NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 670/2012
ze dne 11. července 2012,
kterým se mění rozhodnutí č. 1639/2006/ES, kterým se zavádí rámcový program pro konkurenceschopnost a inovace (2007-2013), a nařízení (ES) č. 680/2007, kterým se stanoví obecná pravidla pro poskytování finanční pomoci Společenství v oblasti transevropských dopravních a energetických sítí
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 172 a čl. 173 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1639/2006/ES (3) zavádí rámcový program pro konkurenceschopnost a inovace s různými druhy prováděcích opatření, jež jsou uskutečňována prostřednictvím zvláštních programů, k nimž patří program na podporu politiky informačních a komunikačních technologií, který podporuje posilování vnitřního trhu pro výrobky a služby informačních a komunikačních technologií a výrobky a služby založené na informačních a komunikačních technologiích a snaží se povzbudit inovace prostřednictvím širšího přijetí informačních a komunikačních technologií a investic do nich.
(2)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 680/2007 (4) stanoví obecná pravidla pro poskytování finanční pomoci Unie v oblasti transevropských dopravních a energetických sítí a vytváří nástroj pro sdílení rizika pod názvem „Nástroj pro úvěrové záruky pro projekty transevropských dopravních sítí“.
(3)
V průběhu následujících deseti let budou podle odhadu Komise zapotřebí nebývale rozsáhlé objemy investic do evropských dopravních a energetických sítí a sítí informačních a komunikačních technologií, které by měly přispět k dosažení politických cílů strategie Evropa 2020, zejména cílů v oblasti klimatu a přechodu na nízkouhlíkové hospodářství účinně využívající zdrojů tím, že se s jejich pomocí vybudují inteligentní, modernizované a plně vzájemně propojené infrastruktury, a které by měly podpořit dokončení vnitřního trhu.
(4)
Finanční prostředky získané formou dluhopisů z kapitálových trhů nejsou v Unii pro projekty infrastruktury snadno dostupné. Problémy infrastrukturních projektů při získávání přístupu k dlouhodobým finančním prostředkům ze soukromého sektoru nebo veřejného financování by neměly vést ke zhoršování výkonnosti na straně systémů dopravy, telekomunikací a energetiky, ani ke zpomalení rozšiřování širokopásmových služeb. V důsledku fragmentace trhů s dluhopisy v celé Unii, společně s neznámou poptávkou, ale i velikostí a složitostí infrastrukturních projektů, které vyžadují dlouhé lhůty potřebné pro přípravu, je vhodné řešit tento problém na úrovni Unie.
(5)
Finanční nástroje, na něž se vztahuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5), mohou v některých případech zlepšit efektivitu rozpočtových výdajů a docílit vysokých multiplikačních účinků z hlediska získání finančních prostředků ze soukromého sektoru. To je důležité zejména v souvislosti s obtížným přístupem k úvěrům, současnou napjatou situací v oblasti veřejných financí a s ohledem na potřebu povzbudit obnovu evropského hospodářství.
(6)
Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 8. června 2011 o investování do budoucna: nový víceletý finanční rámec pro konkurenceschopnou, udržitelnou a inkluzivní Evropu uvítal iniciativu pro projektové dluhopisy Evropa 2020, mechanismus pro sdílení rizika s EIB, který poskytuje omezenou podporu z rozpočtu Unie, jež je určena k efektivnějšímu využívání finančních prostředků Unie a k tomu, aby mezi soukromými investory vzbudila větší zájem o účast na prioritních projektech, které jsou v souladu s cíli strategie Evropa 2020. Rada ve svých závěrech ze dne 12. července 2011 o Aktu o jednotném trhu upozornila na skutečnost, že finanční nástroje je potřeba posuzovat z hlediska pákových efektů v porovnání se stávajícími nástroji, riziky, která by vznikla pro vládní rozvahy, a možným vytěsněním soukromých institucí. V této souvislosti by se mělo posuzovat sdělení Komise, týkající se pilotní fáze iniciativy pro projektové dluhopisy Evropa 2020 a posouzení souvisejících dopadů této iniciativy vycházející z veřejných konzultací.
(7)
Měla by být zahájena pilotní fáze iniciativy pro projektové dluhopisy Evropa 2020, jež má za cíl pomoci financovat prioritní projekty s jasnou přidanou hodnotou EU a umožnit větší angažovanost soukromého sektoru na kapitálovém trhu v oblasti dlouhodobého financování ekonomicky životaschopných projektů v oblasti dopravní a energetické infrastruktury a v oblasti informačních a komunikačních technologií. Tento nástroj bude přínosem pro projekty s podobnými finančními potřebami a díky součinnosti mezi odvětvími by měl přinést větší výhody, co se týče dopadu na trh, správní účinnosti a využívání zdrojů. Zúčastněným stranám z oblasti infrastruktury, jako jsou finančníci, veřejné orgány, správci infrastruktury, stavební společnosti a provozovatelé, by měl poskytnout soudržný nástroj a bude se řídit požadavky trhu.
(8)
Během pilotní fáze iniciativy pro projektové dluhopisy Evropa 2020 se má použít rozpočet Unie společně s financováním EIB ve formě společného nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy, které vydávají projektové společnosti. Tento nástroj usiluje o zmírnění rizika souvisejícího s dluhovou službou projektu a úvěrového rizika držitelů dluhopisů do té míry, aby účastníci kapitálového trhu, jako jsou penzijní fondy, pojišťovací společnosti a jiné zainteresované strany, byli ochotni investovat do většího objemu infrastrukturních projektových dluhopisů, než jak by to bylo možné bez podpory Unie.
(9)
S ohledem na dlouholeté zkušenosti EIB a vzhledem k tomu, že je to hlavní financující subjekt infrastrukturních projektů a na základě Smlouvy také finanční orgán EU, by Komise měla EIB do provádění pilotní fáze zapojit. Hlavní podmínky a postupy pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy by měly být stanoveny tímto nařízením. Podrobnější podmínky, včetně sdílení rizika, odměn, sledování a kontroly, by měly být stanoveny v dohodě o spolupráci mezi Komisí a EIB. Tato dohoda o spolupráci by měla být schválena Komisí a EIB v souladu s příslušným postupem.
(10)
Pilotní fáze iniciativy pro projektové dluhopisy Evropa 2020 by měla být spuštěna co nejdříve během stávajícího finančního rámce a provedena bez zbytečného odkladu s cílem zjistit, zda a do jaké míry jsou tyto finanční nástroje ke sdílení rizika přínosem v oblasti financování infrastruktury a pro rozvoj financování projektů infrastruktury prostřednictvím dluhopisů z kapitálových trhů.
(11)
Pilotní fáze by měla být financována prostřednictvím přesměrování rozpočtu na roky 2012 a 2013 ze stávajících programů pro oblast dopravy, energetiky a telekomunikací. Tak by mělo být možné pro tuto iniciativu přerozdělit až 200 milionů EUR z rozpočtu transevropských dopravních sítí, až 20 milionů EUR z rozpočtu rámcového programu pro konkurenceschopnost a inovaci a až 10 milionů EUR z rozpočtu transevropských energetických sítí. Dostupné rozpočtové finanční prostředky omezují jak rozsah této iniciativy, tak počet projektů, které lze podpořit.
(12)
Žádosti o rozpočtové finanční prostředky by měly vycházet od EIB na základě řady projektů, které EIB a Komise považují za vhodné, odpovídající cílům dlouhodobé politiky Unie a za uskutečnitelné. Veškeré žádosti a odpovídající rozpočtové závazky by měly být učiněny nejpozději do 31. prosince 2013. V důsledku složitosti velkých infrastrukturních projektů by k jejich schválení správní radou EIB mohlo dojít později, nejpozději však do 31. prosince 2014.
(13)
Žádosti o podporu a výběr a realizace všech projektů by měly podléhat právním předpisům Unie, zejména s ohledem na státní podporu, a měly by být prováděny takovým způsobem, aby nedocházelo k narušení trhu nebo se k existujícímu narušení nepřidávalo další.
(14)
Kromě požadavků na podávání zpráv podle bodu 49 interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí ze dne 17. května 2006 o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (6) by Komise za podpory EIB měla během pilotní fáze podávat Evropskému parlamentu a Radě každých šest měsíců po podepsání dohody o spolupráci zprávu a ve druhé polovině roku 2013 by měly Evropskému parlamentu a Radě předložit průběžnou zprávu. Úplné nezávislé hodnocení by mělo být předloženo v roce 2015.
(15)
Na základě tohoto úplného nezávislého hodnocení by Komise měla vyhodnotit relevanci iniciativy pro projektové dluhopisy Evropa 2020 a rovněž její vliv na zvýšení objemu investic v prioritních projektech a posílení efektivnosti výdajů Unie.
(16)
Pilotní fáze iniciativy pro projektové dluhopisy Evropa 2020 by měla být zahájena v rámci přípravy nástroje pro propojení Evropy navrhovaného Komisí. Není tím dotčeno žádné rozhodnutí týkající se víceletého finančního rámce Unie po roce 2013 a případného opětovného použití prostředků získaných z dřívějších finančních nástrojů v rámci jednání o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o finančních pravidlech platných pro roční rozpočet Unie.
