NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 65/2011
ze dne 27. ledna 2011,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1698/2005, pokud jde o provádění kontrolních postupů a podmíněnosti s ohledem na opatření na podporu rozvoje venkova
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (1), a zejména na čl. 51 odst. 4, čl. 74 odst. 4 a článek 91 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 ze dne 30. listopadu 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém v rámci režimů přímých podpor pro zemědělce stanovených v uvedeném nařízení, a k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o podmíněnost v rámci režimu přímé podpory pro odvětví vína (2) zrušilo a nahradilo nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 a (ES) č. 73/2009, a dále pro podmíněnost podle nařízení Rady (ES) č. 479/2008 (3).
(2)
Nařízení Komise (ES) č. 1975/2006 ze dne 7. prosince 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1698/2005, pokud jde o provádění kontrolních postupů a podmíněnosti s ohledem na opatření na podporu rozvoje venkova (4), obsahuje mnoho křížových odkazů na administrativní a kontrolní pravidla, jež byla stanovena ve zrušeném nařízení (ES) č. 796/2004. Měly by se zohlednit změny, které do uvedených administrativních a kontrolních pravidel vneslo nařízení (ES) č. 1122/2009, zatímco zásady stanovené nařízením (ES) č. 1975/2006 by se měly dodržovat. Kromě toho pro zajištění celistvosti, jasnosti a jednoduchosti by některá ustanovení nařízení (ES) č. 1975/2006 měla být pozměněna tak, aby se odkazy na nařízení (ES) č. 1122/2009 omezily na co nejnižší nezbytnou míru. Nařízení (ES) č. 1975/2006 by proto mělo být zrušeno a nahrazeno.
(3)
Členské státy by měly zavést kontrolní systém, kterým se zajistí, aby byly prováděny všechny nezbytné kontroly za účelem účinného ověření dodržování podmínek, za nichž je podpora poskytnuta. Rovněž by mělo být možné kontrolovat podle soustavy ověřitelných ukazatelů veškerá kritéria způsobilosti stanovená právními předpisy Unie nebo vnitrostátními právními předpisy či programy rozvoje venkova.
(4)
Ze zkušenosti vyplývá, že integrovaný administrativní a kontrolní systém uvedený v hlavě II kapitole 4 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003 (5), je efektivním a účinným prostředkem pro provádění režimů přímých plateb. V souvislosti s opatřeními týkajícími se plochy a zvířat podle osy 2 uvedenými v hlavě IV kapitole I oddílu 2 nařízení (ES) č. 1698/2005 by se proto administrativní a kontrolní pravidla, jakož i související ustanovení týkající se snížení a vyloučení v případě nepravdivých prohlášení, měla řídit zásadami stanovenými v integrovaném administrativním a kontrolním systému, zejména nařízením (ES) č. 1122/2009.
(5)
U některých podpůrných opatření podle osy 2 a u rovnocenných podpor podle osy 4 uvedených v hlavě IV kapitole I oddílů 2 a 4 nařízení (ES) č. 1698/2005 však musí být administrativní a kontrolní pravidla přizpůsobena jejich zvláštním vlastnostem. Totéž platí pro podpůrná opatření podle os 1 a 3 stanovená v oddílech 1 a 3 téže kapitoly a pro rovnocennou podporu podle osy 4. Pro tato podpůrná opatření proto musí být zavedena zvláštní ustanovení.
(6)
S cílem zajistit, aby všechny orgány státní správy mohly zorganizovat účinnou integrovanou kontrolu všech oblastí, na něž je požadována platba podle osy 2, jakož i v rámci režimů podpor „na plochu“ v souladu s nařízením (ES) č. 1122/2009, měly by být žádosti o platbu pro opatření týkající se plochy podle osy 2 podávány ve stejné lhůtě jako jednotná žádost stanovená v části II hlavě II kapitole I uvedeného nařízení.
(7)
S cílem zajistit odstrašující účinek kontrol obecně platí, že by platby neměly být prováděny před dokončením kontrol způsobilosti. Je však vhodné povolit vyplácení plateb do určité výše po dokončení administrativních kontrol. Při stanovení této výše by mělo být zohledněno riziko přeplatku.
(8)
Pravidla pro kontrolu stanovená tímto nařízením by měla zohlednit zvláštní vlastnosti příslušných opatření podle osy 2. Z důvodu jasnosti by proto za tímto účelem měla být stanovena zvláštní pravidla.
(9)
Členské státy mohou za účelem ověření dodržování kritérií způsobilosti použít důkazy získané od jiných útvarů, subjektů či organizací. Měly by však mít jistotu, že tyto útvary, subjekty či organizace pracují na takové úrovni, která jim umožňuje dostatečně kontrolovat dodržování kritérií způsobilosti.
(10)
Z dosavadních zkušeností vyplývá, že je nezbytné vyjasnit určitá ustanovení, zejména pokud jde o vymezení počtu hektarů a zvířat, jakož i o snížení, vyloučení a navrácení prostředků.
(11)
V souladu s článkem 50a nařízení (ES) č. 1698/2005 byly v rámci určitých opatření stanovených uvedeným nařízením platby podmíněny dodržením požadavků podmíněnosti podle hlavy II kapitoly 1 nařízení (ES) č. 73/2009. Je proto třeba sladit pravidla pro podmíněnost s pravidly uvedenými v nařízeních (ES) č. 73/2009 a (ES) č. 1122/2009.
