NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 883/2011
ze dne 25. srpna 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 25/2009 o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (ECB/2008/32)
(ECB/2011/12)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na článek 5 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (1), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4,
s ohledem na stanovisko Evropské komise (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/110/ES ze dne 16. září 2009 o přístupu k činnosti institucí elektronických peněz, o jejím výkonu a o obezřetnostním dohledu nad touto činností, o změně směrnic 2005/60/ES a 2006/48/ES a o zrušení směrnice 2000/46/ES (3) umožnila právnickým osobám vydávat elektronické peníze, aniž by musely získat postavení úvěrových institucí.
(2)
V důsledku této skutečnosti a za účelem pokračování ve shromažďování statistických údajů o institucích elektronických peněz, které se převážně zabývají finančním zprostředkováním v podobě vydávání elektronických peněz, v rámci sektoru měnových finančních institucí je zapotřebí upravit definici měnových finančních institucí, a tudíž rovněž aktualizovat definice „instituce elektronických peněz“ a „elektronických peněz“ v tomto nařízení. V rámci sektoru měnových finančních institucí by měly být instituce elektronických peněz zařazeny do kategorie „ostatních měnových finančních institucí“.
(3)
V důsledku změn definice institucí elektronických peněz a požadavků na tyto instituce kladených podle směrnice 2009/110/ES byla ustanovení nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) (4) o udělování výjimek ze zpravodajské povinnosti institucím elektronických peněz překonána, a příslušná ustanovení nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) by proto měla být zrušena.
(4)
Zásady týkající se společné definice evropských fondů peněžního trhu, které dne 19. května 2010 vydal Evropský výboru regulátorů trhů s cennými papíry (CESR), předchůdce Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy, mají za cíl zlepšit ochranu investorů tím, že stanoví kritéria, kterými se má řídit každý fond, jenž má v úmyslu vystupovat jako fond peněžního trhu, a slouží jako doporučení pro evropské vnitrostátní zákonodárné orgány pro účely dohledu. V této souvislosti je pro účely statistiky Evropského systému centrálních bank vhodné zavést do nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) odpovídající nová identifikační kritéria pro fondy peněžního trhu tak, aby byl soubor fondů peněžního trhu v souladu s identifikačními kritérii, jež by se měla uplatňovat podle výše uvedených obecných zásad CESR pro účely dohledu. Tato změna má současně za cíl zvýšit transparentnost trhu a usnadnit vykazování ohledně fondů ze strany jejich vedení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) se mění takto:
1.
Článek 1 se mění takto:
a)
první odrážka se nahrazuje tímto:
„-
„měnovou finanční institucí“ rezidentský podnik, který náleží do některého z těchto sektorů:
i)
centrální banky,
ii)
úvěrové instituce ve smyslu čl. 4 odst. 1 směrnice 2006/48/ES,
iii)
ostatní měnové finanční instituce, tj. 1) ostatní finanční instituce, jejichž předmětem činnosti je i) přijímat vklady nebo prostředky velmi podobné vkladům od jiných subjektů než měnových finančních institucí a ii) na vlastní účet (přinejmenším v ekonomickém smyslu) poskytovat úvěry nebo investovat do cenných papírů, nebo 2) takové instituce elektronických peněz, které se převážně zabývají finančním zprostředkováním v podobě vydávání elektronických peněz,
iv)
fondy peněžního trhu ve smyslu článku 1a.
Pokud jde o kritérium podle bodu iii) 1) i), stupeň nahraditelnosti mezi nástroji vydávanými ostatními měnovými finančními institucemi a vklady u úvěrových institucí určuje jejich klasifikaci jako měnové finanční instituce za předpokladu, že splňují kritérium podle bodu iii) 1) ii),“;
b)
osmá odrážka se nahrazuje tímto:
„-
„institucí elektronických peněz“ a „elektronickými penězi“ instituce elektronických peněz a elektronické peníze ve smyslu čl. 2 odst. 1 a čl. 2 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/110/ES (5).