(17)
Za účelem realizace pilotní fáze iniciativy pro projektové dluhopisy Evropa 2020 by měla být odpovídajícím způsobem změněna rozhodnutí č. 1639/2006/ES a nařízení (ES) č. 680/2007.
(18)
Aby se zajistila účinnost opatření stanovených v tomto nařízení s ohledem na omezenou dobu trvání pilotní fáze, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny rozhodnutí č. 1639/2006/ES
Rozhodnutí č. 1639/2006/ES se mění takto
1)
V článku 8 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„5a. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 až 5, pro projekty uskutečňované podle nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy uvedené v čl. 31 odst. 2 Komise a Evropská investiční banka (EIB) předloží Evropskému parlamentu a Radě ve druhé polovině roku 2013 průběžnou zprávu. Úplné nezávislé hodnocení bude předloženo v roce 2015.
Na základě tohoto hodnocení Komise vyhodnotí relevanci iniciativy pro projektové dluhopisy Evropa 2020 a její vliv na zvýšení objemu investic v prioritních projektech a posílení efektivnosti výdajů Unie. Na základě tohoto vyhodnocení a se zohledněním všech možností Komise posoudí, zda navrhne vhodné regulační změny, včetně změn legislativních, zejména pokud by se ukázalo, že předpokládané využití na trhu není uspokojivé, nebo pokud by se objevily dostatečné alternativní zdroje dlouhodobého financování dluhu.
Průběžná zpráva uvedená v prvním pododstavci bude zahrnovat seznam projektů, které využily nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy uvedené v čl. 31 odst. 2a až 2e, s informacemi o podmínkách vydaných dluhopisů a typech současných a případných budoucích investorů.“
2)
V čl. 26 odst. 2 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
povzbuzování inovací prostřednictvím širšího přijetí informačních a komunikačních technologií a širokopásmových služeb a investic do nich;“
3)
Článek 31 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Projekty uvedené v odst. 1 písm.a) se zaměřují na podporu inovací, přenosu technologií a šíření nových technologií, jež jsou vyvinuté natolik, že je lze zavést na trh.
Unie může do rozpočtu těchto projektů přispívat prostřednictvím grantů.
Unie může v průběhu pilotní fáze v letech 2012 a 2013 poskytnout také finanční příspěvek pro EIB na vytváření rezerv a přidělování kapitálu pro dluhové nástroje nebo záruky, které poskytne EIB z vlastních zdrojů v rámci nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy.“;
b)
vkládají se nové odstavce, které znějí:
„2a. Nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy uvedený v odst. 2 třetím pododstavci je společným nástrojem Komise a EIB, který poskytuje přidanou hodnotu v podobě intervence Unie, řeší ne zcela optimální investiční situace, kdy se na projekty nepodaří získat odpovídající finanční prostředky v rámci trhu, a který je doplňkový k jiným nástrojům. Zabraňuje narušení hospodářské soutěže, zajišťuje multiplikační účinek a uvádí do souladu zájmy pomocí úvěrového posílení. Nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy:
a)
má formu dluhového nástroje nebo záruky od EIB podpořené rozpočtovým příspěvkem Unie na financování poskytnuté pro projekty v oblasti informačních a komunikačních technologií a širokopásmových služeb a doplňuje či podněcuje financování členskými státy nebo soukromými investory;
b)
zmírňuje rizika dluhové služby projektu a úvěrové riziko držitelů dluhopisů;
c)
používá se pouze pro projekty, jejichž finanční životaschopnost vychází z výnosů projektu.
2b. Expozice Unie vůči nástroji pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy, včetně poplatků za správu a jiných způsobilých nákladů, v žádném případě nepřesáhne výši příspěvku Unie na nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy ani splatnost portfolia nástroje úvěrového posílení. Souhrnný rozpočet Unie nesmí být nijak dále zatížen. Zbytkové riziko související s operacemi projektových dluhopisů nese vždy EIB.
2c. Hlavní podmínky a postupy nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy jsou stanovené v příloze IIIa. Podrobné podmínky pro provádění nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy, včetně sdílení rizika, odměn, sledování a kontroly, se stanoví v dohodě o spolupráci mezi Komisí a EIB. Tuto dohodu o spolupráci schvaluje Komise a EIB v souladu s příslušným postupem.
2d. V roce 2013 je možné použít částku až do výše 20 milionů EUR z rozpočtu pro politiku informačních a komunikačních technologií a širokopásmových služeb v souladu s pravidlem stanoveným v příloze I písm. b). Vzhledem k omezené době trvání pilotní fáze může nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy použít výnosy získané před 31. prosincem 2013 na nové dluhové nástroje a záruky v rámci stejného nástroje pro sdílení rizika a pro projekty, které splňují stejná kritéria způsobilosti, s cílem maximalizovat objem podporovaných investic. V případě, že nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy nebude prodloužen do dalšího víceletého finančního rámce, budou veškeré zbývající finanční prostředky vráceny do příjmové strany souhrnného rozpočtu Unie.
2e. Kromě povinnosti podávat zprávy podle bodu 49 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení, a aniž by byla dotčena povinnost podávat jiné regulační zprávy, předkládá Komise během pilotní fáze Evropskému parlamentu a Radě každých šest měsíců zprávu o výkonnosti nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy, včetně finančních podmínek a umístění veškerých vydaných projektových dluhopisů.“
4)
Doplňuje se nová příloha, která zní:
„PŘÍLOHA IIIa
Hlavní podmínky a postupy nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy podle čl. 31 odst. 2c.
EIB je partnerem pro sdílení rizika a jménem Unie spravuje příspěvky Unie na nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy. Podrobné podmínky pro provádění tohoto nástroje, včetně sledování a kontroly, se stanoví v dohodě o spolupráci mezi Komisí a EIB, přičemž se zohlední ustanovení této přílohy.
a) Nástroj EIB
1.
Nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy je navržen pro každý způsobilý projekt jako podřízený nástroj, ve formě dluhového nástroje nebo podmíněného (záručního) nástroje nebo obou z nich, s cílem usnadnit vydání projektových dluhopisů.
2.
Stane-li se EIB věřitelem projektu, jsou její práva vyplývající z nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy podřízena dluhové službě z nadřazeného dluhu s tím, že mají přednost před financováním z vlastních a souvisejících zdrojů.
3.
Tento nástroj nepřekročí 20 % celkové částky vydaného nadřazeného dluhu.
b) Rozpočet
Informační a komunikační technologie:
2013: až 20 milionů EUR.
Žádost o převod částek nad tuto hranici musí být podána do 31. prosince 2012 a doplněna prognózou potřeby příspěvku Unie podle harmonogramu.
V případě potřeby je tato prognóza základem pro snížení částky na rok 2013 na základě žádosti, o které se rozhodne postupem podle čl. 46 odst. 2.
c) Svěřenecký účet
1.
EIB zřídí ke správě příspěvku Unie a příjmů z něho plynoucích svěřenecký účet.
2.
Vzhledem k omezené době trvání pilotní fáze úrok připsaný na svěřeneckém účtu a další příjmy vyplývající z příspěvku Unie, jako jsou například odměna za záruku, úroková či riziková marže z částek vyplacených EIB, se přičítají ke zdrojům svěřeneckého účtu. Komise však může postupem podle čl. 46 odst. 2 rozhodnout, že se vrátí do rozpočtové linie CIP IKT.
d) Použití příspěvku Unie
Příspěvek Unie použije EIB na:
1.
zajištění prvních rizik pro podřízené nástroje portfolia způsobilých projektů v souladu s platnými pravidly EIB a hodnocením rizika provedeného EIB podle jejích platných politik,
2.
pokrytí způsobilých nákladů nesouvisejících s projekty, které vzniknou v souvislosti se zřízením a správou nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy včetně jeho vyhodnocení.
e) Sdílení rizik a výnosů
Model sdílení rizik vyplývající z písmene d) se odrazí v odpovídajícím sdílení rizikové odměny, kterou EIB účtuje protistraně za každý nástroj v rámci portfolia, mezi Unií a EIB.
f) Stanovení cen
Stanovení cen nástrojů projektových dluhopisů je založeno na rizikové odměně v souladu s příslušnými obvyklými pravidly a kritérii EIB.
g) Podávání žádostí
Žádosti o pokrytí rizika podle nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy se podávají EIB v souladu s obvyklými postupy EIB pro podávání žádostí.
h) Schvalování
EIB s náležitou péčí posoudí rizikové, finanční, technické a právní aspekty a rozhodne o využití nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy a vybere vhodný typ podřízeného nástroje v souladu se svými obvyklými pravidly a kritérii, zejména s pokyny pro politiku úvěrových rizik EIB a s výběrovými kritérii EIB v sociální oblasti a v oblasti životního prostředí a klimatu.
i) Doba trvání
1.
