NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU, EURATOM) č. 1081/2010
ze dne 24. listopadu 2010,
kterým se mění nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství, pokud jde o Evropskou službu pro vnější činnost
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 322 této smlouvy, ve spojení se Smlouvou o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména s článkem 106a této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Účetního dvora (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3) (dále jen „finanční nařízení“), stanoví rozpočtové zásady a finanční pravidla, které by měly být dodržovány ve všech legislativních aktech. Je třeba pozměnit některá ustanovení finančního nařízení, aby byly zohledněny změny zavedené Lisabonskou smlouvou a zřízení Evropské služby pro vnější činnost na základě rozhodnutí Rady 2010/427/EU ze dne 26. července 2010 o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost (4).
(2)
Lisabonská smlouva ustavuje Evropskou službu pro vnější činnost (dále jen „ESVČ“). Podle rozhodnutí Rady 2010/427/EU je ESVČ útvarem sui generis a měla by být pro účely finančního nařízení považována za orgán.
(3)
Vzhledem k tomu, že by ESVČ měla být pro účely finančního nařízení považována za orgán, měla by v souvislosti s udělováním absolutoria plně podléhat postupu uvedenému v článku 319 Smlouvy o fungování Evropské unie a v článcích 145 až 147 finančního nařízení. ESVČ by měla plně spolupracovat s orgány zapojenými do postupu udělování absolutoria a případně poskytovat veškeré nezbytné dodatečné informace, a to i prostřednictvím účasti na zasedáních příslušných subjektů. Za plnění rozpočtu by měla být i nadále zodpovědná Komise v souladu s článkem 319 Smlouvy o fungování Evropské unie, včetně provozních prostředků vynaložených vedoucími delegací Unie, kteří jednají jako dále pověřené schvalující osoby Komise. K tomu, aby mohla Komise plnit své povinnosti, by jí vedoucí delegací Unie měli poskytovat potřebné informace. Současně by měl být informován vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“), který by měl také napomáhat spolupráci delegací Unie s útvary Komise. Vzhledem k tomu, že se jedná o zcela novou strukturu, je třeba uplatňovat přísná ustanovení o transparentnosti a odpovědnosti za rozpočet a finanční prostředky.
(4)
V rámci ESVČ by měl být generální ředitel pro rozpočet a správu odpovědný vysokému představiteli za správní a vnitřní rozpočtové řízení ESVČ. Generální ředitel by měl pracovat v rámci stávající struktury a řídit se stejnými správními pravidly, jaká platí pro část oddílu III rozpočtu Unie, která spadá do okruhu 5 víceletého finančního rámce.
(5)
Při zřizování ESVČ je třeba se řídit zásadami vyhlášenými Evropskou radou na jejím zasedání ve dnech 29. a 30. října 2009, zejména zásadou nákladové efektivnosti, jejímž cílem je rozpočtová neutralita.
(6)
Smlouva o fungování Evropské unie stanoví, že se delegace Komise stanou součástí ESVČ jako delegace Unie. Všechny správní a podpůrné výdaje delegací Unie, ze kterých se financují společné náklady, by měla v zájmu jejich řádné správy uskutečňovat jedna podpůrná služba. K tomu účelu by mělo finanční nařízení stanovit možnost určení podrobných ustanovení, na nichž je třeba se dohodnout s Komisí, s cílem zjednodušit vynakládání správních prostředků delegací Unie.
(7)
Je zapotřebí zajistit kontinuitu fungování delegací Unie, a zejména návaznost a účinnost v řízení vnější pomoci delegacemi. Proto by měla být Komise zmocněna, aby svými pravomocemi plnění rozpočtu v oblasti provozních výdajů dále pověřila vedoucí delegací Unie, kteří spadají pod ESVČ jako samostatný orgán.Plní-li Komise rozpočet v rámci přímého centralizovaného řízení, měla by mít rovněž možnost činit tak prostřednictvím dalšího pověření vedoucích delegací Unie. Pověřené schvalující osoby Komise by měly být nadále odpovědné za vymezení vnitřních systémů řízení a kontroly, zatímco vedoucí delegací Unie by měli být odpovědní za náležité nastavení a fungování vnitřních systémů řízení a kontroly a za správu finančních prostředků a operace provedené v rámci jejich delegací. Za tím účelem by měli dvakrát ročně podávat zprávu. Toto pověření lze zrušit v souladu s předpisy, jimiž se řídí Komise.
(8)
V souladu se zásadou řádného finančního řízení by vedoucí delegací Unie, jednají-li jako dále pověřené schvalující osoby Komise, měli uplatňovat pravidla Komise a měli by mít stejné úkoly, povinnosti a odpovědnost jako jakákoli jiná dále pověřená schvalující osoba Komise. Rovněž by se měli v těchto věcech obracet na Komisi jako na svůj orgán.
(9)
Účetní Komise je i nadále odpovědný za celý rozpočtový oddíl Komise, včetně účetních operací s prostředky, jejichž správou jsou dále pověřeni vedoucí delegací Unie. Z toho důvodu je třeba vyjasnit, že odpovědnost účetního ESVČ by měla zahrnovat pouze rozpočtový oddíl ESVČ, aby se předešlo překrývání odpovědností. S výhradou přezkumu by účetní Komise měl rovněž jednat jako účetní ESVČ, pokud jde o plnění rozpočtového oddílu ESVČ.
(10)
V zájmu jednotného přístupu a rovnosti v zacházení s dále pověřenými schvalujícími osobami, které jsou zaměstnanci ESVČ, a těmi, které jsou zaměstnanci Komise, jakož i v zájmu náležitého informování Komise by měla specializovaná komise pro řešení finančních nesrovnalostí v rámci Komise být zodpovědná rovněž za řešení nesrovnalostí v rámci ESVČ v případech, kdy Komise dále pověřila prováděcími pravomocemi vedoucí delegací Unie. Nicméně v zájmu zachování vazby mezi odpovědností za finanční řízení a disciplinárním opatřením by Komise měla být oprávněna vyzvat vysokého představitele, aby zahájil řízení, pokud tato specializovaná komise odhalí nesrovnalosti týkající se pravomocí Komise, jimiž byli dále pověřeni vedoucí delegací Unie. V takovém případě by měl vysoký představitel učinit patřičné kroky v souladu se služebním řádem (5).
