertikální dohody obsahující specifická omezení vztahující se k uvedenému trhu.
Článek 7
Dohled a hodnotící zpráva
Komise pravidelně dohlíží na provádění tohoto nařízení a vypracuje zprávu o provádění tohoto nařízení nejpozději do dne 31. května 2021 zejména s ohledem na podmínky stanovené v čl. 101 odst. 3 Smlouvy.
Článek 8
Doba platnosti
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. června 2010.
Jeho použitelnost končí dnem 31. května 2023.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 27. května 2010.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 461/2010,
27. mai 2010,
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 101 lõike 3 kohaldamise kohta teatavat liiki vertikaalsete kokkulepete ja kooskõlastatud tegevuse suhtes mootorsõidukisektoris
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 2. märtsi 1965. aasta määrust nr 19/65/EMÜ asutamislepingu artikli 85 lõike 3 kohaldamise kohta teatavat liiki kokkulepete ning kooskõlastatud tegevuse suhtes, (1) eriti selle artiklit 1,
olles avaldanud käesoleva määruse eelnõu,
olles konsulteerinud konkurentsi piiravat tegevust ja turgu valitsevat seisundit käsitleva nõuandekomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)
Määrus (EMÜ) nr 19/65/EMÜ annab komisjonile õiguse määrusega kohaldada Euroopa Liidu toimimise lepingu (2) artikli 101 lõiget 3 teatavat liiki vertikaalsete kokkulepete ja kooskõlastatud tegevuse suhtes, mis kuuluvad aluslepingu artikli 101 lõike 1 alla. Grupierandi määrus võib olla sektorikohane või üldine, kehtides teatavaid tingimusi täitvate vertikaalsete kokkulepete suhtes.
(2)
Komisjon on määratlenud vertikaalsete kokkulepete liigi, mis tema arvates vastab üldjuhul aluslepingu artikli 101 lõike 3 tingimustele, ning on võtnud seetõttu vastu komisjoni 20. aprilli 2010. aasta määruse (EL) nr 330/2010 Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 101 lõike 3 kohaldamise kohta teatavat liiki vertikaalsete kokkulepete ja kooskõlastatud tegevuse suhtes, (3) mis asendab komisjoni määruse (EÜ) nr 2790/1999 (4).
(3)
Mootorsõidukite sektori kohta, mis hõlmab nii sõiduautosid kui ka kommertsveokeid, kehtivad alates 1985. aastast konkreetsed grupierandi määrused, millest uusim on komisjoni 31. juuli 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1400/2002 asutamislepingu artikli 81 lõike 3 kohaldamise kohta teatavat liiki vertikaalsete kokkulepete ja kooskõlastatud tegevuse suhtes mootorsõidukisektoris (5). Määruses (EÜ) nr 2790/1999 sätestatakse selgesõnaliselt, et seda ei kohaldata vertikaalsete kokkulepete suhtes, mille objekt kuulub mõne muu grupierandi määruse reguleerimisalasse. Seetõttu on mootorsõidukisektor jäänud kõnealuse määruse reguleerimisalast välja.
(4)
Määruse (EÜ) nr 1400/2002 kehtivusaeg lõpeb 31. mail 2010. Mootorsõidukisektorile peaks grupierand siiski säilima, et lihtsustada haldust ja vähendada ettevõtjate jaoks nõuete täitmisega seotud kulusid, tagades samal ajal tulemusliku turujärelevalve kooskõlas aluslepingu artikli 103 lõike 2 punktiga b.
(5)
Alates 2002. aastast uute mootorsõidukite ja varuosade turustamisel ning mootorsõidukite remondi- ja hooldusteenuste pakkumisel omandatud kogemused võimaldavad määratleda vertikaalsete kokkulepete liigi mootorsõidukisektoris, mida üldiselt võib pidada aluslepingu artikli 101 lõikes 3 sätestatud tingimustele vastavaks.
