ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 6. července 2010
o opatření C 48/2007 (ex NN 60/07) provedeném Polskem ve prospěch podniků WRJ a WRJ-Serwis
(oznámeno pod číslem K(2010) 4476)
(Pouze polské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2010/612/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na protokol č. 8 k smlouvě o restrukturalizaci polského ocelářského průmyslu (1),
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s uvedenými články (2) a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Komise byla upozorněna na nesrovnalosti na trhu s ocelovými trubkami v Polsku, které byly zjištěny během kontroly restrukturalizace polského ocelářského průmyslu. Po přistoupení Polska do EU byly z moci úřední provedeny kontroly týkající se podpory podniku Walcownia Rur Jedność Sp. z o.o. (dále jen „podnik WRJ“) a podniku WRJ-Serwis Sp. z o.o. (dále jen „podnik WRJ-Serwis“). Prostřednictvím dopisů ze dne 6. dubna 2005, 4. srpna 2005, 3. listopadu 2005, 4. května 2006, 17. listopadu 2006 a 11. července 2007 požádala Komise polské orgány o informace. Polské orgány odpověděly dopisy ze dne 7. června 2005, 29. září 2005, 2. prosince 2005, 18. května 2006, 31. května 2006, 10. ledna 2007 a 3. srpna 2007.
(2)
Dopisem ze dne 23. října 2007 informovala Komise Polsko o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie („SFEU“) (3) ohledně několika opatření poskytnutých podnikům WRJ a WRJ-Serwis.
(3)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno dne 24. listopadu 2007 v Úředním věstníku Evropské unie (4). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby jí k dotčeným opatřením podaly případné připomínky.
(4)
Komise obdržela připomínky od jedné zúčastněné strany. Postoupila je Polsku, aby na ně mohlo reagovat. Připomínky Polska obdržela Komise dopisem ze dne 16. února 2009. K zahájení formálního vyšetřovacího řízení se Polsko vyjádřilo dopisy ze dne 21. ledna 2008 a ze dne 1. února 2008.
(5)
Dne 16. února 2009 si Komise vyžádala další informace, které jí Polsko poskytlo dopisem ze dne 4. června 2009.
2. PODROBNÝ POPIS OPATŘENÍ
2.1 Příjemci
2.1.1 Podnik WRJ
(6)
Podnik WRJ sídlí v Katovicích a pro správní účely zaměstnává 12 osob. 40,736 % podílu v podniku vlastní podnik Towarzystwo Finansowe Silesia Sp. z o.o. (dále jen „TFS“), který je z 99,6 % ve vlastnictví státu. Dalších 7,235 % akcií vlastní podnik Walcownia Rur Silesia S.A. (dále jen „Walcownia Rur Silesia“), dceřiná společnost ve stoprocentním vlastnictví podniku TFS.
(7)
Dalšími akcionáři jsou:
-
PIW Enpol Sp. z o.o. (19,009 % obchodních podílů),
-
Polskie Górnictwo Naftowe a Gazownictwo S.A. (8,3 % akcií),
-
Kulczyk Privatstiftung (4,533 % akcií),
-
Huta Jedność (0,817 % akcií),
-
a řada dalších menšinových akcionářů, kteří vlastní akcie v řádu od 0,004 % do 3,4 %.
(8)
Podnik WRJ byl založen v roce 1995 s cílem vystavět novou válcovnu bezešvých ocelových trubek s výrobní kapacitou 160 tisíc tun ročně (dále jen „projekt WRJ“).
(9)
Výstavbu válcovny bezešvých ocelových trubek s výrobní kapacitou 400 tisíc tun zahájil v roce 1978 původně podnik Huta Jedność. Výstavba byla přerušena v roce 1980 v souvislosti s pozastavením státních dotací. Po několika pokusech o obnovení projektu podal podnik Huta Jedność návrh na vyhlášení konkurzu včetně likvidace majetku, tento návrh zamítl soud. V současnosti je podnik Huta Jedność společností v likvidaci, která jiným subjektům pronajímá svůj výrobní majetek a poskytuje zásobovací služby.
(10)
Projekt WRJ představoval části infrastruktury i část strojů a vybavení, které pro účely původního projektu shromáždil podnik Huta Jedność, a měl být realizován na pozemku, který předtím vlastnil podnik Huta Jedność. K účasti na projektu, který byl zahájen v roce 1997, byli přizváni noví investoři. Realizace projektu byla přerušena v roce 2001 a od té doby se z něj investoři stáhli. Zdá se, že přestože bylo vykonáno 86 % prací, podnik WRJ nikdy nezahájil výrobu.
(11)
Dne 4. září 2007 podal podnik Walcownia Rur Silesia, dceřiná společnost ve stoprocentním vlastnictví podniku TFS, která byla založena s cílem konsolidovat polské odvětví výroby ocelových trubek (viz níže uvedený 15. až 17. bod odůvodnění), insolvenční návrh vztahující se na podnik WRJ včetně likvidace majetkové podstaty. Dne 23. ledna 2008 prohlásil okresní soud v Katovicích úpadek podniku WRJ, nařídil likvidaci majetkové podstaty a jmenoval správce konkurzní podstaty. Zdá se, že v rámci insolvenčního řízení dosud nebyl prodán žádný majetek podniku.
2.1.2 Podnik WRJ-Serwis
(12)
Podnik WRJ-Serwis byl založen v roce 2001 prostřednictvím přeměny podniku Zakład Usług Energomechanicznych „Jedność“ S.A. založeného v roce 1999. Jeho akcionáři jsou podniky TFS (54,66 % akcií), PIW ENPOL Sp. z o.o. (36,77 % akcií), Commplex Sp. z o.o. (8,29 % akcií) a Huta Jedność (0,28 % akcií).
(13)
Původním účelem podniku WRJ-Serwis byla realizace části projektu WRJ a také lepší podmínky pro přijetí úvěru. Avšak podnik WRJ-Serwis investovat nezačal, naopak, poté co podnik Huta Jedność ukončil na začátku roku 2004 výrobu v tažírně, vyrábí od května roku 2004 ocelové bezešvé trubky tažené za studena. Při této činnosti využívá podnik majetek, který si původně pronajal od podniku Huta Jedność. Zmíněný majetek poté převzal podnik ING Bank Śląski S.A. a nakonec podnik Walcownia Rur Silesia. Kromě toho získal podnik WRJ-Serwis 9/10 práv na trvalé užívání pozemku, na kterém je projekt WRJ umístěn, a také 9/10 vlastnického práva k budovám postaveným na tomto pozemku.
(14)
Poté co podnik Walcownia Rur Silesia převzal výrobu ocelových trubek v tažírně, ukončil podnik WRJ-Serwis v dubnu 2008 provoz.
2.1.3 Konsolidace podniků WRJ a WRJ-Serwis a pokusy o jejich privatizaci
(15)
V roce 2004 začal podnik TFS hledat pro podniky WRJ a WRJ-Serwis strategického investora. V roce 2005 byly zúčastněné strany vyzvány k předložení nabídek, dvě z nich tak učinily. Nakonec byla s jedním z předkladatelů nabídky uzavřena rámcová dohoda o nabytí majetku podniků WRJ a WRJ-Serwis nezatíženého břemenem, která však byla v říjnu roku 2006 vypovězena z důvodu nesplnění podmínek dohody. V prosinci 2006 zahájil podnik TFS nové nabídkové řízení, žádná závazná nabídka však nebyla předložena.
(16)
Po dalším nabídkovém řízení vypsaném v roce 2007 se podnik TFS rozhodl podniky WRJ a WRJ-Serwis konsolidovat, a usnadnit tak jejich privatizaci. Za tímto účelem vytvořila dva nové podniky, a to podnik FEREX Sp. z o.o. (dále jen „FEREX“) a podnik Walcownia Rur Silesia. Podnik TES vlastní 100 % akcií obou podniků. Prostřednictvím podniku Walcownia Rur Silesia a podniku FEREX získal podnik TFS potřebný majetek k realizaci projektu WRJ a rovněž převzal dluhy podniků WRJ a WRJ-Serwis:
a)
Podnik Walcownia Rur Silesia se stal věřitelem podniku WRJ tím, že od bankovního konsorcia získal jeho pohledávky ve výši 168 940 469 PLN, resp. od podniku Staleexport jeho pohledávky ve výši 95 595 057 PLN. Kromě toho zakoupil podnik Walcownia Rur Silesia od bankovního konsorcia, v jehož čele stojí banka ING Bank Śląski, movitý majetek tažírny.
b)
Také podnik FEREX se stal věřitelem podniku WRJ tím, že od bank získal jeho pohledávky ve výši 142 941 270,43 PLN zajištěné hypotékou na pozemek patřící podnikům WRJ i WRJ-Serwis.
(17)
V srpnu 2008 se polské orgány znovu pokusily prodat podniky WRJ, WRJ-Serwis, FEREX a Walcownia Rur Silesia. Podniky TFS a Walcownia Rur Silesia vyzvaly zúčastněné strany k účasti na jednání za účelem společné koupě majetku podniku Walcownia Rur Silesia, základního kapitálu podniku FEREX, pohledávek podniku TFS vůči podniku FEREX a podílů podniku TFS v kapitálu podniku WRJ-Serwis. Toto řízení skončilo 15. ledna 2009 a nevedlo ke koupi žádného nabízeného majetku.
2.2 Posuzovaná opatření
(18)
Podporu udělenou podniku WRJ představují kapitálové investice ze strany podniku TFS (2.2.1), záruky poskytnuté podnikem TFS (2.2.2) a jistoty poskytnuté ze státní pokladny (2.2.3). Finanční pomoc udělenou podniku WRJ-Serwis představují kapitálové investice podniku TFS (2.2.4).
2.2.1 Kapitálové investice podniku TFS do podniku WRJ
(19)
K první kapitálové investici podniku TFS do podniku WRJ došlo dne 26. června 2002, kdy se akcionáři podniku WRJ rozhodli navýšit základní kapitál podniku. Výměnou za pohledávky obdržel podnik TFS akcie v nominální hodnotě 15 milionů PLN. Dotčené pohledávky ve výši 15 milionů PLN dlužily podniku TFS podniky Huta Andrzej a Huta Katowice. Navýšení kapitálu bylo zaregistrováno a současně nabylo účinnosti dne 22. listopadu 2002.