Příspěvek Unie k nástroji pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy musí být přidělen na závazky do 31. prosince 2013. Skutečné schválení nástroje pro projektové dluhopisy správní radou EIB musí být dokončeno do 31. prosince 2014.
2.
V případě ukončení nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy v průběhu stávajícího víceletého finančního rámce jsou veškeré zůstatky na svěřeneckém účtu, s výjimkou finančních prostředků přidělených na závazky a zdrojů potřebných pro pokrytí jiných způsobilých výdajů a nákladů, vráceny do rozpočtové linie CIP IKT.
3.
Jakmile skončí platnost nástroje nebo bude splacen, a za předpokladu, že pokrytí rizika zůstane dostatečné, budou finanční prostředky přidělené na nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy vráceny na příslušný svěřenecký účet.
j) Podávání zpráv
Postupy podávání výročních zpráv o provádění nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy budou dohodnuty mezi Komisí a EIB.
Kromě toho Komise za podpory EIB podává Evropskému parlamentu a Radě každých šest měsíců zprávu o provádění, poprvé šest měsíců po podpisu dohody o spolupráci uvedené v čl. 31 odst. 2c.
k) Sledování, kontrola a hodnocení
Komise sleduje provádění nástroje, včetně případných kontrol na místě, a provádí ověřování a kontroly v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (7).
Podřízené nástroje spravuje EIB v souladu s vlastními pravidly a postupy, včetně příslušných opatření v oblasti auditu, kontroly a sledování. Kromě toho správní rada EIB, ve které jsou zastoupeny Komise a členské státy, schvaluje každý podřízený nástroj a dohlíží, aby EIB byla řízena v souladu se svým statutem a všeobecnými směrnicemi vydanými Radou guvernérů.
Komise a EIB předloží ve druhé polovině roku 2013 Evropskému parlamentu a Radě průběžnou zprávu o fungování pilotního nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy s cílem optimalizovat návrh tohoto nástroje.
Úplné nezávislé hodnocení se uskuteční v roce 2015 po schválení závěrečných operací projektových dluhopisů. Zaměří se mimo jiné na jejich přidanou hodnotu, doplňkovost ve srovnání s ostatními nástroji Unie či členských států a dalšími stávajícími formami dlouhodobého financování dluhů, dosažený multiplikační účinek, vyhodnocení rizik s nimi spojených a vznik nebo nápravu případných rušivých vlivů. Hodnocení se bude vztahovat také na dopad na finanční životaschopnost projektů, objem, podmínky a náklady na vydávání dluhopisů, vliv na širší trh s dluhopisy a na kontrolu věřitelů a zakázek. Poskytne také pokud možno srovnání nákladů s alternativními prostředky financování projektů, včetně bankovních půjček. Během pilotní fáze se hodnotí všechny vybrané projekty.
Článek 2
Změny nařízení (ES) č. 680/2007
Nařízení (ES) č. 680/2007 se mění takto:
1)
V článku 2 se doplňují nové body, které znějí:
„14)
„nástrojem pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy“ společný nástroj Komise a EIB, který poskytuje přidanou hodnotu v podobě intervence Unie, řeší ne zcela optimální investiční situace, kdy se na projekty nepodaří získat odpovídající finanční prostředky v rámci trhu, a který je doplňkový k jiným nástrojům a doplňuje nebo podněcuje financování členskými státy nebo soukromými investory. Zabraňuje narušení hospodářské soutěže, zajišťuje multiplikační účinek a uvádí do souladu zájmy. Nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy ve formě úvěrového posílení pro projekty společného zájmu zmírňuje rizika dluhové služby projektu a úvěrové riziko držitelů dluhopisů a používá se pouze pro projekty, jejichž finanční životaschopnost vychází z výnosů projektu.
15)
„úvěrovým posílením“ zlepšení úvěrové kvality projektového dluhu prostřednictvím podřízeného nástroje ve formě dluhového nástroje EIB nebo záruky EIB nebo obou z nich, podpořené příspěvkem z rozpočtu Unie.“
2)
V prvním pododstavci článku 4 se doplňují nové věty, které znějí:
„Žádosti o pokrytí v rámci nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy podle čl. 6 odst. 1 písm. g) se podávají EIB v souladu s obvyklými postupy EIB pro podávání žádostí.“
3)
V článku 6 se odstavec 1 mění takto:
a)
v písmenu d) se doplňuje nová věta, která zní:
„V roce 2012 a 2013 je možné přerozdělit částku až 200 milionů EUR pro pilotní fázi použití nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy v odvětví dopravy.“;
b)
doplňuje se nové písmeno, které zní:
„g)
během pilotní fáze v letech 2012 a 2013 finanční příspěvek pro EIB na vytváření rezerv a přidělování kapitálu pro dluhové nástroje nebo záruky, které poskytne EIB z vlastních zdrojů v rámci nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy v oblasti transevropských dopravních sítí a transevropských energetických sítí. Expozice Unie vůči nástroji pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy, včetně poplatků za správu a jiných způsobilých nákladů, v žádném případě nepřesáhne výši příspěvku Unie na nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy ani splatnost portfolia nástrojů úvěrového posílení. Souhrnný rozpočet Unie nesmí být nijak dále zatížen. Zbytkové riziko související s těmito operacemi projektových dluhopisů nese vždy EIB.
Hlavní podmínky a postupy pro nástroj sdílení rizika pro projektové dluhopisy jsou stanoveny v příloze Ia. Podrobné podmínky pro provádění nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy, včetně sdílení rizika, odměn, sledování a kontroly, se stanoví v dohodě o spolupráci mezi Komisí a EIB. Tuto dohodu o spolupráci schvaluje Komise a EIB v souladu s příslušným postupem.
V roce 2012 a 2013 může být v souladu s postupem uvedeným v čl. 15 odst. 2 z rozpočtových linií na nástroj pro úvěrové záruky pro projekty transevropských dopravních sítí uvedené v příloze I nebo pro projekty transevropských energetických sítí přerozdělena částka až 210 milionů EUR, z toho až 200 milionů EUR na projekty v oblasti dopravy a 10 milionů EUR na projekty v oblasti energetiky, na nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy
Kromě povinnosti podávat zprávy podle bodu 49 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení, aniž by byla dotčena povinnost podávat jiné regulační zprávy, předkládá Komise během pilotní fáze Evropskému parlamentu a Radě každých šest měsíců zprávu o výkonnosti nástroje pro sdílení rizika, včetně finančních podmínek a umístění veškerých vydaných projektových dluhopisů.
Vzhledem k omezené době trvání pilotní fáze je možno úrok a další příjmy vytvořené nástrojem pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy získané před 31. prosincem 2013 znovu použít na nové dluhové nástroje a záruky v rámci stejného nástroje pro sdílení rizik a pro projekty, které splňují stejná kritéria způsobilosti s cílem maximalizovat objem podporovaných investic. V případě, že nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy nebude prodloužen do dalšího finančního rámce, jsou veškeré zbývající prostředky vráceny do příjmové strany souhrnného rozpočtu Unie.“
4)
V článku 16 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„2a. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2, pro projekty uskutečňované podle nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy uvedené v čl. 6 odst. 1 písm. g) Komise a EIB předloží ve druhé polovině roku 2013 Evropskému parlamentu a Radě průběžnou zprávu. Úplná nezávislá zpráva bude předložena v roce 2015.
Na základě tohoto hodnocení Komise vyhodnotí relevanci iniciativy pro projektové dluhopisy Evropa 2020 a její vliv na zvýšení objemu investic v prioritních projektech a posílení efektivity výdajů Unie. Na základě tohoto vyhodnocení a se zohledněním všech možností Komise posoudí, zda navrhne vhodné regulační změny, včetně změn legislativních, zejména pokud by se ukázalo, že předpokládané využití na trhu není uspokojivé nebo pokud by se objevily dostatečné alternativní zdroje dlouhodobého financování dluhu“.
5)
V čl. 17 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Průběžná zpráva uvedená v čl. 16 odst. 2a zahrnuje seznam projektů, které využily nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy uvedeného v čl. 6 odst. 1 písm. g), s informacemi o podmínkách vydaných dluhopisů a typech současných a případných budoucích investorů.“
6)
Příloha se označuje jako příloha I a v souladu s tím se v čl. 6 odst. 1 písm. d) slova „v příloze“ nahrazují slovy „v příloze I“.
7)
Doplňuje se nová příloha, která zní:
„PŘÍLOHA Ia
Hlavní podmínky a postupy nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy podle čl. 6 odst. 1 písm. g)
EIB je partnerem pro sdílení rizika a jménem Unie spravuje příspěvky Unie na nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy. Podrobné podmínky pro provádění tohoto nástroje, včetně sledování a kontroly, se stanoví v dohodě o spolupráci mezi Komisí a EIB, přičemž se zohlední ustanovení této přílohy.
a) Nástroj EIB
1.
Nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy je navržen pro každý způsobilý projekt jako podřízený nástroj, ve formě dluhového nástroje nebo podmíněného (záručního) nástroje nebo obou z nich, s cílem usnadnit vydání projektových dluhopisů.
2.