(6)
Nimetatud liik hõlmab vertikaalseid kokkuleppeid, mis käsitlevad uute mootorsõidukite ostmist, müüki või edasimüüki, mootorsõidukite varuosade ostmist, müüki või edasimüüki ning selliste sõidukite remondi- ja hooldusteenuste pakkumist, kui nimetatud kokkulepped on sõlmitud ettevõtjate vahel, kes ei konkureeri omavahel, teatavate konkurentide vahel või teatavate kauba jaemüüjate või remonditöökodade ühenduste vahel. Samuti kuuluvad sinna lisasätteid sisaldavad vertikaalsed kokkulepped intellektuaalomandi õiguste loovutamise või kasutamise kohta. Vertikaalsete kokkulepete mõiste tuleb määratleda nii, et see hõlmaks nii selliseid kokkuleppeid kui ka vastavat kooskõlastatud tegevust.
(7)
Teatavat liiki vertikaalsed kokkulepped võivad tänu paremale kooskõlastamisele osalevate ettevõtjate vahel suurendada majanduslikku tasuvust tootmis- või levitamisahelas. Eelkõige võivad need aidata vähendada kokkuleppeosaliste tehingu- ja turustamiskulusid ning tagada optimaalse müügi- ja investeeringute taseme.
(8)
Tõenäosus, et selline tõhusust suurendav mõju kaalub üles võimalikud vertikaalsetes kokkulepetes sisalduvatest piirangutest tulenevad konkurentsivastased mõjud, sõltub asjaomaste ettevõtjate turuvõimust ja seega sellest, kui suures ulatuses peavad kõnealused ettevõtjad konkureerima muude tarnijatega, kelle kaupu ja teenuseid ostjad peavad toodete omaduste, hinna ja kasutusotstarbe tõttu omavahel asendatavaks või vahetatavaks. Grupierandist tuleks välja jätta sellised vertikaalsed kokkulepped, mis tõenäoliselt moonutavad konkurentsi ja teevad kahju tarbijatele või mis ei ole tõhusust suurendava mõju saavutamiseks hädavajalikud.
(9)
Komisjon peab võtma grupierandi määruse sobiva reguleerimisala kindlaksmääramiseks arvesse konkurentsitingimusi asjaomases sektoris. Selle jaoks tuleb, nagu on näidanud komisjoni 28. mai 2008. aasta määruse (EÜ) nr 1400/2002 toimimise arenguaruandes (6) ja komisjoni 22. juuli 2009. aasta teatises, milles käsitletakse mootorsõidukisektori tulevast konkurentsiõiguslikku raamistikku, (7) sisalduv põhjalik seire, teha vahet uute mootorsõidukite turustamise kokkulepete ning remondi- ja hooldusteenuste pakkumise ja varuosade turustamise kokkulepete vahel.
(10)
Uute mootorsõidukite müügis ei paista olevat mingeid märkimisväärseid konkurentsialaseid puudujääke, mis eristaksid kõnealust sektorit muudest majandusharudest ja mis nõuaksid erinevate ja rangemate eeskirjade kohaldamist kui need, mis on sätestatud määruses (EL) nr 330/2010. Turuosa künnis, teatavate vertikaalsete kokkulepete väljajätmine grupierandist ja kõnealuse määruse muud tingimused tagavad üldjuhul uute mootorsõidukite müügikokkulepete vastavuse aluslepingu artikli 101 lõikele 3. Seetõttu peaksid sellised lepingud kuuluma määrusega (EL) nr 330/2010 antava grupierandi alla, kui kõik määruse tingimused on täidetud.
(11)
Varuosade ning remondi- ja hooldusteenuste müügi kokkulepete ning remondi- ja hooldusteenuste pakkumise puhul tuleb arvesse võtta mootorsõidukite järelturu teatavaid konkreetseid omadusi. Kogemused, mille komisjon on omandanud määruse (EÜ) nr 1400/2002 rakendamisel, näitavad, et üksikute remonditööde hinnatõus peegeldub ainult osaliselt tänapäeva autode töökindluse kasvus ja teenindusvälba pikenemises. Viimase aja suundumused on seotud tehnoloogia arengu ja autotootjate poolt originaalseadmete tarnijatelt ostetavate autoosade järjest suureneva keerukuse ja usaldusväärsusega. Tarnijad müüvad tooteid varuosadena järelturul nii sõidukitootjate volitatud remonditöökodade võrkude kui ka sõltumatute kanalite kaudu, kujutades endast seeläbi olulist konkurentsijõudu mootorsõidukite järelturul. Euroopa Liidu tarbija keskmised kulud mootorsõidukite remondi- ja hooldusteenustele moodustavad väga suure osa tarbija kõigist mootorsõidukitele tehtavatest kuludest.
