ROZHODNUTÍ RADY 2010/656/SZBP
ze dne 29. října 2010
kterým se obnovují omezující opatření vůči Pobřeží slonoviny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 13. prosince 2004 přijala Rada společný postoj 2004/852/SZBP týkající se omezujících opatření proti Pobřeží slonoviny (1), aby provedla opatření vůči Pobřeží slonoviny uložená rezolucí Rady bezpečnosti Organizace spojených národů (OSN) č. 1572 (2004).
(2)
Dne 23. ledna 2006 přijala Rada společný postoj 2006/30/SZBP (2), kterým se omezující opatření proti Pobřeží slonoviny obnovila na dalších dvanáct měsíců a kterým se tato opatření doplnila o omezující opatření stanovená v odstavci 6 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1643 (2005).
(3)
Po obnovení omezujících opatření proti Pobřeží slonoviny rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1842 (2008) Rada dne 18. listopadu 2008 přijala společný postoj 2008/873/SZBP (3), kterým se s účinkem od 1. listopadu 2008 dále obnovila omezující opatření proti Pobřeží slonoviny.
(4)
Dne 15. října 2010 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č. 1946 (2010), kterou se platnost opatření proti Pobřeží slonoviny uložená rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1572 (2004) a odstavcem 6 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1643 (2005) prodlužuje do 30. dubna 2011 a kterou se mění omezující opatření týkající se zbraní.
(5)
Omezující opatření proti Pobřeží slonoviny by proto měla být obnovena. Tato omezující opatření je třeba změnit tak, aby v nich byly kromě výjimek ze zbrojního embarga podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1946 (2010) zohledněny i výjimky pro další vybavení, jež na seznam samostatně zařadila Unie.
(6)
Prováděcí opatření Unie jsou stanovena v nařízení Rady (ES) č. 174/2005 ze dne 31. ledna 2005 o zavedení omezení pro poskytování pomoci související s vojenskou činností Pobřeží slonoviny (4), nařízení Rady (ES) č. 560/2005 ze dne 12. dubna 2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Pobřeží slonoviny (5), a v nařízení Rady (ES) č. 2368/2002 ze dne 20. prosince 2002, kterými se provádí Kimberleyský systém certifikace pro mezinárodní obchod se surovými diamanty (6),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Prodej, dodávky, převod nebo vývoz zbrojního a souvisejícího materiálu všech typů včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů k výše uvedenému materiálu, jakož i vybavení, které může být použito k vnitřní represi, do Pobřeží slonoviny státními příslušníky členských států nebo z území členských států nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států jsou zakázány bez ohledu na to, zda tento zbrojní a související materiál a vybavení pocházejí z území členských států.
2. Zakazuje se rovněž:
a)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc nebo zprostředkovatelské či jiné služby související s položkami uvedenými v odstavci 1 nebo související s poskytováním, výrobou, údržbou a užíváním těchto položek jakékoli fyzické či právnické osobě, subjektu nebo orgánu v Pobřeží slonoviny nebo pro použití v této zemi;
b)
přímo či nepřímo poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc v souvislosti s položkami uvedenými v odstavci 1, což zahrnuje zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto položek, nebo v souvislosti s poskytováním související technické pomoci nebo zprostředkovatelských či jiných služeb jakékoli právnické nebo fyzické osobě, subjektu nebo orgánu v Pobřeží slonoviny nebo pro použití v této zemi.