(11)
S výhradou přezkumu by interní auditor Komise měl rovněž jednat jako interní auditor ESVČ, pokud jde o plnění rozpočtových oddílů Komise i ESVČ.
(12)
V zájmu zajištění demokratické kontroly plnění rozpočtu Unie by vedoucí delegací Unie měli podávat prohlášení o věrohodnosti spolu se zprávou obsahující informace o účinnosti a účelnosti vnitřních systémů řízení a kontroly ve svých delegacích a o řízení operací, kterými byli dále pověřeni. Zprávy vedoucích delegací Unie by měly být připojeny k výroční zprávě o činnosti příslušné pověřené schvalující osoby a poskytnuty rozpočtovému orgánu.
(13)
Pojem „vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku“ by měl být pro účely finančního nařízení vykládán v souladu s různými funkcemi vysokého představitele podle článku 18 Smlouvy o Evropské unii.
(14)
Nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 se mění takto:
1)
článek 1 se nahrazuje tímto:
„Článek 1
1. Toto nařízení stanoví pravidla pro sestavování a plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie (dále jen „rozpočet“) a pro předkládání účtů a jejich audit.
2. Pro účely tohoto nařízení se:
-
„orgánem“ rozumějí Evropský parlament, Evropská rada a Rada, Evropská komise, Soudní dvůr Evropské unie a Evropský účetní dvůr, Evropský hospodářský a sociální výbor, Výbor regionů, evropský veřejný ochránce práv, evropský inspektor ochrany údajů a Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ);
-
Evropská centrální banka nepovažuje za orgán Unie.
3. Veškerými odkazy na „Společenství“ či na „Unii“ se podle souvislosti rozumí odkaz na Evropskou unii nebo na Evropské společenství pro atomovou energii.“;
2)
v čl. 16 druhém pododstavci se slova „zahraniční služby Komise“ nahrazují slovy „Komise a ESVČ“;
3)
v čl. 28 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„1. Každý návrh nebo podnět, který legislativnímu orgánu předloží Komise, vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) nebo členský stát, který může mít vliv na rozpočet, včetně změn počtu pracovních míst, musí být doložen finančním výkazem a hodnocením podle čl. 27 odst. 4.“;
4)
v čl. 30 odst. 3 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„3. Komise vhodným způsobem zpřístupní informace o příjemcích finančních prostředků z rozpočtu, které má k dispozici, pokud je rozpočet plněn centralizovaným řízením a přímo jejími útvary nebo delegacemi Unie podle čl. 51 druhého pododstavce, a informace o příjemcích finančních prostředků, které poskytly subjekty, jež byly úkoly plnění rozpočtu pověřeny v rámci jiných způsobů řízení.“;
5)
v článku 31 prvním pododstavci se před slovo „Rada“ vkládají slova „Evropská rada a“ a před slovo „sestaví“ se vkládají slova „a Evropská služba pro vnější činnost“;
6)
v článku 31 se za první pododstavec vkládá nový pododstavec, který zní:
„ESVČ sestavuje odhad svých příjmů a výdajů, který před 1. červencem každého roku zasílá Komisi. Vysoký představitel povede konzultace s členy Komise odpovídajícími za rozvojovou politiku, politiku sousedství a mezinárodní spolupráci, humanitární pomoc a řešení krizí, pokud jde o záležitosti, které spadají do jejich působnosti.“;
7)
v článku 33 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. V zájmu zajištění průhlednosti rozpočtu v oblasti vnější činnosti Unie předloží Komise rozpočtovému orgánu v souladu s čl. 8 odst. 5 rozhodnutí Rady 2010/427/EU ze dne 26. července 2010 o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost (6); spolu s návrhem rozpočtu pracovní dokument, v němž jsou souhrnně uvedeny:
-
veškeré správní a provozní výdaje spojené s vnější činností Unie, včetně úkolů v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky / společné bezpečnostní a obranné politiky (SZBP / SBOP), financované z rozpočtu Unie,
-
celkové správní výdaje ESVČ za předchozí rok, rozdělené podle výdajů jednotlivých delegací a výdajů ústředí ESVČ, a provozní výdaje rozdělené podle zeměpisných oblastí (regiony, státy), tematických oblastí a delegací a misí Unie.
V pracovním dokumentu se rovněž:
-
uvede počet pracovních míst v jednotlivých platových třídách v každé kategorii a počet stálých a dočasných pracovních míst, včetně smluvních a místních zaměstnanců povolených v mezích rozpočtových prostředků v každé delegaci Unie a v ústředí ESVČ;
-
uvede jakékoli zvýšení či snížení počtu pracovních míst podle jednotlivých platových tříd a kategorií v ústředí ESVČ a ve všech delegacích Unie na základě údajů z předcházejícího roku;
-
uvede počet pracovních míst povolených na daný rozpočtový rok, počet míst povolených na předcházející rok a počet míst obsazených diplomaty, kteří byli vysláni z členských států, a zaměstnanci Rady a Komise; poskytne podrobný přehled všech zaměstnanců v delegacích Unie v době předložení návrhu rozpočtu, včetně rozpisu podle zeměpisných oblastí, jednotlivých zemí a misí, v němž se rozliší místa podle plánu pracovních míst, smluvní zaměstnanci, místní zaměstnanci a vyslaní národní odborníci a prostředky požadované v návrhu rozpočtu na takovéto jiné typy zaměstnanců s odpovídajícími odhady, pokud jde o počet osob, které by mohly být v mezích požadovaných prostředků zaměstnány na plný pracovní úvazek.