(20)
Podruhé byl základní kapitál navýšen dne 17. ledna 2003, kdy se ho akcionáři podniku WRJ rozhodli opětovně navýšit. Výměnou za pohledávky, které podniku TFS dlužil podnik WRJ získal podnik TFS akcie v nominální hodnotě 40 milionů PLN (přeměna dluhu na kmenové akcie). Pohledávky v nominální hodnotě 40 milionů PLN převzal podnik TFS od podniku ING Bank Śląski S.A. dříve, v prosinci 2002. Navýšení kapitálu bylo zaregistrováno a současně nabylo účinnosti dne 25. srpna 2003.
2.2.2 Záruky poskytnuté podnikem TFS ve prospěch podniku WRJ
(21)
V roce 2001 poskytl podnik TFS záruky, které do částky 5 milionů PLN pokrývaly půjčku ve výši 20 milionů PLN. Tuto půjčku poskytl podniku WRJ v roce 1999 Vojvodský fond na ochranu životního prostředí a vodního hospodářství (Wojewódzki Fundusz Ochrony Środowiska i Gospodarki Wodnej).
(22)
V roce 2001 poskytl podnik TFS také záruky, které do částky 50 milionů PLN pokrývaly půjčku ve výši 115 milionů PLN. Tuto půjčku poskytl podniku WRJ v roce 1996 Státní fond na ochranu životního prostředí a vodního hospodářství (Narodowy Fundusz Ochrony Środowiska i Gospodarki Wodnej).
2.2.3 Státní záruky poskytnuté ve prospěch podniku WRJ
(23)
Dne 14. října 1997 byly poskytnuty státní záruky, které pokrývaly 45 % celkové částky a úroky ze dvou půjček v celkové výši 262,5 milionů PLN. Tyto půjčky tvořily úvěr v cizí měně i úvěr ve zlotých a v roce 1997 je poskytlo bankovní konsorcium.
(24)
Podpisem příslušných dokumentů navýšila vláda dne 2. ledna 2003 státní záruky až do 55 %. K navýšení záruk nedošlo.
2.2.4 Kapitálové investice podniku TFS do podniku WRJ-Serwis
(25)
V prosinci 2003 uskutečnil podnik TFS kapitálovou investici do podniku WRJ-Serwis s cílem získat zde většinový podíl, který by mu umožnil převzít kontrolu nad projektem WRJ. Rozhodnutím z prosince 2003 souhlasili akcionáři podniku WRJ-Serwis s tím, že podnik TFS akcie získá. Akcie měly nominální hodnotu 7 910 000 PLN. Podnik TFS získal akcie především výměnou za pohledávky, které měl u podniku Huta Jedność. Tyto pohledávky byly přeneseny na podnik WRJ-Serwis. Výměnou za akcie zaplatil podnik v hotovosti 890 000 PLN a přispěl formou věcného plnění (kovové piliny z podniku Huta Jedność určené k dalšímu zpracování v převodní hodnotě 450 000 PLN). Dohoda o získání akcií byla podepsána dne 8. června 2004. Navýšení kapitálu bylo zaregistrováno až dne 17. srpna 2007.
(26)
Současně s podnikem TFS získal akcie v navýšeném základním kapitálu jeden z dosavadních akcionářů, podnik PIW Enpol Sp. z o.o., a nový akcionář podnik Commplex Sp. z o.o. (v obou případech se jedná o soukromé společnosti). Podniky získaly akcie tím, že převedly pohledávky podniku Huta Jedność na podnik WRJ-Serwis.
3. DŮVODY K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(27)
Jak uvádí bod odůvodnění č. 3, dne 23. října 2007 přijala Komise rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“). V rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise předběžně názor, že je orgánem, kterému přísluší o věci rozhodnout, a že dotčené opatření představuje státní podporu, která je neslučitelná s vnitřním trhem.
3.1 Použitelné právní předpisy a pravomoc Komise
(28)
V rozhodnutí o zahájení řízení došla Komise k závěru, že se články 107 a 108 SFEU (tehdy články 87 a 88 Smlouvy o ES) obvykle nevztahují na podporu, která byla poskytnuta ještě před přistoupením a která se po přistoupení již neuplatňuje. Avšak ustanovení protokolu č. 8 o restrukturalizaci polského ocelářského průmyslu (dále jen „protokol č. 8“) smlouvy o přistoupení lze považovat za lex specialis podle článků 107 a 108 SFEU, kterou se kontrola státní podpory podle SFEU rozšiřuje na veškerou podporu poskytnutou na restrukturalizaci polského ocelářského průmyslu v letech 1997 až 2006. V souladu s tím by Komise v zásadě byla k posouzení takové podpory oprávněna.
(29)
Pokud jde o otázku, zda jsou výrobci trubek, jako jsou podniky WRJ a WRJ-Serwis, součástí „ocelářského průmyslu“ pro účely protokolu č. 8, vzala Komise v úvahu následující: protokol č. 8 vycházel z vnitrostátního programu restrukturalizace (program „Restrukturalizace a rozvoj ocelářského průmyslu v Polsku“, dále jen „VPR“). Oblast působnosti VPR a protokolu č. 8 nebyla omezena na oblast působnosti přílohy 1 Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli (dále jen „Smlouva o ESUO“), ale vztahovala se rovněž na některá odvětví ocelářského průmyslu, jako jsou odvětví výroby bezešvých trubek a velkých svařovaných trubek.
(30)
Podle rozhodnutí o zahájení řízení byl zmíněný výklad v souladu s: za prvé s definicí odvětví ocelářského průmyslu v rámci pravidel EU o státní podpoře, konkrétně definicí v příloze B o víceodvětvovém rámci (5). za druhé vycházel z VPR, jehož příjemci byli z poloviny výrobci trubek. Podnik Huta Jedność, předchůdce podniků WRJ a WRJ-Serwis, se skutečně účastnil zmíněného programu restrukturalizace a několikrát byl v návrhu VPR také přímo zmíněn. Protože se v té době v důsledku konkurzu v roce 2002 očekávala jeho likvidace, nebyl nakonec za možného příjemce uznán.
(31)
V důsledku toho došla Komise k závěru, že zákaz poskytnutí podpory, na kterou se nevztahuje ani VPR, ani protokol č. 8, platí pro podnik Huta Jedność i podniky WRJ a WRJ-Serwis.
3.2 Existence státní podpory
(32)
Pokud jde o investice podniku TFS do podniku WRJ a jistoty, které podnik TFS poskytl, vyjádřila Komise silné pochybnosti o tom, zda by splnily požadavky na zásadu investora v tržním hospodářství. V době přijetí opatření se podnik WRJ potýkal s těžkostmi, a sám by nebyl schopen shromáždit na kapitálovém trhu finanční prostředky. Kromě toho vyjádřila Komise pochybnosti o tom, zda by došlo k dostatečné návratnosti investic. Podle názoru Komise by také bylo stěží možné odůvodnit investice skutečností, že podnik TFS hodlal v budoucnu zprivatizovat podnik WRJ.
(33)
Pokud jde o státní záruky pro podnik WRJ, upozornila Komise na to, že není jasné, zda v době jejich poskytnutí, tj. v roce 1997, byl podnik WRJ v obtížné situaci. Na druhou stranu, pokud jde o navýšení záruk v roce 2003, bylo možné se domnívat, že podnik WRJ byl v obtížích. V té souvislosti vyjádřila Komise pochybnosti o tom, zda bylo navýšení záruk v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství.
(34)
Pokud jde o investice podniku TFS do podniku WRJ-Serwis, vyjádřila Komise pochybnosti o tom, zda by splnily požadavky zásady investora v tržním hospodářství. Komise upozornila na skutečnost, že byl podnik v roce 2003 nacházel v obtížích, a je proto nejisté, zda by návratnost investic byla přiměřená.
3.3 Slučitelnost státní podpory s vnitřním trhem
(35)
Komise nezjistila žádné důvody, na jejichž základě by bylo možné považovat případnou státní podporu za slučitelnou s vnitřním trhem, neboť investice do ocelářského průmyslu i restrukturalizační podpora v letech 1997-2006 byly podle protokolu č. 8 zakázány - v souladu s pravidly EU pro státní podporu.
4. PŘIPOMÍNKY POLSKA K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(36)
Dopisy ze dne 21. ledna 2008 a 1. února 2008 předložilo Polsko své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení. V dopisech vyjádřilo Polsko svůj nesouhlas s tím, jak Komise vyložila protokol č. 8, a trvalo na tom, že dotčená opatření nepředstavovala státní podporu.
4.1 Použitelné právní předpisy a pravomoc Komise
(37)
Polsko se domnívá, že protokol č. 8 představuje výjimku od pravidla nevměšování se týkající se poskytování státní podpory před přistoupením, a není tedy možné ho vykládat zobecňujícím způsobem.
(38)
Zaprvé zdůrazňuje, že se příloha 1 protokolu 2 Evropské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Polskou republikou na straně druhé (6) (dále jen „protokol 2 Evropské dohody“) nevztahovala ani na výrobce trubek, ani na jejich výrobky, a že tedy nespadaly do oblasti její působnosti.
(39)
Zadruhé zdůrazňuje, že zákaz poskytování státní podpory výrobcům trubek byl v členských státech zaveden dne 24. července 2002, kdy vstoupila v platnost příloha B k víceodvětvovému rámci, která vymezuje oblast působnosti termínu „ocelářského průmyslu“. V souladu s touto definicí bylo odvětví trhu s bezešvými trubkami a velkými svařovanými trubkami součástí „ocelářského průmyslu“. V souladu s tím se VPR, který v roce 2003 schválila Komise, a protokol č. 8 vztahovaly také na výrobce trubek. Dříve, kdy platila Smlouva o ESUO, nebylo odvětví trhu s ocelovými trubkami zohledněno.
(40)
Polsko je toho názoru, že protokol č. 8 má být vykládán v tom smyslu, že před 24. červencem 2002 nepodléhalo poskytnutí podpory výrobcům trubek kontrole Komise. To se týká rovněž veškerých intervencí, které byly uskutečněny předtím, než v platnost vstoupila smlouva o přistoupení. Od té doby se na výrobce trubek zmíněná omezení vztahovala.
(41)
Pokud jde o příjemce podpory, lze podnik WRJ-Serwis označit za výrobce oceli až od roku 2004, kdy začal využívat vybavení tažírny. Do té doby nemohly být státní intervence považovány za státní podporu ve prospěch ocelářského průmyslu.
(42)
Kromě toho Polsko upozorňuje na skutečnost, že projekt WRJ není pokračovatelem dřívějšího projektu Huta Jedność.
