NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 838/2010
ze dne 23. září 2010
o stanovení pokynů týkajících se vyrovnávacího mechanismu mezi provozovateli přenosových soustav a společného regulačního přístupu k poplatkům za přenos
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou a o zrušení nařízení (ES) č. 1228/2003 (1), a zejména na čl. 18 odst. 5 první větu uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EU) č. 774/2010 ze dne 2. září 2010 o stanovení pokynů týkajících se vyrovnávacích plateb mezi provozovateli přenosových soustav a společného regulačního přístupu k poplatkům za přenos (2) vytváří mechanismus vyrovnávacích plateb za náklady provozovatelů přenosových soustav na přenos přeshraničních toků elektřiny a stanoví společný regulační přístup k poplatkům za přenos. Platnost uvedeného nařízení však skončí dnem 2. března 2011.
(2)
Aby byla zajištěna plynulost provádění vyrovnávacího mechanismu mezi provozovateli přenosových soustav, měly by být přijaty nové pokyny uvedené v čl. 18 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 714/2009, které odrážejí institucionální rámec, jejž uvedené nařízení stanoví. Konkrétně by za sledování toho, jak je vyrovnávací mechanismus mezi provozovateli přenosových soustav prováděn, měla odpovídat Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (dále jen „agentura“), zřízená nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 (3).
(3)
Závazné pokyny, kterými se stanoví vyrovnávací mechanismus mezi provozovateli přenosových soustav, by měly vytvořit pevnou základnu pro fungování vyrovnávacího mechanismu mezi provozovateli přenosových soustav a pro spravedlivé vyrovnání nákladů provozovatelů přenosových soustav na přenos přeshraničních toků elektřiny.
(4)
Provozovatelé přenosových soustav ze třetích zemí nebo území, kteří uzavřeli dohody s Unií, na jejichž základě přijali a uplatňují právní předpisy Unie v oblasti elektřiny, by měli mít právo účastnit se vyrovnávacího mechanismu mezi přenosovými soustavami za stejných podmínek jako provozovatelé přenosových soustav z členských států.
(5)
Je vhodné dovolit provozovatelům přenosových soustav ze třetích zemí, kteří neuzavřeli dohody s Unií, na jejichž základě by přijali a uplatňovali právní předpisy Unie v oblasti elektřiny, uzavřít mnohostranné dohody s provozovateli přenosových soustav v členských státech, které umožní, aby všechny strany dostaly vyrovnání za náklady na přenos přeshraničních toků elektřiny za spravedlivých a stejných podmínek.
(6)
Provozovatelé přenosových soustav by měli dostat vyrovnání za energetické ztráty vyplývající z přenosu přeshraničních toků elektřiny. Toto vyrovnání by mělo vycházet z odhadu, jaké ztráty by jim vznikly, kdyby k přenosům elektřiny nedošlo.
(7)
Měl by být vytvořen fond pro vyrovnávací platby za náklady provozovatelů přenosových soustav, kteří zpřístupňují infrastrukturu pro přenos přeshraničních toků elektřiny. Výše tohoto fondu by měla vycházet z posouzení dlouhodobých průměrných přírůstkových nákladů na zpřístupnění infrastruktury pro přenos přeshraničních toků elektřiny za celou Unii.
(8)
Posouzení infrastruktury pro přenos elektřiny za celou Unii související s usnadněním přeshraničních toků elektřiny by měla provést agentura jako subjekt odpovědný za koordinaci činnosti regulačních orgánů, které musí zastávat obdobnou funkci na vnitrostátní úrovni.
(9)
Provozovatelé přenosových soustav ve třetích zemích by měli hradit stejné náklady za používání přenosové soustavy Unie jako provozovatelé přenosových soustav v členských státech.
(10)
Změny v poplatcích účtovaných výrobcům elektřiny za přístup k přenosové soustavě by neměly oslabit vnitřní trh. Z tohoto důvodu by se průměrné poplatky za přístup k síti v členských státech měly udržovat v rozmezí, které pomůže zajistit, že budou využity výhody harmonizace.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 46 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES (4),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Provozovatelé přenosových soustav obdrží vyrovnávací platby za náklady vzniklé přenosem přeshraničních toků elektřiny po jejich sítích na základě pokynů stanovených v části A přílohy.
