ROZHODNUTÍ RADY 2010/638/SZBP
ze dne 25. října 2010
o omezujících opatřeních vůči Guinejské republice
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 27. října 2009 přijala Rada společný postoj 2009/788/SBZP o omezujících opatřeních vůči Guinejské republice (1) v reakci na násilný zákrok bezpečnostních sil proti politickým demonstrantům, k němuž došlo dne 28. září 2009 v Konakry.
(2)
Dne 22. prosince 2009 přijala Rada rozhodnutí 2009/1003/SZBP, kterým se mění společný postoj 2009/788/SZBP (2), zahrnující další omezující opatření.
(3)
Dne 29. března 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/186/SZBP, kterým se mění společný postoj 2009/788/SZBP (3).
(4)
Na základě opětovného přezkumu společného postoje 2009/788/SZBP by platnost omezujících opatření měla být prodloužena do 27. října 2011.
(5)
Prováděcí opatření Unie jsou stanovena v nařízení Rady (EU) č. 1284/2009 ze dne 22. prosince 2009 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření vůči Guinejské republice (4),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Zakazuje se prodej, dodávky, převod nebo vývoz zbraní a souvisejícího materiálu všech typů včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů k výše uvedenému, jakož i vybavení, které může být použito k vnitřní represi, do Guinejské republiky státními příslušníky členských států nebo z území členských států nebo za použití plavidel či letadel členských států, a to bez ohledu na to, zda výše uvedené položky pocházejí z území členských států či nikoli.
2. Zakazuje se:
a)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc, zprostředkovatelské služby nebo jiné služby související s položkami uvedenými v odstavci 1 anebo související s poskytováním, výrobou, udržováním a užíváním těchto položek jakékoli fyzické či právnické osobě, subjektu nebo orgánu v Guinejské republice nebo pro použití v této zemi;
b)
přímo či nepřímo poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc v souvislosti s položkami uvedenými v odstavci 1, což zahrnuje zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto položek, anebo v souvislosti s poskytováním příslušného technického výcviku, zprostředkovatelských služeb nebo jiných služeb jakékoli právnické nebo fyzické osobě, subjektu nebo orgánu v Guinejské republice nebo pro použití v této zemi;
c)
vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž cílem nebo následkem je obcházení zákazů uvedených v písmenu a) nebo b).
Článek 2
1. Článek 1 se nevztahuje na:
a)
prodej, dodávky, předávání nebo vývoz nesmrtonosného vojenského vybavení nebo vybavení, které může být použito k vnitřním represím, určené výhradně pro humanitární nebo ochranné účely nebo pro programy budování institucí prováděné Organizací spojených národů (OSN) a Evropskou unií nebo takového vybavení určeného pro operace Unie a OSN pro řešení krizí,
b)
prodej, dodávky, převod nebo vývoz nebojových vozidel vyrobených za použití materiálů, jež poskytují balistickou ochranu, nebo těmito materiály vybavených, která jsou určena pouze pro ochranu personálu Unie a jejích členských států v Guinejské republice,
c)
poskytování technické pomoci, zprostředkovatelských služeb a jiných služeb spojených s takovým vybavením nebo s takovými programy a operacemi,
d)
poskytování finančních prostředků a finanční pomoci spojených s takovým vybavením nebo s takovými programy a operacemi,
pod podmínkou, že tento vývoz byl předem schválen příslušným orgánem.
2. Článek 1 se nevztahuje na ochranné oděvy, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb, dočasně vyvážené do Guinejské republiky zaměstnanci OSN, zaměstnanci Unie nebo jejích členských států, zástupci sdělovacích prostředků a pracovníky humanitárních a rozvojových organizací a doprovodným personálem pouze pro jejich osobní potřebu.
Článek 3
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zabránily vstupu jednotlivých členů NCDD a osob s nimi spojených, jak je uvedeno v příloze, na svá území nebo jejich průjezdu přes ně.
2. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3. Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, zejména:
a)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace,
b)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané OSN nebo konané pod její záštitou,
c)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách nebo
d)
podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
4. Odstavec 3 se vztahuje také na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
5. Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 3 nebo 4.