(12)
Mootorsõidukite järelturu konkurentsitingimused mõjutavad otseselt ka avalikku ohutust, sest kui sõidukeid on vääralt remonditud, ei pruugi nende kasutamine olla turvaline, samuti mõjutatakse rahvatervist ja keskkonda, sest süsinikdioksiidi ja muude õhku saastavate ainete heitkogused võivad olla suuremad sõidukite puhul, mida ei ole regulaarselt hooldatud.
(13)
Kui on võimalik määratleda eraldi järelturgu, sõltub tõhus konkurents mootorsõidukite varuosade ostu ja müügi turul ning remondi- ja hooldusteenuste pakkumise turul konkurentsist volitatud remonditöökodade vahel, st nende töökodade vahel, kes tegutsevad otseselt või kaudselt autotootjate loodud remonditöökodade võrkudes, ning konkurentsist volitatud ja sõltumatute turuosaliste, sh sõltumatute varuosade tarnijate ja remontijate vahel. Viimati nimetatute võime konkureerida sõltub piiramatust juurdepääsust sellistele esmatähtsatele vahenditele nagu varuosad ja tehniline teave.
(14)
Nimetatud eripärasid arvesse võttes on määruses (EL) nr 330/2010 sätestatud eeskirjad, sealhulgas turuosa 30 % künnis, vajalikud, kuid mitte piisavad tagamaks, et grupierandi alla kuuluvad vaid need varuosade turustamist ning remondi- ja hooldusteenuseid käsitlevad vertikaalsed kokkulepped, mille puhul võib piisava kindlusega eeldada, et need täidavad aluslepingu artikli 101 lõike 3 tingimusi.
(15)
Seetõttu peaksid varuosade turustamist ning remondi- ja hooldusteenuseid ning remondi- ja hooldusteenuste pakkumist käsitlevad vertikaalsed kokkulepped kuuluma grupierandi alla vaid juhul, kui need vastavad peale määruses (EL) nr 330/2010 sätestatud grupierandi kohaldamise tingimuste ka rangematele nõuetele, mis käsitlevad teatavat liiki tõsiseid konkurentsipiiranguid, mis võivad piirata varuosade tarnimist ja kasutamist mootorsõidukite järelturul.
(16)
Eelkõige ei tohiks grupierandit kohaldada kokkulepete suhtes, mis piiravad varuosade müüki autotootjate valikulise turustussüsteemi liikmete poolt sõltumatutele remonditöökodadele, kes kasutavad neid osi remondi- või hooldusteenuste pakkumiseks. Nende varuosade puudumisel ei suuda sõltumatud remonditöökojad tõhusalt konkureerida volitatud remonditöökodadega, sest neil ei ole võimalik pakkuda tarbijatele kvaliteetseid teenuseid, mis aitavad kaasa mootorsõidukite ohutule ja häireteta toimimisele.
(17)
Selleks et tagada remondi- ja hooldusteenuste turul tõhus konkurents ja võimaldada remonditöökodadel lõppkasutajatele pakkuda konkurentsivõimelisi varuosi, ei tohiks grupierand hõlmata vertikaalseid kokkuleppeid, mis olles kooskõlas määrusega (EL) nr 330/2010, piiravad varuosade tootja võimalusi müüa varuosi sõidukitootja turustussüsteemi kuuluvatele volitatud remonditöökodadele, sõltumatutele varuosade müüjatele, sõltumatutele remonditöökodadele või lõpptarbijatele. See ei mõjuta varuosade tootjate tsiviilõiguslikku vastutust ega sõidukitootjate võimalust nõuda, et nende turustussüsteemi kuuluvad volitatud remonditöökojad kasutaksid ainult selliseid varuosi, mille kvaliteet vastab teatava mootorsõiduki kokkupanekul kasutatud sõidukiosade kvaliteedile. Arvestades sõidukitootjate otsest lepingulist osalust garantiiremondis, tasuta teenuste pakkumisel ja taastustöödes, peaks erand hõlmama kokkuleppeid, mis kohustavad volitatud remonditöökodasid kasutama remontimisel ainult sõidukitootja poolt selleks tarnitud varuosi.