4.2 Existence státní podpory
(43)
Polsko navíc tvrdí, že třebaže je podnik TFS kontrolovaný státem, funguje v souladu s tržními principy s cílem přinést zisk. Opatření, které Polsko učinilo ve prospěch podniků WRJ a WRJ-Serwis, nebylo výsledkem žádné zvláštní kontroly či dozoru ze strany státu. V této souvislosti nebylo nutné, aby stát provedl kontrolu ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine (7).
(44)
Pokud jde o navýšení kapitálu podniku WRJ a záruk poskytnutých podnikem TFS, Polsko se domnívá, že podnik TFS do projektu WRJ neinvestoval žádné významné částky. Výměna pohledávek za podíly v podniku WRJ byla tedy z ekonomického hlediska rozumnější než jejich vymáhání. Mimo to v době, kdy podnik TFS investoval do podniku WRJ, vlastnil obchodní plány, které dokládaly rentabilitu projektu WRJ. Také bankovní konsorcium bylo ochotné poskytnout podniku WRJ další finanční prostředky. Podnik TFS tedy postupoval jako investor jednající podle zásad tržního hospodářství.
(45)
Polsko se domnívá, že navýšení státních záruk ve prospěch podniku WRJ bylo slučitelné se zásadou investora v tržním hospodářství, neboť bylo zajištěno hodnotnou zástavou a podnik WRJ za navýšení záruk zaplatil do státní pokladny částku odpovídající tržní sazbě. Podmínkou poskytnutí záruk navíc bylo, že banky opět začnou financovat projekt WRJ, k čemuž nedošlo. V důsledku toho nebyly záruky nikdy navýšeny a Polsko má za to, že podnik WRJ z nich neměl žádný prospěch.
(46)
Kapitálovou investici v podniku WRJ-Serwis považuje Polsko za slučitelnou se zásadou investora v tržním hospodářství. Zaprvé, s výjimkou podniku TFS získali akcie soukromí akcionáři. Zadruhé, nebyl podnik WRJ-Serwis nebyl podnik ve finančních obtížích a podnik TFS učinil rozhodnutí v očekávání zisku, který mu měl podnik WRJ-Serwis v budoucnu přinést. Mimo to byl podnik TFS schopen převzít kontrolu nad podnikem WRJ-Serwis, tak i nad nemovitostmi, na kterých byl projekt WRJ stavěn.
(47)
Pokud jde o konsolidaci podniků WRJ a WRJ-Serwis, je Polsko pevně přesvědčeno o tom, že to byl jediný způsob, jak umožnit rychlé převzetí a ukončení projektu WRJ ze strany soukromého investora a zároveň zajistit maximální návratnost kapitálu, který do té doby investoval stát.
5. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(48)
Komise obdržela připomínky od jedné třetí zúčastněné strany, která se důrazně postavila proti dotacím poskytnutým Polskem. Dotčená strana připomíná, že na výrobu trubek se Smlouva o ESUO nikdy nevztahovala a že průmysl s trubkami měl provést restrukturalizaci na vlastní náklady, bez státní podpory. Schválení podpory v tomto případě by ohrozilo evropský průmysl s trubkami. Zúčastněná strana rovněž tvrdí, že schválení podpory by mohlo ohrozit její snahy prokázat, že některé země dovážející trubky je dováží do EU za dumpingové a dotované ceny. A konečně zúčastněná strana tvrdí, že se evropský průmysl s bezešvými ocelovými trubkami tehdy nacházel ve zvláštní hospodářské situaci, neboť v Evropě existovala nadbytečná kapacita a potřeba trubky ve velkém množství vyvážet za situace, kdy v roce 2007 vzrostl jejich dovoz z Číny.
6. PŘIPOMÍNKY POLSKA K POSTŘEHŮM ZÚČASTNĚNÉ STRANY
(49)
Polsko obdrželo připomínky zúčastněné strany a dne 16. února 2009 na ně odpovědělo. Polsko podporuje názor, že na trhu s trubkami je potřeba transparentní zásady pro spravedlivou hospodářskou soutěž.
(50)
Polsko souhlasí s míněním třetí strany, že se na výrobu trubek Smlouva o ESUO nikdy nevztahovala, a znovu opakuje, že se výrobci trubek stali součástí „odvětví ocelářského průmyslu“ až poté, co dne 24. července 2002 vstoupil v platnost víceodvětvový rámec. V souladu s tím platí zákaz státní podpory ve prospěch odvětví výroby trubek až ode dne 24. července 2002, kdy vstoupila v platnost „rozšířená“ definice odvětví ocelářského průmyslu.
(51)
Mimo to Polsko opakuje, že podnik WRJ nikdy nezačal vyrábět a podnik WRJ-Serwis ukončil výrobu v roce 2008. Polsko opět zdůrazňuje, že podniku WRJ nikdy neposkytlo státní dotace.
7. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
7.1 Použitelné právní předpisy a pravomoc Komise
(52)
Dotčené opatření bylo poskytnuto před přistoupením Polska k Evropské unii, tj. před 1. květnem 2004. Články 107 a 108 SFEU se v podstatě nevztahují na podporu, která byla poskytnuta před přistoupením a která se po přistoupení neuplatňovala (8). Odchylně od tohoto obecného pravidla - a tedy výjimečně - je Komise na základě protokolu č. 8 smlouvy o přistoupení oprávněna k přezkoumání státní podpory poskytnuté Polskem před přistoupením k EU v souvislosti s restrukturalizací polského ocelářského průmyslu.
7.1.1 Protokol č. 8 jako lex specialis
(53)
Protokol č. 8 obsahuje ustanovení, které dovoluje Polsku dokončit restrukturalizaci ocelářského průmyslu zahájené ještě před přistoupením. Restrukturalizace polského ocelářského průmyslu byla zahájena před přistoupením na základě protokolu č. 2 Evropské dohody a pokračovala v souladu s rozhodnutím Rady přidružení EU-Polsko (dále jen „rozhodnutí Rady přidružení“) (9).
(54)
Protokol č. 2 Evropské dohody poskytl Polsku pětiletou dobu odkladu, od roku 1992 až do konce roku 1996, během kterého smělo Polsko pro účely restrukturalizace svého ocelářského průmyslu využít veřejnou pomoc.
(55)
Rozhodnutím Rady přidružení byla tato doba odkladu prodloužena na dalších osm let, počínaje 1. lednem 1997, nebo do přístupu Polska k EU. V tomto období mohlo Polsko - výjimečně -, pokud šlo o „výrobky z oceli“, poskytovat pro účely restrukturalizace státní podporu za podmínek uvedených v protokolu č. 2 Evropské dohody (jejich uplatňování bylo prodlouženo rozhodnutím Rady přidružení) a na základě VPR, který Polsko předložilo Komisi v dubnu 2003. Poté co Komise VPR posoudila, schválily polský návrh v červenci 2003 členské státy (10).
(56)
Protokol 8 umožňuje Komisi sledovat po přistoupení Polska k EU státní podporu, kterou Polsko poskytuje ocelářského průmyslu na základě protokolu 2 Evropské dohody (a dále v souladu s rozhodnutím Rady přidružení) a na základě VPR. Protokol 8 navíc opravňuje Komisi požadovat zpět podporu, která byla poskytnuta v rozporu s protokolem 2 Evropské dohody a VPR. V důsledku toho je protokol č. 8 lex specialis, který výjimečně a odchylně od obecného režimu umožňuje se zpětnou působností kontrolu a přezkoumání státní podpory poskytnuté polskému ocelářského průmyslu před přistoupením Polska k EU. To potvrdil soud, který shledal, že protokol č. 8 představuje lex specialis ve vztahu k článkům 87 ES a 88 ES, které rozšiřuje kontrolu státních podpor prováděnou Komisí na základě Smlouvy ES na podpory poskytnuté ve prospěch reorganizace polského ocelářského průmyslu v období od roku 1997 do roku 2003 (11).
7.1.2 Oblast působnosti pravomoci Komise v souvislosti s kontrolou se zpětnou působností podle protokolu č. 8
(57)
V souvislosti s aktuálním řízením musí Komise posoudit, zda se oblast působnosti pravomoci týkající se kontroly se zpětnou působností, kterou zmiňuje 53. až 56. bod odůvodnění, vztahuje také na opatření, která Polsko poskytlo výrobcům trubek před přistoupením k EU. Za tím účelem musí být vyjasněny právní základy, které se v této věci uplatňují, tj. protokol č. 8 v souvislosti s protokolem č. 2 Evropské dohody a rozhodnutí Rady přidružení, aby bylo možné určit, zda se jejich ustanovení vztahují na opatření poskytnutá polským výrobcům trubek před přistoupením Polska k EU.
(58)
Obecnou právní zásadou při výkladu právní předpisů lex specialis, které představují výjimku od obecných právních předpisů, je, že se vykládají v úzkém slova smyslu. Z přísného výkladu výše zmíněných právních základů (viz níže uvedený 59. až 65. bod odůvodnění) vyplývá, že pravomoc Komise týkající se výjimečné kontroly se zpětnou působností je omezena na opatření poskytnutá výrobcům ESUO před přistoupením, to znamená, že se pravomoc nevztahuje na opatření poskytnutá výrobcům trubek.
7.1.3 Výklad právních základů
(59)
Body 12 a 18 protokolu č. 8 stanoví pravomoc Komise týkající se kontroly a kontroly se zpětnou působností v souvislosti s podporou poskytnutou polskému ocelářského průmyslu před přistoupením. Podle bodu 12 byly Komise i Rada až do roku 2006 oprávněny podrobně dohlížet na provádění VPR v období před přistoupením a po něm. Podle bodu 18 je Komise oprávněna požadovat při porušení podmínek stanovených v tomto protokolu vrácení jakékoli poskytnuté podpory.
(60)
Bod 1 protokolu č. 8 stanoví, že státní podpora, která byla Polskem poskytnuta za účelem restrukturalizace „vymezených částí polského ocelářského průmyslu“ se považuje za slučitelnou se společným trhem za těchto podmínek: „období stanovené v čl. 8 odst. 4 protokolu č. 2 o výrobcích ESUO k Evropské dohodě (…) bylo prodlouženo do dne přistoupení“; podmínky uvedené v VPR jsou zohledněny; podmínky uvedené v protokolu č. 8 jsou splněny a „žádná podpora nemá být polskému ocelářskému průmyslu vyplacena po přistoupení“.