2.
Vkládá se nový článek 1a, který zní:
„Článek 1a
Identifikace fondů peněžního trhu
Pro účely tohoto právního aktu se za fondy peněžního trhu považují ty subjekty kolektivního investování, které splňují všechna následující kritéria:
a)
jejich investičním cílem je uchování vlastního kapitálu v paritě a dosažení výnosu v souladu s úrokovými sazbami nástrojů peněžního trhu;
b)
investují do nástrojů peněžního trhu, jež splňují kritéria pro nástroje peněžního trhu vymezená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (6), nebo do vkladů u úvěrových institucí, popřípadě zajišťují, že likvidita a ocenění jejich investičního portfolia se hodnotí na rovnocenném základě;
c)
zajišťují, že nástroje peněžního trhu, do kterých investují, jsou vysoce kvalitní, tak jak stanoví správcovská společnost. Při posuzování kvality nástroje peněžního trhu se vezmou v úvahu zejména tyto faktory:
-
úvěrová kvalita nástroje peněžního trhu,
-
povaha třídy aktiv, do níž nástroj peněžního trhu patří,
-
v případě strukturovaných finančních nástrojů operační riziko a riziko protistrany, které je se strukturovanou finanční transakcí spjato,
-
profil likvidity;
d)
zajišťují, že jejich portfolio má váženou průměrnou splatnost nepřekračující 6 měsíců a váženou průměrnou životnost nepřekračující 12 měsíců;
e)
provádějí denní výpočet čisté hodnoty aktiv a výpočet hodnoty svých akcií/podílových jednotek a denně vydávají a odkupují akcie/podílové jednotky;
f)
investují pouze do cenných papírů, jejichž zbytková splatnost do právně závazného data odkupu nepřesahuje dva roky, za předpokladu, že doba do dalšího data nastavení úrokových sazeb nepřesahuje 397 dní, přičemž u cenných papírů s pohyblivou úrokovou sazbou by se sazba měla upravovat na sazbu peněžního trhu, nebo na index;
g)
investují do jiných subjektů kolektivního investování, pouze pokud splňují podmínky definice fondů peněžního trhu;
h)
přímo ani nepřímo se nevystavují riziku akcií či komodit, včetně prostřednictvím derivátů, a používají deriváty pouze v souladu s investiční strategií fondu na peněžním trhu. Deriváty, z nichž vyplývá měnové riziko, lze používat jen za účelem zajištění. Investování do cenných papírů denominovaných v jiné než základní měně je dovoleno pouze za podmínky plného zajištění proti měnovému riziku;
i)
jejich čistá hodnota aktiv je buď stálá, nebo pohyblivá.
3.
V článku 8 se zrušuje odstavec 4.
4.
Aniž by byl dotčen článek 2 tohoto nařízení, v části 1 přílohy I se oddíl 2 nahrazuje tímto:
„Oddíl 2:
Specifikace kritérií pro identifikaci fondů peněžního trhu
Pro účely článku 1a tohoto nařízení:
a)
nástroj peněžního trhu se považuje za vysoce úvěrově kvalitní, pokud mu byl udělen jeden ze dvou nejvyšších možných krátkodobých úvěrových ratingů každou uznanou ratingovou agenturou, která tento nástroj hodnotila, nebo, pokud nástroji nebyl udělen rating, má rovnocennou kvalitu, což ověří správcovská společnost interním ratingovým procesem. V případě, že uznaná ratingová agentura dělí svůj nejvyšší krátkodobý rating do dvou kategorií, považují se tyto dva ratingy za jedinou kategorii, a tudíž za nejvyšší možný rating;
b)
fond peněžního trhu může nehledě na požadavek uvedený v písmenu a) investovat do nástrojů veřejné emise, které mají rating patřící alespoň do investičního stupně („investment grade“); „veřejnou emisí“ se rozumí nástroje peněžního trhu vydané nebo zaručené ústředním, regionálním nebo místním orgánem nebo centrální bankou členského státu, ECB, Evropskou unií nebo Evropskou investiční bankou;