Stane-li se EIB věřitelem projektu, jsou její práva vyplývající z nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy podřízena dluhové službě z nadřazeného dluhu s tím, že mají přednost před financováním z vlastních a souvisejících zdrojů.
3.
Tento nástroj nepřekročí 20 % celkové částky vydaného nadřazeného dluhu.
b) Rozpočet
Transevropské dopravní sítě (TEN-T):
-
2012: až 100 milionů EUR
-
2013: až do souhrnné částky 200 milionů EUR
bude přerozděleno z rozpočtu TEN-T určeného na nástroj pro úvěrové záruky pro projekty TEN-T uvedené v příloze I, který však nebyl využit.
Transevropské energetické sítě (TEN-E):
2013: až 10 milionů EUR.
Žádost o převod částky na rok 2012 musí být podána bezodkladně po podpisu dohody o spolupráci.
Žádost o převod na následující roky musí být podána do 31. prosince předchozího roku.
Ve všech případech musí být žádost o převod doplněna prognózou potřeby příspěvku Unie podle harmonogramu.
V případě potřeby je tato prognóza základem pro snížení částek na základě žádosti, o které se rozhodne postupem podle čl. 15 odst. 2.
c) Svěřenecký účet
1.
EIB zřídí dva svěřenecké účty (jeden pro projekty v rámci TEN-T, druhý pro projekty v rámci TEN-E), na nichž budou příspěvky Unie a příjmy plynoucí z příspěvků Unie. Svěřenecký účet pro TEN-T lze sloučit se svěřeneckým účtem zřízeným pro nástroj pro úvěrové záruky pro projekty TEN-T podle přílohy I, za předpokladu, že toto opatření neohrožuje kvalitu podávání zpráv a sledování, jak je stanoveno v písmenech j) a k).
2.
Vzhledem k omezené době trvání pilotní fáze úrok připsaný na svěřeneckém účtu a další příjmy vyplývající z příspěvku Unie, jako jsou například odměna za záruku, úroková či riziková marže z částek vyplacených EIB, se přičítají ke zdrojům svěřeneckého účtu. Komise však může postupem podle čl. 15 odst. 2 rozhodnout, že budou vráceny do rozpočtové linie TEN-T nebo TEN-E.
d) Použití příspěvku Unie
Příspěvek Unie použije EIB na:
1.
zajištění prvních rizik pro podřízené nástroje portfolia způsobilých projektů v souladu s platnými pravidly EIB a hodnocením rizik prováděným EIB podle jejích platných politik,
2.
pokrytí způsobilých nákladů nesouvisejících s projekty, které vzniknou v souvislosti se zřízením a správou nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy včetně jeho vyhodnocení.
e) Sdílení rizik a výnosů
Model sdílení rizika vyplývající z písmene d) se odrazí v odpovídajícím sdílení rizikové odměny, kterou EIB účtuje protistraně za každý nástroj v rámci portfolia, mezi Unií a EIB.
Bez ohledu na ustanovení platná pro sdílení rizika pro nástroj pro úvěrové záruky pro projekty TEN-T, uvedené v příloze I, vzorec sdílení rizik pro projektové dluhopisy se bude uplatňovat na uvedený nástroj včetně operací jeho stávajícího portfolia.
f) Stanovení cen
Stanovení cen nástroje pro projektové dluhopisy je založeno na rizikové odměně v souladu s příslušnými obvyklými pravidly a kritérii EIB.
g) Podávání žádostí
Žádosti o pokrytí rizika podle nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy se podávají EIB v souladu s obvyklými postupy EIB pro podávání žádostí.
h) Schvalování
EIB s náležitou péčí posoudí rizikové, finanční, technické a právní aspekty a rozhodne o využití nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy a vybere vhodný typ podřízeného nástroje v souladu se svými obvyklými pravidly a kritérii, zejména s pokyny pro politiku úvěrových rizik EIB a s výběrovými kritérii EIB v sociální oblasti a v oblasti životního prostředí a klimatu.
i) Doba trvání
1.
Poslední tranše příspěvku Unie k nástroji pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy musí být přidělena na závazky do 31. prosince 2013. Skutečné schválení nástroje pro projektové dluhopisů správní radou EIB musí být dokončeno do 31. prosince 2014.
2.
V případě ukončení nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy v průběhu stávajícího víceletého finančního rámce jsou veškeré zůstatky na svěřeneckém účtu, s výjimkou finančních prostředků přidělených na závazky a finančních prostředků potřebných pro pokrytí jiných způsobilých výdajů a nákladů, vráceny do rozpočtové linie pro TEN-T, TEN-E.
3.
Jakmile skončí platnost nástroje nebo bude splacen, a za předpokladu, že pokrytí rizika zůstane dostatečné, budou prostředky přidělené na nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy vráceny na příslušný svěřenecký účet.
j) Podávání zpráv
Postupy podávání výročních zpráv o provádění nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy budou dohodnuty mezi Komisí a EIB.
Kromě toho Komise za podpory EIB podává Evropskému parlamentu a Radě každých šest měsíců zprávu o provádění, poprvé šest měsíců od podpisu dohody o spolupráci uvedené v čl. 6 odst. 1 písm. g).
(k) Sledování, kontrola a hodnocení
Komise sleduje provádění nástroje, včetně případných kontrol na místě, a provádí ověřování a kontroly v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 1605/2002.
Podřízené nástroje spravuje EIB v souladu s vlastními pravidly a postupy EIB, včetně příslušných opatření v oblasti auditu, kontroly a sledování. Kromě toho správní rada EIB, ve které jsou zastoupeny Komise a členské státy, schvaluje každý podřízený nástroj a dohlíží, aby EIB byla řízena v souladu se svým statutem a všeobecnými směrnicemi vydanými Radou guvernérů.
Komise a EIB předloží ve druhé polovině roku 2013 Evropskému parlamentu a Radě průběžnou zprávu o fungování pilotního nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy s cílem optimalizovat návrh tohoto nástroje.
Úplné nezávislé hodnocení se uskuteční v roce 2015 po schválení závěrečných operací projektových dluhopisů. Zaměří se mimo jiné na jejich přidanou hodnotu, doplňkovost ve srovnání s ostatními nástroji Unie a členských států a dalšími stávajícími formami dlouhodobého financování dluhů, dosažený multiplikační účinek, vyhodnocení rizik s nimi spojených a vznik nebo nápravu případných rušivých vlivů. Hodnocení se bude vztahovat také na dopad na finanční životaschopnost projektů, objem, podmínky a náklady na vydávání dluhopisů, vliv na širší trh s dluhopisy a na kontrolu věřitelů a zakázek. Poskytne také pokud možno srovnání nákladů s alternativními prostředky financování projektů, včetně bankovních půjček. Během pilotní fáze se hodnotí všechny vybrané projekty.“
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. července 2012.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 670/2012,
11. juuli 2012,
millega muudetakse otsust nr 1639/2006/EÜ, millega kehtestatakse konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm (2007-2013), ning määrust (EÜ) nr 680/2007, millega kehtestatakse ühenduse rahalise abi andmise üldeeskirjad üleeuroopaliste transpordi- ja energiavõrkude valdkonnas
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 172 ja artikli 173 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
olles konsulteerinud Regioonide Komiteega,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 1639/2006/EÜ (3) kehtestatakse konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm (edaspidi „raamprogramm”) ning eri liiki rakendusmeetmed eriprogrammidele, nt info- ja kommunikatsioonitehnoloogia (IKT) poliitika toetusprogrammile, millega tugevdatakse IKT toodete ja teenuste ning IKT-põhiste toodete ja teenuste siseturgu ning mille eesmärk on uuendustegevuse toetamine IKT laialdasema kasutuselevõtu ja ulatuslikumate investeeringute kaudu.
(2)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 680/2007 (4) sätestatakse ühenduse rahalise abi andmise üldeeskirjad üleeuroopaliste transpordi- ja energiavõrkude (TEN-T ja TEN-E) valdkonnas ning luuakse TEN-T projektide laenutagamisvahendi nime kandev riskijagamise instrument.
(3)
Järgmisel kümnendil tuleb komisjoni hinnangu kohaselt Euroopa transpordi-, energia-, info- ja kommunikatsioonivõrkudesse investeerida varasemast märksa suuremaid summasid, et aidata saavutada „Euroopa 2020” poliitikaeesmärgid, eelkõige kliimaeesmärgid ja üleminek ressursitõhusale, vähese CO2-heitega majandusele, arendades arukaid, ajakohastatud ja omavahel täielikult ühendatud infrastruktuure, ning et soodustada siseturu väljakujundamist.
(4)
Infrastruktuuriprojektide rahastamine laenukapitaliturgudel ei ole liidu piires kerge. Raskused infrastruktuuriprojektidele pikaajalise era- või avalikust sektorist rahastamise leidmisel ei tohiks tuua kaasa transpordi-, telekommunikatsiooni- ja energiasüsteemide jõudluse halvenemist ega lairibaühenduse leviku aeglustumist. Arvestades liidu võlakirjaturgude killustatust ja prognoosimatut nõudlust ning pikaajalist ettevalmistusaega nõudvate infrastruktuuriprojektide mahtu ja keerukust, on asjakohane käsitleda kõnealust probleemi liidu tasandil.