8)
v čl. 46 odst. 1 se doplňuje nový bod, který zní:
„6.
celkové výdaje na společnou zahraniční a bezpečnostní politiku (SZBP) jsou zapsány v jedné rozpočtové kapitole nazvané „SZBP“ se zvláštními rozpočtovými články. Tyto články pokrývají výdaje na SZBP a obsahují zvláštní rozpočtové položky, které konkretizují alespoň jednotlivé hlavní mise.“;
9)
v čl. 50 prvním pododstavci se doplňují nové věty, které znějí:
„V zájmu zjednodušení vynakládání správních prostředků delegací Unie však mohou být s Komisí dohodnuta podrobná ustanovení. Tato ustanovení nesmějí obsahovat žádnou výjimku z ustanovení finančního nařízení a prováděcích pravidel k němu.“;
10)
v článku 51 se doplňují nové pododstavce, které znějí:
„Výkonem svých pravomocí při plnění rozpočtu, pokud jde o provozní prostředky v jejím vlastního oddílu, může Komise pověřit vedoucí delegací Unie. Současně o tom uvědomí vysokého představitele. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby Komise, dodržují pravidla Komise pro plnění rozpočtu a mají stejné úkoly, povinnosti a odpovědnost jako kterákoli jiná dále pověřená schvalující osoba Komise.
Komise může toto pověření zrušit v souladu se svými vlastními pravidly.
Pro účely druhého pododstavce přijme vysoký představitel potřebná opatření k usnadnění spolupráce mezi delegacemi Unie a útvary Komise.“;
11)
článek 53a se nahrazuje tímto:
„Článek 53a
Plní-li Komise rozpočet centralizovaným řízením, jsou úkoly plnění rozpočtu prováděny buď přímo jejími útvary či delegacemi Unie v souladu s čl. 51 druhým pododstavcem, nebo nepřímo podle článků 54 až 57.“;
12)
v článku 59 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„5. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 51 druhého pododstavce, podléhají Komisi jako orgánu odpovědnému za stanovení, výkon, kontrolu a hodnocení jejich úkolů a povinností jakožto dále pověřených schvalujících osob. Současně o tom Komise uvědomí vysokého představitele.“;
13)
v čl. 60 odst. 7 druhém pododstavci se doplňuje nová věta, která zní:
„Výroční zprávy o činnosti pověřených schvalujících osob jsou rovněž zpřístupněny rozpočtovému orgánu.“;
14)
v oddíle 2 se doplňuje nový článek, který zní:
„Článek 60a
1. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 51 druhého pododstavce, spolupracují v zájmu náležitého vynakládání finančních prostředků úzce s Komisí s cílem zajistit zejména legalitu a správnost finančních operací, dodržování zásady řádného finančního řízení při správě finančních prostředků a účinnou ochranu finančních zájmů Unie.
K tomu účelu přijmou potřebná opatření, aby zamezili jakékoli situaci, která by mohla ohrozit odpovědnost Komise za plnění rozpočtu, kterým byli dále pověřeni, jakož i jakémukoli střetu priorit, který bude mít pravděpodobně vliv na plnění úkolů finančního řízení, kterými byli dále pověřeni.
Pokud vyvstane taková situace nebo střet, které jsou popsány ve druhém pododstavci, vedoucí delegací Unie o nich neprodleně informují příslušné generální ředitele Komise a ESVČ. Tito generální ředitelé přijmou vhodná opatření k nápravě.
2. Pokud se vedoucí delegací Unie ocitnou v situaci uvedené v čl. 60 odst. 6, obrátí se na specializovanou komisi pro řešení finančních nesrovnalostí zřízenou podle čl. 66 odst. 4. V případě jakékoli protiprávní činnosti, podvodu nebo korupce, které by mohly poškodit zájmy Unie, uvědomí orgány a subjekty určené platnými právními předpisy.
3. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 51 druhého pododstavce, podávají zprávu své pověřené schvalující osobě, která zahrne jejich zprávy do své výroční zprávy o činnosti uvedené v čl. 60 odst. 7. Zprávy vedoucích delegací Unie obsahují informace o účinnosti a účelnosti vnitřních systémů řízení a kontroly zavedených v jejich delegacích a o řízení operací, kterým byli dále pověřeni, a podávají prohlášení o věrohodnosti podle čl. 66 odst. 3a. Tyto zprávy jsou připojeny k výroční zprávě o činnosti pověřené schvalující osoby a jsou zpřístupněny rozpočtovému orgánu, přičemž je případně zohledněna jejich důvěrná povaha.
Vedoucí delegací Unie plně spolupracují s orgány zapojenými do postupu udělování absolutoria a případně poskytují veškeré nezbytné dodatečné informace. V rámci této spolupráce mohou být vyzváni, aby se zúčastnili zasedání příslušných subjektů a byli nápomocni příslušným pověřeným schvalujícím osobám.
4. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 51 druhého pododstavce, vyhoví jakékoli žádosti pověřené schvalující osoby Komise, ať už se jedná o žádost samotné Komise, nebo žádost Evropského parlamentu v rámci postupu udělování absolutoria.
5. Komise zajistí, aby k dalšímu přenesení pravomocí nedocházelo na úkor postupu udělování absolutoria podle článku 319 Smlouvy o fungování Evropské unie.“;
15)
v čl. 61 odst. 1 se za písmeno f) doplňují nové pododstavce, které znějí:
„Účetní ESVČ odpovídá pouze za rozpočtový oddíl ESVČ, který ESVČ plní. Účetní Komise je nadále odpovědný za celý rozpočtový oddíl Komise, včetně účetních operací s prostředky, jejichž správou jsou dále pověřeni vedoucí delegací Unie.
