ROZHODNUTÍ RADY 2010/336/SZBP
ze dne 14. června 2010
o činnostech EU na podporu smlouvy o obchodu se zbraněmi v rámci Evropské bezpečnostní strategie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 26 odst. 2 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada přijala dne 12. prosince 2003 Evropskou bezpečnostní strategii, která vyzývá k mezinárodnímu řádu založenému na účinném multilateralismu. Evropská bezpečnostní strategie uznává jako základní rámec pro mezinárodní vztahy Chartu OSN. Posílení OSN a její vybavení prostředky nezbytnými k plnění jejích povinností a k účinnému jednání patří mezi priority Evropské unie.
(2)
Dne 6. prosince 2006 přijalo Valné shromáždění OSN rezoluci č. 61/89 s názvem „Směrem ke smlouvě o obchodu se zbraněmi: stanovení společných mezinárodních norem pro dovoz, vývoz a převody konvenčních zbraní“.
(3)
V závěrech ze dne 11. prosince 2006 Rada uvítala formální zahájení procesu vedoucího k vypracování právně závazné mezinárodní smlouvy o obchodu se zbraněmi a ocenila, že výše uvedenou rezoluci podpořila jasná většina členských států OSN, včetně všech členských států Unie. Rada znovu potvrdila, že Unie a její členské státy se budou na tomto procesu aktivně podílet, a zdůraznila, že je v tomto procesu důležitá spolupráce s dalšími státy a regionálními organizacemi.
(4)
Generální tajemník OSN zřídil 28člennou skupinu vládních odborníků s cílem pokračovat v diskusi o možné smlouvě o obchodu se zbraněmi. Tato skupina zasedala během celého roku 2008 a dospěla k závěru, že daná otázka vyžaduje další diskusi a že je třeba otevřeným a transparentním způsobem postupně vyvíjet úsilí v rámci OSN. Vyzvala státy, které tak mohou učinit, aby byly nápomocny státům, jež potřebují pomoc, pokud o to požádají.
(5)
Ve svých závěrech z 10. prosince 2007 Rada uvítala zřízení skupiny vládních odborníků v rámci OSN a vyjádřila pevné přesvědčení, že komplexní právně závazný nástroj, který bude v souladu se stávající odpovědností států na základě příslušných norem mezinárodního práva a zakotví společné mezinárodní normy pro vývoz, dovoz a převody konvenčních zbraní, bude zásadním příspěvkem k potírání nežádoucího a nezodpovědného šíření konvenčních zbraní.
(6)
Výzkumný institut OSN pro otázky odzbrojení podpořil tento proces provedením dvojdílné studie sestávající ze dvou podrobných analýz stanovisek členských států OSN ohledně proveditelnosti, oblasti působnosti a navrhovaných charakteristik smlouvy o obchodu se zbraněmi. Tyto analýzy, které byly provedeny v prosinci roku 2007 a v lednu roku 2008, posloužily uvedené skupině jako užitečný zdroj informací.
(7)
Dne 24. prosince 2008 přijalo Valné shromáždění OSN rezoluci č. 63/240 s názvem „Směrem ke smlouvě o obchodu se zbraněmi: stanovení společných mezinárodních norem pro dovoz, vývoz a převody konvenčních zbraní“, kterou se zřizuje otevřená pracovní skupina, jejímž úkolem je dále posoudit prvky zprávy pracovní skupiny vládních odborníků které by mohly být na základě konsenzu začleněny do výsledné právně závazné dohody o dovozu, vývozu a převodech konvenčních zbraní. Otevřená pracovní skupina se v roce 2009 setkala dvakrát a předložila Valnému shromáždění OSN zprávu, v níž uvádí, že problém neregulovaného obchodu s konvenčními zbraněmi a jejich převedení na nelegální trh je třeba řešit prostřednictvím mezinárodních opatření.
(8)
Na základě uvedených závěrů Rady se Unie rozhodla, že podpoří proces vedoucí k uzavření smlouvy o obchodu se zbraněmi tím, že zahájí jednání, aby zapojila státy, jež nejsou členy skupiny vládních odborníků, i další aktéry, jako je občanská společnost nebo průmysl, za účelem prohloubení porozumění otázce a přispění k činnosti otevřené pracovní skupiny. Za tímto účelem přijala dne 19. ledna 2009 Rada rozhodnutí Rady 2009/42/SZBP (1) na podporu činností Evropské unie s cílem prosazovat mezi třetími zeměmi proces vedoucí ke smlouvě o obchodu se zbraněmi v rámci Evropské bezpečností strategie.