(12)
Z dosavadních zkušeností vyplývá, že pro některá zvláštní podpůrná opatření jsou potřebná zvláštní kontrolní ustanovení.
(13)
Měly by být provedeny následné kontroly investičních operací, aby se ověřil soulad s čl. 72 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005. Měl by být určen základ a obsah zmíněných kontrol.
(14)
Členské státy by měly Komisi oznámit počet provedených kontrol a jejich výsledky, aby mohla splnit své závazky související s řízením opatření.
(15)
Měly by být stanoveny určité obecné zásady kontroly, které zahrnují právo Komise provádět kontroly.
(16)
Členské státy by měly zajistit, aby platební agentury uvedené v článku 6 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (6) byly dostatečným způsobem informovány o kontrolách prováděných jinými útvary či subjekty, aby mohly plnit své povinnosti v rámci uvedeného nařízení.
(17)
S cílem vyhnout se problémům v účetnictví, které by mohly nastat, pokud by se pro kalendářní rok 2011 musely používat různé kontrolní postupy, použije se toto nařízení ode dne 1. ledna 2011.
(18)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rozvoj venkova,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
ČÁST I
OBLAST PŮSOBNOSTI A OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla pro kontrolní postupy a podmíněnost týkající se spolufinancovaných opatření na podporu rozvoje venkova podle nařízení (ES) č. 1698/2005.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„žádostí o podporu“ žádost o podporu nebo o přistoupení k režimu podle nařízení (ES) č. 1698/2005;
b)
„žádostí o platbu“ žádost o platbu vnitrostátními orgány podaná příjemcem;
c)
„jiným prohlášením“ každé prohlášení či dokument, které není uvedeno v písmenech a) a b) a které musí být předloženo příjemcem nebo třetí stranou nebo musí být v jejich držení, aby byly splněny zvláštní požadavky vyplývající z některých opatření rozvoje venkova.
Článek 3
Žádosti o podporu, žádosti o platbu a jiná prohlášení
1. Členské státy stanoví vhodné postupy pro podávání žádostí o podporu.
2. V případě opatření s víceletými závazky podává příjemce každoroční žádost o platbu.
Členské státy však mohou od fyzického podávání každoročních žádostí o platbu upustit, pokud zavedou účinné alternativní postupy pro provádění administrativních kontrol podle článku 11 či případně 24.
3. Žádost o podporu, žádost o platbu či jiné prohlášení lze kdykoli zcela či částečně stáhnout. Potvrzení o stažení zaeviduje příslušný orgán.
Pokud však příslušný orgán již informoval příjemce o nesrovnalostech v dokladech uvedených v prvním pododstavci nebo pokud oznámil příjemci svůj úmysl provést kontrolu na místě a pokud tato kontrola následně odhalí nesrovnalosti, nelze stažení povolit, pokud jde o části, jichž se nesrovnalosti týkají.
Stažením uvedeným v prvním pododstavci se příjemci ocitají v témž postavení, v jakém byli před podáním příslušných dokumentů či jejich části.
4. Žádosti o podporu, žádosti o platbu a jiná prohlášení mohou být kdykoli po jejich podání upraveny v případě zjevných chyb, které jako takové uzná příslušný orgán.
Článek 4
Obecné zásady kontroly
1. Členské státy zavedou kontrolní systém, kterým se zajistí, aby byly prováděny všechny nezbytné kontroly za účelem účinného ověření dodržování podmínek, za nichž je podpora poskytnuta.
2. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení tohoto nařízení, zajistí členské státy, aby veškerá kritéria způsobilosti stanovená právními předpisy Unie nebo vnitrostátními právními předpisy či programy rozvoje venkova mohla být kontrolována podle soustavy ověřitelných ukazatelů, které určí členské státy.
3. Členské státy zajistí, aby se v případě žádostí o podporu, žádostí o platbu a jiných prohlášení podaných stejným příjemcem používal jednotný identifikační systém. Identifikace musí být slučitelná se systémem identifikace totožnosti každého zemědělce uvedeným v čl. 15 odst. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 73/2009.
4. Kontroly na místě podle článků 12, 20 a 25 tohoto nařízení a další kontroly podle pravidel Unie pro zemědělské subvence se podle možností provádějí ve stejnou dobu.
5. Na základě posouzení výsledků kontrol podle článků 11, 12, 24 a 25 se stanoví, zda by jakékoli případné problémy mohly v obecné rovině představovat riziko pro jiné podobné operace, příjemce či jiné subjekty. Toto posouzení také musí odhalit příčiny takových situací a určit, zda je nutný další přezkum nebo zda jsou nutné nápravné či preventivní akce.
6. Žádosti o podporu, žádosti o platbu a jiná prohlášení se odmítnou, pokud příjemci nebo jejich zástupci zabrání provedení kontrol. Všechny částky, které již byly za uvedenou operaci uhrazeny, se při zohlednění kritérií stanovených v čl. 18 odst. 2 tohoto nařízení vrátí.
7. Aniž je dotčen čl. 20 odst. 4 tohoto nařízení a pokud účel kontroly není ohrožen, mohou se kontroly na místě oznámit předem. Oznámení je přísně omezené na nezbytné minimální časové období, které nepřekročí 14 dní. U kontrol na místě v souvislosti s opatřeními týkajícími se zvířat však oznámení, s výjimkou řádně odůvodněných případů, nesmí být učiněno dříve než 48 hodin předem.
8. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení, neprovedou se žádné platby ve prospěch příjemců, u nichž je zjištěno, že uměle vytvořili podmínky požadované pro poskytnutí takových plateb s cílem získat výhodu, která není v souladu s cíli dotyčného režimu podpor.
9. Omezení či vyloučení podle tohoto nařízení se nedotkne dodatečných sankcí podle jiných ustanovení právních předpisů Unie či vnitrostátních právních předpisů.
Článek 5
Vrácení neoprávněně vyplacených částek
1. V případě neoprávněné platby příjemce vrátí dotyčné částky, které jsou zvýšeny o úroky vypočítané v souladu s odstavcem 2.
2. Úroky se vypočítají za období od okamžiku, kdy byla příjemci oznámena povinnost vrátit částku, do okamžiku vrácení nebo odečtení částky, jež má být vrácena.
Použitelná úroková sazba se vypočítá podle ustanovení vnitrostátních právních předpisů, nesmí však být nižší než úroková sazba použitelná pro vymáhání částek podle vnitrostátních předpisů.
3. Povinnost vrátit částku uvedená v odstavci 1 se neuplatní, pokud byla platba provedena omylem příslušného orgánu nebo jiného orgánu a pokud příjemce nemohl chybu přiměřeným způsobem odhalit.
Pokud se však chyba týká skutečností rozhodných pro výpočet dotyčné platby, použije se první pododstavec pouze v případě, že rozhodnutí o vrácení nebylo sděleno do 12 měsíců od provedení platby.
ČÁST II
ADMINISTRATIVNÍ A KONTROLNÍ PRAVIDLA
HLAVA I
PODPORA ROZVOJE VENKOVA PRO NĚKTERÁ OPATŘENÍ PODLE OSY 2 A OSY 4
KAPITOLA I
Obecná Ustanovení
Článek 6
Oblast působnosti a definice
1. Tato hlava se použije na:
a)
podporu poskytovanou v souladu s článkem 36 nařízení (ES) č. 1698/2005;
b)
podporu poskytovanou v souladu s čl. 63 písm. a) nařízení (ES) č. 1698/2005 s ohledem na operace spadající pod opatření definovaná v rámci osy 2.
Tato hlava se však nepoužije na opatření uvedená v čl. 36 písm. a) bodu vi) a písm. b) bodech vi) a vii) a v čl. 39 odst. 5 nařízení (ES) č. 1698/2005 ani na opatření podle čl. 36 písm. b) bodů i), (ii) a iii) uvedeného nařízení, pokud jde o náklady na zavedení.
2. Pro účely této hlavy se rozumí:
a)
„opatřením týkajícím se plochy“ opatření nebo dílčí opatření, u nichž je podpora založena na velikosti vykázané plochy;
b)
„opatřením týkajícím se zvířat“ opatření nebo dílčí opatření, u nichž je podpora založena na počtu vykázaných zvířat.
c)
„zjištěnou plochou“ plocha pozemků či parcel, na niž je žádána podpora a jež je určena v souladu s článkem 11 a čl. 15 odst. 2, 3 a 4 tohoto nařízení.
d)
„zjištěnými zvířaty“ počet zvířat zjištěný podle článku 11 a čl. 15 odst. 5 tohoto nařízení.
Článek 7
Použitelná pravidla
1. Pro účely této hlavy se použijí obdobně čl. 2 druhý pododstavec body 1), 10) a 20), čl. 6 odst. 1, čl. 10 odst. 2, články 12, 14, 16, 20, čl. 25 odst. 1 druhý pododstavec, články 73, 74 a 82 nařízení (ES) č. 1122/2009. V případě opatření uvedených v čl. 36 písm. b) bodech iii), iv) a v) nařízení (ES) č. 1698/2005 však členské státy mohou zavést vhodné alternativní systémy za účelem jednoznačného určení pozemků, na které se poskytuje podpora.
2. Pro účely této hlavy se odkazy na „zemědělce“ v nařízení (ES) č. 1122/2009 považují za odkazy na „příjemce“.
Článek 8
Žádosti o platbu
1. V případě všech závazků začínajících po 1. lednu 2007 nebo smluv, které vstoupí v platnost po uvedeném dni, se žádosti o platbu v rámci opatření týkajících se plochy podávají ve lhůtách stanovených v čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009. Členské státy se však mohou rozhodnout, že toto ustanovení uplatní až od roku 2008.
2. Použije-li členský stát ustanovení čl. 3 odst. 2 druhého pododstavce tohoto nařízení, považuje se žádost o platbu za podanou v souladu s lhůtami stanovenými v čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009.
3. Články 22 a 23 nařízení (ES) č. 1122/2009 se použijí obdobně na žádosti o platbu v rámci této hlavy. Žádost o platbu obsahuje kromě informací uvedených v čl. 12 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení také informace, které jsou v daném ustanovení uvedeny s ohledem na nezemědělskou půdu, pro kterou se žádá podpora.
Článek 9
Platby
1. Žádná platba na opatření nebo soubor operací spadající do oblasti působnosti této hlavy nesmí být provedena před dokončením kontrol uvedeného opatření nebo souboru operací s ohledem na kritéria způsobilosti podle kapitoly II oddílu I.
Členské státy se však mohou při zohlednění rizika přeplatku rozhodnout zaplatit až 75 % podpory po dokončení administrativních kontrol stanovených v článku 11. Procentní podíl platby je pro všechny příjemce opatření nebo souboru operací stejný.