Účetní Komise rovněž jedná jako účetní ESVČ, pokud jde o plnění rozpočtového oddílu ESVČ, s výhradou článku 186a.“;
16)
článek 66 se mění takto:
a)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„3a. V případě dalšího pověření vedoucích delegací Unie je pověřená schvalující osoba odpovědná za vymezení zavedených vnitřních systémů řízení a kontroly, jejich účinnost a účelnost. Vedoucí delegací Unie jsou odpovědní za náležité nastavení a fungování těchto systémů podle pokynů pověřené schvalující osoby a za správu finančních prostředků a operace provedené v rámci delegace Unie pod jejich vedením. Dříve než se ujmou funkcí, musí absolvovat zvláštní školení zaměřené na úkoly a povinnosti schvalujících osob a plnění rozpočtu v souladu s článkem 50 prováděcích pravidel.
Vedoucí delegací Unie podávají zprávu o plnění povinností, za něž jsou odpovědní podle prvního pododstavce tohoto odstavce, v souladu s čl. 60a odst. 3.
Vedoucí delegací Unie podávají pověřené schvalující osobě Komise každý rok prohlášení o věrohodnosti vnitřních systémů řízení a kontroly zavedených v jejich delegacích a o řízení operací, kterým byli dále pověřeni, a jejich výsledcích, tak aby schvalující osoba mohla vypracovat vlastní prohlášení o věrohodnosti podle čl. 60 odst. 7.“,
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„5. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 51 druhého pododstavce, je k rozhodování o případech, na něž se odkazuje v odstavci 4 tohoto článku, příslušná specializovaná komise pro řešení finančních nesrovnalostí zřízená Komisí podle téhož odstavce.
Pokud tato komise odhalí systémové problémy, podá schvalující osobě, vysokému představiteli, pověřené schvalující osobě Komise, pokud není zúčastněnou osobou, a internímu auditorovi zprávu s doporučeními.
Na základě stanoviska této komise může Komise požádat vysokého představitele, aby jakožto orgán oprávněný ke jmenování zahájil vůči dále pověřeným schvalujícím osobám disciplinární řízení nebo řízení z důvodu finanční odpovědnosti, pokud se nesrovnalosti týkají pravomocí, jimiž je Komise dále pověřila. V takovém případě vysoký představitel podnikne patřičné kroky v souladu se služebním řádem za účelem uplatnění rozhodnutí o kázeňských opatřeních nebo o platbě odškodnění dle doporučení Komise.
Členské státy plně podporují Unii při vymáhání odpovědnosti podle článku 22 služebního řádu u dočasných zaměstnanců, na něž se vztahuje čl. 2 písm. e) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství.“;
17)
v článku 85 se doplňují nové pododstavce, které znějí:
„Pro účely interního auditu ESVČ podléhají vedoucí delegací Unie, pokud jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 51 druhého pododstavce, s ohledem na finanční řízení, kterým byli dále pověřeni, do ověřovací pravomoci interního auditora Komise.
Interní auditor Komise rovněž jedná jako interní auditor ESVČ, pokud jde o plnění rozpočtového oddílu ESVČ, s výhradou článku 186a.“;
18)
vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 147a
ESVČ důsledně dodržuje postupy, které jsou stanoveny v článku 319 Smlouvy o fungování Evropské unie a v článcích 145 až 147 tohoto nařízení. ESVČ plně spolupracuje s orgány zapojenými do postupu udělování absolutoria a případně poskytuje veškeré nezbytné dodatečné informace, a to i prostřednictvím účasti na zasedáních příslušných orgánů.“
19)
v článku 163 se první věta nahrazuje tímto:
„Akce uvedené v této hlavě mohou být prováděny buď centralizovaným řízením Komisí podle článku 53a, sdíleným řízením, decentralizovaným řízením jednou nebo více přijímajícími třetími zeměmi, nebo společným řízením s mezinárodními organizacemi v souladu s příslušnými ustanoveními článků 53 až 57.“;
20)
v článku 165 se první věta nahrazuje tímto:
„Provádění akcí přijímajícími třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi podléhá kontrole ze strany Komise a delegací Unie podle čl. 51 druhého pododstavce.“;
21)
vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 186a
Čl. 61 odst. 1 třetí pododstavec a čl. 85 třetí pododstavec budou v roce 2013 přezkoumány s ohledem na zvláštní povahu ESVČ a zejména delegací Unie, případně s ohledem na odpovídající kapacitu ESVČ v oblasti finančního řízení.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 24. listopadu 2010.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL, EURATOM) nr 1081/2010,
24. november 2010,
millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust) seoses Euroopa välisteenistusega
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 322, koostoimes Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepinguga, eriti selle artikliga 106a,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse kontrollikoja arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust (3) (edaspidi „finantsmäärus”), on kehtestatud eelarvepõhimõtted ja finantseeskirjad, millest tuleks lähtuda kõikide seadusandlike aktide puhul. Finantsmääruse teatavaid sätteid tuleb muuta tingituna Lissaboni lepingus sätestatud muudatustest ning Euroopa välisteenistuse loomisest vastavalt nõukogu 26. juuli 2010. aasta otsusele 2010/427/EL, millega määratakse kindlaks Euroopa välisteenistuse korraldus ja toimimine (4).
(2)
Lissaboni lepinguga luuakse Euroopa välisteenistus (edaspidi „välisteenistus”). Otsuse 2010/427/EL kohaselt on välisteenistus sui generis teenistus ja seda tuleks finantsmääruse kohaldamisel käsitada institutsioonina.