(9)
V rámci provádění rozhodnutí 2009/42/SZBP Výzkumný institut OSN pro otázky odzbrojení jakožto agentura odpovědná za provádění rozhodnutí uspořádal mezi únorem 2009 a únorem 2010 šest regionálních seminářů, jednu doplňkovou akci a zahajovací a závěrečnou akci. Příslušné zúčastněné subjekty, včetně zástupců občanské společnosti, průmyslu a zemí, kteří se neúčastnili činnosti skupiny vládních odborníků, měly díky těmto činnostem možnost účastnit se otevřených neformálních jednání o smlouvě o obchodu se zbraněmi. Provádění rozhodnutí Rady rovněž poskytlo příležitost začlenit do probíhajícího mezinárodního procesu národní a regionální přístupy a určit oblast působnosti a dopad smlouvy o obchodu s konvenčními zbraněmi.
(10)
Valné shromáždění OSN přijalo dne 2. prosince 2009 rezoluci č. 64/48 s názvem „Smlouva o obchodu se zbraněmi“, v níž bylo uvedeno rozhodnutí svolat v roce 2012 konferenci OSN o smlouvě o obchodu se zbraněmi s cílem vypracovat právně závazný nástroj s co nejpřísnějšími společnými mezinárodními normami pro převody konvenčních zbraní. V rezoluci bylo rovněž uvedeno rozhodnutí, že zbývající jednání otevřené pracovní skupiny budou považována za zasedání přípravného výboru konference OSN.
(11)
Vzhledem k činnostem v rámci uvedeného rozhodnutí Rady, jehož platnost skončí v květnu roku 2010, k potřebě příprav na úspěšnou konferenci OSN o smlouvě o obchodu se zbraněmi, která se bude konat v roce 2012, a k doporučení obsaženému v rezoluci č. 64/48 - zajistit co nejširší a nejúčelnější účast na konferenci - by měla Unie podpořit přípravný proces vedoucí ke konferenci OSN s cílem zajistit, že do ní bude zapojeno co nejvíce stran a že na ní budou moci být učiněna konkrétní doporučení týkající se prvků budoucí smlouvy. Součástí podpory, kterou EU poskytuje procesu vedoucímu ke smlouvě o obchodu se zbraněmi, by měla být opatření na podporu vnitrostátních systémů kontroly vývozu a dovozu třetích zemí, aby splňovaly požadavky budoucí smlouvy o obchodu se zbraněmi,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Unie se za účelem podpory smlouvy o obchodu se zbraněmi zaměří na činnosti sledující tyto cíle:
-
podpořit přípravný proces vedoucí ke konferenci OSN o obchodu se zbraněmi s cílem zajistit, že do ní bude zapojeno co nejvíce stran a že bude moci dospět ke konkrétním doporučením týkajícím se prvků budoucí smlouvy,
-
podpořit členské státy OSN, aby získaly a zdokonalily národní a regionální odborné znalosti umožňující provádět účinné kontroly převodů zbraní, s cílem zajistit, aby budoucí smlouva o obchodu se zbraněmi byla, poté co vstoupí v platnost, co nejúčinnější.
2. K dosažení cílů uvedených v odstavci 1 uskuteční Unie tento projekt:
-
uspořádání sedmi regionálních seminářů, zahajovací a závěrečné akce, až tří doplňkových akcí a šíření výsledků.
Podrobný popis výše uvedeného projektu je uveden v příloze.
Článek 2
1. Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
2. Projekt uvedený v čl. 1 odst. 2 provádí Výzkumný institut OSN pro otázky odzbrojení (UNIDIR).
3. UNIDIR plní své úkoly pod kontrolou vysokého představitele. Za tímto účelem uzavře vysoký představitel s institutem UNIDIR nezbytná ujednání.
Článek 3
1. Finanční referenční částka pro provádění projektu uvedeného v čl. 1 odst. 2 se stanoví na 1 520 000 EUR.
2. Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly, kterými se řídí souhrnný rozpočet Unie.