2. S ohledem na kontroly podmíněnosti stanovené v kapitole II oddílu II se veškeré neoprávněně vyplacené platby v případech, kdy takové kontroly nemohou být dokončeny před provedením platby, vrátí zpět v souladu s článkem 5.
KAPITOLA II
Kontrola, snížení a vyloučení
Článek 10
Obecné zásady
1. Členské státy využijí integrovaný administrativní a kontrolní systém stanovený v hlavě II kapitole 4 nařízení (ES) č. 73/2009.
2. Ověřování dodržování kritérií způsobilosti sestává z administrativních kontrol a kontrol na místě.
3. Dodržování požadavků podmíněnosti se ověřuje pomocí kontrol na místě a případně pomocí administrativních kontrol.
4. Během doby trvání závazku se pozemky, pro něž se poskytuje podpora, nesmí vyměňovat s výjimkou případů zvlášť vymezených v programu rozvoje venkova.
Oddíl I
Dodržování kritérií způsobilosti, závazky a související povinnosti
Pododdíl I
Kontrola
Článek 11
Administrativní kontroly
1. Administrativní kontroly se provádějí u všech žádostí o podporu, žádostí o platbu a jiných prohlášení, které má příjemce nebo třetí strana předložit, a zahrnují všechny prvky, které lze a je vhodné kontrolovat administrativními prostředky. V rámci těchto postupů se zajistí zaznamenávání prováděných kontrol, výsledků ověřování a opatření přijatých v případě rozporů.
2. Administrativní kontroly zahrnují, kdykoli je to možné a vhodné, křížové kontroly, kromě jiného na základě údajů z integrovaného administrativního a kontrolního systému. Tyto křížové kontroly se použijí alespoň v případě pozemků a hospodářských zvířat, na něž se vztahují podpůrná opatření, aby se zabránilo neoprávněnému vyplacení podpory.
3. Kontrole podléhá i dodržování dlouhodobých závazků.
4. Pokud z křížových kontrol vyplyne podezření, že došlo k nesrovnalostem, následují další přiměřená správní opatření, a v případě nutnosti kontrola na místě.
5. Administrativní kontroly způsobilosti případně také zohlední výsledky ověřování prováděných jinými útvary, subjekty či organizacemi zúčastněnými na kontrolách zemědělských subvencí.
Článek 12
Kontroly na místě
1. Celkový počet kontrol na místě v případě žádostí o platbu podaných během každého kalendářního roku se bude týkat alespoň 5 % všech příjemců spadajících do oblasti působnosti této hlavy. V případě opatření stanoveného v čl. 36 písm. a) bodě iv) nařízení (ES) č. 1698/2005 musí být však 5 % míry dosaženo na úrovni opatření.
Do minimálního počtu příjemců kontrolovaných podle prvního pododstavce však nespadají žadatelé, kteří podle výsledků administrativních kontrol nejsou způsobilí.
2. Pokud by kontroly na místě odhalily významné nesrovnalosti v souvislosti s daným opatřením nebo v určitém regionu či jeho části, zvýší příslušný orgán přiměřeně počet kontrol na místě v běžném roce a procentní podíl příjemců, u nichž bude provedena kontrola na místě v následujícím roce.
3. Kontrolní vzorky pro kontroly na místě, jež se mají provádět podle odstavce 1 tohoto článku, se vybírají v souladu s článkem 31 nařízení (ES) č. 1122/2009. Na základě analýzy rizik podle uvedeného článku mohou členské státy vybrat ke kontrole na místě zvláštní opatření příjemců.
4. V případě příjemců z víceletých opatření zahrnujících platby trvající déle než pět let se po pátém roce vyplácení mohou členské státy rozhodnout kontrolovat alespoň 2,5 % těchto příjemců.
Příjemci, kteří jsou kontrolováni podle prvního pododstavce tohoto odstavce, se pro účely odst. 1 prvního pododstavce neberou v potaz.
Článek 13
Zpráva o kontrole
O kontrolách na místě provedených podle tohoto pododdílu se vyhotoví zpráva o kontrole, která se vypracuje v souladu s článkem 32 nařízení (ES) č. 1122/2009.
Článek 14
Obecné zásady pro kontroly na místě
1. Kontroly na místě se provádějí po celý rok na základě analýzy rizik, která představují různé závazky v rámci každého opatření rozvoje venkova.
2. Předmětem kontrol opatření na místě, která byla vybrána ke kontrole podle čl. 12 odst. 3 tohoto nařízení jsou veškeré závazky a povinnosti příjemce, které lze v době návštěvy zkontrolovat.
Článek 15
Předmět kontrol na místě a určení ploch
1. Členské státy určí kritéria a kontrolní metody, které umožní, aby kontrola různých závazků a povinností příjemce splňovala požadavky čl. 48 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 1974/2006 (7).
2. Pokud členské státy stanoví, že zvláštní prvky kontroly na místě se mohou provádět na základě vzorku, musí být tímto vzorkem zaručena spolehlivost a reprezentativnost kontroly. Členské státy stanoví kritéria pro výběr vzorku. Pokud kontroly tohoto vzorku odhalí nesrovnalosti, bude velikost vzorku přiměřeně zvětšena.
3. Pokud jde o kontroly opatření týkajících se plochy, zahrnují kontroly na místě všechny zemědělské pozemky a nezemědělskou půdu, pro které se žádá podpora.