(18)
Selleks et volitatud ja sõltumatud remonditöökojad ning lõppkasutajad saaksid kindlaks teha mootorsõidukiosade või varuosade tootja ja valida alternatiivsete varuosade vahel, ei tohiks grupierand hõlmata kokkuleppeid, millega mootorsõidukitootja piirab sõidukiosade või originaalvaruosade tootja võimalust märgistada kõnealused osad tõhusalt ja nähtaval viisil oma kaubamärgi või logoga.
(19)
Andmaks turuosalistele aega käesoleva määrusega kohanemiseks, on asjakohane pikendada määruse (EÜ) nr 1400/2002 uute mootorsõidukite ostmise, müügi ja edasimüügi vertikaalseid kokkuleppeid käsitlevate sätete kohaldamisaega 31. maini 2013. Varuosade ning remondi- ja hooldusteenuste pakkumist käsitlevate vertikaalsete kokkulepete puhul peaks käesolev määrus jõustuma 1. juunil 2010, et tagada jätkuvalt piisav konkurentsi kaitse mootorsõidukite järelturul.
(20)
Komisjon jälgib pidevalt mootorsõidukisektori arengut ning võtab uute mootorsõidukite turustamise, varuosade tarnimise või mootorsõidukite müügijärgsete teenuste turul tarbijate huve kahjustada võivate konkurentsi puudujääkide tekkides asjakohased meetmed.
(21)
Komisjon võib jätta kohaldamata käesoleva määruse kohaselt antud soodustused nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1/2003 (asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta) (8) artikli 29 lõike 1 alusel, kui ta leiab, et konkreetsel juhul toob kokkulepe, mille suhtes kohaldatakse käesolevas määruses sätestatud erandit, siiski kaasa lepingu artikli 101 lõike 3 nõuetega kokkusobimatuid tagajärgi.
(22)
Kui kokkulepe, mille suhtes kohaldatakse käesoleva määruse kohaselt antud soodustusi, avaldab teatava liikmesriigi territooriumil mõju, mis ei sobi kokku aluslepingu artikli 101 lõikega 3, võib selle liikmesriigi konkurentsiasutus vastavalt määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 29 lõikele 2 tühistada käesoleva määrusega ette nähtud erandi liikmesriigi territooriumil või osal sellest, kui on tegemist selgepiirilise geograafilise turuga.
(23)
Otsustades selle üle, kas käesoleva määruse kohaselt antud soodustused tuleks vastavalt määruse (EÜ) nr 1/2003 artiklile 29 tühistada, on eriti oluline konkurentsivastane mõju, mis võib tuleneda samalaadse mõjuga vertikaalsete kokkulepete paralleelsete võrgustike olemasolust, mis märkimisväärselt piirab asjaomasele turule pääsemist või sealset konkurentsi. Selline kumulatiivne mõju võib tekkida näiteks valikulise turustamise või konkurentsikeelukohustuste puhul.
(24)
Järelevalve tugevdamiseks samalaadse konkurentsivastase mõjuga vertikaalsete kokkulepete paralleelsete võrgustike üle, mis katavad üle 50 % teatavast turust, võib komisjon määrusega teatada, et käesolevat määrust ei kohaldata vertikaalsete kokkulepete suhtes, mis sisaldavad asjaomase turuga seotud konkreetseid piiranguid, ja seega ennistada selliste kokkulepete suhtes aluslepingu artikli 101 täieulatusliku kohaldamise.