3. Evropská komise dohlíží nad řádnou správou výdajů uvedených v odstavci 1. Za tímto účelem uzavře s institutem UNIDIR finanční dohodu. V této dohodě se stanoví, že UNIDIR zajistí viditelnost příspěvku Unie úměrnou jeho výši.
4. Komise bude usilovat o uzavření finanční dohody uvedené v odstavci 3 co nejdříve po vstupu tohoto rozhodnutí Rady v platnost. Uvědomí Radu o veškerých obtížích v tomto procesu a o dni uzavření uvedené finanční dohody.
Článek 4
Vysoký představitel informuje Radu o provádění tohoto rozhodnutí prostřednictvím pravidelných zpráv v návaznosti na uspořádání jednotlivých regionálních seminářů, závěrečných a zahajovacích seminářů i doplňkových akcí. Zprávy vypracuje UNIDIR a bude z nich vycházet hodnocení prováděné Radou. Komise informuje o finančních aspektech provádění projektu uvedeného v čl. 1 odst. 2.
Článek 5
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2. Pozbývá platnosti 24 měsíců ode dne uzavření finanční dohody uvedené v čl. 3 odst. 3. Toto rozhodnutí pozbývá platnosti šest měsíců ode dne jeho vstupu v platnost, pokud v této lhůtě nebude uzavřena uvedená finanční dohoda.
V Lucemburku dne 14. června 2010.
NÕUKOGU OTSUS 2010/336/ÜVJP,
14. juuni 2010,
ELi tegevuste kohta relvakaubanduslepingu toetamiseks Euroopa julgeolekustrateegia raames
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artikli 26 lõiget 2 ja artikli 31 lõiget 1,
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Ülemkogu võttis 12. detsembril 2003. aastal vastu Euroopa julgeolekustrateegia, milles kutsutakse üles arendama välja tõhusal mitmepoolsusel põhinev rahvusvaheline kord. Euroopa julgeolekustrateegias tunnustatakse rahvusvaheliste suhete põhiraamistikuna ÜRO põhikirja. Euroopa Liidu jaoks on esmatähtis ÜRO tugevdamine ja talle oma kohustuste täitmiseks ja tõhusaks tegutsemiseks piisavate vahendite andmine.
(2)
ÜRO Peaassamblee võttis 6. detsembril 2006. aastal vastu resolutsiooni 61/89 pealkirjaga „Relvakaubandusleping: tavarelvade impordi, ekspordi ja üleandmise ühtsete rahvusvaheliste standardite kehtestamine”.
(3)
Oma 11. detsembri 2006. aasta järeldustes tervitas nõukogu õiguslikult siduva rahvusvahelise relvakaubanduslepingu väljatöötamisele suunatud protsessi ametlikku algust ning märkis tunnustavalt, et ÜRO liikmesriikide selge enamus, kaasa arvatud kõik liidu liikmesriigid, toetas ÜRO Peaassamblee resolutsiooni 61/89. Nõukogu kinnitas taas, et liit ja selle liikmesriigid kavatsevad kõnealuses protsessis aktiivselt osaleda, ning rõhutas, et selles protsessis on suur tähtsus koostööl teiste riikide ja piirkondlike organisatsioonidega.
(4)
ÜRO peasekretär moodustas 28 liikmest koosneva valitsusekspertide töörühma, mis peab jätkama võimaliku relvakaubanduslepingu sõlmimise kaalumist. Valitsusekspertide töörühm pidas kogu 2008. aasta jooksul koosolekuid ja jõudis järeldusele, et lepingu sõlmimist on vaja täiendavalt kaaluda ning et asjakohane tegevus peaks toimuma ÜRO raames järk-järgult, avatud ja läbipaistval moel. Valitsusekspertide töörühm kutsus üles riike, kellel on selleks võimalused, andma taotluse korral abi seda vajavatele riikidele.
