NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 264/2012
ze dne 23. března 2012,
kterým se mění nařízení Rady (EU) č. 359/2011 o omezujících opatřeních namířených proti některým osobám, subjektům a orgánům s ohledem na situaci v Íránu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, zejména na čl. 215 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu (1), a zejména na čl. 1 odst. 2 uvedeného rozhodnutí,
s ohledem na společný návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (EU) č. 961/2010 ze dne 25. října 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu (2) zakazuje prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet z Unie do Íránu vybavení, které může být použito k vnitřní represi.
(2)
Opatření stanovená v nařízení (EU) č. 961/2010 odrážejí obavy Rady ohledně povahy íránského jaderného programu, zatímco opatření stanovená v nařízení (EU) č. 359/2011 (3) odrážejí její obavy ohledně zhoršování situace v oblasti lidských práv v Íránu.
(3)
Zákaz prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet do Íránu vybavení, které může být použito k vnitřní represi, je opatřením přijatým v první řadě s ohledem na obavy Rady, pokud jde o zhoršování situace v oblasti lidských práv v Íránu, a jako takové by mělo být začleněno do nařízení (EU) č. 359/2011. Nařízení (EU) č. 359/2011 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4)
Zároveň bude nařízení (EU) č. 961/2010 nahrazeno novým konsolidovaným nařízením, které nezahrnuje uvedené opatření k předcházení vnitřní represi.
(5)
Vzhledem k závažnosti situace v oblasti lidských práv v Íránu stanoví rozhodnutí 2012/168/SZBP ze dne 23. března 2012, kterým se mění rozhodnutí 2011/235/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám a subjektům s ohledem na situaci v Íránu (4), další opatření, konkrétně zákaz vývozu vybavení pro monitorování telekomunikací, jež by mohl využívat íránský režim.
(6)
Toto opatření spadá do oblasti působnosti Smlouvy, a proto - především z důvodu zajištění jeho jednotného uplatňování hospodářskými subjekty ve všech členských státech - je k jeho provádění nezbytné regulační opatření na úrovni Unie.
(7)
Vzhledem k závažnosti situace v oblasti lidských práv v Íránu a v souladu s rozhodnutím 2011/235/SZBP by na seznam na seznam fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů, na něž se vztahují omezující opatření, obsažený v příloze I nařízení (EU) č. 359/2011, měly být zařazeny další osoby.
(8)
Příloha II nařízení (ES) č. 359/2011, která obsahuje seznam příslušných orgánů, jimž jsou svěřeny konkrétní funkce související s prováděním uvedeného nařízení, by rovněž měla být aktualizována na základě informací nedávno poskytnutých členskými státy ohledně identifikace příslušných orgánů.
(9)
K zajištění účinnosti opatření stanovených tímto nařízením musí toto nařízení vstoupit v platnost dnem vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 359/2011 se mění takto:
1)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 1a
Zakazuje se:
a)
přímo či nepřímo prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet vybavení, které by mohlo být použito k vnitřní represi, jak je uvedeno v příloze III, jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zěmi, ať již toto vybavení pochází z Unie či nikoli;
b)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc nebo zprostředkovatelské služby související s vybavením, které by mohlo být použito k vnitřní represi, jak je uvedeno v příloze III, jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
c)
přímo či nepřímo poskytovat financování nebo finanční pomoc v souvislosti s vybavením, které by mohlo být použito k vnitřní represi, jak je uvedeno v příloze III, což zahrnuje zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz tohoto vybavení, anebo v souvislosti s poskytováním příslušné technické pomoci jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
d)
vědomě a úmyslně se podílet na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazů uvedených v písmenech a), b) a c).
Článek 1b
1. Zakazuje se přímo či nepřímo prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet zařízení, technologie nebo software stanovené v příloze IV, ať již pochází z Unie či nikoli, jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi, pokud k tomu příslušný orgán daného členského státu určený na internetových stránkách, jejichž seznam je obsažen v příloze II, nedal předchozí povolení.
2. Příslušné orgány členských států určené na internetových stránkách, jejichž seznam je obsažen v příloze II, neudělí povolení podle odstavce 1, pokud mají dostatečné důvody se domnívat, že by dané zařízení, technologie nebo software byly íránskou vládou, veřejnými orgány, podniky a institucemi nebo jakoukoliv osobou či subjektem jednajícím jejich jménem nebo pod jejích vedením využíváno k monitorování nebo odposlechu internetu nebo telefonické komunikace v Íránu.
3. Příloha IV zahrnuje pouze zařízení, technologie nebo software, které mohou být používány k monitorování nebo odposlechu internetu nebo telefonické komunikace.