4. Skutečné určení velikosti ploch v rámci kontroly na místě však může být omezeno na vzorek představující alespoň 50 % ploch, pokud je tímto vzorkem zaručena spolehlivost a reprezentativnost kontroly, a to jak pokud jde o kontrolovanou plochu, tak požadovanou podporu. Pokud kontroly tohoto vzorku odhalí nesrovnalosti, bude velikost vzorku přiměřeně zvětšena.
5. Určení ploch a dálkový průzkum Země se provádějí podle čl. 34 odst. 1 až 5 a článku 35 nařízení (ES) č. 1122/2009.
V případě opatření uvedených v čl. 36 písm. b) bodech iii), iv) a v) nařízení (ES) č. 1698/2005 však členské státy mohou určit vhodnou odchylku, která nesmí být v žádném případě vyšší než dvojnásobek odchylek stanovených v čl. 34 odst. 1 nařízení (ES) č. 1122/2009.
6. S ohledem na kontrolu opatření týkajících se zvířat se kontroly na místě provádějí v souladu s článkem 42 nařízení (ES) č. 1122/2009.
Pododdíl II
Snížení a vyloučení
Článek 16
Snížení a vyloučení ve vztahu k velikosti plochy
1. Jestliže příjemce v daném roce nevykáže všechny zemědělské plochy a rozdíl mezi celkovou zemědělskou plochou vykázanou v žádosti o platbu a součtem vykázané plochy a celkové plochy nevykázaných pozemků je větší než 3 % vykázané plochy, celková částka podpory na opatření týkající se plochy splatná tomuto příjemci v daném roce se sníží až o 3 % v závislosti na závažnosti opomenutí.
První pododstavec se nepoužije, pokud všechny dotčené zemědělské oblasti byly příslušným orgánům vykázány v rámci:
a)
integrovaného systému uvedeného v článku 15 nařízení (ES) č. 73/2009 nebo
b)
jiných administrativních a kontrolních systémů, které v souladu s článkem 26 uvedeného nařízení zaručují slučitelnost s integrovaným systémem.
2. Pro účely tohoto článku se plochy vykázané příjemcem, na které dostává stejnou míru podpory v rámci určitého opatření týkajícího se plochy, považují za jednu skupinu plodin. Pokud se používají postupně klesající částky podpory, bere se v úvahu průměr těchto hodnot vázaných k příslušným vykázaným plochám.
3. Pokud je zjištěná plocha s určitou skupinou plodin větší než plocha vykázaná v žádosti o platbu, použije se pro výpočet podpory vykázaná plocha.
Pokud plocha vykázaná v žádosti o platbu překročí plochu zjištěnou pro danou skupinu plodin, vypočítá se podpora na základě plochy zjištěné pro tuto skupinu plodin.
Pokud je však v rámci opatření rozdíl mezi celkovou zjištěnou plochou a celkovou plochou vykázanou v žádosti o platbu menší nebo roven 0,1 hektaru, považuje se zjištěná plocha za rovnu vykázané ploše. Pro tento výpočet se bere v úvahu pouze vykázání větší rozlohy ploch na úrovni stejné skupiny plodin.
Třetí pododstavec se nepoužije, činí-li rozdíl více než 20 % celkové plochy vykázané pro platby.
Pokud byl pro plochu způsobilou pro podporu stanoven maximální limit nebo strop, sníží se počet hektarů vykázaný v žádosti o platbu na tento limit nebo strop.
4. Pokud stejná plocha slouží jako podklad pro žádost o platbu v rámci více než jednoho opatření týkajícího se plochy, zohlední se tato plocha pro každé opatření zvlášť.
5. V případě uvedeném v odst. 3 druhém pododstavci se podpora vypočte na základě zjištěné plochy snížené o dvojnásobek zjištěného rozdílu, pokud tento rozdíl přesahuje buď 3 %, nebo dva hektary, ale nepřevyšuje 20 % zjištěné plochy.
Pokud je rozdíl větší než 20 % zjištěné plochy, neposkytne se pro dotyčnou skupinu plodin žádná podpora.
Pokud rozdíl přesahuje 50 %, je příjemce rovněž vyloučen z poskytování podpory do výše, která odpovídá rozdílu mezi plochou vykázanou v žádosti o platbu a zjištěnou plochou.
6. Pokud rozdíly mezi plochou vykázanou v žádosti o platbu a zjištěnou plochou, jak je uvedeno v odst. 3 druhém pododstavci, vyplývají z úmyslně vykázané větší plochy, příjemci se za dotyčný kalendářní rok a dotyčné opatření týkající se plochy neposkytne podpora, na kterou by měl podle uvedeného pododstavce nárok, pokud je rozdíl větší než 0,5 % zjištěné plochy nebo více než jeden hektar.
Pokud je rozdíl větší než 20 % zjištěné plochy, je příjemce rovněž vyloučen z poskytování podpory do výše, která odpovídá rozdílu mezi plochou vykázanou v žádosti o platbu a zjištěnou plochou.
7. Částka vyplývající z vyloučení stanovených v odst. 5 třetím pododstavci a odst. 6 druhém pododstavci tohoto článku se odečte v souladu s článkem 5b nařízení Komise (ES) č. 885/2006 (8). Pokud nemůže být částka v souladu s uvedeným článkem plně odečtena během tří kalendářních let po kalendářním roce zjištění, nevyrovnaný zůstatek se stornuje.