Článek 2
Článek 1 se nevztahuje na:
a)
dodávky a technickou pomoc určené výhradně k podpoře nebo pro potřeby operace Organizace spojených národů v Pobřeží slonoviny a francouzských ozbrojených sil, jež jim pomáhají;
b)
níže uvedené, pokud bylo schváleno předem výborem zřízeným podle odstavce 14 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1572 (2004) (dále jen „Výbor pro sankce“):
i)
prodej, dodávky, převod nebo vývoz nesmrtícího vojenského vybavení určeného výhradně pro humanitární nebo ochranné účely, včetně vybavení určeného pro operace na řešení krizí Unie, OSN, Africké unie a Hospodářského společenství států západní Afriky,
ii)
prodej, dodávky, převod nebo vývoz nesmrtícího vojenského vybavení určeného výhradně k tomu, aby bezpečnostní síly Pobřeží slonoviny mohly při udržování veřejného pořádku používat pouze odpovídající a přiměřené síly,
iii)
poskytování finančních prostředků a finanční pomoci v souvislosti s vybavením uvedeným v bodech i) a ii),
iv)
poskytování technické pomoci a výcviku v souvislosti s vybavením uvedeným v bodech i) a ii);
c)
prodej, dodávky, převod nebo vývoz ochranných oděvů, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb, dočasně vyvážených do Pobřeží slonoviny zaměstnanci OSN, zaměstnanci Unie nebo jejích členských států, zástupci sdělovacích prostředků a pracovníky humanitárních a rozvojových organizací a doprovodným personálem pouze pro jejich osobní potřeby;
d)
prodej nebo dodávky dočasně převáděné nebo vyvážené do Pobřeží slonoviny ozbrojeným silám státu, jenž provádí akce v souladu s mezinárodním právem, aby byla výhradně a přímo umožněna evakuace jeho státních příslušníků a těch osob, jež jsou v jeho konzulární působnosti v Pobřeží slonoviny, jak byly Výboru pro sankce předem oznámeny;
e)
prodej, dodávky, převod nebo vývoz zbrojního a souvisejícího materiálu a odborný výcvik a pomoc určené výhradně pro pomoc nebo použití v procesu restrukturalizace obranných a bezpečnostních sil podle odst. 3 písm. f) dohody Linas-Marcoussis, pokud byly předem schváleny Výborem pro sankce;
f)
prodej, dodávky, převod nebo vývoz nesmrtícího vybavení, jež může být použito k vnitřní represi a jež je určeno výhradně k tomu, aby bezpečnostní síly Pobřeží slonoviny mohly při udržování veřejného pořádku používat pouze odpovídající a přiměřené síly, jakož i poskytování finančních prostředků, finanční nebo technické pomoci a výcviku v souvislosti s takovým vybavením.
Článek 3
V souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1643 (2005) se zakazuje přímý i nepřímý dovoz veškerých surových diamantů z Pobřeží slonoviny do Unie bez ohledu na to, zda pocházejí z Pobřeží slonoviny či nikoliv.
Článek 4
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zamezily vstupu na svá území nebo průjezdu přes ně osobám určeným Výborem pro sankce, jež představují hrozbu pro mír a proces národního usmíření v Pobřeží slonoviny, zejména těm, které blokují provádění dohod Linas-Marcoussis a Akkra III, osobám považovaným za osoby odpovědné za závažné porušení lidských práv a mezinárodního humanitárního práva v Pobřeží slonoviny na základě náležitých informací, osobám, jež veřejně podněcují nenávist a násilí, a osobám, jež Výbor pro sankce označí za osoby porušující opatření uložená odstavcem 7 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1572 (2004).
Seznam osob uvedených v prvním pododstavci je obsažen v příloze.
2. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3. Odstavec 1 se nepoužije, pokud Výbor pro sankce rozhodne, že
a)
cesta je odůvodněná na základě naléhavé humanitární potřeby, včetně náboženské povinnosti;
b)
výjimka by podpořila cíle rezolucí Rady bezpečnosti OSN, pokud jde o mír a národní usmíření v Pobřeží slonoviny a stabilitu v regionu.
4. Pokud členský stát podle odstavce 3 povolí osobám určeným Výborem pro sankce vstup na své území nebo průjezd přes ně, je toto povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
Článek 5
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo či nepřímo vlastněné nebo ovládané osobami či subjekty určenými Výborem pro sankce podle čl. 4 odst. 1 nebo držené subjekty přímo či nepřímo vlastněnými nebo ovládanými těmito osobami či subjekty nebo jakýmikoliv osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, jak určí Výbor pro sankce.
Seznam osob uvedených v prvním pododstavci je obsažen v příloze.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky, finanční aktiva ani hospodářské zdroje.
3. Členské státy mohou udělit výjimky týkající se opatření uvedených v odstavcích 1 a 2 v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné k úhradě základních výdajů, včetně úhrad za potraviny, nájemné nebo hypotéku, léky a lékařské ošetření, daně, pojistné a poplatky za veřejné služby;
b)
určené výlučně k úhradě přiměřených profesních odměn a k náhradě výdajů spojených s poskytováním právních služeb;
c)
určené výlučně k hrazení poplatků nebo nákladů na služby v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů;
d)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, po oznámení dotyčného členského státu Výboru pro sankce a po jeho schválení tímto výborem;
e)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí, v kterémžto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uhrazení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo k výkonu takových rozhodnutí, pokud bylo zástavní právo zřízeno nebo rozhodnutí vydáno předtím, než Výbor pro sankce určil dotyčnou osobu či subjekt, a pokud nejsou ve prospěch některé z osob či některého ze subjektů uvedených v tomto článku, a to po oznámení podaném dotyčným členským státem Výboru pro sankce.