c)
při výpočtu vážené průměrné životnosti cenných papírů včetně strukturovaných finančních nástrojů se výpočet splatnosti zakládá na zbytkové splatnosti do právně závazného data odkupu nástrojů. Obsahuje-li však finanční nástroj prodejní opci, může být datum realizace prodejní opce použito namísto řádné zbytkové splatnosti, pokud jsou vždy splněny tyto podmínky:
-
prodejní opci může správcovská společnost k datu realizace uplatnit,
-
realizační cena prodejní opce se významně neliší od předpokládané hodnoty nástroje k příštímu datu realizace,
-
z investiční strategie fondu peněžního trhu vyplývá, že s vysokou pravděpodobností bude opce realizována k příštímu datu realizace;
d)
při výpočtu vážené průměrné životnosti i vážené průměrné splatnosti se zohledňuje vliv finančních derivátových nástrojů, vkladů a technik efektivní správy portfolia;
e)
„váženou průměrnou splatností“ se rozumí vážený průměr doby splatnosti všech podkladových cenných papírů ve fondu, který odráží relativní podíl v každém nástroji, za předpokladu, že dobou splatnosti nástroje s pohyblivou úrokovou sazbou se rozumí čas zbývající do dalšího nastavení úrokové sazby na sazbu peněžního trhu, nikoli doba, která zbývá do dne, kdy musí být splacena jmenovitá hodnota cenného papíru. V praxi se vážená průměrná splatnost používá pro měření citlivosti fondu peněžního trhu na změnu úrokových sazeb na peněžním trhu;
f)
„váženou průměrnou životností“ se rozumí vážený průměr zbytkové splatnosti jednotlivých cenných papírů v majetku fondu, tedy doba, než je jistina splacena v plné výši (bez ohledu na úrok a diskont). Na rozdíl od výpočtu vážené průměrné splatnosti neumožňuje výpočet vážené průměrné životnosti cenných papírů s pohyblivou úrokovou sazbou a strukturovaných finančních nástrojů použití časového období zbývajícího do dalšího nastavení úrokové sazby a namísto toho používá pouze stanovenou konečnou splatnost cenného papíru. Vážená průměrná životnost se používá pro měření úvěrového rizika, neboť čím delší je období do splacení jistiny, tím větší je úvěrové riziko. Vážená průměrná životnost se používá též k omezení rizika likvidity;
g)
„nástroji peněžního trhu“ se rozumí nástroje, s nimiž se běžně obchoduje na peněžním trhu, jsou likvidní a mají hodnotu, kterou lze kdykoliv přesně stanovit;
h)
„správcovskou společností“ se rozumí společnost, jejíž obvyklou činností je správa portfolia fondu peněžního trhu.“
Článek 2
Přechodné ustanovení
Národní centrální banky mohou shromažďovat statistické informace podle nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) od fondů peněžního trhu, které jsou rezidenty v jejich členských státech, v souladu s původním zněním oddílu 2 části 1 přílohy I nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) nejdéle do 31. ledna 2012. O svém rozhodnutí uplatňovat toto přechodné ustanovení uvědomí národní centrální banky všechny dotčené fondy peněžního trhu. Národní centrální banky začnou shromažďovat statistické informace od fondů peněžního trhu identifikovaných podle článku 1a nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) nejpozději od 1. února 2012.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 25. srpna 2011.