Článek 17
Snížení a vyloučení ve vztahu k počtu zvířat
1. Pro účely tohoto článku se skot na jedné straně a ovce a kozy na straně druhé posuzují samostatně.
V případě zvířat jiných než těch, která jsou uvedena v prvním pododstavci, stanoví členské státy vhodný systém snížení a vyloučení.
2. Pokud platí individuální limit nebo individuální strop, musí se počet zvířat vykázaných v žádosti o platbu snížit až na limit nebo strop stanovený pro dotyčného příjemce.
V žádném případě nelze poskytnout podporu na vyšší počet zvířat, než je vykázáno v žádosti o platbu.
Pokud je počet zvířat vykázaný v žádosti o platbu vyšší než počet zvířat zjištěných při správních kontrolách nebo kontrolách na místě, vypočítá se podpora na základě počtu zjištěných zvířat.
3. Skot, který ztratil jednu ze dvou ušních značek, se považuje za zjištěný za předpokladu, že ho lze jednoznačně a jednotlivě identifikovat podle ostatních prvků systému pro identifikaci a evidenci skotu.
Pokud se nesrovnalosti týkají chybných záznamů do evidence skotu nebo do zvířecích pasů, považuje se dotyčný skot za nezjištěná zvířata pouze v případě, že jsou takové chyby zjištěny alespoň při dvou kontrolách v průběhu 24 měsíců. Ve všech ostatních případech se dotyčná zvířata považují za nezjištěná již po prvním zjištění nesrovnalosti.
Ustanovení čl. 3 odst. 4 tohoto nařízení se použijí na záznamy a oznámení v systému pro identifikaci a registraci skotu.
4. V případě uvedeném v odst. 2 třetím pododstavci se celková částka podpory, na niž má příjemce nárok na základě opatření, sníží o procentní podíl, který se stanoví v souladu s odstavcem 6, pokud jsou nesrovnalosti zjištěny nejvýše u tří zvířat.
5. Pokud jsou nesrovnalosti zjištěny u více než tří zvířat, bude celková částka podpory, na kterou má příjemce v rámci opatření nárok, snížena o:
a)
procentní podíl, který se stanoví v souladu s odstavcem 6, pokud uvedený procentní podíl není vyšší než 10 %;
b)
dvojnásobek procentního podílu stanoveného v souladu s odstavcem 6, pokud je procentní podíl vyšší než 10 %, ale nepřesahuje 20 %.
Pokud je procentní podíl vyšší než 20 %, neposkytne se na dané opatření žádná podpora.
Pokud procentní podíl činí více než 50 %, je příjemce rovněž vyloučen z poskytování podpory do výše, která odpovídá rozdílu mezi počtem vykázaných zvířat a počtem zjištěných zvířat v souladu s odst. 2 třetím pododstavcem. Částka vyplývající z vyloučení se odečte v souladu s článkem 5b nařízení (ES) č. 885/2006. Pokud nemůže být částka v souladu s uvedeným článkem plně odečtena během tří kalendářních let po kalendářním roce, kdy došlo k zjištění, nevyrovnaný zůstatek se stornuje.
6. Pro stanovení procentních podílů uvedených v odstavcích 4 a 5 se počet zvířat, u kterého byly zjištěny nesrovnalosti, vydělí počtem zjištěných zvířat.
V případě použití čl. 16 odst. 3 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1122/2009 zvířata, pro která lze potenciálně poskytnout podporu a která nejsou řádně identifikována nebo evidována v systému pro identifikaci a evidenci skotu, jsou považována za zvířata, u kterých byly zjištěny nesrovnalosti.
7. Pokud rozdíl mezi vykázaným počtem zvířat a zjištěným počtem v souladu s odst. 2 třetím pododstavcem vyplývá z úmyslných nesrovnalostí, neposkytne se v rámci daného opatření žádná podpora.
Pokud procentní podíl stanovený podle odstavce 6 činí více než 20 %, je příjemce navíc rovněž vyloučen z poskytování podpory do výše částky, která odpovídá rozdílu mezi počtem vykázaných zvířat a počtem zvířat zjištěných v souladu s odst. 2 třetím pododstavcem. Částka vyplývající z vyloučení se odečte v souladu s článkem 5b nařízení (ES) č. 885/2006. Pokud nemůže být částka plně odečtena během tří kalendářních let po kalendářním roce zjištění, nevyrovnaný zůstatek se stornuje.
Článek 18
Snížení a vyloučení v případě nedodržení jiných kritérií způsobilosti, závazků a souvisejících povinností
1. Požadovaná podpora se sníží či zamítne, pokud nejsou splněny následující povinnosti a kritéria:
a)
v případě opatření uvedených v čl. 36 písm. a) bodech iv) a v) a v písm. b) bodě v) nařízení (ES) č. 1698/2005 odpovídající závazné normy a minimální požadavky pro používání hnojiv a přípravků na ochranu rostlin, jiné příslušné povinné požadavky uvedené v čl. 39 odst. 3, čl. 40 odst. 2 a čl. 47 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005, dále pak závazky, jež jdou nad rámec uvedených norem a požadavků; nebo
b)
kritéria způsobilosti, jež se nevztahují na velikost plochy nebo počet vykázaných zvířat.
V případě víceletých závazků se snížení, vyloučení a navrácení podpory rovněž použijí na částky, které již byly pro uvedený závazek vyplaceny v předchozích letech.
2. Členský stát získá zpět a/nebo odmítne podporu nebo určí částku, o kterou bude podpora snížena, zejména na základě závažnosti, rozsahu a trvalost zjištěného porušení.
