PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 456/2012
ze dne 30. května 2012,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1266/2007 o prováděcích předpisech ke směrnici Rady 2000/75/ES, co se týče tlumení, sledování, dozoru a omezení přesunů některých zvířat vnímavých druhů ve vztahu ke katarální horečce ovcí
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2000/75/ES ze dne 20. listopadu 2000, kterou se stanoví zvláštní ustanovení týkající se tlumení a eradikace katarální horečky ovcí (1), a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. c), články 11 a 12 a čl. 19 třetí pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1266/2007 (2) stanoví pravidla pro tlumení, sledování, dozor a omezení přesunů zvířat uvnitř uzavřených pásem a mimo ně v souvislosti s katarální horečkou ovcí. Stanoví rovněž podmínky pro výjimky ze zákazu přesunů vnímavých zvířat a jejich spermatu, vajíček a embryí stanoveného směrnicí 2000/75/ES, včetně pravidel o používání očkovacích látek proti katarální horečce ovcí.
(2)
Na základě stávajících pravidel stanovených ve směrnici 2000/75/ES není použití očkovacích látek proti katarální horečce ovcí povoleno mimo ochranná pásma. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/5/EU ze dne 14. března 2012, kterou se mění směrnice Rady 2000/75/ES, pokud jde o očkování proti katarální horečce ovcí (3), činí pravidla týkající se očkování stanovená ve směrnici 2000/75/ES pružnějšími, aby se umožnilo očkování inaktivovanýmí očkovacími látkami proti katarální horečce ovcí i mimo oblasti, na které se vztahují omezení přesunů zvířat. Proto by nařízení (ES) č. 1266/2007 mělo být změněno. Kromě toho jsou změny nezbytné proto, aby se zjednodušily postupy sledování a dozoru a aby se upravily postupy stanovené nařízením (ES) č. 1266/2007 na základě posledních vědeckých stanovisek.
(3)
Pro účely shromažďování a analýzy epizootologických informací o katarální horečce ovcí stanoví nařízení (ES) č. 1266/2007, že členské státy musí poskytovat aplikaci BlueTongue NETwork (sytém BT-Net) informace o katarální horečce ovcí shromážděné v průběhu uplatňování programů pro sledování katarální horečky ovcí a dozor nad katarální horečkou ovcí.
(4)
Zkušenosti však ukazují, že je k dispozici dostatek informací v rámci jiných již existujících povinností týkajících se oznamování a hlášení nákaz v Unii. Povinnost spočívající ve výměně informací prostřednictvím systému BT-Net již tedy není nutná.
(5)
Nařízením (ES) č. 1266/2007 ve znění nařízení Komise (ES) č. 123/2009 (4) byla pro členské státy zavedena možnost vymezit za určitých podmínek „oblasti s nižším rizikem“, aby se usnadnilo preventivní očkování v těch částech jejich území, kde se virus nevyskytuje. V důsledku vstupu směrnice 2012/5/EU v platnost může být očkování proti katarální horečce ovcí prováděno i mimo uzavřená pásma, a proto již nejsou ustanovení o vymezení „oblastí s nižším rizikem“ nezbytná.
(6)
V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1266/2007 se členský stát může rozhodnout odstranit epizootologicky relevantní zeměpisnou oblast z uzavřeného pásma, a tím ji prohlásit za prostou nákazy, po dvou letech nepřítomnosti viru, která byla prokázána sledováním.
(7)
U těch částí uzavřeného pásma, kde sledování a dozor prokázaly nepřítomnost specifického sérotypu (sérotypů) viru katarální horečky ovcí alespoň po dobu jednoho roku (včetně období plné aktivity vektorů), však hrozí riziko opětovného zavlečení nákazy vstupem nakažených zvířat z jiných částí téhož uzavřeného pásma, kde se virus katarální horečky ovcí stále vyskytuje. Aby se zajistil bezpečný přechod ke statusu prostému nákazy za příznivých epizootologických podmínek, členským státům by mělo být v těchto situacích povoleno vymezit „přechodně prostou oblast“ pod podmínkou, že se provede sledování a dozor, které potvrdí nepřítomnost viru.