Výjimky uvedené v písmenech a), b) a c) mohou být uděleny poté, co dotyčný členský stát oznámí Výboru pro sankce svůj záměr povolit tam, kde je to vhodné, přístup k těmto finančním prostředkům a hospodářským zdrojům, a pokud do dvou pracovních dnů od tohoto oznámení neobdrží od Výboru pro sankce zamítavé rozhodnutí.
4. Odstavec 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů nebo
b)
plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, od nějž se na tyto účty vztahují omezující opatření stanovená ve společném postoji 2004/852/SZBP nebo v tomto rozhodnutí,
pokud se na tyto úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
Článek 6
Rada sestavuje seznam obsažený v příloze a mění jej v souladu s určeními učiněnými buď Radou bezpečnosti OSN, nebo Výborem pro sankce.
Článek 7
1. Pokud Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce určí určitou osobu nebo subjekt, Rada tuto osobu nebo subjekt zařadí do přílohy. Rada své rozhodnutí o zařazení na seznam včetně odůvodnění sdělí dotyčné osobě či subjektu, a to buď přímo, je-li známa adresa, nebo zveřejněním oznámení, a tím jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
2. Jsou-li předloženy připomínky nebo zásadní nové důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informuje.
Článek 8
1. Příloha obsahuje důvody pro zařazení osob a subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce.
2. Příloha rovněž uvádí případné dostupné informace, jež poskytla Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce a jež jsou nezbytné pro účely identifikace dotyčných osob nebo subjektů. Pokud jde o osoby, mohou tyto informace zahrnovat jména, včetně případných jiných jmen, datum a místo narození, státní příslušnost, číslo pasu a číslo průkazu totožnosti, pohlaví, adresu a funkci nebo povolání. Pokud jde o subjekty, mohou tyto informace zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. Příloha rovněž uvádí datum určení Radou bezpečnosti OSN nebo Výborem pro sankce.
Článek 9
Společné postoje 2004/852/SZBP a 2006/30/SZBP se zrušují.
Článek 10
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2. Toto rozhodnutí bude přezkoumáno, změněno nebo případně zrušeno v souladu s příslušnými rozhodnutími Rady bezpečnosti OSN.
V Bruselu dne 29. října 2010.
NÕUKOGU OTSUS 2010/656/ÜVJP,
29. oktoober 2010,
millega uuendatakse Côte d’Ivoire’i vastu suunatud piiravaid meetmeid
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artiklit 29,
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu võttis 13. detsembril 2004 vastu ühise seisukoha 2004/852/ÜVJP (Côte d’Ivoire’i vastu suunatud piiravate meetmete kohta), (1) et rakendada ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1572 (2004) Côte d’Ivoire’i suhtes kehtestatud meetmeid.
(2)
Nõukogu võttis 23. jaanuaril 2006 vastu ühise seisukoha 2006/30/ÜVJP, (2) millega uuendatakse Côte d’Ivoire’i suhtes kehtestatud piiravaid meetmeid 12 kuu võrra ning täiendatakse neid ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1643 (2005) punkti 6 alusel kehtestatud piiravate meetmetega.
(3)
Pärast ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1842 (2008) Côte d’Ivoire’i suhtes kehtestatud piiravate meetmete uuendamist 18. novembril 2008 võttis nõukogu vastu ühise seisukoha 2008/873/ÜVJP, (3) millega veel kord uuendatakse Côte d’Ivoire’i suhtes kehtestatud piiravaid meetmeid alates 1. novembrist 2008.
(4)
ÜRO Julgeolekunõukogu võttis 15. oktoobril 2010 vastu resolutsiooni 1946 (2010), millega uuendati Côte d’Ivoire’i suhtes ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1572 (2004) ja ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1643 (2005) punkti 6 kohaselt kehtestatud meetmeid kuni 30. aprillini 2011 ning muudeti relvade suhtes kehtestatud piiravaid meetmeid.
(5)
Côte d’Ivoire’i suhtes kehtestatud piiravaid meetmeid tuleks seetõttu uuendada. Lisaks ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1946 (2010) ette nähtud relvaembargoga seotud erandite arvessevõtmisele on asjakohane muuta piiravaid meetmeid, et teha erandeid seoses muu varustusega, mille suhtes liit on sõltumatult piiranguid kehtestanud.