4. Dotčený členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto článku do čtyř týdnů po jeho udělení.
Článek 1c
1. Zakazuje se:
a)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc nebo zprostředkovatelské služby související se zařízením, technologiemi a softwarem uvedenými v příloze IV nebo s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním zařízení a technologií uvedených v příloze IV nebo s poskytováním, provozem, údržbou nebo aktualizací softwaru uvedeného v příloze V jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
přímo či nepřímo poskytovat financování nebo finanční pomoc v souvislosti se zařízením, technologiemi a softwarem uvedenými v příloze IV jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
c)
poskytovat jakékoli služby související s monitorováním nebo odposlechem telekomunikací nebo internetu íránské vládě, veřejným orgánům, podnikům a institucím nebo jakékoli osobě nebo subjektu jednajícím jejich jménem nebo pod jejich vedením, či v jejich přímý či nepřímý prospěch, a
d)
vědomě a úmyslně se účastnit jakékoli činnosti, jejímž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazů uvedených v písmenech a), b) nebo c),
pokud k tomu příslušný orgán daného členského státu určený na internetových stránkách, jejichž seznam je obsažen v příloze II, nedal předchozí povolení podle čl. 1b odst. 2.
2. Pro účely odst. 1 písm. c) se „službami souvisejícími s monitorováním nebo odposlechem telekomunikací nebo internetu“ rozumí ty služby, které zejména za použití zařízení, technologií nebo softwaru uvedených v příloze IV poskytují přístup k příchozí a odchozí telekomunikaci subjektu a k údajům souvisejícím s voláním a jejich poskytování pro účely jejich extrakce, dekódování, záznamu, zpracování, analýzy a ukládání, nebo jakékoli jiné související činnosti.“
2)
Osoby uvedené v příloze I tohoto nařízení se zařazují na seznam uvedený v příloze I.
3)
Znění v příloze II tohoto nařízení se přikládá jako příloha III.
4)
Znění v příloze II tohoto nařízení se přikládá jako příloha IV.
5)
Příloha II se nahrazuje zněním uvedeným v příloze IV tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské Unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. března 2012.
NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 264/2012,
23. märts 2012,
millega muudetakse määrust (EL) nr 359/2011, mis käsitleb teatavate isikute, üksuste ja asutuste vastu suunatud piiravaid meetmeid seoses olukorraga Iraanis
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 215 lõiget 2,
võttes arvesse nõukogu 26. juuli 2010. aasta otsust 2010/413/ÜVJP, mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid (1), eriti selle artiklit 1,
võttes arvesse liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning Euroopa Komisjoni ühist ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu 25. oktoobri 2010. aasta määrusega (EL) nr 961/2010, milles käsitletakse Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid, (2) keelatakse müüa, tarnida, üle anda või eksportida liidust Iraani varustust, mida võidakse kasutada siserepressioonideks.
(2)
Meetmed, mis väljendavad nõukogu muret inimõiguste olukorra halvenemise pärast, on vastu võetud määrusega (EL) nr 359/2011 (3), mitte määrusega (EL) nr 961/2010, millega vastu võetud meetmed väljendavad nõukogu muret Iraani tuumaprogrammi iseloomu pärast.
(3)
Siserepressioonideks kasutada võidava varustuse müügi, tarnimise, üleandmise ja ekspordi keeld tuleneb peamiselt nõukogu murest inimõiguste olukorra pärast Iraanis ja seetõttu peaks kõnealune meede kuuluma määrusesse (EL) nr 359/2011. Seepärast tuleks määrust (EL) nr 359/2011 vastavalt muuta.
(4)
Samal ajal asendatakse määrus (EL) nr 961/2010 uue konsolideeritud määrusega, mis ei sisalda nimetatud siserepressioonide vastu suunatud meedet.
(5)
Pidades silmas inimõiguste halba olukorda Iraanis, nähakse 23 märtsi 2012. aasta otsusega 2012/168/ÜVJP (millega muudetakse otsust 2011/235/ÜVJP teatavate isikute ja üksuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Iraanis) (4) ette lisameede, nimelt telekommunikatsiooni jälgimise seadmete Iraani režiimile eksportimise keeld.
(6)
Kõnealune meede kuulub aluslepingu reguleerimisalasse ja seepärast on selle rakendamiseks vaja liidu tasandi õigusakti, eelkõige tagamaks, et kõikide liikmesriikide majandustegevuses osalejad kohaldaksid nimetatud meedet ühetaoliselt.
(7)
Pidades silmas inimõiguste halba olukorda Iraanis ja kooskõlas otsusega 2011/235/ÜVJP tuleks kanda täiendavad isikud määruse (EL) nr 359/2011 I lisas esitatud loetellu füüsilistest ja juriidilistest isikutest, üksustest ja asutustest, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid.
(8)
Määruse (EÜ) nr 359/2011 II lisa, milles on loetletud pädevad asutused, kellele on antud kõnealuse määruse rakendamisega seotud konkreetsed ülesanded, tuleks ajakohastada viimase teabe alusel, mille liikmesriigid on pädevate asutuste kindlaksmääramise kohta esitanud.
(9)
Käesolevas määruses sätestatud meetmete tõhususe tagamiseks peab käesolev määrus jõustuma selle avaldamise päeval,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EL) nr 359/2011 muudetakse järgmiselt.