(61)
Bod 2 protokolu č. 8 stanoví, že restrukturalizace polského ocelářského průmyslu, tak jak je popsána v jednotlivých obchodních plánech podniků uvedených v příloze 1, bude zakončena nejpozději do 31. prosince 2006. Bod 3 protokolu č. 8 stanoví, že pouze společnostem uvedeným v příloze 1 tohoto protokolu lze poskytovat státní podporu v rámci restrukturalizačního programu pro ocelářský průmysl.
(62)
Bod 1 protokolu č. 8 výslovně odkazuje na čl. 8 odst. 4 protokolu č. 2 o výrobcích ESUO k Evropské dohodě (platnost článku byla prodloužena rozhodnutím Rady přidružení). Protokol č. 2 Evropské dohody se vztahoval výhradně na „výrobky z oceli ESUO“ (čl. 8 odst. 4 protokolu č. 2) a seznam těchto výrobků z oceli obsahuje příloha. Obsahem přílohy je opět seznam „výrobků z oceli ESUO“, jak jsou stanoveny v příloze 1 Smlouvy o ESUO, přičemž trubky jsou přímo zmíněny („ocelové trubky (bezešvé či svařované) […] tažené ocelové pruty, broušené či leštěné, a odlitky (trubky, litinové trubky a další těžké odlitky)“).
(63)
Platnost smlouvy o ESUO uplynula dne 23. července 2002. Od tohoto dne spadá státní pomoc poskytovaná ocelářského průmyslu do působnosti obecných právních rámců ES. Při té příležitosti bylo rozhodnuto, že definice evropského odvětví ocelářského průmyslu se bude vztahovat i na výrobce trubek. Změněná definice byla kodifikována v článku 27 a příloze B víceodvětvového rámce, podle jehož definice zahrnuje odvětví ocelářského průmyslu také „bezešvé roury, trubky a duté profily“jakož i „svařované železné a ocelové roury a trubky“. (67) Tuto rozšířenou definici ocelářského průmyslu následně převzala i příloha 1 pokynů k vnitrostátní regionální podpoře na období 2007-2013 (12) a článek 2 bod 29 obecného nařízení o blokových výjimkách (13).
(64)
Avšak ani protokol č. 2 k Evropské dohodě, ani rozhodnutí Rady přidružení nebyly výslovně pozměněny za účelem včlenit do nich tuto rozšířenou definici odvětví ocelářského průmyslu, která se vztahuje i na výrobce trubek. Platnost protokolu č. 2 k Evropské dohodě uplynula dne 31. prosince 1996. Rozhodnutí Rady přidružení prodloužilo jeho platnost počínaje 1. lednem 1997 na dalších osm let či do okamžiku přistoupení Polska k EU (v závislosti na tom, co nastane dříve). Článek 1 rozhodnutí Rady přidružení se týká „výrobků z oceli“ obecně, avšak oblast působnosti jeho uplatňování je také výslovně spjata s čl. 8 odst. 4 protokolu č. 2 k Evropské dohodě, který se vztahuje pouze na výrobky z oceli ESUO. Prodloužení platnosti protokolu č. 2 k Evropské dohodě pak bylo zejména podmíněno tím, že Polsko předloží Komisi VPR a obchodní plány příjemců a obojí „bude splňovat požadavky čl. 8 odst. 4 protokolu č. 2 k Evropské dohodě a budou posouzeny a schváleny vnitrostátním orgánem pro dohled nad státními kontrolami (Úřad na ochranu hospodářské soutěže a spotřebitelů)“ (článek 2 rozhodnutí Rady přidružení).
(65)
Z výše uvedených důvodů došla Komise k závěru, že bod 18 protokolu č. 8, vykládaný s ohledem na body 1 až 3 protokolu č. 8 společně s protokolem č. 2 Evropské dohody a rozhodnutím Rady přidružení, neopravňuje Komisi ke kontrole podpory, která byla polským výrobcům trubek poskytnuta před přistoupením.
7.1.4 Prováděcí pravidla Evropské dohody jako nástroj pro výklad
(66)
Kromě toho, že Komise právně vyložila oblast působnosti příslušných právních základů (tj. protokolu č. 8, protokolu č. 2 Evropské dohody a rozhodnutí Rady přidružení - viz výše uvedený 59. až 65. bod odůvodnění), přezkoumala také otázku, zda prováděcí pravidla pro uplatňování ustanovení o státní podpoře obsažená v Evropské dohodě a protokolu č. 2, tak jak je přijala Rada přidružení EU-Polsko v roce 2001 (dále jen „prováděcí pravidla“) (14), jsou relevantní pro určení oblasti působnosti kompetence týkající se kontroly se zpětnou působností, pokud jde o opatření, která byla poskytnuta polským výrobcům trubek před přistoupením Polska k EU.
(67)
Obecnou zásadou je, že prováděcí předpisy obsahují jednací řád, který se nesmí zaměňovat s hmotnými pravidly v oblasti státní podpory obsaženými v Evropské dohodě a protokolu č. 2 k Evropské dohodě. Je však třeba poznamenat, že prováděcí pravidla také obsahují podrobná ustanovení o kritériích posouzení slučitelnosti podpory s Evropskou dohodou a s protokolem č. 2 k Evropské dohodě.
(68)
Ustanovení čl. 2 odst. 1 první věty prováděcích pravidel stanoví: že „posouzení slučitelnosti poskytnutí jednotlivé podpory a programů podpory s Evropskou dohodou podle článku 1 probíhá na základě kritérií, která vyplývají z uplatnění pravidel článku 87 Smlouvy o založení Evropského společenství včetně současných a budoucích sekundárních právních předpisů, rámců, pokynů a dalších příslušných administrativních aktů platných ve Společenství, jakož i judikatury Soudu prvního stupně a Soudního dvora Evropských společenství a všech rozhodnutí přijatých Radou přidružení podle čl. 4 odst. 3“. Citovaný právní předpis stanoví obecnou zásadu, že hmotná kritéria pro obecné posouzení slučitelnosti státní podpory s Evropskou dohodou jsou „evoluční“ povahy v tom smyslu, že zohledňují aktuální změny právních předpisů EU a judikatury.
(69)
Ustanovení čl. 2 odst. 1 druhé věty prováděcích pravidel odkazuje výslovně na kritéria slučitelnosti podle protokolu č. 2: „Pokud jsou poskytnutá podpora či programy podpory určeny pro výrobky, na které se vztahuje protokol č. 2 Evropské dohody, uplatňuje se první věta tohoto odstavce, za předpokladu, že posouzení nebylo učiněno na základě kritérií vyplývajících z uplatňování pravidel podle článku 87 Smlouvy o založení Evropského společenství, nýbrž na základě kritérií vyplývajících z uplatňování pravidel pro státní podpory podle Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli“. Ze znění této věty zřetelně vyplývá, že na rozdíl od případu obecné podpory, na který se vztahuje čl. 2 odst. 1 první věta (viz výše uvedený 68. bod odůvodnění), se pro účely podpory, na kterou se vztahuje protokol č. 2 Evropské dohody, vyvíjí kritéria slučitelnosti podpory na základě Smlouvy o ESUO. Pokud jde o vývoj těchto kritérií po uplynutí platnosti Smlouvy o ESUO v roce 2002, nejsou uvedeny žádné zvláštní informace.
(70)
Ustanovení čl. 2 odst. 2 a 3 prováděcích pravidel stanoví mechanismus, jak má Polsko zohlednit změny kritérií slučitelnosti. Konkrétně má být Polsko informováno o všech změnách kritérií slučitelnosti Společenství, které nebyly zveřejněny, a „pokud Polská republika během tří měsíců po obdržení oficiální informace nevznese připomínky týkající se změn, stanou se tato kritéria kritérii slučitelnosti v souladu s odstavcem 1 tohoto článku. Pokud Polská republika takové připomínky vznese, pak se s ohledem na sbližování právních předpisů, jak ho stanoví Evropská dohoda, konají konzultace v souladu s články 7 a 8 těchto předpisů“.
(71)
I když Polsko během lhůty tří měsíců nevzneslo připomínky ke změně definice slučitelnosti na úrovni Společenství ohledně odvětví ocelářského průmyslu, která v roce 2002 zahrnula také výrobce trubek, v rámci právních předpisů Společenství nebylo možné takové změny uplatnit na opatření, na která se nevztahuje oblast působnosti Evropské dohody, tj. taková opatření, na která se nevztahuje Smlouva o ESUO. Mimo to je protokol č. 8 lex specialis, a Komise se proto po uplynutí platnosti Smlouvy o ESUO nemůže dovolávat rozšíření definice unijního odvětví ocelářského průmyslu za účelem určení jeho oblasti působnosti. Komise tedy musela dojít k závěru, že na jedné straně je nezbytné přesně rozlišovat mezi „evoluční“ povahou platného právního předpisu týkajícího se státní podpory poskytnuté před přistoupením ve prospěch ocelářského průmyslu v Polsku a nutně přísným výkladem oblasti působnosti Komise týkající se kontroly se zpětnou působností na straně druhé, jak vyplývá z protokolu č. 8, protokolu č. 2 Evropské dohody a z rozhodnutí Rady přidružení.
8. ZÁVĚR
(72)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je Komise nucena dojít k závěru, že na základě protokolu č. 8 není oprávněna přezkoumat opatření, která byla ve prospěch polských výrobců trubek učiněna před přistoupením, a to zejména v letech 1997-2003. Toto řízení se s ohledem na skutečnost, že Komise není oprávněna posoudit opatření, která jsou předmětem tohoto řízení, zastavuje,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
S ohledem na skutečnost, že Komise není podle ustanovení protokolu č. 8 smlouvy o přistoupení Polska k EU oprávněna přezkoumat opatření učiněná Polskem v letech 2001, 2002 a 2003 ve prospěch podniků WRJ a WRJ-Serwis, se formální vyšetřovací řízení stanovené v čl. 108 odst. 2 SFEU, které bylo zahájeno dopisem adresovaným Polsku ze dne 23. října 2007, zastavuje.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Polské republice.
V Bruselu dne 6. července 2010.