(3)
Arvestades, et finantsmääruse kohaldamisel tuleks välisteenistust käsitada institutsioonina, tuleks välisteenistuse suhtes täies ulatuses kohaldada eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetlusi, mis on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 319 ja finantsmääruse artiklites 145-147. Välisteenistus peaks tegema täielikku koostööd eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluses osalevate institutsioonidega ning andma vajaduse korral täiendavat teavet, sealhulgas osalema asjakohaste organite koosolekutel. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 319 peaks komisjon jääma ka edaspidi vastutama eelarve täitmise eest, mis hõlmab ka tegevusassigneeringuid, mille puhul täidavad eelarvet delegatsioonide juhid, kes tegutsevad komisjoni poolt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena. Liidu delegatsioonide juhid peaksid andma teavet, mida komisjon vajab oma kohustuste täitmiseks. Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrget esindajat (edaspidi „kõrge esindaja”) tuleks teavitada samal ajal ja ta peaks soodustama liidu delegatsioonide ja komisjoni talituste vahelist koostööd. Kõnealuse struktuuri uudsust arvestades tuleb läbipaistvuse ning eelarve- ja finantsaruandluse osas kohaldada kõrgel tasemel sätteid.
(4)
Välisteenistuse haldusjuhtimise ja eelarve asutusesisese haldamise eest peaks kõrge esindaja ees vastutama välisteenistuse eelarve ja haldusküsimuste peadirektor. Nimetatud peadirektor peaks tegutsema kehtivates raamides ja järgima samu halduseeskirju, mida kohaldatakse liidu üldeelarve III jao selle osa suhtes, mis kuulub mitmeaastase finantsraamistiku rubriigi 5 alla.
(5)
Välisteenistuse asutamisel tuleks vastavalt Euroopa Ülemkogu 29. ja 30. oktoobri 2009. aasta kohtumisel vastu võetud suunistele juhinduda eelarve neutraalsust taotlevast kulutõhususe põhimõttest.
(6)
Euroopa Liidu toimimise lepinguga nähakse ette, et komisjoni delegatsioonid muutuvad liidu delegatsioonidena välisteenistuse osaks. Delegatsioonide tõhusa juhtimise tagamiseks peaks kõigi liidu delegatsioonide haldus- ja toetuskuludega, millest rahastatakse ühiseid kulusid, tegelema üksainus tugiteenistus. Selleks et hõlbustada liidu delegatsioonide haldusassigneeringute kasutamist, tuleks finantsmääruses ette näha komisjoniga kokkulepitava üksikasjaliku korra kehtestamise võimalus.
(7)
On vaja tagada liidu delegatsioonide toimimise järjepidevus ning eelkõige delegatsioonide poolt hallatava välisabi järjepidevus ja tõhusus. Seetõttu tuleks lubada komisjonil anda oma eelarve tegevuskulude täitmise volitused edasi liidu delegatsioonide juhtidele, kes kuuluvad eraldiseisva institutsioonina tegutseva välisteenistuse koosseisu. Juhtudel, mil komisjon täidab eelarvet otsese tsentraliseeritud täitmise raames, tuleks tal lubada seda teha ka liidu delegatsioonide juhtidele edasivolitamise teel. Komisjoni volitatud eelarvevahendite käsutajad peaksid jätkuvalt vastutama delegatsioonidesiseste haldus- ja kontrollisüsteemide kindlaksmääramise eest, samal ajal kui liidu delegatsioonide juhid peaksid vastutama nimetatud haldus- ja kontrollisüsteemide asjakohase ülesehituse ja toimimise eest ning nende delegatsioonides hallatavate vahendite ja sooritatavate toimingute eest. Delegatsioonide juhid peaksid selle kohta kaks korda aastas aru andma. Sellist volitamist võib tühistada kooskõlas komisjoni suhtes kohaldatavate eeskirjadega.
(8)
Usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte täitmiseks peaksid liidu delegatsioonide juhid, tegutsedes komisjoni poolt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena, kohaldama komisjoni eeskirju ning neil peaksid olema samad ülesanded, kohustused ja vastutus kui kõigil teistel komisjoni poolt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatel. Sel eesmärgil peaksid nad pöörduma suuniste saamiseks komisjoni kui neid volitanud institutsiooni poole.
(9)
Komisjoni peaarvepidaja vastutab jätkuvalt terve komisjoni eelarvejao eest, sealhulgas liidu delegatsioonide juhtidele edasivolitatud assigneeringutega seonduvate raamatupidamistoimingute eest. Seega on vaja täpsustada, et välisteenistuse peaarvepidaja vastutab üksnes välisteenistuse eelarvejao eest, et vältida vastutusvaldkondade kattumist. Komisjoni peaarvepidaja peaks välisteenistuse eelarvejao täitmisel tegutsema ka välisteenistuse peaarvepidajana, kui läbivaatamise tulemusena ei sätestata teisiti.
(10)
Välisteenistuse töötajatest ja komisjoni töötajatest edasivolitatud eelarvevahendite käsutajate ühtse ja võrdse kohtlemise tagamiseks ning komisjoni nõuetekohaseks teavitamiseks peaks komisjoni finantsrikkumiste uurimise eritoimkond käsitlema ka välisteenistuse rikkumisi juhtudel, mil komisjon on volitanud rakendusvolitused edasi liidu delegatsioonide juhtidele. Sellest hoolimata peaks komisjonil olema finantsjuhtimisega seotud vastutuse ja distsiplinaarmeetmete vahelise seose säilitamiseks õigus nõuda kõrgelt esindajalt menetluse algatamist, kui toimkond tuvastab rikkumise volituste puhul, mis komisjon on edasi volitanud liidu delegatsioonide juhtidele. Sellisel juhul peaks kõrge esindaja kooskõlas personalieeskirjadega (5) võtma asjakohased meetmed.
(11)
Komisjoni siseaudiitor peaks tegutsema välisteenistuse siseaudiitorina nii komisjoni kui ka välisteenistuse eelarvejagude täitmisel, kui läbivaatamise tulemusena ei sätestata teisiti.