(5)
Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust) (5) reguleeritavad finantsinstrumendid võivad mõnel juhul suurendada eelarvevahendite kasutamise tõhusust ning neil võib olla märkimisväärne mitmekordistav mõju erasektorist vahendite kaasamisel. See on eriti asjakohane seoses laenude raske kättesaadavusega, piirangutega avaliku sektori kulutustele ning vajadusega toetada Euroopa majanduse elavdamist.
(6)
Oma 8. juuni 2011. aasta resolutsioonis tulevikku investeerimise ning uue mitmeaastase finantsraamistiku kohta konkurentsivõimelise, jätkusuutliku ja kaasava Euroopa nimel väljendas Euroopa Parlament heameelt „Euroopa 2020” projektivõlakirjade algatuse üle, mis kujutab endast Euroopa Investeerimispanga (EIP) osalusel loodud riskijagamise instrumenti, millega antakse liidu eelarvest piiratud toetust eesmärgiga võimendada liidu rahaliste vahendite mõju ning suurendada erainvestorite huvi osaleda esmatähtsates projektides, mis on kooskõlas strateegia „Euroopa 2020” eesmärkidega. Oma 12. juuli 2011. aasta järeldustes ühtse turu akti kohta tuletas nõukogu meelde, et finantsinstrumente tuleb hinnata, võttes arvesse nende finantsvõimendust olemasolevate instrumentidega võrreldes, lisanduvaid riske valitsemissektori bilansile ning eraõiguslike institutsioonide võimalikku väljatõrjumist. Komisjoni teatist, mis käsitleb „Euroopa 2020” projektivõlakirjade algatuse katseetappi ja selle mõjuhinnangut, mis põhines avalikul konsulteerimisel, tuleks vaadelda selles kontekstis.
(7)
Tuleks käivitada „Euroopa 2020” projektivõlakirjade algatuse katseetapp, mille eesmärk on toetada selge ELi lisaväärtusega esmatähtsate projektide rahastamist ning hõlbustada erasektori aktiivsemat osalemist transpordi, energeetika ja IKT infrastruktuuride valdkonnas majanduslikult elujõuliste projektide pikaajalisel rahastamisel kapitaliturgudel. Selle instrumendiga toetatakse samalaadsete rahastamisvajadustega projekte ning tänu sektoritevahelisele sünergiale peaks see andma suuremaid eeliseid turumõju, haldustõhususe ja ressursikasutuse valdkonnas. Algatus peaks andma infrastruktuuri valdkonna sidusrühmadele, nagu rahastajad, riigiasutused, infrastruktuuriettevõtjad, ehitusfirmad ja käitajad, sobiva instrumendi, mida juhib turunõudlus.
(8)
„Euroopa 2020” projektivõlakirjade algatuse katseetapi jooksul kasutatakse liidu eelarvet kõrvuti EIP poolse rahastamisega projektiettevõtjate emiteeritavate projektivõlakirjade ühise riskijagamise instrumendi tarvis. Nimetatud instrumendiga püütakse leevendada projektide võlateenindusriski ja võlakirjade omanike krediidiriski sellisel määral, et kapitalituruosalised, nagu pensionifondid, kindlustusettevõtjad ja muud huvitatud isikud, oleksid valmis investeerima infrastruktuuri projektide võlakirjadesse rohkem, kui see oleks võimalik ilma liidu toetuseta.
(9)
Arvestades EIP pikaajalist kogemust ning seda, et ta on infrastruktuuriprojektide põhirahastaja ja aluslepinguga asutatud ELi finantseerimisasutus, peaks komisjon kaasama EIP katseetapi rakendamisse. Projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi üldtingimused ja kord tuleks sätestada käesolevas määruses. Üksikasjalikumad tingimused, kaasa arvatud riski jagamine, tasu, järelevalve ja kontrollimine, tuleks sätestada komisjoni ja EIP vahel sõlmitavas koostöölepingus. Nimetatud koostöölepingu peaksid heaks kiitma komisjon ja EIP oma vastava korra kohaselt.
(10)
„Euroopa 2020” projektivõlakirjade algatuse katseetapp tuleks käivitada võimalikult kiiresti praeguse finantsraamistiku kehtivusajal ja seda tuleks rakendada liigselt viivitamata, et teha kindlaks, kas ja mil määral annavad niisugused riskijagamise instrumendid lisaväärtust infrastruktuuride rahastamise valdkonnas ja infrastruktuuriprojektide laenukapitaliturult rahastamise väljakujundamisele.
(11)
Katseetappi tuleks rahastada 2012. ja 2013. aasta transpordi-, energeetika- ja telekommunikatsiooniprogrammide praeguste eelarvevahendite ümberpaigutamise teel. Selleks peaks algatuse jaoks olema võimalik TEN-T eelarvest ümber paigutada kuni 200 miljonit eurot, konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammist kuni 20 miljonit eurot ja TEN-E eelarvest kuni 10 miljonit eurot. Olemasolevad eelarvelised vahendid piiravad nii algatuse reguleerimisala kui ka toetatavate projektide arvu.
(12)
EIP peaks eelarves ette nähtud summasid taotlema, et rahastada selliseid projekte, mis EIP ja komisjoni hinnangul on sobivad, kooskõlas liidu pikaajaliste poliitikaeesmärkidega ja tõenäoliselt rakendatavad. Kõnealused taotlused tuleks esitada ja vastavad eelarvelised kulukohustused võtta hiljemalt 31. detsembril 2013. Kuna suured infrastruktuuriprojektid on keerukad, peaks olema võimalik, et EIP direktorite nõukogu kiidab need tegelikult heaks hilisemal kuupäeval, kuid mitte hiljem kui 31. detsembril 2014.
(13)
Kõikide projektide toetustaotluste ning valikute tegemise ja rakendamise puhul tuleks järgida liidu õigust, eelkõige riigiabi valdkonnas, ning püüda vältida turumoonutuste loomist või nende suurendamist.
(14)
Lisaks 17. mail 2006 Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini ja usaldusväärse finantsjuhtimise kohta sõlmitud institutsioonidevahelise kokkuleppe (6) punktis 49 sätestatud aruandlusnõuetele peaks komisjon EIP toetusel katseetapi käigus esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule pärast koostöölepingule alla kirjutamist iga kuue kuu järel aruande ning esitama vahearuande 2013. aasta teisel poolel. Sõltumatu täiemahuline hindamine tuleks korraldada 2015. aastal.
(15)
Nimetatud sõltumatule täiemahulisele hindamisele tuginedes peaks komisjon hindama „Euroopa 2020” projektivõlakirjade algatuse asjakohasust ning selle tulemuslikkust esmatähtsatesse projektidesse tehtavate investeeringute mahu ja liidu kulutuste tõhususe suurendamisel.
(16)
„Euroopa 2020” projektivõlakirjade algatuse katseetapp tuleks käivitada komisjoni kavandatava Euroopa Ühendamise Rahastu ettevalmistamise raames. See ei piira mis tahes otsuste tegemist 2013. aasta järgse liidu mitmeaastase finantsraamistiku kohta ega finantsinstrumentidest tagasisaadavate vahendite võimaliku taaskasutamise kohta seoses läbirääkimistega ettepaneku üle võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus Euroopa Liidu iga-aastase eelarve suhtes kohaldatavate finantseeskirjade kohta.
(17)
„Euroopa 2020” projektivõlakirjade algatuse katseetapi rakendamiseks tuleks vastavalt muuta otsust nr 1639/2006/EÜ ja määrust (EÜ) nr 680/2007.
(18)
Käesolevas määruses sätestatud meetmete tulemuslikkuse tagamiseks peaks käesolev määrus, võttes arvesse katseetapi piiratud kestust, jõustuma järgmisel päeval pärast selle avaldamist,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Otsuse nr 1639/2006/EÜ muudatused
Otsust nr 1639/2006/EÜ muudetakse järgmiselt.
1)
Artiklisse 8 lisatakse järgmine lõige:
„5a. Ilma et see piiraks lõigete 1-5 kohaldamist, esitavad komisjon ja Euroopa Investeerimispank (EIP) 2013. aasta teisel poolel Euroopa Parlamendile ja nõukogule vahearuande artikli 31 lõikes 2 osutatud projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi abil ellu viidud projektide kohta. Sõltumatu täiemahuline hindamine korraldatakse 2015. aastal.
Komisjon hindab sellele hinnangule tuginedes „Euroopa 2020” projektivõlakirjade algatuse asjakohasust ning selle tulemuslikkust esmatähtsatesse projektidesse tehtavate investeeringute mahu ja liidu kulutuste tõhususe suurendamisel. Selle hinnangu valguses ja kõiki võimalusi arvestades kaalub komisjon ettepaneku tegemist asjakohaste õigusaktide muutmiseks, muu hulgas seadusandlike muudatuste tegemiseks, eeskätt juhul, kui kasutuselevõtt turul ei ole prognoosidega võrreldes rahuldav või kui alternatiivsed pikaajaliste laenude rahastamise viisid muutuvad piisavalt kättesaadavaks.