KOMISJONI OTSUS,
6. juuli 2010,
mis käsitleb meedet C 48/07 (ex NN 60/07), mida Poola on rakendanud äriühingute WRJ ja WRJ-Serwis suhtes
(teatavaks tehtud numbri K(2010) 4476 all)
(Ainult poolakeelne tekst on autentne)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2010/612/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,
võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,
võttes arvesse ühinemislepingu protokolli nr 8 Poola raua- ja terasetööstuse restruktureerimise kohta (1),
olles vastavalt nimetatud sätetele kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi (2) ja võttes neid märkusi arvesse
ning arvestades järgmist:
1. MENETLUS
(1)
Komisjon sai Poola raua- ja terasetööstuse ümberkorraldamise järelevalve käigus teada Poola terastorude tootmise sektori eeskirjade rikkumisest. Pärast Poola ühinemist ELiga kontrolliti ex officio riigiabi andmist ettevõtetele Walcownia Rur Jedność Sp. z o.o. (edaspidi „WRJ”) ja WRJ-Serwis Sp. z o.o. (edaspidi „WRJ-Serwis”). Komisjon palus Poola ametiasutustelt teavet 6. aprilli 2005. aasta, 4. augusti 2005. aasta, 3. novembri 2005. aasta, 4. mai 2006. aasta, 17. novembri 2006. aasta ja 11. juuli 2007. aasta kirjas. Poola ametiasutused vastasid 7. juunil 2005. aastal, 29. septembril 2005. aastal, 2. detsembril 2005. aastal, 18. mail 2006. aastal, 31. mail 2006. aastal, 10. jaanuaril 2007. aastal ja 3. augustil 2007. aastal saadetud kirjadega.
(2)
23. oktoobri 2007. aasta kirjas teavitas komisjon Poolat, et otsustas algatada Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikes 2 (3) sätestatud menetluse seoses mitme äriühingute WRJ ja WRJ-Serwis suhtes võetud meetmega.
(3)
Komisjon otsus menetluse algatamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas24. novembril 2007 (4). Euroopa Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles esitama märkusi nimetatud meetmete kohta.
(4)
Komisjon sai märkused ühelt huvitatud isikult. Ta edastas need Poolale, kellele anti võimalus märkustele vastata. Poola esitas oma märkused selle kohta 16. veebruari 2009. aasta kirjas. Poola vastus ametliku uurimismenetluse algatamise kohta esitati 21. jaanuari ja 1. veebruari 2008. aasta kirjas.
(5)
Komisjon palus 16. veebruaril 2009 lisateavet, mille Poola esitas 4. juuni 2009. aasta kirjas.
2. MEETMETE ÜKSIKASJALIK KIRJELDUS
2.1. Abisaajad
2.1.1. WRJ
(6)
WRJ asub Katowices ja seal töötab 12 haldustöötajat. 40,736 % suurune osalus WRJis kuulub Towarzystwo Finansowe Silesia Sp. z o.o.-le (edaspidi „TFS”), millest 99,6 % on riigi omanduses. 7,235 % suurune osalus kuulub Walcownia Rur Silesia S.A.-le (edaspidi „Walcownia Rur Silesia”), mis on täielikult TFSi omanduses olev tütarettevõte.
(7)
Ülejäänud osanikud on:
-
PIW Enpol Sp. z o.o. (19,009 % suurune osalus);
-
Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (8,3 % suurune osalus);
-
Kulczyk Privatstiftung (4,533 % suurune osalus);
-
Huta Jedność (0,817 % suurune osalus);
-
mitu väiksemat osanikku, kellel on igaühel 0,004-3,4 % suurune osalus.
(8)
WRJ asutati 1995. aastal eesmärgiga ehitada uus õmblusteta torude valtsimise tehas tootmisvõimsusega 160 000 tonni aastas (edaspidi „WRJi projekt”).
(9)
400 000-tonnise võimsusega õmblusteta torude valtsimise tehase ehitust alustas kõigepealt 1978. aastal äriühing nimega Huta Jedność, kuid töö peatati 1980. aastal, kui riigiabi andmine katkestati. Pärast mitut katset projekti uuesti alustada esitas Huta Jedność pankrotiavalduse, mis hõlmas ka varade likvideerimist, kuid kohus lükkas selle tagasi. Huta Jedność on praegu likvideerimisel, tema tegevus seisneb tootmisseadmete liisimises ja teenuste osutamises teistele äriühingutele.
(10)
WRJi projekt hõlmas infrastruktuurielemente ning mõningaid masinaid ja seadmeid, mille oli hankinud Huta Jedność algse projekti jaoks, ning tehas pidi ehitatama varem Huta Jednośći omanduses olnud maale. 1997. aastal alustatud WRJi projektis kutsuti osalema uusi investoreid. Projekti elluviimine peatati 2001. aastal ning alates sellest ajast on investorid sellest taandunud. Ehkki 86 % töödest oli lõpule viidud, ei alustanud WRJ kunagi tootmist.
(11)
4. septembril 2007 esitas Walcownia Rur Silesia, mis on täielikult TFSi omanduses olev tütarettevõte ja mis loodi Poola terastorude sektori edendamiseks (vt alltoodud põhjendusi 15-17), WRJi vastu pankrotiavalduse, mis hõlmas ka varade likvideerimist. Katowice ringkonnakohus kuulutas WRJi pankroti välja 23. jaanuaril 2008 ja andis korralduse selle varade likvideerimise kohta, milleks ta määras ka pankrotihalduri. Näib, et seni ei ole pankrotimenetluse käigus müüdud mitte ühtegi osa WRJi varadest.
2.1.2. WRJ-Serwis
(12)
WRJ-Serwis asutati 2001. aastal, pärast 1999. aastal asutatud Zakład Usług Energomechanicznych „Jedność” S.A. ümberkujundamist. Selle osanikud on TFS (54,66 % suurune osalus), PIW ENPOL Sp. z o.o. (36,77 % suurune osalus), Commplex Sp. z o.o. (8,29 % suurune osalus) ja Huta Jedność (0,28 % suurune osalus).
(13)
WRJ-Serwis asutati alguses selleks, et viia ellu osa WRJi projektist ja tagada WRJile paremad laenuvõimalused. WRJ-Serwis aga ei ole investeerimistegevust alustanud, vaid on alates 2004. aasta maist, pärast seda kui Huta Jedność lõpetas 2004. aasta alguses tõmbetehases tootmise, valmistanud õmblusteta külmtõmmatud terastorusid. Seda tehakse varade abil, mida alguses liisiti Huta Jednośćilt. Hiljem võttis need varad üle ING Bank Śląski S.A. ning lõpuks Walcownia Rur Silesia. Lisaks omandas WRJ-Serwic üheksa kümnendikku põliseks kasutamiseks ettenähtud maast, millel WRJi projekt asub, ning sellel maal paiknevatest hoonetest samuti üheksa kümnendikku.
(14)
WRJ-Serwis lõpetas tegevuse 2008. aasta aprillis, kui Walcownia Rur Silesia võttis tõmbetehases terastorude tootmise üle.
2.1.3. WRJi ja WRJ-Serwise ühendamine ja nende erastamise katsed
(15)
TFS hakkas 2004. aastal otsima WRJile ja WRJ-Serwisele strateegilist investorit. 2005. aastal esitati huvitatud isikutele pakkumiskutse ja pakkumuse tegi kaks isikut. Lõppkokkuvõttes sõlmiti ühe pakkujaga raamleping WRJi ja WRJ-Serwise varade omandamise kohta ilma mis tahes koormatisteta, kuid see lõpetati 2006. aasta oktoobris tingimuste täitmata jätmise tõttu. 2006. aasta detsembris algatas TFS uue pakkumismenetluse, kuid siduvaid pakkumusi ei esitatud.
(16)
Pärast uut, 2007. aastal esitatud pakkumiskutset otsustas TFS WRJi ja WRJ-Serwise ühendada, et muuta nende erastamine lihtsamaks. Selleks asutas TFS kaks uut ettevõtet, nimelt FEREX Sp. z o.o. (edaspidi „FEREX”) ja Walcownia Rur Silesia. TFS on mõlema ettevõtte ainuomanik. Walcownia Rur Silesia ja FEREXi kaudu omandas TFS varad, mis olid vajalikud WRJi projekti elluviimiseks, ning võttis üle WRJi ja WRJ-Serwise kohustused:
a)
Walcownia Rur Silesia sai WRJi võlausaldajaks, omandades pankade sündikaadi 168 940 469 zloti suuruse nõude ja Stalexporti 95 595 057 zloti suuruse nõude WRJi vastu. Lisaks ostis Walcownia Rur Silesia ING Bank Śląski juhitud pankade sündikaadilt tõmbetehase vallasvara;
b)
FEREX sai samuti WRJi võlausaldajaks, kui omandas pankadelt kokku 142 941 270,43 zloti suuruse nõude WRJi vastu, mis oli tagatud WRJi ja WRJ-Serwise omanduses olevale maale seatud hüpoteegiga.
(17)
2008. aasta augustis püüdsid Poola ametiasutused veel kord müüa WRJi, WRJ-Serwist, FEREXit ja Walcownia Rur Silesiat. TFS ja Walcownia Rur Silesia kutsusid huvitatud isikuid osalema läbirääkimistes, milles käsitleti Walcownia Rur Silesia varade, FEREXi omakapitali, TFSi FEREXi vastu esitatud nõuete ning TFSil WRJ-Serwises oleva osaluse ühisostu. Pakkumismenetlus lõppes 15. jaanuaril 2009, kuid selle raames ei müüdud ühtegi osa pakkumisel olnud varadest.
2.2. Hinnatavad meetmed
(18)
WRJile antud riigiabi hõlmab TFSi kapitaliinvesteeringuid (2.2.1), TFSi tagatisi (2.2.2) ja riigikassa tagatist (2.2.3). WRJ-Serwisele antud riigiabi hõlmab TFSi kapitaliinvesteeringuid (2.2.4).
2.2.1. TFSi kapitaliinvesteeringud WRJi
(19)
Esimese kapitaliinvesteeringu WRJi tegi TFS 26. juunil 2002. aastal, kui WRJi osanikud otsustasid suurendada omakapitali. TFSile anti nõuete vastu aktsiaid nimiväärtusega 15 miljonit zlotti. Need olid TFSi nõuded Huta Andrzej ja Huta Katowice vastu kogusummas 15 miljonit zlotti. Kapitali suurendamine registreeriti ning see jõustus 22. novembril 2002.
(20)
Teine aktsiakapitali suurendamine toimus 17. jaanuaril 2003, kui WRJi osanikud otsustasid taas suurendada äriühingu omakapitali. TFSile anti tema nõuete vastu WRJi suhtes aktsiaid nimiväärtusega 40 miljonit zlotti (võla vahetamine aktsiate vastu). Nõuete nimiväärtus oli 40 miljonit zlotti ning TFS oli need omandanud varem, 2002. aasta detsembris ING Bank Śląski S.A.-lt. Kapitali suurendamine registreeriti ning see jõustus 25. augustil 2003.