(12)
Liidu eelarve täitmise üle demokraatliku kontrolli tagamiseks peaksid liidu delegatsioonide juhid lisama aruandele, mis sisaldab teavet nende delegatsioonis kehtestatud haldus- ja kontrollisüsteemide tõhususe ja tulemuslikkuse ning nendele edasivolitatud toimingute haldamise kohta, kinnitavad avaldused. Liidu delegatsioonide juhtide aruanded tuleks lisada vastutava volitatud eelarvevahendite käsutaja iga-aastastele tegevusaruannetele ja teha kättesaadavaks eelarvepädevatele institutsioonidele.
(13)
Mõistet „liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja” tuleks finantsmääruse mõistes tõlgendada vastavalt kõrge esindaja mitmesugustele ülesannetele Euroopa Liidu lepingu artikli 18 kohaselt.
(14)
Määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 tuleks seega vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 muudetakse järgmiselt:
1)
artikkel 1 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 1
1. Käesoleva määrusega kehtestatakse Euroopa Liidu üldeelarve (edaspidi „eelarve”) koostamise ja täitmise ning raamatupidamisaruannete esitamise ja auditeerimise eeskirjad.
2. Käesoleva määruse tähenduses:
-
on „institutsioon” Euroopa Parlament, Euroopa Ülemkogu ja Euroopa Liidu Nõukogu, Euroopa Komisjon, Euroopa Liidu Kohus ja Euroopa Kontrollikoda, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee, Regioonide Komitee, Euroopa Ombudsman, Euroopa andmekaitseinspektor ja Euroopa välisteenistus (edaspidi „välisteenistus”);
-
ei käsitata Euroopa Keskpanka liidu institutsioonina.
3. Mõisteid „ühendused” ja „liit” käsitatakse vastavalt kontekstile viidetena Euroopa Liidule ja/või Euroopa Aatomienergiaühendusele.”;
2)
artikli 16 teises lõigus asendatakse sõnad „ja komisjoni välistalituse” sõnadega „ning komisjoni ja välisteenistuse”;
3)
artikli 28 lõike 1 esimene lõik asendatakse järgmisega:
„1. Kõikidele ettepanekutele või algatustele, mille komisjon, liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja (edaspidi „kõrge esindaja”) või liikmesriik esitab seadusandjale ja mis võivad mõjutada eelarvet, sealhulgas muuta ametikohtade arvu, peab olema lisatud finantsselgitus ja artikli 27 lõikes 4 osutatud hinnang.”;
4)
artikli 30 lõike 3 esimene lõik asendatakse järgmisega:
„3. Komisjon teeb asjakohasel viisil kättesaadavaks tema valduses oleva teabe eelarvest tulenevatest vahenditest abisaajate kohta, kui eelarvet täidetakse tsentraliseeritult ja vahetult komisjoni talituste või liidu delegatsioonide poolt kooskõlas artikli 51 teise lõiguga, ning teabe, mille on vahenditest abisaajate kohta esitanud üksused, kellele on teiste eelarve täitmise viiside kohaselt delegeeritud eelarve täitmisega seotud ülesanded.”;
5)
artikli 31 esimeses lõigus lisatakse sõna „nõukogu” ette sõnad „Euroopa Ülemkogu ja” ning sõnade „teevad oma” ette sõnad „ja välisteenistus”;
6)
artikli 31 esimese lõigu järele lisatakse järgmine lõik:
„Välisteenistus koostab oma tulude ja kulude eelarvestuse, mille ta saadab komisjonile igal aastal enne 1. juulit. Kõrge esindaja konsulteerib arengupoliitika voliniku, naabruspoliitika voliniku ning rahvusvahelise koostöö, humanitaarabi ja kriisiohjamise volinikuga nende vastutusaladesse kuuluvates küsimustes.”;
7)
artiklile 33 lisatakse järgmine lõige:
„3. Kooskõlas nõukogu 26. juuli 2010. aasta otsuse 2010/427/EL (millega määratakse kindlaks Euroopa välisteenistuse korraldus ja toimimine) (6) artikli 8 lõikega 5 ning selleks, et tagada liidu välistegevusvaldkonna eelarve läbipaistvus, edastab komisjon eelarvepädevatele institutsioonidele koos eelarveprojektiga töödokumendi, milles esitatakse ülevaatlikult:
-
kõik haldus- ja tegevuskulud, mis on seotud liidu välistegevusega, sh ühise välis- ja julgeolekupoliitika/ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika (ÜVJP/ÜJKP) ülesannetega, ja mida rahastatakse liidu eelarvest;
-
välisteenistuse eelneva aasta üldhalduskulud delegatsioonide kaupa ja välisteenistuse keskasutuse kohta ning tegevuskulud geograafiliste piirkondade (regioonid, riigid), teemavaldkondade, liidu delegatsioonide ja missioonide kaupa.
Peale selle sisaldab töödokument järgmisi andmeid:
-
ametikohtade arv iga kategooria iga palgaastme kohta ja alaliste ning ajutiste ametikohtade, kaasa arvatud lepinguliste ja kohalike töötajate arv, mis on vastavalt eelarveassigneeringutele lubatud igas liidu delegatsioonis ja välisteenistuse keskasutuses;
-
ametikohtade arvu suurenemine või vähenemine välisteenistuse keskasutuses ning kõigis liidu delegatsioonides palgaastmete ja kategooriate kaupa, tuginedes eelneva aasta andmetele;
-
eelarveaastaks kinnitatud ametikohtade arv ja eelnevaks aastaks kinnitatud ametikohtade arv, samuti nende ametikohtade arv, mida täidavad liikmesriikide lähetatud diplomaadid, nõukogu ja komisjoni töötajad; üksikasjalik ülevaade liidu delegatsioonide kogu isikkooseisust eelarveprojekti esitamise ajal, kaasa arvatud jaotus geograafiliste piirkondade, riikide ja missioonide kaupa, näidates ära töökohad ametikohtade loetelus, lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, lähetatud riiklikud eksperdid ning eelarveprojektis muud liiki töötajate jaoks taotletud assigneeringud koos asjakohase hinnanguga vastavate täistööajaga töötajate arvu kohta, keda on taotletud assigneeringute piires võimalik palgata.