(6)
Euroopa Liidu rakendusmeetmed on sätestatud nõukogu 31. jaanuari 2005. aasta määruses (EÜ) nr 174/2005 (millega kehtestatakse piirangud sõjategevusega seotud abi osutamise suhtes Côte d’Ivoire’ile), (4) nõukogu 12. aprilli 2005. aasta määruses (EÜ) nr 560/2005 (millega kehtestatakse teatavate isikute ja üksuste vastu suunatud piiravad meetmed seoses olukorraga Côte d’Ivoire’is) (5) ja nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruses (EÜ) nr 2368/2002 (Kimberley protsessi sertifitseerimissüsteemi rakendamise kohta töötlemata teemantide rahvusvahelises kaubanduses) (6),
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1. Relvade ja igasuguste nendega seotud materjalide, sealhulgas tulirelvade ja laskemoona, sõjaväeveokite ja -varustuse, poolsõjalise varustuse ja eespool nimetatuile ettenähtud varuosade, samuti vahendite, mida võidakse kasutada siserepressioonideks, Côte d’Ivoire’i müümine, tarnimine, üleandmine või eksportimine liikmesriikide kodanike poolt või liikmesriikide territooriumilt või liikmesriikide lipu all sõitvaid laevu või liikmesriikides registreeritud õhusõidukeid kasutades, sõltumata sellest, kas nimetatud relvad, nendega seotud materjalid ja varustus on pärit liikmesriikide territooriumilt või mitte, on keelatud.
2. Samuti on keelatud:
a)
otseselt või kaudselt pakkuda tehnilist abi, vahendusteenuseid ja muid teenuseid, mis on seotud lõikes 1 nimetatud toodetega või nendega varustamise, nende tootmise, hoolduse ja kasutamisega, ühelegi füüsilisele või juriidilisele isikule, üksusele või asutusele Côte d’Ivoire’is või kasutamiseks Côte d’Ivoire’is;
b)
otseselt või kaudselt tagada rahastamist või anda rahalist abi, mis on seotud lõikes 1 nimetatud toodetega (sealhulgas eelkõige toetused, laenud ja ekspordikrediidikindlustused), kõnealuste toodete müümiseks, tarnimiseks, üleandmiseks või ekspordiks või nendega seotud tehnilise abi, vahendusteenuste või muude teenuste osutamiseks ühelegi füüsilisele või juriidilisele isikule, üksusele või asutusele Côte d’Ivoire’is või kasutamiseks Côte d’Ivoire’is.
Artikkel 2
Artiklit 1 ei kohaldata:
a)
tarnete ja tehnilise abi suhtes, mis on ette nähtud üksnes Côte d’Ivoire’is läbi viidava ÜRO operatsiooni ja seda toetavate Prantsusmaa relvajõudude toetuseks või neile kasutamiseks;
b)
järgneva tegevuse suhtes, mille ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1572 (2004) punkti 14 alusel asutatud komitee (edaspidi „sanktsioonide komitee”) on eelnevalt heaks kiitnud:
i)
üksnes humanitaar- ja kaitseotstarbeks ette nähtud mittesurmava sõjavarustuse, sealhulgas liidu, ÜRO, Aafrika Liidu ja Lääne-Aafrika riikide majandusühenduse (ECOWAS) kriisiohjamisoperatsioonidele ette nähtud varustuse müük, tarnimine, üleandmine või eksport,
ii)
sellise mittesurmava sõjavarustuse müük, tarnimine, üleandmine või eksport, mis on ette nähtud üksnes selleks, et võimaldada Côte d’Ivoire’i julgeolekujõududel kasutada avaliku korra kaitsmisel jõudu ainult asjakohasel ja proportsionaalsel viisil,
iii)
alapunktides i ja ii osutatud varustusega või selliste operatsioonidega seotud rahastamise või rahalise abi andmine,
iv)
alapunktides i ja ii osutatud varustusega või selliste operatsioonidega seotud tehnilise abi ja koolituse andmine;
c)
kaitseriietuse, sealhulgas kuulivestide ja sõdurikiivrite suhtes, mida ÜRO töötajad, liidu või selle liikmesriikide töötajad, massiteabevahendite esindajad, humanitaar- ja arenguabitöötajad ning nendega seotud töötajad müüvad, tarnivad, annavad üle või ekspordivad Côte d’Ivoire’i ajutiselt üksnes isiklikuks kasutamiseks;
d)
eelnevalt sanktsioonide komiteele teatatud müügi või tarnete suhtes, mis on ajutiselt üle antud või eksporditud Côte d’Ivoire’i selle riigi relvajõududele, mis võtab rahvusvahelise õiguse kohaseid meetmeid üksnes ja otseselt oma ja nende riikide kodanike, kellele ta annab Côte d’Ivoire’is konsulaarabi välislepingu alusel, evakueerimise võimaldamiseks;
e)
sanktsioonide komitee poolt eelnevalt heaks kiidetud, vastavalt Linas-Marcoussis’ lepingu lõike 3 punktile f üksnes kaitse- ja julgeolekujõudude ümberkorraldamise toetuseks või selle käigus kasutamiseks ettenähtud relvade ja nendega seotud materjalide ning tehnilise koolituse ja abi müümise, tarnimise, üleandmise või ekspordi suhtes;
f)
sellise mittesurmava varustuse müügi, tarnimise, üleandmise või ekspordi suhtes, mida võidakse kasutada siserepressioonideks üksnes sel eesmärgil, et võimaldada Côte d’Ivoire’i julgeolekujõududel kasutada avaliku korra kaitsmisel jõudu ainult asjakohasel ja proportsionaalsel viisil, ning sellise varustusega seotud rahastamise või rahalise abi, tehnilise abi ja koolituse andmise suhtes.