Esimeses lõigus osutatud vahearuandes tuuakse muu hulgas ära ka nende projektide nimekiri, mille puhul on kasutatud artikli 31 lõigetes 2a-2e osutatud projektivõlakirjade riskijagamise instrumenti, ja teave emiteeritud võlakirjade tingimuste kohta ning praeguste ja võimalike tulevaste investorite liigid.”
2)
Artikli 26 lõike 2 punkt b asendatakse järgmisega:
„b)
uuendustegevuse edendamine info- ja kommunikatsioonitehnoloogia ning lairibavõrgu laialdasema kasutuselevõtu ja ulatuslikumate investeeringute kaudu;”.
3)
Artiklit 31 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Lõike 1 punktis a osutatud projektide eesmärk on edendada uuendustegevust, tehnosiiret ja selliste uute tehnoloogiate levikut, mis on valmis turuleviimiseks.
Liit võib määrata nende projektide eelarve suurendamiseks toetuse.
Alternatiivina võib liit anda EIP-le katseetapi ajal 2012. ja 2013. aastal rahalist toetust reservi loomiseks ja kapitali eraldamiseks EIP poolt omavahenditest emiteeritavate võlainstrumentide või antavate tagatiste tarvis projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi raames.”;
b)
lisatakse järgmised lõiked:
„2a. Lõike 2 kolmandas lõigus osutatud projektivõlakirjade riskijagamise instrument on komisjoni ja EIP ühine instrument, millel on lisaväärtus liidu sekkumise tõttu, mida kasutatakse mitteoptimaalsete investeerimisolukordade lahendamiseks, kui projektid ei saa turgudelt piisavat rahastamist, ning mis pakub täiendavust. Sellega välditakse konkurentsi moonutamist, selle eesmärk on tagada mitmekordistav mõju ja sellega ühitatakse huvid krediidikvaliteedi parandamise kaudu. Projektivõlakirjade riskijagamise instrument
a)
on vormilt EIP võlainstrument või tagatis koos liidu eelarvest saadava toetusega info- ja kommunikatsioonitehnoloogia või lairibaprojektide rahastamiseks, täiendades või kaasates liikmesriikide või erasektori rahalisi vahendeid;
b)
leevendab projekti võlateenindusriski ning võlakirjade omanike krediidiriski;
c)
leiab kasutust ainult selliste projektide puhul, mille rahaline elujõulisus rajaneb projekti tuludel.
2b. Liidu riskipositsioon projektivõlakirjade riskijagamise instrumendis, sealhulgas halduskulud ja muud abikõlblikud kulud, ei ületa mingil juhul liidu poolt projektivõlakirjade riskijagamise instrumendile antavat toetust ega ületa aluseks oleva krediidikvaliteedi parandamise vahendite portfelli lunastamise tähtaega. Liidu üldeelarvele täiendavaid kohustusi ei teki. EIP katab alati projektivõlakirjade tehingutega seotud jääkriskid.
2c. Projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi üldtingimused ning vajalikud menetlused on sätestatud IIIa lisas. Projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi rakendamise üksikasjalikud tingimused, kaasa arvatud riskide jagamine, tasud, järelevalve ja kontroll, sätestatakse komisjoni ja EIP vahel sõlmitavas koostöölepingus. Nimetatud koostöölepingu kiidavad heaks komisjon ja EIP oma vastava korra kohaselt.
2d. 2013. aastal on lubatud ära kasutada kuni 20 miljonit eurot info- ja kommunikatsioonitehnoloogia ning lairibavõrguga seotud poliitikasuundade arendamiseks eraldatud eelarvest kooskõlas I lisa punkti b eeskirjaga. Katseetapi piiratud kestust arvestades võib projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi puhul taaskasutada enne 31. detsembrit 2013 saadud tulusid uute võlainstrumentide emiteerimiseks ja tagatiste andmiseks sama riskijagamise instrumendi raames ja projektidele, mis vastavad samadele abikõlblikkuse kriteeriumitele, et maksimeerida toetatavate investeeringute mahtu. Juhul kui projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi kehtivust ei pikendata, nii et see jätkuks järgmises mitmeaastases finantsraamistikus, kantakse kõik allesjäänud rahalised vahendid liidu üldeelarve tulude poolele.
2e. Lisaks 17. mail 2006 eelarvedistsipliini ja usaldusväärse finantsjuhtimise kohta sõlmitud institutsioonidevahelise kokkuleppe punktis 49 sätestatud aruandlusnõuetele ning ilma et see piiraks muude regulatiivsete aruandlusnõuete kohaldamist, esitab komisjon katseetapi ajal Euroopa Parlamendile ja nõukogule iga kuue kuu järel aruande projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi tulemuslikkuse, kaasa arvatud finantstingimuste ja mis tahes emiteeritud projektivõlakirjade märkimise kohta.”
4)
Lisatakse järgmine lisa:
„IIIa LISA
Artikli 31 lõikes 2c osutatud projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi üldtingimused ja vajalikud menetlused
EIP osaleb riskide jagamises partnerina ning haldab liidu nimel liidu osalust projektivõlakirjade riskijagamise instrumendis. Selle instrumendi rakendamise üksikasjalikumad tingimused, sealhulgas selle järelevalve ja kontroll, sätestatakse komisjoni ja EIP vahelises koostöölepingus, võttes arvesse käesoleva lisa sätteid.
a) EIP rahastamisvahend
1.
Projektivõlakirjade riskijagamise instrument struktureeritakse iga abikõlbliku projekti jaoks allutatud instrumendina võlainstrumendi või tingimusliku (tagatis)instrumendi või mõlema vormis, et lihtsustada projektivõlakirja emiteerimist.
2.
Kui EIP peaks olema või saama projekti kreeditoriks, rahuldatakse projektivõlakirjade riskijagamise instrumendist tulenevad EIP nõuded pärast kõrgema nõudeõiguse järguga võlgade teenindamist ja enne omakapitalist ja samalaadsetest rahastamise viisidest tulenevate nõuete täitmist.
3.
Rahastamisvahendi maht ei ületa 20 % emiteeritud kõrgema nõudeõigusega võlgade kogusummast.
b) Eelarve
Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia
2013: kuni 20 miljonit eurot.
Eespool nimetatud summa ülekandmise taotlus esitatakse 31. detsembriks 2012 ning sellega koos esitatakse kavandatud liidu toetuse vajaduse prognoos.
Vajaduse korral võib nimetatud prognoosi võtta aluseks 2013. aasta summa vähendamiseks puuduva nõudluse tõttu, mille üle otsustatakse artikli 46 lõikes 2 osutatud korras.
c) Usalduskonto
1.
EIP avab usalduskonto, millel hoitakse liidu osalust ja sellelt teenitud tulu.
2.
Katseetapi piiratud kestust arvestades lisatakse usalduskontolt teenitud intress ja muud liidu osalusest saadud tulud, nagu EIP poolt välja makstud summadelt arvutatud garantiipreemiad, intress ja riskimarginaal, usalduskonto vahenditele. Sellegipoolest võib komisjon otsustada artikli 46 lõikes 2 osutatud korras, et need tuleb konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi info- ja kommunikatsioonitehnoloogia eelarvereale tagasi kanda.
d) Liidu toetuse kasutamine
EIP kasutab liidu toetust selleks, et
1.
moodustada abikõlbliku projektiportfelli allutatud instrumentide jaoks esimese järjekoha kahju põhised riskieraldised vastavalt EIP asjakohastele eeskirjadele ja EIP tehtud riskihindamisele, mis järgib EIPs kehtestatud põhimõtteid;
2.
katta kõik projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi juurutamise ja haldamisega, kaasa arvatud hindamisega, seonduvad projektivälised abikõlblikud kulud.
e) Riskide ja tulude jagamine
Punktis d kirjeldatud riskijagamismudelit kajastatakse sellise riskitasu asjakohases jagamises liidu ja EIP vahel, mida EIP võtab vastaspoolelt projektiportfelli kuuluvate instrumentide puhul.
f) Hinnakujundus
Projektivõlakirja hinnakujundus põhineb riskitasul vastavalt EIP asjakohastele standardeeskirjadele ja -kriteeriumitele.
g) Taotlemise kord
Riskide katmise taotlused esitatakse projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi raames EIP-le vastavalt EIP tavapärasele taotluste esitamise korrale.
h) Heakskiitmise kord
EIP teeb riski- ja finantskontrolli ning hindab tehnilist ja õiguslikku nõuetele vastavust, otsustab projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi kasutamise ning valib sobivat liiki allutatud instrumendi vastavalt oma standardeeskirjadele ja -kriteeriumitele, eriti vastavalt EIP krediidiriski hindamise põhimõtetele ja EIP valikukriteeriumitele sotsiaal-, keskkonna- ja kliimavaldkonnas.
i) Kestus
1.