(8)
Podle vědeckého stanoviska komise pro zdraví a dobré životní podmínky zvířat Evropského úřadu pro bezpečnost potravin o riziku přenosu katarální horečky ovcí při tranzitu zvířat, přijatého dne 11. září 2008 (5), existuje teoreticky možnost, že spolu se zvířaty se přesouvají i infekční pakomárci. Uvedené riziko lze omezit tím, že se vozidlo vyčistí a ošetří insekticidy nebo repelenty před nakládkou zvířat nebo že se zvířata přesouvají známými oblastmi s nízkým rizikem nebo že se přesouvají v době, kdy je riziko podle zkušeností nízké. Aby se omezily nežádoucí účinky uvedených látek pro životní prostředí a aby se zabránilo možným problémům, pokud jde o čekací doby a možná rezidua ve zvířatech, nemělo by se již požadovat ošetření zvířat schválenými insekticidy nebo repelenty, jelikož toto ošetření poskytuje jen omezenou dodatečnou bezpečnost.
(9)
Nařízení (ES) č. 1266/2007 ve znění prováděcího nařízení (EU) č. 648/2011 (6) umožňuje členským státům určení, v jejichž případě by vstup neimunních zvířat mohl za určitých okolností představovat riziko pro zdraví zvířat, požadovat během přechodného období, aby přesuny těchto zvířat podléhaly určitým dodatečným podmínkám. Jelikož toto nařízení stanoví pravidla pro kritéria týkající se zařízení chráněných před vektory, uvedené přechodné ustanovení již není zapotřebí.
(10)
Vzhledem k různým úrovním výskytu viru, podmínkám okolního prostředí a různým strategiím očkování v členských státech se může epizootologická situace, pokud jde o katarální horečku ovcí, v různých oblastech Unie výrazně lišit. Zkušenosti ukázaly, že za účelem dosažení požadovaných cílů lze úspěšně provádět různé strategie dozoru. Proto by minimální harmonizované požadavky na sledování a dozor stanovené v příloze I nařízení (ES) č. 1266/2007 měly být zjednodušeny, aby členským státům umožňovaly větší flexibilitu při tvorbě jejich vnitrostátních programů sledování a dozoru, s přihlédnutím k vědeckému stanovisku komise pro zdraví a dobré životní podmínky zvířat Evropského úřadu pro bezpečnost potravin o sledování katarální horečky ovcí a dozoru nad katarální horečkou ovcí (7).
(11)
Na základě výše uvedeného vědeckého stanoviska by měla být minimální velikost vzorku pro odhalení prevalence 5 % se spolehlivostí 95 % v populaci vnímavých druhů dostatečná pro dozor za účelem prokázání nepřítomnosti viru v epizootologicky relevantní zeměpisné oblasti v průběhu dvou let.
(12)
Držet zvířata vnímavá ke katarální horečce ovcí po určitou dobu v zařízení zabezpečeném před vektory je důležitý požadavek pro určité podmínky pro výjimky ze zákazu přesunů stanovené v příloze III nařízení (ES) č. 1266/2007. Zkušenosti ukazují, že pro členské státy je obtížné stanovit vhodná kritéria pro určení zařízení zabezpečeného před vektory při pravidelných přesunech za účelem obchodu se zvířaty vnímavých druhů, jako je skot, ovce a kozy.
(13)
Za účelem zlepšení účinnosti zařízení zabezpečených před vektory a za účelem pomoci členským státům při provádění uvedeného opatření pro tlumení by měla být stanovena některá kritéria. Tato kritéria by měla být založena na zkušenostech členských států a na Kodexu zdraví suchozemských živočichů Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE). Za účelem sladění terminologie s terminologií OIE by se pojem „zařízení zabezpečené před vektory“, který se v současnosti používá v nařízení (ES) č. 1266/2007, měl nahradit pojmem „zařízení chráněné před vektory“.
(14)
V reakci na nové vědecké informace, které naznačují možnost transplacentárního přenosu viru katarální horečky ovcí, zejména v případě sérotypu 8 tohoto viru, byla v nařízení (ES) č. 1266/2007 ve znění nařízení (ES) č. 384/2008 (8) zavedena předběžná opatření, aby se zamezilo možnému rozšíření katarální horečky ovcí prostřednictvím březích zvířat nebo některých nově narozených zvířat.