(5)
Oma 10. detsembri 2007. aasta järeldustes tervitas nõukogu ÜRO valitsusekspertide töörühma loomist ja väljendas kindlat usku, et õiguslikult siduv üldine instrument, mis on kooskõlas riikide asjakohasest rahvusvahelisest õigusest tulenevate olemasolevate kohustustega ja millega kehtestatakse tavarelvade impordi, ekspordi ja üleandmise ühised rahvusvahelised standardid, aitaks olulisel määral kaasa tavarelvade ebasoovitava ja vastutustundetu leviku tõkestamisele.
(6)
ÜRO Desarmeerimisuuringute Instituut (UNIDIR) toetas seda protsessi, viies läbi kaheosalise uuringu, milles analüüsiti süvitsi ÜRO liikmesriikide seisukohti relvakaubanduslepingu sõlmimise otstarbekuse, ulatuse ja esialgsete kriteeriumite kohta. 2007. aasta detsembris ja 2008. aasta jaanuaris koostatud analüüsid olid valitsusekspertide töörühmale kasulikeks materjalideks.
(7)
ÜRO Peaassamblee võttis 24. detsembril 2008. aastal vastu resolutsiooni 63/240 pealkirjaga „Relvakaubandusleping: tavarelvade impordi, ekspordi ja üleandmise ühiste rahvusvaheliste standardite kehtestamine”, millega loodi avatud töörühm, et täiendavalt uurida valitsusekspertide töörühma aruande neid elemente, mille suhtes võiks saavutada konsensuse nende lisamiseks lõpuks sõlmitavasse õiguslikult siduvasse lepingusse, milles käsitletakse tavarelvade importi, eksporti ja üleandmist. Avatud töörühm pidas 2009. aastal kaks koosolekut ja esitas ÜRO Peaassambleele aruande, märkides, et reguleerimata tavarelvadega kauplemise ja nende ebaseaduslikule turule kõrvalesuunamise probleemi käsitlemiseks tuleks võtta rahvusvahelisi meetmeid.
(8)
Eespool nimetatud nõukogu järelduste põhjal otsustas liit toetada relvakaubanduslepingu sõlmimise protsessi, algatades arutelu eesmärgiga kaasata valitsusekspertide töörühmas mitte osalevad riigid ning samuti teised osapooled, nagu kodanikuühiskond ja tööstus, et jõuda arusaamisele kõnealusest küsimusest ja aidata kaasa avatud töörühmas tehtavale tööle. Sel eesmärgil võttis nõukogu 19. jaanuaril 2009. aastal vastu otsuse 2009/42/ÜVJP (toetuse kohta ELi tegevusele, millega edendatakse Euroopa julgeolekustrateegia raames relvakaubanduslepingu sõlmimiseni viivat protsessi kolmandates riikides) (1).
(9)
Otsuse 2009/42/ÜVJP rakendamise raames korraldas otsuse rakendusüksuseks määratud UNIDIR ajavahemikul 2009. aasta veebruarist kuni 2010. aasta veebruarini kuus piirkondlikku seminari, kõrvalürituse ning ava- ja kokkuvõtliku ürituse. Need tegevused võimaldasid asjaomastel sidusrühmadel, sealhulgas kodanikuühiskonna, tööstuse ja valitsusekspertide töörühma tegevuses mitte osalevate riikide esindajatel osaleda relvakaubanduslepingu alastel mitteametlikel avatud aruteludel. Otsuse 2009/42/ÜVJP rakendamine pakkus samuti võimaluse integreerida riiklikud ja piirkondlikud lähenemisviisid käimasolevasse rahvusvahelisse protsessi ning aidata kindlaks teha tavarelvade kaubandust käsitleva lepingu ulatus ja mõju.
(10)
ÜRO Peaassamblee võttis 2. detsembril 2009. aastal vastu resolutsiooni 64/48 pealkirjaga „Relvakaubandusleping”, milles otsustati korraldada 2012. aastal relvakaubanduslepingu alane ÜRO konverents, et töötada välja õiguslikult siduv dokument, mis sisaldaks võimalikult kõrgetasemelisi tavarelvade üleandmise alaseid ühiseid rahvusvahelisi standardeid. Resolutsioonis otsustati samuti, et avatud töörühma järgnevad koosolekud peetakse kui ÜRO konverentsi ettevalmistuskomitee koosolekud.