Závažnost porušení závisí zejména na závažnosti z něj vyplývajících důsledků, přičemž se zohlední cíle nedodržených kritérií.
Rozsah porušení závisí zejména na účinku, který porušení vyvolává u operace jako celku.
Zda je porušení trvalé, závisí zejména na délce trvání účinku nebo na možnosti ukončení tohoto účinku rozumnými prostředky.
3. Pokud porušení vyplývá z úmyslných nesrovnalostí, je příjemce vyloučen z dotyčného opatření jak v kalendářním roce, kdy došlo k zjištění, tak v následujícím kalendářním roce.
Oddíl II
Podmíněnost
Pododdíl I
Kontrola
Článek 19
Obecná pravidla
1. Aniž je dotčen čl. 51 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005, se „podmíněností“ rozumí dodržení povinných požadavků na hospodaření a dobrého zemědělského a environmentálního stavu uvedených v čl. 50a odst. 1 uvedeného nařízení a minimální požadavky na používání hnojiv a přípravků na ochranu rostlin podle čl. 51 odst. 1 druhého pododstavce uvedeného nařízení.
2. Ustanovení článku 22 nařízení (ES) č. 73/2009 a čl. 2 druhého pododstavce bodů 2) a 32) až 37), článků 8, 47, 48, 49, článku 50 s výjimkou odst. 1 prvního pododstavce, čl. 51 odst. 1, 2 a 3, článků 52, 53, 54, čl. 70 odst. 3, 4, 6 a 7 a článků 71 a 72 nařízení (ES) č. 1122/2009 se s ohledem na podmíněnost použijí přiměřeně.
3. Pro výpočet snížení uvedeného v článku 21 tohoto nařízení se minimální požadavky pro používání hnojiv a přípravků na ochranu rostlin uvedené v čl. 39 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 považují za součást oblasti životní prostředí a oblasti veřejné zdraví, zdraví zvířat a rostlin, jak je stanoveno v čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 73/2009. Oba minimální požadavky se považují za „akt“ ve smyslu čl. 2 druhého pododstavce bodu 33) nařízení (ES) č. 1122/2009.
Článek 20
Kontroly na místě
1. Příslušný kontrolní orgán v případě požadavků a norem, za které odpovídá, provádí kontroly na místě u alespoň 1 % všech příjemců, kteří podali žádosti o platbu podle čl. 36 písm. a) bodů i) až v) a písm. b) bodů i), iv) a v) nařízení (ES) č. 1698/2005.
2. Vzorky příjemců, kteří mají být zkontrolováni podle odstavce 1, mohou být vybrány ze souboru příjemců, kteří již byli vybráni podle článku 12 tohoto nařízení a na něž se vztahují příslušné požadavky a normy, nebo ze všech příjemců, kteří podali žádosti o platbu podle čl. 36 písm. a) bodů i) až v) a písm. b) bodů i), iv) a v) nařízení (ES) č. 1698/2005 a kteří jsou povinni splnit příslušné požadavky nebo normy.
3. Pokud se tím zvýší účinnost kontrolního systému, může se použít kombinace postupů stanovených v odstavci 2.
4. Pokud akty a normy pro podmíněnost vyžadují, aby kontroly na místě nebyly předem oznámeny, použije se stejný požadavek rovněž v případě kontrol na místě týkajících se podmíněnosti.
Pododdíl II
Snížení a vyloučení
Článek 21
Snížení a vyloučení
Aniž je dotčen čl. 51 odst. 2 nařízení (ES) č. 1698/2005, pokud je zjištěno porušení, uplatní se snížení a vyloučení podle čl. 19 odst. 2 tohoto nařízení na celkovou částku podpory podle čl. 36 písm. a) bodů i) až v) a písm. b) bodů i), iv) a v) nařízení (ES) č. 1698/2005, která byla nebo má být poskytnuta dotyčnému příjemci po podání žádostí o platbu, které podal nebo podá v průběhu kalendářního roku, kdy došlo k zjištění.
Oddíl III
Pořadí snížení
Článek 22
Pořadí snížení
Pokud se použije vícero snížení, pak se použijí v následujícím pořadí:
-
nejprve podle čl. 16 odst. 5 a 6 a čl. 17 odst. 4 a 5 tohoto nařízení;
-
poté podle článku 18 tohoto nařízení;
-
poté v případě opožděného podání podle článku 23 nařízení (ES) č. 1122/2009;
-
poté podle čl. 16 odst. 1 tohoto nařízení;
-
poté podle článku 21 tohoto nařízení;
-
nakonec podle čl. 16 odst. 7 a čl. 17 odst. 7 tohoto nařízení.
HLAVA II
PODPORA ROZVOJE VENKOVA PODLE OSY 1 A OSY 3 A NĚKTERÁ OPATŘENÍ PODLE OSY 2 A OSY 4
KAPITOLA I
Úvodní ustanovení
Článek 23
Oblast působnosti
Tato hlava se použije na výdaje podle nařízení (ES) č. 1698/2005, na které se nevztahuje hlava I tohoto nařízení.
KAPITOLA II
Kontrola, snížení a vyloučení
Oddíl I
Kontrola
Pododdíl I
Obecná ustanovení
Článek 24
Administrativní kontroly
1. Administrativní kontroly se provádějí u všech žádostí o podporu, žádostí o platbu nebo jiných prohlášení, které má příjemce nebo třetí strana předložit, a zahrnují všechny prvky, které lze a je vhodné kontrolovat administrativními prostředky. V rámci těchto postupů se zajistí zaznamenávání prováděných kontrol, výsledků ověřování a opatření přijatých v případě rozporů.