2.2.2. TFSi tagatis WRJile
(21)
2001. aastal andis TFS 20 miljoni zloti suurusest laenust tagatise kuni 5 miljoni zloti suurusele osale. Selle laenu oli 1999. aastal WRJile andnud piirkondlik keskkonnakaitse- ja veemajandusfond (WFOŚiGW).
(22)
2001. aastal andis TFS 115 miljoni zloti suurusest laenust tagatise kuni 50 miljoni zloti suurusele osale. Selle laenu oli 1996. aastal WRJile andnud riiklik keskkonnakaitse- ja veemajandusfond (WFOŚiGW).
2.2.3. Riigikassa tagatis WRJile
(23)
14. oktoobril 1997. aastal andis riigikassa tagatise 45 % suurusele osale kahe, kogusummas 262,5 miljoni zloti suuruse laenu põhiosast ja intressidest. Need laenud koosnesid välisvaluutas antava laenu võimalusest ja zlottides antava laenu võimalusest ning mõlemad andis pankade sündikaat 1997. aastal.
(24)
2. jaanuaril 2003. aastal suurendas Poola valitsus asjaomaste dokumentide allkirjastamisega tagatise 55 protsendini. Tagatise suurendamist ei ole seni rakendatud.
2.2.4. TFSi kapitaliinvesteeringud WRJ-Serwisesse
(25)
TFS sekkus WRJ-Serwise kapitali 2003. aasta detsembris eesmärgiga saada ettevõttes enamusosalus ja seeläbi kontroll WRJi projekti üle. 2003. aasta detsembri otsusega nõustusid WRJ-Serwise osanikud, et TFS võib omandada osaluse ettevõttes. Aktsiate nimiväärtus oli 7 910 000 zlotti. TFS omandas aktsiad peamiselt TFSi nõuete vastu Huta Jednośćile. Need nõuded kanti üle WRJ-Serwisele. TFS maksis aktsiate eest ka rahas (890 000 zlotti) ja mitterahalise hüvitisega (Huta Jednośći metallkiibid edasiseks töötlemiseks, üleandmisväärtusega 450 000 zlotti). Osaluse omandamise leping allkirjastati 8. juunil 2004. Kapitali suurendamine registreeriti alles 17. augustil 2007.
(26)
Samal ajal TFSiga omandas suurendatud omakapitali aktsiaid ka üks olemasolevatest osanikest, PIW Enpol Sp. z o.o, ja üks uus osanik, Commplex Sp. z o.o. (mõlemad on eraettevõtted). Ettevõtted omandasid osaluse Huta Jednośći vastu esitatud nõuete loovutamise teel WRJ-Serwisele.
3. AMETLIKU UURIMISMENETLUSE ALGATAMISE ALUSED
(27)
Nagu põhjenduses 3 on öeldud, otsustas komisjon algatada 23. oktoobril 2007. aastal ametliku uurimismenetluse (edaspidi „algatamisotsus”). Algatamisotsuses väljendas komisjon kõigepealt oma seisukohta, et ta on pädev selle juhtumi üle otsustama ning et asjaomane meede on käsitletav riigiabina, mis ei sobi kokku siseturuga.
3.1. Kohaldatav õigus ja komisjoni pädevus
(28)
Algatusotsuses oli komisjon seisukohal, et Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklid 107 ja 108 (sellel ajal EÜ asutamislepingu artiklid 87 ja 88) ole üldjuhul kohaldatavad enne ühinemist antud riigiabi suhtes, mida pärast ühinemist enam ei anta. Ühinemislepingu Poola raua- ja terasetööstuse ümberkorraldamist käsitleva protokolli nr 8 sätteid (edaspidi „protokoll nr 8”) võib käsitleda Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 suhtes erinormina ning need laiendavad riigiabi järelevalvet Euroopa Liidu toimimise lepingu alusel mis tahes riigiabile, mida anti ajavahemikul 1997-2006 Poola terasetööstuse ümberkorraldamiseks. Seega on komisjon üldiselt pädev niisuguse abi andmist hindama.
(29)
Seoses sellega, kas niisugused tootjad nagu WRJ ja WRJ-Serwis kuuluvad protokolli nr 8 mõistes terasetööstuse alla, on komisjon järgmisel seisukohal: protokolli nr 8 aluseks on riiklik ümberkorraldusprogramm (Poola raua- ja terasetööstuse ümberkorraldus- ja arenguprogramm). Nimetatud ümberkorraldusprogrammi ja protokolli nr 8 reguleerimisala ei piirdu Euroopa Söe- ja Teraseühenduse asutamislepingu (edaspidi „ESTÜ asutamisleping”) I lisa reguleerimisalaga, vaid hõlmab ka teatavaid terasetööstuse sektoreid, nagu õmblusteta torude ja suurte keevistorude tööstust.
(30)
Algatamisotsuse kohaselt oli see tõlgendus kooskõlas esiteks terasetööstuse määratlusega ELi riigiabi eeskirjade kohaselt, nimelt määratlusega, mis on esitatud mitut valdkonda hõlmava raamprogrammi B lisas (5). Teiseks oli see kooskõlas riikliku ümberkorraldusprogrammiga, milles pooled abisaajad olid torutootjad. WRJi ja WRJ-Serwise eelkäija Huta Jedność osales tõepoolest ümberkorraldusprogrammi protsessis ning teda nimetati mitmel korral sõnaselgelt riikliku ümberkorraldusprogrammi projektis, kuid lõppkokkuvõttes peeti teda võimalikuks abisaajaks, sest sellel ajal oli kavas Huta Jedność pärast tema pankrotti 2002. aastal likvideerida.
(31)
Sellest tulenevalt võttis komisjon seisukoha, et ümberkorraldusprogrammi ja protokolliga nr 8 hõlmamata riigiabi andmise keeld kehtis Huta Jednośćile, WRJile ja WRJ-Serwisele.
3.2. Riigiabi olemasolu
(32)
TFSi investeeringutega WRJi ja äriühingule TFSi poolt antud tagatisega seoses väljendas komisjon tõsist kahtlust selle kohta, kas need oleksid vastanud turumajandusliku investeerimise põhimõtte nõuetele. WRJ oli meetmete võtmise ajal raskustes ega oleks suutnud ise kapitaliturult vahendeid hankida. Komisjon kahtles ka selles, kas investeeringud oleksid ennast piisavalt ära tasunud. Viimaks võttis komisjon seisukoha, et investeeringuid ei oleks tõenäoliselt õigustanud ka asjaolu, et TFS kavatses WRJi hiljem erastada.
(33)
Seoses WRJile antud riigikassa tagatisega märkis komisjon, et asjaolu, kas WRJ oli tagatise andmise ajal, s.o 1997. aastal, raskustes, jäi ebaselgeks. Samas ei saanud aga seoses tagatise suurendamisega 2003. aastal pidada WRJi raskustes olevaks ning seetõttu väljendas komisjon kahtlust tagatise suurendamise kokkusobivuse suhtes turumajandusliku investeerimise põhimõttega.
(34)
TFSi investeeringute suhtes WRJ-Serwisesse väljendas komisjon tõsist kahtlust, kas need oleksid vastanud turumajandusliku investeerimise põhimõtte nõuetele. Komisjon märkis, et äriühing oli 2003. aastal raskustes, ning pidas seega investeeringutasuvust küsitavaks.
3.3. Riigiabi kokkusobivus
(35)
Komisjon ei suutnud teha kindlaks ühtegi asjaolu, mille alusel oleks saanud võimalikku riigiabi nimetada kokkusobivaks, sest ajavahemikul 1997-2006 oli protokolli nr 8 ja seega ka ELi riigiabi eeskirjade kohaselt terasesektorisse investeerimine ja sellele ümberkorraldusabi andmine keelatud.
4. POOLA MÄRKUSED ALGATUSOTSUSE KOHTA
(36)
Poola esitas oma märkused algatusotsuse kohta 21. jaanuari ja 1. veebruari 2008. aasta kirjas. Kokkuvõttes ei nõustunud Poola protokolli nr 8 komisjonipoolse tõlgendusega ja kinnitas veel kord oma seisukohta, et kõnealune meede ei ole käsitatav riigiabina.
4.1. Kohaldatav õigus ja komisjoni pädevus
(37)
Poola on seisukohal, et üldistusi ei tohiks teha protokolli nr 8 põhjal, mis kujutab endast enne ühinemist antud riigiabi käsitleva mittesekkumise eeskirja erandit.
(38)
Esiteks toob ta välja, et torutootjaid ja nende tooteid ei lisatud Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning Poola Vabariigi vahelise assotsieerumislepingu (Euroopa lepingu) protokolli nr 2 I lisasse (6) (edaspidi „Euroopa lepingu protokoll nr 2”) ning seega ei kuulu need selle kohaldamisalasse.
(39)
Teiseks kehtestati torutootjatele riigiabi andmise keeld liikmesriikides 24. juulil 2002, kui jõustus mitut valdkonda hõlmava raamprogrammi B lisa, milles oli määratletud termini „terasetööstus” kohaldamisala. Selle määratluse kohaselt kuuluvad õmblusteta torude ja suurte keevistorude tööstused terasetööstusse. Samuti hõlmasid komisjoni poolt 2003. aastal kinnitatud riiklik ümberkorraldusprogramm ja protokoll nr 8 torutootjaid. Varem, ESTÜ asutamislepingu kehtimise ajal oli torutööstus terasesektorist välja arvatud.
(40)
Poola teeb järelduse, et protokolli nr 8 tuleb tõlgendada nii, et enne 24. juulit 2002 torutootjatele antud riigiabi ei kuulu komisjoni kontrolli alla (samamoodi nagu mis tahes muu sekkumine, mis toimus enne ühinemislepingu jõustumist). Kõnealused piirangud hakkasid torutootjatele kehtima pärast nimetatud kuupäeva.
(41)
Seoses abisaajate teadlikkusega toob Poola esile, et WRJ-Serwise võib liigitada terasetootjaks alles alates 2004. aastast, kui ta hakkas kasutama tõmbetehase seadmeid, ning et enne seda toimunud riiklikku sekkumist ei saa käsitleda terasetööstusele antud riigiabina.
(42)
Viimaks rõhutab Poola, et WRJi projekt ei ole endise Huta Jednośći projekti jätk.