EUROOPA KESKPANGA MÄÄRUS (EL) nr 883/2011,
25. august 2011,
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 25/2009 rahaloomeasutuste sektori bilansi kohta (EKP/2008/32)
(EKP/2011/12)
EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja artiklit 5,
võttes arvesse nõukogu 23. novembri 1998. aasta määrust (EÜ) nr 2533/98 statistilise teabe kogumise kohta Euroopa Keskpanga poolt, (1) eelkõige selle artikli 5 lõiget 1 ja artikli 6 lõiget 4,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni arvamust (2),
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. septembri 2009. aasta direktiivi 2009/110/EÜ (mis käsitleb e-raha asutuste asutamist ja tegevust ning usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalvet ning millega muudetakse direktiive 2005/60/EÜ ja 2006/48/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2000/46/EÜ) (3) kohaselt võivad juriidilised isikud emiteerida e-raha, olemata krediidiasutused.
(2)
Seetõttu ja rahaloomeasutuste sektori statistika kogumise jätkamiseks e-raha asutuste kohta, kes e-raha emiteerides sisuliselt tegelevad finantsvahendusega, tuleb käesoleva määrusega kohandada rahaloomeasutuse mõistet ja ajakohastada e-raha asutuse ja e-raha mõistet. Rahaloomeasutuste sektori e-raha asutused tuleb liigitada muude rahaloomeasutuste alla.
(3)
E-raha asutuste mõiste ja nende suhtes kohaldatavate nõuete muutmine direktiiviga 2009/110/EÜ kõrvaldas e-raha asutustele aruandlusnõuetest erandite andmise vajaduse ja seetõttu tuleb need sätted Euroopa Keskpanga määrusest (EÜ) nr 25/2009 (EKP/2008/32) (4) välja jätta.
(4)
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Komitee (CESR), kes on Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutuse eelkäija, andis 19. mail 2010 välja juhised Euroopa rahaturufondide ühise mõiste kohta eesmärgiga suurendada investorite kaitset, sätestades kõikide ennast rahaturufondina turustavate fondide suhtes kohaldatavad kriteeriumid, mis oleks soovituslik ka Euroopa riikide seadusandjatele järelevalve osas. Seda arvestades on kohane sätestada määruses (EÜ) nr 25/2009 (EKP/2008/32) rahaturufondide vastavad kriteeriumid Euroopa Keskpankade Süsteemi statistika jaoks, et rahaturufondide kogum oleks kooskõlas eespool osutatud CESRi juhistel põhinevate tuvastamiskriteeriumidega, mida kohaldatakse järelevalve eesmärgil. Samas on selle muutuse eesmärk ka turu läbipaistvuse suurendamine ja fondide aruandluse juhtimise lihtsustamine,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EÜ) nr 25/2009 (EKP/2008/32) muudetakse järgmiselt.
1)
Artiklit 1 muudetakse järgmiselt:
a)
esimene taane asendatakse järgmisega:
„-
„rahaloomeasutus” - residendist ettevõtja, kes kuulub mis tahes järgmisse sektorisse:
i)
keskpangad;
ii)
direktiivi 2006/48/EÜ artikli 4 lõikes 1 sätestatud krediidiasutused;
iii)
muud rahaloomeasutused, s.t 1) muud finantseerimisasutused, mille tegevus on i) vastu võtta hoiuseid ja/või nende lähedasi asendajaid üksustelt, mis ei ole rahaloomeasutused, ja ii) anda laene ja/või investeerida väärtpaberitesse majanduslikus mõttes oma arvel, või 2) e-raha asutused, kes e-raha emiteerides sisuliselt tegelevad finantsvahendusega;
iv)
artiklis 1a määratletud rahaturufondid.