1)
Lisatakse järgmised artiklid:
„Artikkel 1a
Keelatud on:
a)
müüa, tarnida, üle anda või eksportida siserepressioonideks kasutada võidavat III lisas loetletud, liidust või väljastpoolt liitu pärinevat varustust otse või kaudselt Iraani isikule, üksusele või asutusele või kasutamiseks Iraanis;
b)
osutada Iraani isikule, üksusele või asutusele või kasutamiseks Iraanis otseselt või kaudselt tehnilist abi ning vahendusteenuseid seoses siserepressioonideks kasutada võidava III lisas loetletud varustusega;
c)
otseselt või kaudselt rahastada Iraani isikut, üksust või asutust ning anda talle või kasutamiseks Iraanis otseselt või kaudselt finantsabi, sealhulgas eelkõige toetusi, laenusid ja ekspordikrediidikindlustust, siserepressioonideks kasutada võidava III lisas loetletud varustuse müügiks, tarnimiseks, üleandmiseks või eksportimiseks ning sellega kaasneva tehnilise abi osutamiseks;
d)
osaleda teadlikult ja tahtlikult tegevuses, mille eesmärk või tagajärg on kõrvalehoidmine punktides a, b ja c nimetatud keeldudest.”
„Artikkel 1b
1. Keelatud on IV lisas kindlaksmääratud, liidust või väljastpoolt liitu pärinevate seadmete, tehnoloogia või tarkvara müümine, tarnimine, üleandmine või eksportimine otse või kaudselt Iraani isikule, üksusele või asutusele või kasutamiseks Iraanis, välja arvatud juhul, kui asjaomase liikmesriigi pädev asutus, mis on nimetatud II lisas osutatud veebisaitidel, on andnud selleks eelneva loa.
2. II lisas osutatud veebisaitidel nimetatud liikmesriikide pädevad asutused ei anna lõikes 1 nimetatud luba, kui neil on piisavalt põhjust arvata, et Iraani valitsus, avalik-õiguslikud asutused, korporatsioonid ja ametid või nende nimel või nende juhiste alusel tegutsev isik või üksus võiksid kasutada kõnealuseid seadmeid, tehnoloogiat või tarkvara interneti- või telefoniside jälgimiseks või infopüügiks Iraanis.
3. IV lisa hõlmab seadmeid, tehnoloogiat ja tarkvara, mida võib kasutada interneti- või telefoniside jälgimiseks või infopüügiks.
4. Asjaomane liikmesriik teavitab nelja nädala jooksul pärast loa andmist teisi liikmesriike ja komisjoni kõikidest käesoleva artikli alusel antud lubadest.”
„Artikkel 1c
1. Keelatud on:
a)
anda otse või kaudselt mis tahes Iraani isikule, üksusele või asutusele või kasutamiseks Iraanis tehnilist abi või osutada neile vahendusteenuseid, mis on seotud IV lisas kindlaksmääratud seadmete, tehnoloogia ja tarkvaraga või IV lisas kindlaksmääratud seadmete ja tehnoloogia tarnimise, tootmise, hoolduse või kasutamisega või IV lisas kindlaksmääratud tarkvara tarnimise, paigaldamise, käitamise või ajakohastamisega;
b)
otseselt või kaudselt rahastada IV lisas kindlaksmääratud varustuse, tehnoloogia ja tarkvaraga seotud tegevusi või anda sellega seotud rahalist toetust ühelegi Iraani isikule, üksusele või asutusele või kasutamiseks Iraanis;
c)
osutada mis tahes telekommunikatsiooni või interneti jälgimise või infopüügi teenuseid, millest saab otseselt või kaudselt kasu Iraani valitsus, avalik-õiguslikud asutused, korporatsioonid ja ametid või nende nimel või nende juhiste alusel tegutsev isik või üksus; ning
d)
osaleda teadlikult ja tahtlikult tegevuses, mille eesmärk või tagajärg on kõrvalehoidmine punktides a, b või c osutatud keeldudest;
välja arvatud juhul, kui asjaomase liikmesriigi pädev asutus, mis on nimetatud II lisas osutatud veebisaitidel, on andnud selleks eelneva loa artikli 1b lõike 2 kohaselt.
2. Lõike 1 punkti c kohaldamisel tähendavad „telekommunikatsiooni või interneti jälgimise või infopüügi teenused” selliseid teenuseid, mille kaudu antakse eelkõige IV lisas kindlaksmääratud seadmeid, tehnoloogiat või tarkvara kasutades juurdepääs isiku sissetulevale ja väljaminevale kaugsidele ja kõnega seotud andmetele ning antakse selliseid andmeid üle nende andmete kogumiseks, dekodeerimiseks, salvestamiseks, töötlemiseks, analüüsiks ja arhiveerimiseks või muudeks nende tegevustega seotud tegevusteks.”.
2)
Käesoleva määruse I lisas loetletud isikud kantakse I lisas esitatud lisasse.
3)
Käesoleva määruse II lisa tekst lisatakse III lisana.
4)
Käesoleva määruse III lisa tekst lisatakse IV lisana.
5)
Määruse II lisa asendatakse käesoleva määruse IV lisas esitatud tekstiga.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 23. märts 2012