(25)
Hindamaks käesoleva määruse mõju konkurentsile mootorsõidukite jaemüügis, varuosade tarnimisele ja müügijärgsele teenindusele siseturul, tuleks koostada käesoleva määruse hindamisaruanne,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Mõisted
1. Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a)
-
„vertikaalne kokkulepe”
-
kokkulepe või kooskõlastatud tegevus, mis on sõlmitud kahe või enama ettevõtja vahel, kes kõik tegutsevad kokkuleppe või kooskõlastatud tegevuse täitmise eesmärgil tootmis- või turustamisahela eri tasanditel, ja mis käsitlevad tingimusi, mille alusel osalised võivad teatavaid kaupu või teenuseid osta, müüa või edasi müüa;
b)
-
„vertikaalne piirang”
-
aluslepingu artikli 101 lõike 1 reguleerimisalasse kuuluvas vertikaalses kokkuleppes sisalduv konkurentsipiirang;
c)
-
„volitatud remonditöökoda”
-
mootorsõidukite remondi- ja hooldusteenuste pakkuja, kes tegutseb mootorsõidukite tarnija loodud turustussüsteemis;
d)
-
„volitatud müüja”
-
mootorsõidukite varuosade müüja, kes tegutseb mootorsõidukite tarnija loodud turustussüsteemis;
e)
-
„sõltumatu remonditöökoda”
-
i)
mootorsõidukite remondi- ja hooldusteenuste pakkuja, kes ei tegutse selle mootorsõidukite tarnija loodud turustussüsteemis, kellele ta neid teenuseid pakub;
ii)
konkreetse tarnija turustussüsteemi kuuluv volitatud remonditöökoda pakub remondi- ja hooldusteenuseid mootorsõidukitele, kelle tarnija turustussüsteemi ta ei kuulu;
f)
-
„sõltumatu müüja”
-
i)
mootorsõidukite varuosade müüja, kes ei tegutse selle mootorsõidukite tarnija loodud turustussüsteemis, kellele ta varuosasid pakub;
ii)
konkreetse tarnija turustussüsteemi kuuluv mootorsõidukite varuosade müüja pakub varuosasid mootorsõidukitele, kelle tarnija turustussüsteemi ta ei kuulu;
g)
-
„mootorsõiduk”
-
üldkasutatavatel teedel sõitmiseks kasutatav vähemalt kolmerattaline iseliikuv sõiduk;
h)
-
„varuosad”
-
tooted, mis paigaldatakse mootorsõidukisse sõidukiosade asendamiseks, sealhulgas näiteks mootorsõiduki kasutamiseks vajalikud määrdeained, välja arvatud mootorikütus;
i)
-
„valikuline turustussüsteem”
-
turustussüsteem, mille puhul tarnija kohustub lepingujärgseid kaupu või teenuseid kas otseselt või kaudselt müüma ainult kindlaksmääratud kriteeriumide põhjal valitud turustajatele ning kõnealused turustajad kohustuvad müüma selliseid kaupu või teenuseid ainult volitatud turustajatele territooriumil, mille tarnija on reserveerinud sellise süsteemi kohaldamiseks.
2. Käesoleva määruse kohaldamisel hõlmavad mõisted „ettevõtja”, „tarnija”, „tootja” ja „ostja” vastavaid nendega seotud ettevõtjaid.
„Seotud ettevõtjad” on
a)
ettevõtjad, kelle puhul ühel kokkuleppeosalisel on otseselt või kaudselt
i)
õigus kasutada üle poole häältest või
ii)
õigus nimetada ametisse üle poole nõukogu, juhatuse või ettevõtjat seaduslikult esindava organi liikmetest või
iii)
õigus juhtida ettevõtja äritegevust;
b)
ettevõtjad, kellel otseselt või kaudselt on mõne kokkuleppeosalise suhtes punktis a loetletud õigused;
c)
ettevõtjad, kelle suhtes mõnel punktis b osutatud ettevõtjal on otseselt või kaudselt punktis a loetletud õigused;
d)
ettevõtjad, kelle suhtes kokkuleppeosalisel koos ühe või mitme punktis a, b või c osutatud ettevõtjaga või kahel või enamal kõnealustes punktides osutatud ettevõtjal ühiselt on punktis a loetletud õigused;
e)
ettevõtjad, kelle puhul punktis a loetletud õigused kuuluvad ühiselt
i)
kokkuleppeosalistele või punktides a-d loetletud nendega seotud ettevõtjatele või
ii)
ühele või mitmele kokkuleppeosalisele või ühele või mitmele punktides a-d loetletud nendega seotud ettevõtjale ja ühele või mitmele kolmandale isikule.