(15)
Podle vědeckého stanoviska komise pro zdraví a dobré životní podmínky zvířat Evropského úřadu pro bezpečnost potravin o sérotypu 8 viru katarální horečky ovcí (9) existují důkazy o transplacentárním přenosu sérotypu 8 viru katarální horečky ovcí, který byl do Unie zavlečen v roce 2006. Nebyl však prokázán transplacentární přenos jiných sérotypů viru katarální horečky ovcí v postižených oblastech, kde se nepoužívaly žádné modifikované živé očkovací látky. Vzhledem k závěrům uvedeného stanoviska by se mělo předběžné opatření, pokud jde o přesuny březích zvířat, použít pouze pro pásma uzavřená pro sérotyp 8 viru katarální horečky ovcí.
(16)
Nařízení (ES) č. 1266/2007 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(17)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1266/2007 se mění takto:
1)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Programy pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí
Členské státy uplatňují v souladu s minimálními požadavky stanovenými v příloze I programy pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí.“
2)
Článek 5 se zrušuje.
3)
V článku 6 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Před jakýmkoli rozhodnutím o odstranění epizootologicky relevantní zeměpisné oblasti z uzavřeného pásma poskytnou členské státy Komisi odůvodněné informace, které prokazují nepřítomnost viru katarální horečky ovcí v uvedené oblasti v období dvou let, včetně dvou období plné aktivity vektorů, po zahájení uplatňování programu pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí v souladu s přílohou I bodem 3.“
4)
V článku 7 se odstavec 2a nahrazuje tímto:
„2a. Členské státy mohou vymezit epizootologicky relevantní zeměpisnou oblast v uzavřeném pásmu jako „přechodně prostou oblast“ pod podmínkou, že sledování a dozor v souladu s přílohou I bodem 3 prokázaly nepřítomnost viru katarální horečky ovcí po dobu jednoho roku, včetně jednoho období plné aktivity vektorů, v uvedené části uzavřeného pásma, pokud jde o konkrétní sérotyp nebo kombinaci sérotypů katarální horečky ovcí.
Členský stát, který má v úmyslu vymezit uzavřené pásmo nebo část uzavřeného pásma jako „přechodně prostou oblast“, oznámí svůj úmysl Komisi. Toto oznámení musí být doplněno o informace uvedené v příloze I bodě 3.
Komise poskytne členským státům prostřednictvím Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat informace o seznamu „přechodně prostých oblastí“.
Přesuny zvířat uvnitř téhož uzavřeného pásma z oblasti s výskytem téhož sérotypu (týchž sérotypů) viru katarální horečky ovcí do části téhož uzavřeného pásma vymezené jako „přechodně prostá oblast“ mohou být povoleny pouze tehdy, pokud:
a)
zvířata splňují podmínky stanovené v příloze III, nebo
b)
zvířata splňují jakékoli jiné vhodné veterinární záruky založené na pozitivním výsledku posouzení rizika týkajícího se opatření proti šíření viru katarální horečky ovcí a ochrany proti napadením vektory, které si vyžádá příslušný orgán v místě původu a které schválí příslušný orgán v místě určení před přesunem těchto zvířat, nebo
c)
zvířata jsou určena pro okamžitou porážku.“
5)
V čl. 8 odst. 5 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Informace o stanovených jatkách jsou zpřístupněny ostatním členským státům a veřejnosti.“
6)
Článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
Další podmínky pro tranzit zvířat
1. Tranzit zvířat povolí příslušný orgán, pokud:
a)
dopravní prostředky, v nichž jsou zvířata přepravována, byla po řádném vyčištění a dezinfekci v místě nakládky ošetřena schválenými insekticidy a/nebo repelenty. Toto ošetření musí být v každém případě provedeno před opuštěním uzavřeného pásma nebo před vstupem do něj;
b)
jestliže je při přesunu uzavřeným pásmem naplánována přestávka na kontrolním stanovišti delší než jeden den, jsou zvířata chráněna před jakýmkoli napadením vektory v zařízení chráněném před vektory v souladu s kritérii stanovenými v příloze II.