Punkti iii alapunkti 1 alajaotises i sätestatud kriteeriumi osas määrab rahaloomeasutusena liigitamise rahaloomeasutuste emiteeritud instrumentide ja krediidiasutuste paigutatud hoiuste asendatavuse aste tingimusel, et nad täidavad punkti iii alapunkti 1 alajaotises ii sätestatud kriteeriumi,”;
b)
kaheksas taane asendatakse järgmisega:
„-
„e-raha asutus” ja „e-raha” - e-raha asutus ja e-raha vastavalt määratlusele Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/110/EÜ (5) artikli 2 lõigetes 1 ja 2,
2)
Lisatakse järgmine artikkel 1a:
„Artikkel 1a
Rahaturufondide identifitseerimine
Käesolevas õigusaktis käsitletakse rahaturufondidena kõikidele järgmistele kriteeriumidele vastavaid investeerimisfonde, kui:
a)
nende investeerimiseesmärk on fondi põhisumma säilitamine ja kasu teenimine rahaturuinstrumentide intressimääradelt;
b)
nad investeerivad rahaturuinstrumentidesse, mis vastavad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiivi 2009/65/EÜ (vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeeringuks loodud ettevõtjaid (eurofondid) käsitlevate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta) (6) kriteeriumidele, või hoiustesse krediidiasutustes või kelle investeerimine tagab nende poolt investeeritava portfelli likviidsuse ja hinnatavuse samaväärsel alusel;
c)
nad tagavad rahaturuinstrumentide, millesse nad investeerivad, kõrge kvaliteedi, mida hindab fondivalitseja. Rahaturuinstrumentide kvaliteeti hinnatakse muu hulgas järgmiste faktorite põhjal:
-
rahaturuinstrumendi krediidikvaliteet;
-
rahaturuinstrumendi poolt esindatud varaliigi olemus;
-
struktureeritud finantsinstrumentide osas - struktureeritud finantstehinguga kaasnev tegevusrisk ja tehingupoole risk;
-
likviidsusprofiil;
d)
nad tagavad, et nende portfelli kaalutud keskmine tähtaeg (weighted average maturity, WAM) ei ületa kuut kuud ja kaalutud keskmine järelejäänud tähtaeg (weighted average life, WAL) ei ületa 12 kuud;
e)
nad esitavad igapäevaselt oma aktsiate/osakute puhasväärtuse (net asset value, NAV) ja hinna arvutuse, samuti pakuvad igapäevaselt aktsiate/osakute ostmist ja lunastamist;
f)
nende piirang väärtpaberitesse investeerimise lunastamise kuupäevani jäänud tähtaja osas on kaks aastat või vähem tingimusel, et järgmise intressimäära muutmise kuupäevani jäänud tähtaeg on 397 päeva või vähem, kusjuures ujuva intressimääraga väärtpaberid peavad põhinema rahaturu intressimääral või indeksil;
g)
nad piirduvad investeerimisel teistesse fondidesse rahaturufondi mõistele vastavate fondidega;
h)
nad ei võta ei otseselt ega kaudselt positsioone aktsiakapitalis või kaupades, sh tuletisinstrumentide kaudu, ning kasutavad tuletisinstrumente ainult kooskõlas fondi rahaturu investeerimisstrateegiaga. Välisvaluutaga seotud tuletisinstrumente võib kasutada ainult riski maandamiseks. Emitendi vääringus (non-base) väärtpaberitesse võib investeerida ainult valuutariski täieliku maandamise korral;
i)
nende puhasväärtus NAV on püsiv või kõikuv.
3)
Artiklist 8 jäetakse lõige 4 välja.