6. Členské státy mohou udělit výjimky z opatření uložených podle odstavce 1, pokud je cesta odůvodněná na základě naléhavé humanitární potřeby nebo na základě účasti na mezivládních setkáních, včetně setkání podporovaných Unií, nebo těch, kdy je hostitelem členský stát vykonávající předsednictví úřadu OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Guinejské republice.
7. Členský stát, který si přeje udělit výjimky podle odstavce 6, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
8. Pokud členský stát podle odstavců 3, 4, 6 a 7 povolí osobám uvedeným v příloze vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
Článek 4
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží nebo jsou vlastněny, drženy či ovládány jednotlivými členy CNDD a fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty nebo orgány s nimi spojenými, jak jsou uvedeny v příloze.
2. Žádné finanční prostředky a hospodářské zdroje se přímo či nepřímo nezpřístupní fyzickým či právnickým osobám, subjektům nebo orgánům uvedeným v příloze nebo v jejich prospěch.
3. Příslušné orgány členských států mohou povolit uvolnění určitých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za podmínek, které považují za vhodné, pokud rozhodnou, že dotyčné finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb osob uvedených v příloze a na nich závislých rodinných příslušníků, včetně úhrad za potraviny, nájemného nebo hypotéky, plateb za léky a lékařskou péči, daní, pojistného a poplatků za veřejné služby,
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených poplatků za odborné výkony a k náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb,
c)
určené výlučně k hrazení poplatků nebo nákladů na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo
d)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, pokud příslušný orgán oznámí všem ostatním příslušným orgánům a Komisi alespoň dva týdny před udělením povolení důvody, proč se domnívá, že by mělo být konkrétní povolení uděleno.
Členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
4. Odchylně od článku 1 mohou příslušné orgány členského státu povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva, které vzniklo přede dnem, kdy byly fyzické nebo právnické osoby, subjekty nebo orgány uvedené v čl. 4 odst. 1 zařazeny do přílohy, nebo se na ně vztahuje před tímto dnem vynesené soudní, správní nebo arbitrážní rozhodnutí,
b)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo uznaných jako platné takovým rozhodnutím v mezích stanovených platnými právními předpisy, kterými se řídí práva osob uplatňujících takové nároky,
c)
zástavní právo nebo rozhodnutí není ve prospěch fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu uvedeného v příloze a
d)
uznání zástavního práva nebo rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v daném členském státě.
Členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
5. Odstavec 2 se nepoužije na připsání k zmrazeným účtům:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů nebo
b)
plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, od nějž se na tyto účty vztahuje společný postoj 2008/788/SZBP,
pokud se na takové úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
Článek 5
1. Na základě politického vývoje v Guinejské republice Rada na návrh členského státu nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku přijme změny seznamu obsaženého v příloze.
2. Rada sdělí dotčené osobě své rozhodnutí včetně důvodů zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa adresa, nebo zveřejněním oznámení, a tím jí umožní se k této záležitosti vyjádřit.
3. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu o této skutečnosti informuje.
Článek 6
Pro dosažení co největšího účinku uvedených opatření EU vybízí třetí státy, aby přijaly omezující opatření podobná těm, která jsou obsažena v tomto rozhodnutí.
Článek 7
Společný postoj 2009/788/SZBP se zrušuje.
Článek 8
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2. Toto rozhodnutí se použije do 27. října 2011. Je průběžně přezkoumáváno. Pokud bude mít Rada za to, že jeho cílů nebylo dosaženo, může být odpovídajícím způsobem prodlouženo nebo změněno.
V Lucemburku dne 25. října 2010.
NÕUKOGU OTSUS 2010/638/ÜVJP,
25. oktoober 2010,
Guinea Vabariigi vastu suunatud piiravate meetmete kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artiklit 29,
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu võttis 27. oktoobril 2009 vastu ühise seisukoha 2009/788/ÜVJP Guinea vastu suunatud piiravate meetmete kohta (1), et reageerida poliitiliste meeleavalduste vägivaldsele mahasurumisele julgeolekujõudude poolt 28. septembril 2009. aastal Conakrys.