II PEATÜKK
UUTE MOOTORSÕIDUKITE OSTMISE, MÜÜGI JA EDASIMÜÜGIGA SEOTUD VERTIKAALSED KOKKULEPPED
Artikkel 2
Määruse (EÜ) nr 1400/2002 kohaldamine
Aluslepingu artikli 101 lõike 3 kohaselt ei kohaldata alates 1. juunist 2010 kuni 31. maini 2013 aluslepingu artikli 101 lõiget 1 vertikaalse kokkuleppe suhtes, mis käsitleb tingimusi, mille alusel kokkuleppeosalised võivad uusi mootorsõidukeid osta, müüa või edasi müüa, kui nimetatud kokkulepe täidab määruses (EÜ) nr 1400/2002 sätestatud, grupierandi kohaldamiseks vajalikud nõuded, mis on konkreetselt seotud uute mootorsõidukite ostmiseks, müügiks või edasimüügiks sõlmitud vertikaalsete kokkulepetega.
Artikkel 3
Määruse (EL) nr 330/2010 kohaldamine
Alates 1. juunist 2013 kohaldatakse uute mootorsõidukite ostmise, müügi ja edasimüügiga seotud vertikaalsele kokkuleppele määrust (EL) nr 330/2010.
III PEATÜKK
MOOTORSÕIDUKITE JÄRELTURUGA SEOTUD VERTIKAALSED KOKKULEPPED
Artikkel 4
Erand
Aluslepingu artikli 101 lõike 3 kohaselt ja kui käesolevast määrusest ei tulene teisiti, ei kohaldata aluslepingu artikli 101 lõiget 1 vertikaalse kokkuleppe suhtes, mis käsitleb tingimusi, mille alusel kokkuleppeosalised võivad osta, müüa või edasi müüa mootorsõidukite varuosi või pakkuda mootorsõidukite remondi- ja hooldusteenuseid, kui nimetatud kokkulepe täidab komisjoni määrusega (EL) nr 330/2010 sätestatud, erandi kohaldamiseks vajalikud nõuded ega sisalda ühtegi käesoleva määruse artiklis 5 loetletud raskekujulist piirangut.
Käesolevat erandit kohaldatakse sedavõrd, kui selline kokkulepe sisaldab vertikaalseid piiranguid.
Artikkel 5
Piirangud, mille puhul grupierandist tulenevaid eeliseid ei kohaldata - raskekujulised piirangud
Artiklis 4 sätestatud erandit ei kohaldata vertikaalse kokkuleppe suhtes, mille eesmärk on otseselt või kaudselt, üksikult või muude osaliste kontrolli all olevate teguritega kombineeritult
a)
piirata mootorsõidukite varuosade müüki valikulise turustussüsteemi liikmete poolt sõltumatutele remonditöökodadele, kes kasutavad neid osi mootorsõidukite remondis ja hoolduses;
b)
piirata varuosade, remondivahendite või diagnostikaseadmete ja muude seadmete tarnija ja mootorsõidukite tootja kokkuleppe kohaselt tarnija võimalust müüa neid kaupu volitatud või sõltumatutele turustajatele või volitatud või sõltumatutele remonditöökodadele või lõppkasutajatele;
c)
piirata sõidukiosi mootorsõiduki esialgsel kokkupanemisel kasutava mootorsõidukite tootja ning selliste sõidukiosade tarnija vahelise kokkuleppe kohaselt tarnija võimalust märgistada tarnitud sõidukiosad või varuosad tõhusalt ja nähtaval viisil oma kaubamärgi või logoga.
IV PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 6
Käesoleva määruse kohaldamata jätmine
Määruse nr 19/65/EMÜ artikli 1a kohaselt võib komisjon määrusega teatada, et kui samalaadsete vertikaalsete piirangute paralleelsed võrgustikud hõlmavad üle 50 % asjaomasest turust, ei kohaldata käesolevat määrust vertikaalsete kokkulepete suhtes, mis sisaldavad kõnealuse turuga seotud konkreetseid piiranguid.
Artikkel 7
Järelevalve- ja hindamisaruanne
Komisjon teostab käesoleva määruse toimimise järelevalvet ja koostab selle kohta aruande hiljemalt 31. maiks 2021, võttes arvesse artikli 101 lõikes 3 sätestatud tingimusi.
Artikkel 8
Kehtivusaeg
Käesolev määrus jõustub 1. juunil 2010.
Määruse kehtivusaeg lõpeb 31. mail 2023.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 27. mai 2010