Liit võtab projektivõlakirjade riskijagamise instrumendis osalemisega seonduva kulukohustuse hiljemalt 31. detsembril 2013. EIP direktorite nõukogu kiidab projektivõlakirjade instrumendid lõplikult heaks hiljemalt 31. detsembriks 2014.
2.
Kui projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi kasutamine lõpetatakse käesoleva mitmeaastase finantsraamistiku kehtivuse ajal, kantakse kogu usalduskonto jääk peale kohustustega seotud vahendite ning muude abikõlblike kulude katmiseks vaja minevate rahaliste vahendite tagasi konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi info- ja kommunikatsioonitehnoloogia eelarvereale.
3.
Projektivõlakirjade riskijagamise instrumendile eraldatud rahalised vahendid makstakse tagasi asjaomasele usalduskontole, kui instrumentide tähtaeg lõpeb või need makstakse tagasi, eeldusel et riskid on endiselt piisavalt kaetud.
j) Aruandlus
Komisjon ja EIP lepivad kokku projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi rakendamist käsitleva iga-aastase aruandluse korras.
Ühtlasi esitab komisjon EIP toetusel Euroopa Parlamendile ja nõukogule pärast artikli 31 lõikes 2c osutatud koostöölepingule alla kirjutamist iga kuue kuu järel instrumendi rakendamise aruande.
k) Järelevalve, kontroll ja hindamine
Komisjon teostab instrumendi kasutamise üle järelevalvet, tehes sh kohapealseid kontrolle, kui see on asjakohane, ning teeb kontrolli vastavalt nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrusele (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust (7).
EIP haldab allutatud instrumente enda eeskirjade ja korra kohaselt, rakendades ka asjakohaseid auditeerimis-, kontrolli- ja järelevalvemeetmeid. Peale selle kinnitab EIP direktorite nõukogu, milles komisjon ja liikmesriigid on esindatud, iga allutatud instrumendi ning jälgib, et EIP juhtimine toimuks vastavalt põhikirjale ja EIP juhatajate nõukogu kehtestatud üldjuhistele.
Komisjon ja EIP esitavad 2013. aasta teisel poolel Euroopa Parlamendile ja nõukogule vahearuande projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi toimimise kohta katseetapis, et instrumendi struktuuri optimeerida.
Täiemahuline sõltumatu hinnang koostatakse 2015. aastal pärast viimaste projektivõlakirjatehingute heakskiitmist. Hinnangus käsitletakse muu hulgas lisaväärtust, täiendavust võrreldes muude liidu või liikmesriikide instrumentidega ning muude olemasolevate pikaajaliste laenude rahastamise viisidega, saavutatud mitmekordistavat mõju, kaasnevate riskide hindamist, samuti võimaliku moonutava mõju olemasolu või korrigeerimist. Hindamine sisaldab ka mõju projektide rahalisele teostatavusele, mahule, tingimustele ja võlakirjade emiteerimise kuludele, samuti laiemale võlakirjaturule, ning käsitleb kontrollivate kreeditoride ja avaliku pakkumise aspekte. Selles tuuakse võimaluse korral ka ära projektide rahastamise alternatiivsete viiside, seahulgas pangalaenude kulude võrdlus. Katseetapis hinnatakse iga valitud projekti.
Artikkel 2
Määruse (EÜ) nr 680/2007 muudatused
Määrust (EÜ) nr 680/2007 muudetakse järgmiselt.
1)
Artiklisse 2 lisatakse järgmised punktid:
„14)
„projektivõlakirjade riskijagamise instrument” - komisjoni ja EIP ühine instrument, millel on lisaväärtus liidu sekkumise tõttu ja mida kasutatakse mitteoptimaalsete investeerimisolukordade lahendamiseks, kui projektid ei saa turgudelt piisavat rahastamist, ning mis pakub täiendavust, täiendades või kaasates liikmesriikide või erasektori rahalisi vahendeid. Sellega välditakse konkurentsi moonutamist, selle eesmärk on tagada mitmekordistav mõju ning sellega ühitatakse huvid. Projektivõlakirjade riskijagamise instrument parandab ühist huvi pakkuvate projektide rahastamise krediidikvaliteeti, leevendab projekti võlateenindusriski ning võlakirjade omanike krediidiriski ning seda kasutatakse ainult selliste projektide puhul, mille rahaline elujõulisus rajaneb projekti tuludel;
15)
„krediidikvaliteedi parandamine” - projektivõla krediidikvaliteedi parandamine allutatud instrumendi kaudu EIP võlainstrumendi või EIP tagatise või mõlema vormis, mida toetatakse liidu eelarvest.”
2)
Artikli 4 esimesele lõigule lisatakse järgmine lause:
„Riskide katmise taotlused esitatakse projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi raames kooskõlas artikli 6 lõike 1 punktiga g EIP-le vastavalt EIP tavapärasele taotluste esitamise korrale.”
3)
Artikli 6 lõiget 1 muudetakse järgmiselt:
a)
punktile d lisatakse järgmine lause:
„2012. ja 2013. aastal võib ümber paigutada kuni 200 miljonit eurot projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi katseetapi rakendamiseks transpordisektoris.”;
b)
lisatakse järgmine punkt:
„g)
katseetapi käigus 2012. ja 2013. aastal rahaline toetus EIP-le reservi loomiseks ja kapitali allokeerimiseks sellistele võlainstrumentidele või tagatistele, mida EIP emiteerib või annab omavahenditest projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi raames TEN-T ja TEN-E projektidele. Liidu riskipositsioon riskijagamise instrumendis, sealhulgas halduskulud ja muud abikõlblikud kulud, ei ületa mingil juhul liidu poolt projektivõlakirjade riskijagamise instrumendile antavat toetust ega ületa aluseks oleva krediidikvaliteedi parandamise instrumentide portfelli lunastamise tähtaega. Liidu üldeelarvele täiendavaid kohustusi ei teki. EIP katab alati nende projektivõlakirjatehingute jääkriskid.
Projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi üldtingimused ning vajalikud menetlused on sätestatud Ia lisas. Projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi rakendamise üksikasjalikud tingimused, kaasa arvatud riskide jagamine, tasud, järelevalve ja kontroll, sätestatakse komisjoni ja EIP vahel sõlmitavas koostöölepingus. Nimetatud koostöölepingu kiidavad heaks komisjon ja EIP oma vastava korra kohaselt.
2012. ja 2013. aastal võib kooskõlas artikli 15 lõikes 2 osutatud menetlusega projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi rakendamiseks ümber paigutada kuni 210 miljonit eurot, sealhulgas transpordiprojektide puhul kuni 200 miljonit eurot ja energiaprojektide puhul kuni 10 miljonit eurot, vastavalt TEN-T projektide laenutagamisvahendi eelarverealt ja TEN-E eelarverealt.
Lisaks 17. mail 2006 eelarvedistsipliini ja usaldusväärse finantsjuhtimise kohta sõlmitud institutsioonidevahelise kokkuleppe punktis 49 sätestatud aruandlusnõuetele ning ilma et see piiraks muude regulatiivsete aruandlusnõuete kohaldamist, esitab komisjon katseetapi ajal Euroopa Parlamendile ja nõukogule iga kuue kuu järel aruande riskijagamise instrumendi tulemuslikkuse, kaasa arvatud finantstingimuste ja mis tahes emiteeritud projektivõlakirjade märkimise kohta.
Katseetapi piiratud kestust arvestades võib enne 31. detsembrit 2013 laekunud projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi intressi- ja muid tulusid taaskasutada uute võlainstrumentide ja tagatiste tarvis sama riskijagamisvahendi raames ja projektidele, mis vastavad samadele abikõlblikkuse kriteeriumitele, et maksimeerida toetatavate investeeringute mahtu. Kui projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi kehtivust ei pikendata, nii et see jätkuks järgmises finantsraamistikus, kantakse kõik allesjäänud rahalised vahendid liidu üldeelarve tulude poolele.”
4)
Artiklisse 16 lisatakse järgmine lõige:
„2a. Ilma et see piiraks lõigete 1 ja 2 kohaldamist, esitavad komisjon ja EIP 2013. aasta teisel poolel Euroopa Parlamendile ja nõukogule vahearuande artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi abil ellu viidavate projektide kohta. Sõltumatu täiemahuline hindamine korraldatakse 2015. aastal.
Komisjon hindab sellele hinnangule tuginedes „Euroopa 2020” projektivõlakirjade algatuse asjakohasust ning selle tulemuslikkust esmatähtsatesse projektidesse tehtavate investeeringute mahu ja liidu kulutuste tõhususe suurendamisel. Selle hinnangu valguses ja kõiki võimalusi arvestades kaalub komisjon ettepaneku tegemist asjakohaste õigusaktide muutmiseks, muu hulgas seadusandlike muudatuste tegemiseks, eeskätt juhul, kui kasutuselevõtt turul ei ole prognoosidega võrreldes rahuldav või kui alternatiivsed pikaajaliste laenude rahastamise viisid muutuvad piisavalt kättesaadavaks.”