Artikkel 3
Kooskõlas ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1643 (2005) keelatakse kõigi töötlemata teemantide otsene või kaudne import Côte d’Ivoire’ist Euroopa Liitu, olenemata sellest, kas need teemandid on pärit Côte d’Ivoire’ist või mitte.
Artikkel 4
1. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tõkestada nende territooriumile sisenemine või selle läbimine nende sanktsioonide komitee kindlaks määratud isikute poolt, kes kujutavad ohtu rahule ja riigisisesele lepitusprotsessile Côte d’Ivoire’is, eriti nende poolt, kes tõkestavad Linas-Marcoussis’ ja Accra III lepingute rakendamist, keda komitee loeb asjakohase teabe põhjal vastutavaks Côte d’Ivoire’is toime pandud inimõiguste ja rahvusvahelise humanitaarõiguse tõsiste rikkumiste eest, kes on avalikult vaenu ja vägivalda õhutanud ning kes rikuvad sanktsioonide komitee hinnangul resolutsiooni 1572 (2004) punkti 7 alusel kehtestatud meetmeid.
Esimeses lõigus osutatud isikud on loetletud lisas.
2. Lõige 1 ei kohusta liikmesriiki keelama oma kodanike sisenemist oma territooriumile.
3. Lõiget 1 ei kohaldata, kui sanktsioonide komitee otsustab, et:
a)
reisimine on õigustatud seoses kiireloomuliste humanitaarvajadustega, sealhulgas usuliste kohustustega,
b)
erandi tegemine aitaks kaasa ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonide eesmärkide saavutamisele seoses rahu ja riigisisese leppimisega Côte d’Ivoire’is ning stabiilsuse tagamisega selles piirkonnas.
4. Juhul kui liikmesriik lubab lõike 3 alusel sanktsioonide komitee poolt kindlaks määratud isikute sisenemise oma territooriumile või selle läbimise, kehtib luba ainult väljastamise põhjuseks olnud eesmärgil ja ainult asjaomaste isikute suhtes.
Artikkel 5
1. Külmutatakse kõik rahalised vahendid ja majandusressursid, mis kuuluvad sanktsioonide komitee poolt vastavalt artikli 4 lõikele 1 kindlaks määratud isikutele või üksustele või on nende poolt otseselt või kaudselt kontrollitavad, või mida valdavad üksused, mille omanikuks on või mida otseselt või kaudselt kontrollivad kas eespool nimetatud isikud või nende nimel või nende juhtimisel tegutsevad teised sanktsioonide komitee poolt kindlaks määratud isikud.
Esimeses lõigus osutatud isikud on kindlaks määratud lisas.
2. Rahalisi vahendeid, finantsvarasid ega majandusressursse ei anta otseselt ega kaudselt lõikes 1 nimetatud isikute või üksuste käsutusse ega nende toetuseks.