8)
artikli 46 lõikesse 1 lisatakse järgmine punkt:
„6)
ühise välis- ja julgeolekupoliitika (ÜVJP) kulude üldsumma, mis kantakse spetsiaalsetest eelarveartiklitest koosnevasse ÜVJP eelarvepeatükki. Nimetatud artiklid hõlmavad ÜVJP kulusid ja sisaldavad konkreetseid eelarveridasid vähemalt suuremate missioonide jaoks.”;
9)
artikli 50 esimesele lõigule lisatakse järgmised laused:
„Komisjoniga võidakse kokku leppida üksikasjalik kord, et lihtsustada liidu delegatsioonide haldusassigneeringute kasutamist. See kord ei tohi sisaldada erandeid finantsmääruse ega selle rakenduseeskirjade sätetest.”;
10)
artiklile 51 lisatakse järgmised lõigud:
„Komisjon võib oma jao tegevusassigneeringutega seotud eelarve täitmise volitused siiski delegeerida liidu delegatsioonide juhtidele. Komisjon teavitab sellest samal ajal kõrget esindajat. Kui liidu delegatsioonide juhid tegutsevad komisjoni poolt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena, kohaldavad nad komisjoni eelarve täitmise eeskirju ning neil on samad ülesanded, kohustused ja vastutus kui kõigil teistel komisjoni poolt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatel.
Komisjon võib selle delegeerimise tagasi võtta vastavalt enda kehtestatud eeskirjadele.
Teise lõigu kohaldamiseks võtab kõrge esindaja liidu delegatsioonide ja komisjoni talituste vahelise koostöö hõlbustamiseks vajalikud meetmed.”;
11)
artikkel 53a asendatakse järgmisega:
„Artikkel 53a
Kui komisjon täidab eelarvet tsentraliseeritult, täidavad täitmisülesandeid vahetult tema talitused või artikli 51 teise lõigu kohaselt liidu delegatsioonid või täidetakse neid kaudselt artiklite 54-57 kohaselt.”;
12)
artiklile 59 lisatakse järgmine lõige:
„5. Kui liidu delegatsioonide juhid tegutsevad artikli 51 teise lõigu kohaselt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena, siis alluvad nad komisjonile, mis on nende kui edasivolitatud eelarvevahendite käsutajate kohustuste ja vastutuse kindlaksmääramise, täitmise, kontrolli ja hindamise eest vastutav institutsioon. Komisjon teavitab sellest samal ajal kõrget esindajat.”;
13)
artikli 60 lõike 7 teise lõigu lõppu lisatakse järgmine lause:
„Volitatud eelarvevahendite käsutajate iga-aastased tegevusaruanded tehakse kättesaadavaks ka eelarvepädevatele institutsioonidele.”;
14)
2. jakku lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 60a
1. Kui liidu delegatsioonide juhid tegutsevad artikli 51 teise lõigu kohaselt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena, teevad nad vahendite nõuetekohasel kasutamisel tihedat koostööd komisjoniga, eelkõige et tagada finantstehingute seaduslikkus ja korrapärasus, vahendite haldamisel usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttest kinnipidamine ning liidu finantshuvide tõhus kaitse.
Selleks võtavad nad meetmed, mis on vajalikud selliste olukordade vältimiseks, millega võiks kaasneda komisjoni vastutus delegatsioonide juhtidele edasivolitatud eelarve täitmise eest või prioriteetide konflikt, mis tõenäoliselt mõjutab delegatsioonide juhtidele edasivolitatud finantsjuhtimisega seotud ülesannete täitmist.
Teises lõigus osutatud olukorra või konflikti tekkimisel teavitab liidu delegatsiooni juht viivitamatult komisjoni ja välisteenistuse vastutavat peadirektorit. Peadirektorid võtavad olukorra parandamiseks asjakohaseid meetmeid.
2. Kui liidu delegatsioonide juhid satuvad artikli 60 lõikes 6 osutatud olukorda, pöörduvad nad artikli 66 lõike 4 alusel loodud finantsrikkumiste uurimise eritoimkonna poole. Õigusvastase tegevuse, pettuse või korruptsiooni korral, mis võib kahjustada liidu huve, teatavad nad sellest kohaldatavate õigusaktidega määratud võimu- ja muudele organitele.
3. Artikli 51 teise lõigu kohaselt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena tegutsevad liidu delegatsioonide juhid annavad aru volitatud eelarvevahendite käsutajale, et viimati nimetatu saaks nende aruanded lisada oma artikli 60 lõikes 7 osutatud iga-aastasesse tegevusaruandesse. Liidu delegatsioonide juhtide aruanded sisaldavad teavet nende delegatsioonis kehtestatud haldus- ja kontrollisüsteemide tõhususe ja tulemuslikkuse ning nendele edasivolitatud toimingute haldamise kohta ja artikli 66 lõike 3a kohast kinnitavat avaldust. Kõnealused aruanded lisatakse volitatud eelarvevahendite käsutaja iga-aastasele tegevusaruandele ja tehakse kättesaadavaks eelarvepädevatele institutsioonidele, võttes seejuures vajaduse korral arvesse nende konfidentsiaalsust.
Liidu delegatsioonide juhid teevad täielikku koostööd eelarve täitmisele heakskiidu andmises osalevate institutsioonidega ning annavad vajaduse korral täiendavat teavet. Sellega seoses võidakse neil paluda osaleda asjaomaste organite koosolekutel ja aidata vastutavat volitatud eelarvevahendite käsutajat.
4. Artikli 51 teise lõigu kohaselt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena tegutsevad liidu delegatsioonide juhid vastavad kõigile komisjoni volitatud eelarvevahendite käsutaja omaalgatuslikele taotlustele või heakskiidu andmise menetluse raames Euroopa Parlamendi taotlusele.