2. Odstavec 1 se nepoužije, pokud k tranzitu dochází:
a)
výhradně z epizootologicky relevantních zeměpisných oblastí uzavřeného pásma nebo přes tyto oblasti během období sezónně prostého vektorů katarální horečky ovcí vymezeného v souladu s přílohou V, nebo
b)
z částí uzavřeného pásma vymezených jako „přechodně prosté oblasti“ podle čl. 7 odst. 2a nebo přes tyto části uzavřeného pásma.
3. V případě zvířat uvedených v odstavci 1 tohoto článku jsou příslušná veterinární osvědčení, která stanoví směrnice 64/432/EHS, 91/68/EHS a 92/65/EHS nebo která jsou uvedena v rozhodnutí 93/444/EHS, opatřena touto doplňující poznámkou: „Ošetření insekticidem/repelentem … (uveďte název výrobku) dne … (uveďte datum) v souladu s článkem 9 nařízení (ES) č. 1266/2007.“ “
7)
Článek 9a se zrušuje.
8)
Přílohy I, II, III a V se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost pátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. května 2012.
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 456/2012,
30. mai 2012,
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1266/2007 nõukogu direktiivi 2000/75/EÜ rakenduseeskirjade kohta seoses lammaste katarraalse palaviku tõrje, järelevalve, seire ja teatavate vastuvõtlikku liiki kuuluvate loomade liikumispiirangutega
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 20. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/75/EÜ, millega kehtestatakse erisätted lammaste katarraalse palaviku tõrjeks ja likvideerimiseks, (1) eriti selle artikli 9 lõike 1 punkti c, artikleid 11 ja 12 ning artikli 19 kolmandat lõiku,
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni määruses (EÜ) nr 1266/2007 (2) on sätestatud lammaste katarraalse palavikuga seotud tõrje-, järelevalve- ja seire-eeskirjad ning loomade veo piirangud kitsendustega tsoonides ja sealt välja. Samuti on seal kindlaks määratud tingimused, mille alusel tehakse direktiiviga 2000/75/EÜ ette nähtud väljaviimiskeelu suhtes erandeid vastuvõtlike loomade ja nende sperma, munarakkude ja embrüote veo puhul, sealhulgas lammaste katarraalse palaviku vastaste vaktsiinide kasutamise eeskirjad.
(2)
Praegu kehtivate eeskirjade kohaselt, mis on sätestatud direktiivis 2000/75/EÜ, ei ole lubatud väljaspool kaitstud alasid lammaste katarraalse palaviku vastaseid vaktsiine kasutada. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. märtsi 2012. aasta direktiiviga 2012/5/EL, millega muudetakse nõukogu direktiivi 2000/75/EÜ lammaste katarraalse palaviku vastase vaktsineerimise osas, (3) on direktiivis 2000/75/EÜ sätestatud vaktsineerimise eeskirjad muudetud paindlikumaks, et lammaste katarraalse palaviku vastaseid inaktiveeritud vaktsiine saaks kasutada vaktsineerimisel ka väljaspool neid alasid, mille suhtes kehtivad loomade veo piirangud. Seega tuleks määrust (EÜ) nr 1266/2007 muuta. Lisaks on vaja teha muudatusi, et lihtsustada järelevalve- ja seireprotsesse ning kohandada määruses (EÜ) nr 1266/2007 kehtestatud eeskirju uusimate teaduslike seisukohtade kohaselt.
(3)
Lammaste katarraalset palavikku käsitleva epidemioloogilise teabe kogumise ja analüüsimise jaoks on määruses (EÜ) nr 1266/2007 ette nähtud, et liikmesriigid peavad edastama lammaste katarraalse palaviku seire ja järelevalve programmide rakendamise raames kogutud andmed lammaste katarraalse palaviku kohta rakenduse BlueTongue NETwork (edaspidi „süsteem BT-Net”) kaudu.
(4)
Kuid kogemused näitavad, et muude olemasolevate liidus kehtivate teavitamis- ja aruandluskohustuste raames on teave piisavalt kättesaadav. Seega ei ole enam vaja kohustust, mille alusel tuleb teavet vahetada süsteemi BT-Net kaudu.