(2)
Nõukogu võttis 22. detsembril 2009 vastu otsuse 2009/1003/ÜVJP, millega muudetakse ühist seisukohta 2009/788/ÜVJP, (2) lisades täiendavad piiravad meetmed.
(3)
Nõukogu võttis 29. märtsil 2010 vastu otsuse 2010/186/ÜVJP, millega muudetakse ühist seisukohta 2009/788/ÜVJP (3).
(4)
Ühise seisukoha 2009/788/ÜVJP läbivaatamine näitas, et piiravaid meetmeid tuleks pikendada kuni 27. oktoobrini 2011.
(5)
Liidu rakendusmeetmed on esitatud nõukogu 22. detsembri 2009. aasta määruses (EL) nr 1284/2009 (millega kehtestatakse teatavad piiravad meetmed Guinea Vabariigi suhtes) (4),
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1. Keelatakse relvade ja igasuguste nendega seotud materjalide, sealhulgas tulirelvade ja laskemoona, sõjaväeveokite ja -seadmete, poolsõjalise varustuse ja eespool nimetatuile ettenähtud varuosade, samuti vahendite, mida võidakse kasutada siserepressioonideks, Guinea Vabariiki müümine, tarnimine, üleandmine või eksportimine liikmesriikide kodanike poolt või liikmesriikide territooriumilt või liikmesriikide lipu all sõitvate laevade või liikmesriikides registreeritud õhusõidukite abil, olenemata sellest, kas need tooted on pärit liikmesriikide territooriumilt või mitte.
2. Keelatud on:
a)
otseselt või kaudselt pakkuda tehnilist abi, vahendusteenuseid või muid teenuseid, mis on seotud lõikes 1 nimetatud toodetega või nendega varustamise, nende tootmise, hoolduse ja kasutamisega, füüsilisele või juriidilisele isikule, üksusele või organile Guinea Vabariigis või kasutamiseks Guinea Vabariigis;
b)
otseselt või kaudselt tagada rahastamist või osutada rahalist abi, mis on seotud lõikes 1 nimetatud toodetega (sealhulgas eelkõige toetused, laenud ja ekspordikrediidikindlustused), kõnealuste toodete müümiseks, tarnimiseks, üleandmiseks või ekspordiks või nendega seotud vahendusteenuste või muude teenuste osutamiseks füüsilisele või juriidilisele isikule, üksusele või organile Guinea Vabariigis või kasutamiseks Guinea Vabariigis;
c)
osaleda teadlikult ja tahtlikult tegevuses, mille eesmärk või tagajärg on kõrvale hoida punktides a või b nimetatud keeldudest.
Artikkel 2
1. Artiklit 1 ei kohaldata:
a)
üksnes humanitaar- või kaitseotstarbeks või ÜRO ja Euroopa Liidu institutsioonide väljaarendamise programmide jaoks ette nähtud või liidu ja ÜRO kriisiohjamisoperatsioonides kasutamiseks ette nähtud mittesurmava sõjavarustuse, mida võidakse kasutada siserepressioonideks, müümise, tarnimise, üleandmise või ekspordi suhtes;
b)
sõidukite, mis ei ole lahingumasinad ja mis on valmistatud kuulikindlatena või niisuguseks kohandatud ning mis on mõeldud üksnes liidu ja selle liikmesriikide töötajate kaitseks, Guinea Vabariigis müümise, tarnimise, üleandmise või ekspordi suhtes;
c)
sellise varustuse või selliste programmide ja operatsioonidega seotud tehnilise abi osutamise ning vahendus- ja muude teenuste suhtes;
d)
sellise varustuse või selliste programmide ja operatsioonide rahastamise ja nendega seotud finantsabi suhtes;
tingimusel et selline eksport ja abi on eelnevalt asjaomase pädeva ametiasutuse poolt heaks kiidetud.