(11)
Võttes arvesse 2010. aasta mais kehtivuse kaotava otsuse 2009/42/ÜVJP raames võetud meetmeid, vajadust teha ettevalmistusi eduka relvakaubanduslepingu alase ÜRO konverentsi korraldamiseks 2012. aastal ning resolutsioonis 64/48 esitatud soovitusi eesmärgiga tagada võimalikult ulatuslik ja tõhus osavõtt konverentsist, peaks liit toetama ÜRO konverentsile eelnevat ettevalmistusprotsessi tagamaks, et konverents on võimalikult kaasav ja sellel on võimalik esitada konkreetseid soovitusi tulevase relvakaubanduslepingu elementide kohta. Liidu toetus relvakaubanduslepingu protsessile peaks sisaldama meetmeid kolmandate riikide selliste riiklike ekspordi- ja impordikontrollisüsteemide loomise toetuseks, mis oleksid kooskõlas tulevase relvakaubanduslepinguga,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1. Relvakaubanduslepingu toetamiseks võtab liit meetmeid, mille eesmärk on:
-
toetada relvakaubanduslepingu alasele ÜRO konverentsile eelnevat ettevalmistusprotsessi tagamaks, et konverents on võimalikult kaasav ning sellel on võimalik esitada konkreetseid soovitusi tulevase lepingu elementide kohta;
-
toetada ÜRO liikmesriike erialaste teadmiste kogumisel ja parandamisel riiklikul ja piirkondlikul tasandil, et rakendada tõhus relvade üleandmise kontroll ning seeläbi tagada, et tulevane relvakaubandusleping on jõustudes võimalikult tõhus.
2. Lõikes 1 nimetatud ülesannete täitmiseks korraldab liit järgmise projekti:
-
korraldatakse seitse piirkondlikku seminari, ava- ja lõpuüritus, kuni kolm kõrvalüritust ja levitatakse teavet tulemuste kohta.
Eespool nimetatud projekti üksikasjalik kirjeldus on esitatud lisas.
Artikkel 2
1. Käesoleva otsuse rakendamise eest vastutab liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja (edaspidi „kõrge esindaja”).
2. Artikli 1 lõikes 2 osutatud projekti elluviimisega tegeleb ÜRO Desarmeerimisuuringute Instituut (UNIDIR).
3. UNIDIR täidab oma ülesandeid kõrge esindaja vastutusel. Sel eesmärgil sõlmib kõrge esindaja UNIDIRiga vajalikud kokkulepped.
Artikkel 3
1. Artikli 1 lõikes 2 osutatud projekti rakendamise lähtesumma on 1 520 000 eurot.
2. Kulutusi, mida rahastatakse lõikes 1 sätestatud summast, hallatakse vastavalt liidu üldeelarve suhtes kohaldatavatele menetlustele ja eeskirjadele.
3. Järelevalvet lõikes 1 osutatud summa nõuetekohase haldamise üle teostab Euroopa Komisjon. Sel eesmärgil sõlmib ta UNIDIRiga rahastamislepingu. Rahastamislepingus sätestatakse, et UNIDIR tagab liidu abi nähtavuse, mis vastab selle suurusele.
4. Komisjon püüab sõlmida lõikes 3 nimetatud rahastamislepingu niipea kui võimalik pärast käesoleva otsuse jõustumist. Komisjon teavitab nõukogu kõigist protsessi käigus ilmnevatest raskustest ning teatab nõukogule rahastamislepingu sõlmimise kuupäeva.
Artikkel 4
Kõrge esindaja annab nõukogule aru käesoleva otsuse rakendamise kohta, tuginedes iga piirkondliku seminari, ava- ja lõpuürituse ning kõrvalürituse järel koostatavatele regulaarsetele aruannetele. Aruanded koostab UNIDIR ja nende alusel viib nõukogu läbi hindamise. Komisjon annab teavet artikli 1 lõikes 2 nimetatud projekti rakendamise finantsaspektide kohta.
Artikkel 5
1. Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.
2. Käesolev otsus kaotab kehtivuse 24 kuu möödumisel artikli 3 lõikes 3 nimetatud rahastamislepingu sõlmimisest. Otsus kaotab kehtivuse kuue kuu möödumisel selle jõustumisest, kui selleks ajaks ei ole sõlmitud nimetatud rahastamislepingut.
Luxembourg, 14. juuni 2010