(5)
Määruses (EÜ) nr 1266/2007, nagu seda on muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 123/2009, (4) on antud liikmesriikidele võimalus piiritleda teatud tingimustel „väiksema riskiga piirkonnad”, et liikmesriigi territooriumi osades, kus viirus ei levi, oleks lihtsam ennetavaid vaktsineerimisi teha. Direktiivi 2012/5/EL (millega lubatakse lammaste katarraalse palaviku vastu vaktsineerida ka väljaspool kitsendustega tsoone) jõustumise tulemusena ei ole enam vaja sätteid „väiksema riskiga piirkondade” piiritlemise kohta.
(6)
Määruse (EÜ) nr 1266/2007 artikli 6 lõike 2 kohaselt võib liikmesriik otsustada, et eemaldab epidemioloogiliselt asjakohase geograafilise piirkonna kitsendustega tsoonist ja kuulutab asjaomase piirkonna haigusevabaks piirkonnaks, kui järelevalvega on tõendatud, et selles piirkonnas ei ole viirust kahe aasta jooksul esinenud.
(7)
Ent kitsendustega tsooni neis osades, kus vähemalt aasta jooksul (sealhulgas vektori ühe aktiivsusperioodi jooksul) on seire- ja järelevalvetulemused näidanud, et lammaste katarraalse palaviku viiruse eriomane serotüüp või eriomased serotüübid ei ole seal levinud, valitseb oht, et haigus võib seal uuesti levima hakata, kui sama kitsendustega tsooni teistest osadest (kus esineb lammaste katarraalset palavikku) tuuakse sisse nakkusohuga loomi. Taolistes olukordades ja selleks et tagada soodsate epidemioloogiliste tingimuste korral ohutu üleminek haigusvaba piirkonna staatuse omandamisele, tuleks liikmesriikidel lubada piiritleda „ajutiselt haigusvaba ala” juhul, kui tõendamaks viiruse leviku puudumist on võetud seire- ja järelevalvemeetmeid.
(8)
EFSA loomatervishoiu ja loomade heaolu teaduskomisjoni 11. septembril 2008 vastu võetud teadusliku arvamuse „Risk of Bluetongue Transmission in Animal Transit” („Lammaste katarraalse palaviku ülekandumise oht loomade transiidi korral”) (5) kohaselt on olemas teoreetiline võimalus, et loomade transportimisel tuuakse nakkust kandvad sääsed nendega kaasa. Selle ohu võib kõrvaldada, kui sõidukeid puhastataks ja töödeldaks insektitsiidiga või tõrjevahendiga kas enne loomade peale- või mahalaadimist või siis, kui loomi veetakse läbi ala, kus oht on teadaolevalt väike, või siis ajal, mil oht on teadaolevalt väike Et piirata nende ainete ebasoovitavat mõju keskkonnale ja vältida võimalikke probleeme, näiteks seoses ooteperioodidega ja jääkide võimaliku kandumisega loomadele, ei tuleks enam nõuda loomade töötlemist heakskiidetud insektitsiidi või tõrjevahendiga, sest sellise töötlemise tulemusena suureneb ohutus vaid piiratud ulatuses.
(9)
Määruses (EÜ) nr 1266/2007, nagu seda on muudetud rakendusmäärusega (EL) nr 648/2011, (6) on üleminekuperioodi jooksul neil sihtliikmesriikidel, kuhu mitteimmuunsete loomade toomine teatud tingimuste korral võiks ohustada loomade tervist, lubatud nõuda selliste loomade veol teatud täiendavate tingimuste täitmist. Kuna käesolevas määruses on sätestatud vektorite eest kaitstud rajatiste kriteeriumid, ei ole kõnealune üleminekusäte enam vajalik.
(10)
Kuna viiruse leviku tasemed, keskkonnatingimused ja vaktsineerimisstrateegiad on liikmesriigiti erinevad, siis võib lammaste katarraalse palavikuga seonduv epidemioloogiline olukord olla liidu eri piirkondades vägagi erinev. Kogemused on näidanud, et soovitud eesmärkide saavutamiseks võib edukalt rakendada erinevaid seirestrateegiaid. Võttes arvesse EFSA loomatervishoiu ja loomade heaolu teaduskomisjoni teaduslikku arvamust lammaste katarraalse palaviku järelevalve ja seire kohta, (7) tuleks seega määruse (EÜ) nr 1266/2007 I lisas sätestatud järelevalve ja seire suhtes kehtivaid ühtlustatud miinimumnõuded lihtsustada, et liikmesriigid saaksid oma riiklikke järelevalve- ja seireprogramme paindlikumalt koostada.