2. Artiklit 1 ei kohaldata kaitseriietuse, sealhulgas kuulivestide ja sõdurikiivrite suhtes, mida ajutiselt ekspordivad Guinea Vabariiki ÜRO töötajad, liidu või selle liikmesriikide töötajad, meedia esindajad, humanitaar- ja arenguabitöötajad ning nendega seotud töötajad üksnes oma isiklikuks kasutamiseks.
Artikkel 3
1. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et ära hoida lisas loetletud Demokraatia ja Arengu Riiginõukogu (DARN) üksikliikmete ja nendega seotud isikute sisenemine oma riigi territooriumile või selle läbimine.
2. Lõige 1 ei kohusta liikmesriiki keelama oma kodanike sisenemist oma territooriumile.
3. Lõige 1 ei mõjuta neid juhtumeid, kui liikmesriiki seob rahvusvahelisest õigusest tulenev kohustus, nimelt:
a)
rahvusvahelise valitsustevahelise organisatsiooni võõrustajariigina;
b)
ÜRO poolt kokku kutsutud või selle egiidi all toimuva rahvusvahelise konverentsi võõrustajariigina;
c)
privileege ja immuniteete kehtestava mitmepoolse lepingu alusel või
d)
Püha Tooli (Vatikani linnriik) ja Itaalia vahel 1929. aastal sõlmitud lepingust (Lateraani pakt) tulenevalt.
4. Lõiget 3 kohaldatakse ka juhtudel, kui liikmesriik on Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni (OSCE) võõrustajariik.
5. Nõukogu tuleb nõuetekohaselt teavitada kõigist liikmesriigi poolt lõigete 3 või 4 kohaselt tehtud eranditest.
6. Liikmesriik võib lubada erandeid lõike 1 alusel kehtestatud meetmetest, kui reisimine on õigustatud seoses kiireloomuliste humanitaarvajaduste või valitsustevahelistel kohtumistel osalemisega, sealhulgas liidu korraldatud või OSCE eesistujaks oleva liikmesriigi võõrustatavad kohtumised, kus toimub poliitiline dialoog, mis otseselt edendab demokraatiat, inimõigusi ja õigusriiki Guinea Vabariigis.
7. Liikmesriik, kes soovib teha lõikes 6 osutatud erandeid, teatab sellest nõukogule kirjalikult. Erand loetakse jõustunuks, välja arvatud juhul, kui üks või mitu nõukogu liiget esitab kirjaliku vastuväite kahe tööpäeva jooksul alates kavandatavat erandit käsitleva teatise saamisest. Juhul, kui üks või mitu nõukogu liiget esitavad vastuväite, võib nõukogu otsustada kavandatud erandi tegemise kvalifitseeritud häälteenamuse alusel.
8. Kui liikmesriik lubab lõigete 3, 4, 6 ja 7 alusel lisas loetletud isikute sisenemise oma territooriumile või selle läbimise, kehtib luba ainult selleks, milleks see on antud, ja asjaomaste isikute suhtes.
Artikkel 4
1. Külmutatakse kõik rahalised vahendid ja majandusressursid, mis kuuluvad lisas loetletud DARNi liikmetele ja nendega seotud füüsilistele või juriidilistele isikutele, üksustele või organitele või on nende omanduses, valduses või kontrolli all.
2. Rahalisi vahendeid ega majandusressursse ei anta otseselt ega kaudselt lisas loetletud füüsiliste või juriidiliste isikute, üksuste või organite käsutusse ega nende toetuseks.