3. Liikmesriigid võivad lubada lõigetes 1 ja 2 osutatud meetmete suhtes erandeid seoses rahaliste vahendite ja majandusressurssidega, mis:
a)
on vajalikud põhivajaduste rahuldamiseks tehtavateks kulutusteks, nagu toiduainete, üüri või hüpoteegi, ravimite ja ravikulude eest tasumine, maksud, kindlustusmaksed ja tasu kommunaalkulude eest;
b)
on ette nähtud üksnes mõistlike töötasude maksmiseks ekspertidele ja õigusabiteenuste pakkumisega seotud kulude hüvitamiseks;
c)
on ette nähtud üksnes siseriiklike õigusaktidega kooskõlas olevate tasude ja teenustasude maksmiseks, sealhulgas tasud külmutatud rahaliste vahendite ja majandusressursside tavapärase haldamise või säilitamise eest;
d)
on vajalikud erakorraliste kulutuste katteks, tingimusel et asjaomane liikmesriik on oma kavatsuse sanktsioonide komiteele teatavaks teinud ja viimane on selle heaks kiitnud;
e)
on kohtu, haldusorgani või vahekohtu antud pandiõiguse või viimaste tehtud otsuse esemeks, millisel juhul võib rahalisi vahendeid ja majandusressursse kasutada sellise pandiõiguse või otsuse täitmiseks tingimusel, et selline otsus võeti vastu või pandiõigus tekkis enne sanktsioonide komitee poolt asjaomase isiku või üksuse kindlaksmääramist ja käesolevas artiklis viidatud isik või üksus ei saa sellest kasu ning asjaomane liikmesriik on sellest sanktsioonide komiteed teavitanud.
Lõike 3 punktides a, b ja c osutatud erandeid võib teha pärast seda, kui asjaomane liikmesriik on sanktsioonide komiteele teatanud oma kavatsusest lubada vajaduse korral ligipääsu sellistele rahalistele vahenditele ja majandusressurssidele ning kui sanktsioonide komitee ei ole kahe tööpäeva jooksul pärast sellist teatamist teinud negatiivset otsust.
4. Lõiget 2 ei kohaldata külmutatud kontodele kantud järgmiste summade suhtes:
a)
nende kontode intressid või muud tulud või
b)
lepingute, kokkulepete või kohustuste kohased maksed, mis teostati või mis tekkisid enne kuupäeva, mil nende kontode suhtes hakati kohaldama piiravaid meetmeid ühise seisukoha 2004/852/ÜVJP või käesoleva otsuse alusel,
tingimusel, et kõigi selliste intresside, muude tulude ja maksete suhtes kohaldatakse jätkuvalt lõiget 1.
Artikkel 6
Nõukogu kehtestab lisas esitatud nimekirja ning muudab seda kooskõlas ÜRO Julgeolekunõukogu või sanktsioonide komitee antud juhistega.
Artikkel 7
1. Kui julgeolekunõukogu või sanktsioonide komitee määrab loetellu kantava isiku või üksuse, kannab nõukogu selle isiku või üksuse lisasse. Nõukogu edastab oma otsuse, sealhulgas loetellu kandmise põhjused asjaomasele isikule või üksusele kas otse, juhul kui aadress on teada, või teatise avaldamise kaudu, ning annab asjaomasele isikule või üksusele võimaluse esitada oma märkused.
2. Kui on esitatud märkusi või olulisi uusi asitõendeid, vaatab nõukogu oma otsuse läbi ning teavitab vastavalt asjaomast isikut või üksust.
Artikkel 8
1. Lisas on toodud julgeolekunõukogu või sanktsioonide komitee esitatud põhjused, miks asjaomased isikud ja üksused loetellu kanti.
2. Võimaluse korral kantakse lisasse teave, mille on esitanud julgeolekunõukogu või sanktsioonide komitee ning mis on vajalik asjaomaste isikute või üksuste identifitseerimiseks. Isikute puhul võib selline teave sisaldada nime, sealhulgas varjunimesid, sünniaega ja -kohta, kodakondsust, passi- ja ID-kaardi numbrit, sugu, aadressi ning positsiooni või ametit. Üksuste puhul võib selline teave sisaldada nime, registrisse kandmise kohta ja kuupäeva, registrinumbrit ja tegevuskohta. Samuti kantakse lisasse julgeolekunõukogu või sanktsioonide komitee poolt loetellu kandmise kuupäev.
Artikkel 9
Ühine seisukoht 2004/852/ÜVJP ja ühine seisukoht 2006/30/ÜVJP tunnistatakse kehtetuks.
Artikkel 10
1. Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval.
2. Otsus vaadatakse läbi, seda muudetakse või see tunnistatakse kehtetuks vastavalt ÜRO Julgeolekunõukogu asjaomastele otsustele.
Brüssel, 29. oktoober 2010