(11)
Kõnealuse teadusliku arvamuse kohaselt peaks seire seisukohast piisama valimi minimaalsest suurusest, et avastada 95 % usaldusväärsusega viiruse 5 % levimus vastuvõtlike liikide populatsiooni hulgas ja tõendada, et viirus ei ole epidemioloogiliselt asjakohases geograafilises piirkonnas kahe aasta jooksul levinud.
(12)
See, et lammaste katarraalse palaviku kahtlusega loomi hoitakse teatud kindla aja jooksul vektorikindlates rajatistes, on üks oluline nõue, kui soovitakse vastata teatud tingimustele, mille alusel võib teha erandi väljaviimiskeelu suhtes, nagu on sätestatud määruse (EÜ) nr 1266/2007 III lisas. Kogemused on näidanud, et liikmesriikidel on raske kehtestada õigeid kriteeriume vektorikindla rajatise kasutuselevõtuks vastuvõtlikku liiki kuuluvate loomade, näiteks veiste, lammaste ja kitsedega kauplemisel toimuvate tavapäraste vedude korral.
(13)
Vektorikindlate rajatiste tõhususe suurendamiseks ja selleks, et aidata liikmesriike tõrjemeetmete rakendamisel, tuleks kehtestada kriteeriumid. Need kriteeriumid peaksid põhinema liikmesriikide kogemustel ja Maailma Loomatervishoiu Organisatsiooni (OIE) maismaaloomade tervishoiu eeskirjadel. Et viia määruses (EÜ) nr 1266/2007 kasutatud terminoloogia vastavusse OIE terminoloogiaga, asendatakse mõiste „vektorikindel rajatis” mõistega „vektorite eest kaitstud rajatis”.
(14)
Uute teaduslike andmete põhjal, milles kinnitatakse, et lammaste katarraalse palaviku viirus, eriti serotüüp 8 viirus, võib tõenäoliselt kanduda üle platsenta kaudu, võeti määrusega (EÜ) nr 1266/2007, nagu seda on muudetud määrusega (EÜ) nr 384/2008, (8) kasutusele ettevaatusabinõud lammaste katarraalse palaviku võimaliku leviku takistamiseks tiinete loomade või teatavate vastsündinud loomade puhul.
(15)
Vastavalt EFSA loomatervishoiu ja loomade heaolu teaduskomisjoni teaduslikule arvamusele lammaste katarraalse palaviku serotüüp 8 viiruse kohta (9) on teaduslikult tõestatud, et lammaste katarraalse palaviku serotüüp 8 viirus, mis toodi liitu sisse 2006. aastal, võib kanduda üle platsenta kaudu. Lammaste katarraalse palaviku muude serotüüpide ülekandumist platsenta kaudu ei ole siiski täheldatud neis nakkuspiirkondades, kus ei ole kasutatud nõrgestatud elusvaktsiine. Kõnealuse teadusliku arvamuse järelduste põhjal tuleks tiinete loomade veo suhtes rakendada ettevaatusabinõusid üksnes neis tsoonides, kus kehtivad kitsendused seoses lammaste katarraalse palaviku serotüüp 8 viirusega.
(16)
Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 1266/2007 vastavalt muuta.
(17)
Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EÜ) nr 1266/2007 muudetakse järgmiselt.
1)
Artikkel 4 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 4
Lammaste katarraalse palaviku järelevalve ja seire programmid
Liikmesriigid rakendavad lammaste katarraalse palaviku järelevalve ja seire programme vastavalt I lisas sätestatud miinimumnõuetele.”
2)
Artikkel 5 jäetakse välja.
3)
Artikli 6 lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Enne kui otsustatakse epidemioloogiliselt asjakohane geograafiline piirkond kitsendustega tsoonist eemaldada, esitavad liikmesriigid komisjonile põhjendatud andmed, mis tõendavad, et selles piirkonnas ei ole pärast I lisa punkti 3 kohase lammaste katarraalse palaviku järelevalve- ja seireprogrammi rakendamist lammaste katarraalse palaviku viirust kahe aasta, sealhulgas vektori kahe täispika aktiivsusperioodi jooksul esinenud.”