3. Liikmesriigi pädev ametiasutus võib tingimustel, mida ta sobivaiks peab, lubada teatud külmutatud rahaliste vahendite või majandusressursside vabastamise või teatud rahaliste vahendite või majandusressursside kättesaadavaks tegemise pärast seda, kui on kindlaks tehtud, et need rahalised vahendid või majandusressursid on:
a)
vajalikud lisas loetletud isikute ja neist sõltuvate pereliikmete põhivajaduste rahuldamiseks, sealhulgas tasumine toiduainete eest, üüri või hüpoteegi, ravimite ja ravikulude tasumine, maksud, kindlustusmaksed ning tasu kommunaalteenuste eest;
b)
ette nähtud üksnes õigusabiteenuste osutamisega seotud töötasude maksmiseks mõistlikus ulatuses ja nendest teenustest tulenevate kulude hüvitamiseks;
c)
ette nähtud üksnes tasude või teenustasude maksmiseks külmutatud rahaliste vahendite või majandusressursside tavapärase haldamise või säilitamise eest või
d)
vajalikud erakorraliste kulutuste katteks, tingimusel et pädev ametiasutus on vähemalt kaks nädalat enne loa andmist teavitanud teiste liikmesriikide pädevaid ametiasutusi ja komisjoni põhjustest, mille alusel ta peab vajalikuks konkreetse loa andmist.
Liikmesriik peab teavitama teisi liikmesriike ja komisjoni kõikidest käesoleva lõike alusel antud lubadest.
4. Erandina lõikest 1 võivad liikmesriigi pädevad ametiasutused anda loa teatavate külmutatud rahaliste vahendite või majandusressursside vabastamiseks, kui on täidetud järgmised tingimused:
a)
kohus, haldusorgan või vahekohus on rahaliste vahendite või majandusressursside suhtes kasutanud enne artikli 4 lõikes 1 nimetatud füüsilise või juriidilise isiku, üksuse või organi lisasse sisestamise kuupäeva kinnipidamisõigust või teinud nende kohta enne nimetatud kuupäeva otsuse;
b)
rahalisi vahendeid või majandusressursse kasutatakse üksnes nende nõuete rahuldamiseks, mis on tagatud sellise kinnipidamisõigusega või tunnistatud õiguspäraseks selliste otsusega ning ulatuses, mis on sätestatud sellist nõuet omavate isikute õigusi reguleerivates õigusaktides;
c)
kinnipidamisõigus või otsus ei ole tehtud lisas loetletud füüsilise või juriidilise isiku, üksuse või asutuse kasuks ning
d)
kinnipidamisõiguse või otsuse tunnustamine ei ole vastuolus asjaomase liikmesriigi õiguskorra põhimõtetega.
Liikmesriik peab teavitama teisi liikmesriike ja komisjoni kõikidest käesoleva lõike alusel antud lubadest.
5. Lõiget 2 ei kohaldata külmutatud kontodele kantud järgmiste summade suhtes:
a)
nende kontode intressid või muud tulud või
b)
maksed, mis tulenevad lepingutest, kokkulepetest või kohustustest, mis sõlmiti või mis tekkisid enne kuupäeva, mil nende kontode suhtes hakati kohaldama ühist seisukohta 2009/788/ÜVJP,
tingimusel et selliste intresside, muude tulude ja maksete suhtes kohaldatakse jätkuvalt lõiget 1.
Artikkel 5
1. Nõukogu võtab liikmesriigi või liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ettepaneku põhjal vastu muudatusi lisas olevasse nimekirja, kui poliitilised arengud Guinea Vabariigis seda nõuavad.
2. Nõukogu edastab oma otsuse, sealhulgas nimekirja kandmise põhjused asjaomasele isikule kas otse, juhul kui aadress on teada, või teatise avaldamise kaudu, andes asjaomasele isikule võimaluse esitada oma märkused.
3. Kui on esitatud märkusi või olulisi uusi asitõendeid, vaatab nõukogu oma otsuse läbi ning teavitab vastavalt asjaomast isikut.
Artikkel 6
Eespool nimetatud meetmete võimalikult suure mõju tagamiseks julgustab EL kolmandaid riike võtma samasuguseid piiravaid meetmeid nagu on käesolevas otsuses.
Artikkel 7
Ühine seisukoht 2009/788/ÜVJP tunnistatakse kehtetuks.
Artikkel 8
1. Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval.
2. Käesolevat otsust kohaldatakse kuni 27. oktoobrini 2011. Seda tuleb pidevalt uuesti läbi vaadata. Vajaduse korral võib seda uuendada või muuta, kui nõukogu leiab, et selle eesmärgid ei ole täidetud.
Luxembourg, 25. oktoober 2010