5)
Artikli 17 lõikele 1 lisatakse järgmine lõik:
„Artikli 16 lõikes 2a osutatud vahearuandes tuuakse ära ka nende projektide nimekiri, mille puhul on kasutatud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud projektivõlakirjade riskijagamise instrumenti, ja teave emiteeritud võlakirjade tingimuste kohta ning praeguste ja võimalike tulevaste investorite liigid.”
6)
Lisa nummerdatakse ümber I lisaks ning sõna „lisas” artikli 6 lõike 1 punktis d asendatakse vastavalt numbri ja sõnaga „I lisas”.
7)
Lisatakse järgmine lisa:
„Ia LISA
Artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi üldtingimused ja vajalikud menetlused
EIP osaleb riskide jagamises partnerina ning haldab liidu nimel liidu osalust projektivõlakirjade riskijagamise instrumendis. Selle instrumendi rakendamise üksikasjalikumad tingimused, sealhulgas selle järelevalve ja kontroll, sätestatakse komisjoni ja EIP vahelises koostöölepingus, võttes arvesse käesoleva lisa sätteid.
a) EIP rahastamisvahend
1.
Projektivõlakirjade riskijagamise instrument struktureeritakse iga abikõlbliku projekti jaoks allutatud instrumendina võlainstrumendi või tingimusliku (tagatis)instrumendi või mõlema vormis, et lihtsustada projektivõlakirjade emiteerimist.
2.
Kui EIP peaks olema või saama projekti kreeditoriks, rahuldatakse projektivõlakirjade riskijagamise instrumendist tulenevad EIP nõuded pärast kõrgema nõudeõiguse järguga võlgade teenindamist ja enne omakapitalist ning omakapitaliga seonduvast rahastamisest tulenevate nõuete täitmist.
3.
Rahastamisvahendi maht ei ületa 20 % emiteeritud kõrgema nõudeõiguse järguga võlgade kogusummast.
b) Eelarve
TEN-T:
-
2012: kuni 100 miljonit eurot,
-
2013: kuni kumuleerunud summa 200 miljonit eurot
jagatakse ümber I lisas osutatud TEN-T projektide laenutagamisvahendile mõeldud TEN-T eelarvest, mis on jäänud kasutamata.
TEN-E:
2013: kuni 10 miljonit eurot.
2012. aasta summade ülekandmise taotlus esitatakse asjatult viivitamata pärast koostöölepingule alla kirjutamist.
Järgmistel aastatel esitatakse summade ülekandmise taotlus eelneva aasta 31. detsembriks.
Kõigil juhtudel esitatakse koos summade ülekandmise taotlusega kavandatud liidu toetuse vajaduse prognoos.
Vajaduse korral võib nimetatud prognoosi võtta aluseks 2013. aasta summa vähendamiseks puuduva nõudluse tõttu, mille üle otsustatakse artikli 15 lõikes 2 osutatud korras.
c) Usalduskonto
1.
EIP avab kaks usalduskontot (ühe TEN-T projektide ja teise TEN-E projektide jaoks), millel hoitakse liidu osalust ja sellelt teenitud tulu. TEN-T usalduskonto võib liita I lisas osutatud TEN-T projektide laenutagamisvahendi jaoks avatud usalduskontoga, eeldusel et see meede ei halvenda punktides j ja k sätestatud aruandluse ja järelevalve kvaliteeti.
2.
Katseetapi piiratud kestust arvestades lisatakse usalduskontolt teenitud intress ja muud liidu osalusest saadud tulud, nagu EIP poolt välja makstud summadelt arvutatud garantiipreemiad, intress ja riskimarginaalid, usalduskonto vahenditele. Sellegipoolest võib komisjon otsustada artikli 15 lõikes 2 osutatud korras, et need tuleb TEN-T või TEN-E eelarveridadele tagasi kanda.
d) Liidu toetuse kasutamine
EIP kasutab liidu toetust selleks, et
1.
moodustada abikõlbliku projektiportfelli allutatud instrumentide jaoks esimese järjekoha kahju põhised riskieraldised vastavalt EIP asjakohastele eeskirjadele ja EIP tehtud riskihindamisele, mis järgib EIPs kehtestatud põhimõtteid;
2.
katta kõik projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi juurutamise ja haldamisega, kaasa arvatud hindamisega, seonduvad projektivälised abikõlblikud kulud.
e) Riskide ja tulude jagamine
Punktis d kirjeldatud riskijagamismudelit kajastatakse sellise riskitasu asjakohases jagamises liidu ja EIP vahel, mida EIP võtab vastaspoolelt projektiportfelli kuuluvate instrumentide puhul.
Olenemata I lisas osutatud TEN-T projektide laenutagamisvahendi riskide jagamise suhtes kohaldatavatest sätetest, kohaldatakse projektivõlakirjade riskijagamismudelit ka sellele vahendile, sealhulgas olemasoleva portfelli tehingute suhtes.
f) Hinnakujundus
Projektivõlakirjade instrumentide hinnakujundus põhineb riskitasul vastavalt EIP asjakohastele standardeeskirjadele ja -kriteeriumitele.
g) Taotlemise kord
Riskide katmise taotlused esitatakse projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi raames EIP-le vastavalt EIP tavapärasele taotluste esitamise korrale.
h) Heakskiitmise kord
EIP teeb riski- ja finantskontrolli ning hindab tehnilist ja õiguslikku nõuetele vastavust, otsustab projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi kasutamise ning valib sobiva allutatud instrumendi vastavalt oma standardeeskirjadele ja -kriteeriumitele, eriti vastavalt EIP krediidiriski hindamise põhimõtetele ja EIP valikukriteeriumitele sotsiaal-, keskkonna- ja kliimavaldkonnas.
i) Kestus
1.
Liit võtab projektivõlakirjade riskijagamise instrumendile makstava toetuse viimase osa kulukohustuse hiljemalt 31. detsembril 2013. EIP direktorite nõukogu kiidab projektivõlakirjade instrumendid lõplikult heaks hiljemalt 31. detsembriks 2014.
2.
Kui projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi kasutamine lõpetatakse käesoleva mitmeaastase finantsraamistiku kehtivuse ajal, kantakse kogu usalduskontode jääk peale kohustustega seotud vahendite ning muude abikõlblike kulude katmiseks vaja minevate rahaliste vahendite tagasi TEN-T ja TEN-E eelarveridadele.
3.
Projektivõlakirjade riskijagamise instrumendile eraldatud rahalised vahendid makstakse tagasi asjaomasele usalduskontole, kui instrumentide tähtaeg lõpeb või need makstakse tagasi, eeldusel et riskid on endiselt piisavalt kaetud.
j) Aruandlus
Komisjon ja EIP lepivad kokku projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi rakendamist käsitleva iga-aastase aruandluse korras.
Ühtlasi esitab komisjon EIP toetusel Euroopa Parlamendile ja nõukogule pärast artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud koostöölepingule alla kirjutamist iga kuue kuu järel instrumendi rakendamise aruande.
k) Järelevalve, kontroll ja hindamine
Komisjon teostab instrumendi kasutamise üle järelevalvet, tehes sh kohapealseid kontrolle, kui see on asjakohane, ning teeb kontrolli vastavalt määrusele (EÜ, Euratom) nr 1605/2002.
EIP haldab allutatud instrumente enda eeskirjade ja korra kohaselt, rakendades ka asjakohaseid auditeerimis-, kontrolli- ja järelevalvemeetmeid. Peale selle kinnitab EIP direktorite nõukogu, milles komisjon ja liikmesriigid on esindatud, iga allutatud instrumendi ning jälgib, et EIP juhtimine toimuks vastavalt põhikirjale ja EIP juhatajate nõukogu kehtestatud üldjuhistele.
Komisjon ja EIP esitavad 2013. aasta teisel poolel Euroopa Parlamendile ja nõukogule vahearuande projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi toimimise kohta katseetapis, et instrumendi struktuuri optimeerida.
Täiemahuline sõltumatu hinnang koostatakse 2015. aastal pärast viimaste projektivõlakirjatehingute heakskiitmist. Hinnangus käsitletakse muu hulgas lisaväärtust, täiendavust võrreldes muude liidu või liikmesriikide instrumentidega ning muude olemasolevate pikaajaliste laenude rahastamise viisidega, saavutatud mitmekordistavat mõju, kaasnevate riskide hindamist, samuti võimaliku moonutava mõju olemasolu või korrigeerimist. Hindamine sisaldab ka mõju projektide rahalisele teostatavusele, mahule, tingimustele ja võlakirjade emiteerimise kuludele, samuti laiemale võlakirjaturule, ning käsitleb kontrollivate kreeditoride ja avaliku pakkumise aspekte. Selles tuuakse võimaluse korral ka ära projektide rahastamise alternatiivsete viiside, seahulgas pangalaenude kulude võrdlus. Katseetapis hinnatakse iga valitud projekti.”
Artikkel 3
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 11. juuli 2012