Článek 2
Poplatky účtované provozovateli sítí za přístup k přenosové soustavě jsou v souladu s pokyny stanovenými v části B přílohy.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 3. března 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. září 2010.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 838/2010,
23. september 2010,
millega kehtestatakse põhivõrguettevõtjate omavahelise hüvitamise mehhanismi ja ülekandetasusid käsitleva ühise regulatiivse lähenemisviisi suunised
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 714/2009 võrkudele juurdepääsu tingimuste kohta piiriüleses elektrikaubanduses ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1228/2003, (1) eriti selle artikli 18 lõike 5 esimest lauset,
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni 2. septembri 2010. aasta määrusega (EL) nr 774/2010, millega kehtestatakse põhivõrguettevõtjate omavahelise hüvitamise ja ülekandetasusid käsitleva ühise regulatiivse lähenemisviisi suunised, (2) luuakse mehhanism, mille kaudu hüvitatakse põhivõrguettevõtjatele piiriüleste elektrivoogude ülekandmisest tulenevad kulud, ning ülekandetasusid käsitlev ühine regulatiivne lähenemisviis. Nimetatud määrus kaotab aga kehtivuse 2. märtsil 2011.
(2)
Põhivõrguettevõtjate vahelise hüvitamismehhanismi jätkuva rakendamise tagamiseks tuleb vastu võtta 13. juuli 2009. aasta määruse (EÜ) nr 714/2009 artikli 18 lõigetes 1 ja 2 osutatud uued suunised, mis vastaksid nimetatud määrusega kehtestatud institutsioonilisele raamistikule. Põhivõrguettevõtjate vahelise hüvitamismehhanismi rakendamise järelevalve peaks olema eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 713/2009 (3) loodud Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööameti (edaspidi „amet”) ülesanne.
(3)
Põhivõrguettevõtjate vahelise hüvitamismehhanismi kehtestamise siduvad suunised peaksid looma püsiva aluse kõnealuse mehhanismi toimimiseks ning põhivõrguettevõtjatele piiriüleste elektrivoogude ülekandmisest tulenevate kulude õiglaseks hüvitamiseks.
(4)
Põhivõrguettevõtjatele, kes asuvad kolmandates riikides või territooriumidel, kes on sõlminud Euroopa Liiduga lepingud, millega nad on vastu võtnud elektrivaldkonnas kehtivad ELi õigusaktid ja kohaldavad neid, tuleks anda õigus osaleda põhivõrguettevõtjate vahelises hüvitamismehhanismis liikmesriikide põhivõrguettevõtjatega võrdsetel alustel.
(5)
Põhivõrguettevõtjatel, kes asuvad sellistes kolmandates riikides, kes ei ole sõlminud Euroopa Liiduga lepinguid elektrivaldkonnas kehtivate ELi õigusaktide vastuvõtmise ja kohaldamise kohta, tuleks lubada sõlmida liikmesriikide põhivõrguettevõtjatega mitmepoolsed lepingud, mis võimaldavad hüvitada kõigile pooltele õiglaselt ja võrdsetel alustel kulud, mis tulenevad piiriüleste elektrivoogude ülekandmisest.
(6)
Põhivõrguettevõtjad peaksid saama hüvitist piiriüleste elektrivoogude ülekandmisel tekkinud energiakao eest. Sellise hüvitise arvutamiseks tuleks hinnata, milline oleks olnud kadu elektritransiidi puudumise korral.
(7)
Tuleks luua fond selliste kulude hüvitamiseks, mida põhivõrguettevõtjad kannavad seoses piiriüleste elektrivoogude ülekandmiseks vajaliku infrastruktuuri kättesaadavaks tegemisega. Fondi väärtuse kindlaksmääramiseks tuleks kogu ELis hinnata piiriüleste elektrivoogude ülekandmiseks vajaliku infrastruktuuri kättesaadavaks tegemisest tulenevaid pikaajalisi keskmisi lisakulusid.
(8)
Elektri ülekandmiseks vajalikku infrastruktuuri, mis on seotud piiriüleste elektrivoogude võimaldamisega, peab ELi tasandil hindama amet, kes vastutab riiklikul tasandil sama ülesannet täitvate reguleerivate asutuste tegevuse koordineerimise eest.
(9)
Kolmandate riikide põhivõrguettevõtjad peaksid kandma ELi põhivõrgu kasutamise eest liikmesriikide põhivõrguettevõtjatega ühesuguseid kulusid.
(10)
Elektritootjate poolt põhivõrgule juurdepääsu eest makstavate tasude erinevused ei tohiks kahjustada siseturgu. Seepärast tuleks liikmesriikides hoida võrgule juurdepääsu keskmised tasud sellises vahemikus, mis aitab tagada ühtlustamisest tuleneva kasu.
(11)
Käesolevas määruses sätestatud meetmed on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/72/EÜ (4) artikli 46 alusel loodud komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Põhivõrguettevõtjatele hüvitatakse lisa A osas sätestatud suuniste alusel kulud, mis tekivad piiriüleste elektrivoogude ülekandmisel kõnealustele ettevõtjatele kuuluvate võrkude kaudu.
Artikkel 2
Põhivõrguettevõtjate kohaldatavad tasud põhivõrgule juurdepääsu eest on kooskõlas lisa B osas sätestatud suunistega.
Artikkel 3
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda hakatakse kohaldama alates 3. märtsist 2011.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 23. september 2010