5. Komisjon tagab, et volituste edasidelegeerimine ei takista eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetlust vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 319.”;
15)
artikli 61 lõikele 1 lisatakse punkti f järele järgmised lõigud:
„Välisteenistuse peaarvepidaja vastutab üksnes välisteenistuse poolt täidetava välisteenistuse eelarvejao eest. Komisjoni peaarvepidaja vastutab jätkuvalt kogu komisjoni eelarvejao eest, sealhulgas liidu delegatsioonide juhtidele edasivolitatud assigneeringutega seonduvate raamatupidamistoimingute eest.
Komisjoni peaarvepidaja tegutseb välisteenistuse eelarvejao täitmise puhul ka välisteenistuse peaarvepidajana, kui artiklist 186a ei tulene teisiti.”;
16)
artiklit 66 muudetakse järgmiselt:
a)
lisatakse alljärgnev lõige:
„3a. Liidu delegatsioonide juhtidele edasivolitamise korral vastutab volitatud eelarvevahendite käsutaja delegatsioonidesiseselt kehtestatud haldus- ja kontrollisüsteemide kindlaksmääramise, nende tõhususe ja tulemuslikkuse eest. Liidu delegatsioonide juhid vastutavad kõnealuste süsteemide asjakohase ülesehituse ja toimimise eest vastavalt volitatud eelarvevahendite käsutaja juhistele ning nendele alluvas liidu delegatsioonis hallatavate vahendite ja teostatavate toimingute eest. Enne, kui nad asuvad oma kohustusi täitma, peavad nad läbima eraldi koolituskursused eelarvevahendite käsutajate ülesannete ja vastutuse ning eelarve täitmise kohta kooskõlas rakenduseeskirjade artikliga 50.
Liidu delegatsioonide juhid annavad oma vastutusvaldkonnast aru vastavalt käesoleva lõike esimesele lõigule kooskõlas artikli 60a lõikega 3.
Liidu delegatsioonide juhid esitavad igal aastal komisjoni volitatud eelarvevahendite käsutajale kinnitavad avaldused nende delegatsioonides kehtestatud sisemiste haldus- ja kontrollisüsteemide, samuti neile edasi volitatud toimingute haldamise ning tulemuste kohta, et eelarvevahendite käsutaja saaks esitada enda kinnitava avalduse vastavalt artikli 60 lõikele 7.”;
b)
lisatakse alljärgnev lõige:
„4a. Kui liidu delegatsioonide juhid tegutsevad artikli 51 teise lõigu kohaselt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena, on käesoleva artikli lõikes 4 osutatud juhtumite korral pädev sama lõike kohaselt komisjoni loodud finantsrikkumiste uurimise eritoimkond.
Kui toimkond tuvastab süsteemseid probleeme, saadab ta aruande koos soovitustega eelarvevahendite käsutajale, kõrgele esindajale ja komisjoni volitatud eelarvevahendite käsutajale, tingimusel et viimane ei ole asjaosaline, ning siseaudiitorile.
Toimkonna arvamuse põhjal võib komisjon nõuda, et kõrge esindaja algataks ametisse nimetava ametiisikuna edasivolitatud eelarvevahendite käsutajate suhtes distsiplinaarmenetluse või tekitatud kahju hüvitamise menetluse, kui rikkumised seonduvad neile edasivolitatud komisjoni volitustega. Sellisel juhul võtab kõrge esindaja kooskõlas personalieeskirjadega asjakohased meetmed distsiplinaarmenetluses tehtud otsuste täitmiseks ja/või nõuab sisse hüvitise, vastavalt komisjoni soovitusele.
Liikmesriigid toetavad igakülgselt liitu personalieeskirjade artiklist 22 tuleneva vastutuse rakendamisel nende ajutiste töötajate puhul, kelle suhtes kohaldatakse Euroopa ühenduste muude teenistujate teenistustingimuste artikli 2 punkti e.”;
17)
artiklile 85 lisatakse järgmised lõigud:
„Välisteenistuse siseauditi puhul kohaldatakse artikli 51 teise lõigu kohaselt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena tegutsevatele liidu delegatsioonide juhtidele edasivolitatud finantsjuhtimise suhtes komisjoni siseaudiitori kontrollivolitusi.
Komisjoni siseaudiitor tegutseb välisteenistuse eelarvejao täitmisel ka välisteenistuse siseaudiitorina, kui artiklist 186a ei tulene teisiti.”;
18)
lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 147a
Välisteenistuse puhul järgitakse täies ulatuses menetlusi, mis on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 319 ja käesoleva määruse artiklites 145-147. Välisteenistus teeb täielikku koostööd eelarve täitmisele heakskiidu andmises osalevate institutsioonidega ning annab vajaduse korral täiendavat teavet, sealhulgas osaleb asjakohaste organite koosolekutel.”;
19)
artikli 163 esimene lause asendatakse järgmisega:
„Käesolevas jaotises osutatud meetmeid võib rakendada kas tsentraliseeritult komisjon artikli 53a kohaselt või detsentraliseeritult abi saav kolmas riik või seda võidakse teha koostöös liikmesriikidega või ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega kooskõlas artiklite 53-57 asjakohaste sätetega.”;
20)
artikli 165 esimene lause asendatakse järgmisega:
„Komisjon ja liidu delegatsioonid teostavad kooskõlas artikli 51 teise lõiguga järelevalvet selle üle, kuidas abi saavad kolmandad riigid või rahvusvahelised organisatsioonid meetmeid rakendavad.”;
21)
lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 186a
Artikli 61 lõike 1 kolmas lõik ja artikli 85 kolmas lõik vaadatakse läbi 2013. aastal, võttes seejuures nõuetekohaselt arvesse välisteenistuse ja eelkõige liidu delegatsioonide eripära ning vajaduse korral välisteenistuse piisavat finantsjuhtimise suutlikkust.”.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 24. november 2010