4)
Ilma et see mõjutaks käesoleva määruse artiklit 2, asendatakse I lisa 1. osa 2. jagu järgmisega:
„2. jagu:
Rahaturufondide identifitseerimise põhimõtted
Käesoleva määruse artikli 1a eesmärgil kohaldatakse järgmist:
a)
rahaturuinstrumendi krediidikvaliteet loetakse kõrgeks, kui iga seda instrumenti hinnanud tunnustatud reitinguagentuur on sellele andnud ühe kahest kõrgeimast lühiajalisest krediidireitingust; või, kui instrumenti ei ole hinnatud, selle kvaliteet on hinnatud samaväärseks fondivalitseja reitingu sisemenetluses. Kui tunnustatud reitinguagentuur jagab oma kõrgeima lühiajalise reitingu kahte kategooriasse, loetakse need reitingud üheks kategooriaks ja kõrgeimaks võimalikuks reitinguks;
b)
erandina punktist a võib rahaturufondil olla suverääni emissioon, millel on vähemalt investeerimiskvaliteedi hinnang. Suverääni emissioon tähendab kesk-, regionaalse või kohaliku valitsuse või liikmesriigi keskpanga, EKP, Euroopa Liidu või Euroopa Investeerimispanga poolt emiteeritud või tagatud rahaturuinstrumenti;
c)
väärtpaberite, sh struktureeritud finantsinstrumentide WALi arvutamisel on tähtaja arvutamise aluseks instrumendi lunastamiseni järelejäänud tähtaeg. Samas, kui finantsinstrumendil on müügioptsioon, võib müügioptsiooni teostamise kuupäeva lugeda seaduslikuks järelejäänud tähtajaks, kui järgmised tingimused on täidetud:
-
teostamise kuupäeval võib fondivalitseja müügioptsiooni vabalt kasutada;
-
müügioptsiooni tehinguhind on lähedane instrumendi eeldatava väärtusega järgmisel teostamise kuupäeval;
-
rahaturufondi investeerimisstrateegiast tuleneb, et optsiooni kasutamine järgmisel teostamise kuupäeval on väga tõenäoline;
d)
WALi ja WAMi arvutamisel võetakse arvesse finantstuletisinstrumentide, hoiuste ja tõhusa portfellihalduse meetodite mõju;
e)
kaalutud keskmine tähtaeg (WAM) tähendab keskmist ajavahemikku fondis olevate alusväärtpaberite tähtaja lõpuni, mida kaalutakse iga instrumendi suhtelise osa kajastamiseks, eeldusega, et ujuva intressimääraga instrumendi tähtaeg on ajavahemik, mis jääb järgmise rahaturu intressimäära muutmiseni, mitte ajavahemik väärtpaberi põhisumma tagasimaksmiseni. WAMi kasutatakse praktikas rahaturufondi tundlikkuse mõõtmiseks rahaturu intressimäärade suhtes;
f)
Järelejäänud tähtaeg (WAL) tähendab kaalutud keskmist ajavahemikku iga fondis oleva väärtpaberi tähtaja lõpuni, s.t ajavahemik kuni põhisumma täieliku tagasimaksmiseni, olenemata intressist ja allahindlusteta. Erinevalt WAMi arvestusest ei võimalda WALi arvutamine ujuva intressimääraga väärtpaberite ja struktureeritud finantsinstrumentide kohta kasutada intressimäära muutmise kuupäevi ja seetõttu kasutatakse ainult väärtpaberi osas kehtivat lõpptähtaega. WALi kasutatakse krediidiriski mõõtmiseks, kuna pikemaajalisem põhisumma lunastamise edasilükkamine tähendab suuremat krediidiriski. WALi kasutatakse ka likviidsusriski piiramiseks;
g)
rahaturuinstrumendid on rahaturul tavaliselt kaubeldavad instrumendid, mis on likviidsed ja mille väärtust saab täpselt mõõta mis tahes ajahetkel;
h)
fondivalitseja on ettevõtja, kelle igapäevane tegevus on rahaturufondi portfelli haldus.”
Artikkel 2
Üleminekusäte
Riikide keskpangad (RKPd) võivad jätkata statistilise teabe kogumist määruse (EÜ) nr 25/2009 (EKP/2008/32) alusel nende liikmesriigis residentideks olevatelt rahaturufondidelt, mis on identifitseeritud kooskõlas määruse (EÜ) nr 25/2009 (EKP/2008/32) I lisa 1. osa 2. jaoga kuni hiljemalt 31. jaanuarini 2012. Nad teatavad rahaturufondidele oma otsusest käesolevat üleminekusätet kohaldada. RKPd alustavad rahaturufondidelt statistilise teabe kogumist kooskõlas määruse (EÜ) nr 25/2009 (EKP/2008/32) artikliga 1a hiljemalt 1. veebruaril 2012.
Artikkel 3
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Frankfurt Maini ääres, 25. august 2011