4)
Artikli 7 lõige 2a asendatakse järgmisega:
„2a. Liikmesriigid võivad piiritleda kitsendustega tsoonis paikneva epidemioloogiliselt asjakohase geograafilise piirkonna „ajutise haigusvaba piirkonnana” eeldusel, et ühe aasta, sealhulgas vektori ühe täispika aktiivsusperioodi jooksul on I lisa punkti 3 kohaselt toimunud järelevalve ja seire tõendanud, et kitsendustega tsooni selles osas ei ole lammaste katarraalse palaviku viirust esinenud kas siis viiruse teatud konkreetse serotüübi või serotüüpide kombinatsioonide osas.
Liikmesriik, kellel on kavas piiritleda kitsendustega tsoon või kitsendustega tsooni osa „ajutise haigusvaba piirkonnana”, teatab oma kavatsusest komisjonile. Liikmesriik lisab teatele I lisa punktis 3 osutatud teabe.
Komisjon teavitab liikmesriike „ajutiste haigusvabade piirkondade” nimekirjast toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee raames.
Loomade vedu sama kitsendustega tsooni piires piirkonnast, kus levib/levivad lammaste katarraalse palaviku viiruse sama/samad serotüüp/serotüübid, sama kitsendustega tsooni ossa, mis on piiritletud kui „ajutine haigusvaba piirkond”, võib lubada ainult juhul, kui
a)
loomad vastavad III lisas sätestatud tingimustele või
b)
loomad vastavad mis tahes muudele asjakohastele loomatervishoiualastele garantiidele, mis põhinevad lammaste katarraalse palaviku viiruse levikut takistavate ja vektorite rünnaku eest kaitsvate meetmete riskihindamise positiivsel tulemusel, mida nõuab päritolukoha pädev asutus ja mille kiidab heaks sihtkoha pädev asutus enne selliste loomade vedamist, või
c)
loomad viiakse otse tapamajja.”
5)
Artikli 8 lõike 5 kolmas lõik asendatakse järgmisega:
„Teave määratud tapamajade kohta tehakse teistele liikmesriikidele ja avalikkusele kättesaadavaks.”
6)
Artikkel 9 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 9
Loomade läbiveo lisatingimused
1. Pädev asutus lubab loomade läbivedu järgmistel tingimustel:
a)
pärast laadimiskoha nõuetekohast puhastamist ja desinfitseerimist töödeldakse loomade vedamise vahendeid heakskiidetud insektitsiidide ja/või tõrjevahenditega. Selline töötlemine peab toimuma iga kord enne kitsendustega tsoonist väljumist või tsooni sisenemist;
b)
kui kitsendustega tsoonist läbisõitmisel on ette nähtud pikem kui ühepäevane puhkeaeg kontrollpunktis, kaitstakse loomi vektorite rünnaku eest II lisas sätestatud tingimustele vastavas vektorite eest kaitstud rajatises.
2. Käesoleva artikli lõiget 1 ei kohaldata, kui transiit toimub
a)
üksnes kitsendustega tsooni epidemioloogiliselt asjakohasest geograafilisest piirkonnast või läbi selle kooskõlas V lisaga määratletud hooajalise vektoritest vaba perioodi vältel või
b)
nendest kitsendustega tsooni osadest, mis on kooskõlas artikli 7 lõikega 2a piiritletud kui „ajutised haigusvabad piirkonnad”, või läbi nende osade.
3. Käesoleva artikli lõikes 1 viidatud loomade puhul lisatakse direktiivides 64/432/EMÜ, 91/68/EMÜ ja 92/65/EMÜ sätestatud või otsuses 93/444/EMÜ viidatud asjakohastele veterinaarsertifikaatidele järgmine sõnastus: „Töötlemine insektitsiidiga/tõrjevahendiga … (toote nimi) … (kuupäev) kooskõlas määruse (EÜ) nr 1266/2007 artikliga 9.” ”
7)
Artikkel 9a jäetakse välja.
8)
I, II, III ja V lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub viiendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 30. mai 2012