4.2. Riigiabi olemasolu
(43)
Lisaks väidab Poola, et ehkki TFSi kontrollib riigikassa, tegutseb ta siiski turutingimustel kasumi taotlemise eesmärgil. Tema tegevusega WRJi ja WRJ-Serwise suhtes ei kaasnenud mitte mingisugust märkimisväärset riigipoolset kontrolli või järelevalvet. Samuti ei teostanud riigikassa tingimata kontrolli Stardust Marine’i kohtuotsuse mõistes (7).
(44)
Seoses WRJi kapitali suurendamise ja TFSi antud tagatistega on Poola seisukohal, et TFS ei paigutanud märkimisväärseid vahendeid WRJi projekti. Nõuete vahetamine WRJi osaluse vastu oli pigem majanduslikult kasulik samm kui nende nõuete otsene täitmisele pööramine. Lisaks olid WRJi investeerimise ajal TFSi käes äriplaanid, mille kohaselt oli WRJi projekt kasumlik. Ka pankade sündikaat oli sellel ajal nõus WRJile lisavahendeid tagama. Seega tegutses TFS turumajandusliku investorina.
(45)
Poola on seisukohal, et WRJile antud riigitagatise suurendamine on kooskõlas turumajandusliku investeerimise põhimõttega, sest tagatis oli täisväärtuslik ja WRJ maksis riigikassale turukursi tagamise tasu. Lisaks sõltus tagatis WRJi projekti pankadepoolse rahastamise taasalustamisest, kuid seda ei toimunud. Seega tagatise suurendamist ei rakendatud ning Poola on seisukohal, et WRJile ei antud sellega mitte mingisugust eelist.
(46)
Sekkumine WRJ-Serwise kapitali loetakse turumajandusliku investeerimise põhimõttega kooskõlas olevaks. Esiteks omandasid osaluse koos TFSiga ka erainvestorid. Teiseks ei olnud WRJ-Serwise majanduslik olukord raske ja TFS tegi otsuse lähtuvalt sellest, et WRJ-Serwis teenib tulevikus kasumit. TFS saavutas kontrolli WRJ-Serwise ja varade üle, millel WRJi projekt rajanes.
(47)
WRJi ja WRJ-Serwise ühendamise kohta ütles Poola, et see oli ainus viis, mis võimaldas WRJi projekti kiiresti üle võtta ja erainvestori poolt lõpule viia ning tagada ühtlasi riigi investeeringute maksimaalse tagasiteenimise.
5. HUVITATUD ISIKUTE MÄRKUSED
(48)
Komisjonile esitas märkused üks huvitatud isik, kes oli kindlalt Poola antud toetuste vastu. Huvitatud isik tuletas meelde, et ESTÜ asutamisleping ei ole kunagi hõlmanud torutooteid ning et torutööstus pidi ennast omal kulul ümber korraldama, ilma et ta oleks saanud selleks riigiabi. Kõnealusel juhul kahjustaks abi heakskiitmine Euroopa torutööstust. Huvitatud isik ütleb veel, et riigiabi heakskiitmine võib ohustada tööstuse püüdeid näidata, et mõned torusid ELi importivad riigid toovad sisse dumpingu- või subsideeritud hindadega tooteid. Lõpuks ütleb huvitatud isik, et Euroopa õmblusteta terastorude tööstus oli majanduslikult eriolukorras, sest Euroopas oli ületootmine ja seega oli vaja torusid suures koguses eksportida ning samas suurenes 2007. aastal import Hiinast.
6. POOLA MÄRKUSED HUVITATUD ISIKU TÄHELEPANEKUTE KOHTA
(49)
Huvitatud isiku tähelepanekud edastati Poolale ning ta esitas oma märkused 16. veebruaril 2009. Poola toetab seisukohta, et toruturul peaksid kehtima ausat konkurentsi tagavad läbipaistvad eeskirjad.
(50)
Poola nõustub kolmanda poolega, et torud ei ole kunagi kuulunud ESTÜ asutamislepinguga hõlmatud toodete hulka, ja rõhutab, et terasesektor ei hõlmanud torutootjaid kuni 24. juulini 2002, mil jõustus mitut valdkonda hõlmav raamprogramm. Seega kehtib riigiabi andmise keeld torusektorile alates 24. juulist 2002, mil jõustus terasesektori laiendatud määratlus.
(51)
Lõpuks märgib Poola, et WRJ ei alustanud tootmistegevust ja WRJ-Serwis lõpetas tootmise 2008. aastal. Poola rõhutab, et ei ole WRJile riigiabi andnud.
7. MEETME HINDAMINE
7.1. Kohaldatav õigus ja komisjoni pädevus
(52)
Kõnealuseid meetmeid võeti enne Poola ühinemist Euroopa Liiduga (s.o enne 1. maid 2004). Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklid 107 ja 108 ei ole üldjuhul kohaldatavad enne ühinemist antud riigiabi suhtes, mida pärast ühinemist enam ei anta (8). Erandina sellest üldreeglist ja seetõttu erandkorras on ühinemislepingu protokolli nr 8 kohaselt komisjon pädev vaatama läbi riigiabi, mida Poola andis enne ühinemist terasetööstuse ümberkorraldamise raames.
7.1.1. Protokolli nr 8 erinormi olemus
(53)
Protokoll nr 8 hõlmab sätteid, mis võimaldasid Poolal lõpetada enne ühinemist alustatud terasetööstuse ümberkorraldamise. Poola terasesektori ühinemiseelne ümberkorraldamine viidi läbi Euroopa lepingu protokolli nr 2 alusel, mida laiendati Euroopa Liidu ja Poola assotsiatsiooninõukogu otsusega (edaspidi „assotsiatsiooninõukogu otsus”) (9).
(54)
Euroopa lepingu protokolliga nr 2 anti Poolale 1992. aastast 1996. aasta lõpuni viis aastat ajapikendust, mille jooksul oli tal lubatud ESTÜ asutamislepinguga hõlmatud terasesektori ümberkorraldamiseks anda riigiabi.
(55)
Nimetatud ajavahemikku pikendati assotsiatsiooninõukogu otsusega alates 1. jaanuarist 1997 veel kaheksa aasta võrra või kuni Poola ühinemiseni Euroopa Liiduga. Selle ajavahemiku jooksul võis Poola anda erandkorras terasetoodete sektorile ümberkorraldamiseks riigiabi Euroopa lepingu protokollis nr 2 (mida on laiendatud assotsiatsioonilepingu otsusega) sätestatud tingimustel ja vastavalt riiklikule ümberkorraldusprogrammile, mille Poola esitas komisjonile 2003. aasta aprillis. Pärast riikliku ümberkorraldusprogrammi hindamist komisjoni poolt kiitsid liikmesriigid Poola ettepaneku 2003. aasta juulis heaks (10).
(56)
Protokoll nr 8 võimaldab komisjonil kontrollida pärast Poola ühinemist riigiabi, mida Poola on andnud terasesektorile vastavalt Euroopa lepingu protokollile nr 2 (mida on laiendatud assotsiatsioonilepingu otsusega) ja riiklikule ümberkorraldusprogrammile. Lisaks annab protokoll nr 8 komisjonile õiguse abi tagasi nõuda, kui abiandmine on olnud vastuolus Euroopa lepingu protokolli nr 2 ja riikliku ümberkorraldusprogrammiga. Seega on protokoll nr 8 erinorm, mis võimaldab erandkorras ja erandina üldeeskirjadest kontrollida tagasiulatuvalt ja vaadata läbi riigiabi, mida Poola andis Poola terasetööstusele enne ühinemist. Seda kinnitas ka kohus, mis oli seisukohal, et Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 suhtes on protokoll nr 8 erinorm, mis laiendab pädevust, mis komisjonil on riigiabi kontrollimisel tulenevalt Euroopa Liidu toimimise lepingust, ka Poola terasetööstuse ümberkorraldamiseks ajavahemikus 1997-2003 antud riigiabile (11).
7.1.2. Komisjoni protokolli nr 8 kohane tagasiulatuv kontrollipädevus
(57)
Selle menetluse raames tuleb komisjonil hinnata, kas eespool põhjendustes 53-56 toodud erakorraline tagasiulatuv kontrollipädevus hõlmab ka meetmeid, mida Poola on võtnud oma torutoojate suhtes enne ühinemist. Selleks tuleb kõnealusele juhtumile kohaldatavat õiguslikku alust, s.o protokolli nr 8, koostoimes Euroopa lepingu protokolliga nr 2 ja assotsiatsiooninõukogu otsusega tõlgendada nii, et saaks määrata kindlaks, kas nende sätted hõlmavad ka ühinemiseelseid meetmeid Poola torutootjate suhtes.
(58)
Õiguse üldtunnustatud põhimõtte kohaselt tuleb erinormi sätteid, millega tehakse erand üldeeskirjadest, tõlgendada nende täpses mõttes. Nimetatud õigusliku aluse (vt allpool toodud põhjendusi 59-65) otsesest tõlgendamisest järeldub, et komisjoni erakorraline tagasiulatuv kontrollipädevus piirdub üksnes ESTÜ asutamislepinguga hõlmatud tootjate suhtes võetud meetmetega, välistades seega torutootjate suhtes võetud meetmed.
7.1.3. Õigusliku aluse tõlgendamine
(59)
Protokolli nr 8 punktides 12 ja 18 on sätestatud komisjoni järelevalve- ja tagasiulatuv kontrollipädevus seoses Poola terasetööstusele antud ühinemiseelse riigiabiga. Punktiga 12 antakse komisjonile ja nõukogule õigus kontrollida riiklikku ümberkorraldusprogrammi nii enne kui ka pärast ühinemist kuni 2006. aastani. Punktiga 18 antakse komisjonile õigus nõuda protokollis nr 8 sätestatud tingimuste vastaselt antud riigiabi tagasimaksmist.
(60)
Protokolli nr 8 punktis 1 on sätestatud, et Poola poolt „teatavatele Poola terasetööstuse osadele” ümberkorralduseks antud riigiabi loetakse ühisturuga kokkusobivaks tingimusel, et „[…] Euroopa lepingu ESTÜ tooteid käsitleva protokolli nr 2 artikli 8 lõikes 4 ettenähtud tähtaega on pikendatud kuni ühinemiskuupäevani”, täidetud on ümberkorraldusprogrammis ja protokollis nr 8 sätestatud tingimusi ja „pärast ühinemiskuupäeva ei anta Poola terasetööstuse restruktureerimiseks mingit riigiabi”.
(61)
Protokolli nr 8 punktis 2 on sätestatud, et 1. lisas loetletud Poola äriühingute individuaalsetes äriplaanides kirjeldatud Poola terasesektori ümberkorraldamine viiakse lõpule hiljemalt 31. detsembriks 2006. Protokolli nr 8 punktis 3 on öeldud, et Poola terasetööstuse ümberkorraldamisprogrammi raames võivad riigiabi saada ainult I lisas loetletud äriühingud.
(62)
Protokolli nr 8 punkt 1 viitab otseselt Euroopa lepingu protokolli nr 2 artikli 8 lõikele 4, mida on laiendatud assotsiatsiooninõukogu otsusega. Euroopa lepingu protokolli nr 2 kohaldati üksnes ESTÜ terasetoodetele (protokolli nr 2 artikli 8 lõige 4) ning selle lisas olid terasetooted koguni loetletud. Lisas oli toodud ESTÜ toodete loetelu vastavalt ESTÜ asutamislepingu I lisale, milles esitatud ESTÜ terasetoodete määratlusest on torud („terastorud (õmblusteta või keevisega), […] külmtõmmatud terasvardad ja malmvalandid (torud, liitmikud ja muud malmvalandid)”) sõnaselgelt välja arvatud.
(63)
ESTÜ asutamisleping lõppes 23. juulil 2002. Alates sellest kuupäevast kehtivad terasetööstusele ELi üldeeskirjad. Sellel eesmärgil otsustati laiendada Euroopa terasesektori määratlust ja hõlmata sellesse ka torutootjad. See kodifitseeriti mitut valdkonda hõlmava raamprogrammi artiklis 27 ja B lisas, mille kohaselt hõlmab ELi terasesektori määratlus ka „õmblusteta torusid ja õõnesprofiile” ning „rauast või terasest keevistorusid”. Laiendatud määratlus lisati seejärel aastateks 2007-2013 ettenähtud regionaalabi suuniste I lisasse (12) ja üldise grupierandi määruse artikli 2 punkti 29 (13).
(64)
Samas ei muudetud ei Euroopa lepingu protokolli nr 2 ega ka assotsiatsiooninõukogu otsust konkreetselt selleks, et lisada neisse torutootjaid hõlmav ELi terasesektori laiendatud määratlus. Euroopa lepingu protokoll nr 2 kaotas kehtivuse 31. detsembril 1996. Assotsiatsiooninõukogu otsus pikendas Euroopa lepingu protokolli nr 2 kehtivust alates 1. jaanuarist 1997 kaheksa aasta võrra või kuni Poola ühinemise kuupäevani (olenevalt sellest, kumb saabub enne). Assotsiatsiooninõukogu otsuse artiklis 1 viidatakse terasetoodetele üldiselt, kuid tema kohaldamisala on konkreetselt seotud Euroopa lepingu protokolli nr 2 artikli 8 lõikega 4, mis hõlmab üksnes ESTÜ terasetooteid. Euroopa lepingu protokolli nr 2 pikendati üksnes tingimusel, et Poola esitab komisjonile riikliku ümberkorraldusprogrammi ja abisaajate äriplaanid, mis mõlemad vastasid „protokolli nr 2 artikli 8 lõikes 4 loetletud nõuetele ning mida on hinnanud ja mille on heaks kiitnud Poola riigiabi järelevalveasutus (konkurentsi- ja tarbijakaitseamet)” (assotsiatsiooninõukogu otsuse artikkel 2).
(65)
Arvestades eeltoodut, teeb komisjon järelduse, et protokolli nr 8 punkt 18, mida on tõlgendatud protokolli nr 8 punktide 1-3 ning Euroopa lepingu protokolli nr 2 ja assotsiatsiooninõukogu otsuse koostoimes, ei anna komisjonile pädevust kontrollida Poola torutootjatele enne ühinemist antud riigiabi.
7.1.4. Euroopa lepingu kui tõlgendamisvahendi rakenduseeskirjad
(66)
Lisaks asjaomaste õiguslike aluste reguleerimisala õiguslikule tõlgendamisele (s.o protokoll nr 8, Euroopa lepingu protokoll nr 2 ja assotsiatsiooninõukogu otsus - vt eespool toodud põhjendusi 59-65) käsitles komisjon ka küsimust, kas Euroopa lepingus ja protokollis nr 2 esitatud riigiabi sätete kohaldamise rakenduseeskirjad, mille Euroopa Liidu ja Poola assotsiatsiooninõukogu võttis vastu 2001. aastal, (edaspidi „rakenduseeskirjad”) (14) on asjakohased, et määrata kindlaks komisjoni tagasiulatuv kontrollipädevus seoses Poola torutootjate suhtes võetud ühinemiseelsete meetmetega.
(67)
Üldiselt hõlmavad rakenduseeskirjad tegevusjuhiseid, mida tuleks eristada Euroopa lepingu ja Euroopa lepingu protokolli nr 2 riigiabi käsitlevatest sisulistest sätetest. Siiski tuleb märkida, et rakenduseeskirjad hõlmavad konkreetseid sätteid kriteeriumide kohta, mille alusel hinnata riigiabi kokkusobivust Euroopa lepingu ja Euroopa lepingu protokolliga nr 2.
(68)
Rakenduseeskirjade artikli 2 lõike 1 esimeses lauses on öeldud: „Üksiktoetuse ja riigiabi programmide kokkusobivust Euroopa lepinguga vastavalt käesolevate eeskirjade artiklis 1 sätestatule hinnatakse kriteeriumide alusel, mis tulenevad Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 87 eeskirjade kohaldamisest, sealhulgas kehtivatest ja tulevastest teisese õiguse aktidest, raamistikest, suunistest ja muudest ühenduses kehtivatest asjaomastest haldusdokumentidest, aga ka esimese astme kohtu ja Euroopa Kohtu praktikast ning mis tahes otsusest, mis assotsiatsiooninõukogu teeb vastavalt artikli 4 lõikele 3.” Selle lausega kehtestatakse üldpõhimõte, et sisulised kriteeriumid, mille alusel hinnatakse riigiabi kokkusobivust Euroopa lepinguga üldiselt, on muutuvad selles mõttes, et aja jooksul kaasatakse nendesse ELi õiguse ja kohtupraktika muudatused/areng.
(69)
Rakenduseeskirjade artikli 2 lõike 1 teises lauses viidatakse konkreetselt kokkusobivuse kriteeriumidele vastavalt protokollile nr 2: „Kui riigiabi või riigiabi programm on ette nähtud Euroopa lepingu protokolliga nr 2 hõlmatud toodetele, kohaldatakse käesoleva lõike esimest lauset täies ulatuses, välja arvatud asjaolu, et hindamine ei toimu mitte Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 87 eeskirjade kohaldamisest tulenevate kriteeriumide alusel, vaid Euroopa Söe- ja Teraseühenduse asutamislepingus sätestatud riigiabi eeskirjade kohaldamisest tulenevate kriteeriumide alusel.” Selle lause sõnastus näitab selgelt, et vastupidi riigiabi käsitlevale üldisele olukorrale, mida reguleerib artikli 2 lõike 1 esimene lause (vt eespool toodud põhjendust 68), muutuvad Euroopa lepingu protokolliga nr 2 hõlmatud riigiabi kokkusobivuse hindamise kriteeriumid vastavalt ESTÜ asutamislepingule. Ühtegi konkreetset viidet pole esitatud selle kohta, millest tulenevad kokkusobivuse kriteeriumid pärast ESTÜ asutamislepingu kehtivuse lõppemist 2002. aastal.
(70)
Rakenduseeskirjade artikli 2 lõigetes 2 ja 3 on sätestatud mehhanism, mille alusel tuleb Poolal võtta üle ELi kokkusobivuse kriteeriumide muudatused. Konkreetsemalt teavitatakse Poolat mis tahes muudatustest ühenduse kokkusobivuse kriteeriumides, mida ei ole avaldatud, ja „kui niisugused muudatused ei tekita kolme kuu jooksul alates ametliku teabe saamisest nende kohta Poola Vabariigi vastuväiteid, muutuvad nad käesoleva artikli lõikes 1 sätestatud kokkusobivuse kriteeriumideks. Kui niisugused muudatused tekitavad Poola Vabariigi vastuväiteid ja arvestades Euroopa lepingus sätestatud õigusaktide lähendamise põhimõtet, toimuvad sellesisulised konsultatsioonid kooskõlas käesolevate eeskirjade artiklitega 7 ja 8”.
(71)
Olenemata sellest, kas Poola esitas või ei esitanud kolme kuu jooksul vastuväiteid muudatuste kohta, mis tehti 2002. aastal terasetööstuse määratlusse ja millega lisati sellesse torutoojad, ei oleks ühenduse õiguse muudatused saanud hakata kehtima meetmetele, mis ei kuulu Euroopa lepingu reguleerimisalasse, s.o meetmed, mida ESTÜ asutamisleping ei hõlma. Lisaks on protokoll nr 8 käsitatav erinormina ning seetõttu ei saa komisjon selle kohaldamisala kindlaksmääramisel tugineda ELi terasesektori määratluse laienemisele pärast seda, kui ESTÜ asutamisleping kaotas kehtivuse. Seetõttu tuleb järeldada, et selget vahet tuleb teha ühelt poolt Poolas enne ühinemist terasesektorile kooskõlas Euroopa lepinguga antud riigiabile kohaldatava õiguse muutuva olemuse ja teiselt poolt komisjoni tagasiulatuva, protokollist nr 8, Euroopa lepingu protokollist nr 2 ja assotsiatsiooninõukogu otsusest tuleneva kontrollipädevuse ulatuse ilmtingimata otsese tõlgendamise vahel.
8. JÄRELDUS
(72)
Arvestades eeltoodut, tuleb komisjonil teha järeldus, et ta ei ole protokolli nr 8 alusel pädev vaatama läbi enne ühinemist Poola torutootjate kasuks võetud meetmeid, eriti neid, mis võeti ajavahemikus 1997-2003. Kõnealune menetlus on lõpetatud, arvestades asjaolu, et komisjon ei ole pädev hindama kõnealuse menetlusega hõlmatud meetmeid,
ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:
Artikkel 1
Ametlik uurimismenetlus, mis on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikes 2 ja mis algatati 23. oktoobril 2007. aastal Poolale saadetud kirjaga, on lõpetatud, arvestades asjaolu, et komisjon ei ole Poola ühinemislepingu protokolli nr 8 sätete alusel pädev vaatama läbi meetmeid, mida Poola võttis WRJi ja WRJ-Serwise suhtes 2001., 2002. ja 2003. aastal.
Artikkel 2
Käesolev otsus on adresseeritud Poola Vabariigile.
Brüssel, 6. juuli 2010