2. Administrativní kontroly žádostí o podporu zahrnují zejména ověření:
a)
způsobilosti operace, u které se žádá o podporu;
b)
dodržení výběrových kritérií stanovených v programu rozvoje venkova;
c)
souladu operace, u které se žádá o podporu, s použitelnými vnitrostátními právními předpisy a právními předpisy Unie týkajícími se v relevantních případech zejména veřejných zakázek, státních podpor a ostatních příslušných závazných norem zavedených vnitrostátními právními předpisy nebo programy rozvoje venkova;
d)
přiměřenosti předložených nákladů, která se hodnotí pomocí vhodného systému hodnocení, jako např. referenčních nákladů, porovnání různých nabídek nebo hodnotícího výboru;
e)
spolehlivosti žadatele s odkazem na předchozí spolufinancované operace prováděné od roku 2000.
3. Administrativní kontroly žádostí o platbu zahrnují především, a je-li to vhodné v případě dotčené žádosti, ověření:
a)
dodávek spolufinancovaných produktů a služeb;
b)
zda byly skutečně vynaloženy uplatňované výdaje;
c)
dokončené operace ve srovnání s operací, u které se žádalo o podporu a na kterou byla podpora poskytnuta.
4. Administrativní kontroly investičních operací zahrnují alespoň jednu návštěvu podporované operace nebo lokality, do níž plynou investice, aby bylo ověřeno uskutečnění investice.
Členský stát se však může na základě řádně podložených důvodů rozhodnout takové návštěvy neprovádět. Zmíněné důvody jsou následující:
a)
operace je součástí vzorku pro kontrolu na místě, která se provádí podle článku 25;
b)
předmětná operace představuje malou investici;
c)
členský stát má za to, že riziko nesplnění podmínek pro poskytnutí podpory je nízké nebo že riziko toho, že investice nebyla uskutečněna, je nízké.
Rozhodnutí uvedené v druhém pododstavci a jeho odůvodnění se zaeviduje.
5. Administrativní kontroly zahrnují postupy pro zamezení neoprávněnému dvojímu financování z jiných režimů podpor Unie nebo vnitrostátních režimů podpor a za jiná programová období. Pokud financování z jiných zdrojů existuje, zajistí uvedené kontroly, aby celková přijatá podpora nepřekročila maximální přípustné horní hranice podpor.
6. Platby příjemců musí být doloženy fakturami a doklady o platbě. Není-li to možné, budou platby doloženy doklady stejné průkazní hodnoty.
Článek 25
Kontroly na místě
1. Členské státy organizují kontroly schválených operací na místě na základě určení vhodného vzorku. Tyto kontroly se pokud možno provádějí před vyplacením konečné platby na operaci.
2. Výdaje, na které se vztahují kontroly na místě, představují nejméně 4 % výdajů uvedených v článku 23, jež jsou financovány z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a jež každý kalendářní rok vyplácí platební agentura. Zohledňují se pouze kontroly provedené do konce daného roku.
Během celého programového období představují výdaje, na které se vztahují kontroly, nejméně 5 % výdajů financovaných z EZFRV.
3. Vzorek schválených operací, který má být kontrolován podle odstavce 1, se vybírá zejména podle:
a)
potřeby kontrolovat vhodnou kombinaci druhů a velikostí operací;
b)
rizikových faktorů zjištěných na základě vnitrostátních kontrol nebo kontrol Unie;
c)
potřeby zachovat rovnováhu mezi osami a opatřeními;
d)
potřeby náhodně zvolit mezi 20 % a 25 % výdajů.
4. Inspektoři provádějící kontrolu na místě se neúčastní administrativních kontrol téže operace.
Článek 26
Obsah kontrol na místě
1. Členské státy kontrolami na místě ověřují:
a)
zda žádosti o platbu, které příjemce podal, lze doložit účetními nebo jinými doklady, a pokud je to nutné včetně kontroly přesnosti údajů v žádosti o platbu, jež se provede na základě údajů či obchodních dokladů vedených třetími stranami;
b)
zda u dostatečného počtu výdajových položek povaha a časové zařazení dotčeného výdaje jsou v souladu s předpisy Unie a zda odpovídají schváleným specifikacím operace a skutečně provedeným pracím či skutečně poskytnutým službám;
c)
zda využití nebo zamýšlené využití operace je v souladu s popisem využití uvedeným v žádosti o podporu;
d)
zda byly veřejně financované operace uskutečněny v souladu s pravidly a politikami Unie, zejména s pravidly pro nabídková řízení a s příslušnými závaznými normami zavedenými vnitrostátními právními předpisy nebo programy rozvoje venkova.
2. Předmětem kontrol na místě ohledně žádostí o platbu vybraných ke kontrole, jak je uvedeno v čl. 25 odst. 3 tohoto nařízení, jsou veškeré závazky a povinnosti příjemce, které lze v době návštěvy zkontrolovat.
3. Kromě výjimečných případů, které musí být řádně zaznamenány a vysvětleny vnitrostátními orgány, zahrnují kontroly na místě návštěvu operace nebo, pokud je operace nehmotná, návštěvu jejího organizátora.
4. Pouze kontroly, jež plně splňují požadavky tohoto článku, lze započítat do dosažení míry kontrol podle čl. 25 odst. 2.
Článek 27
Zpráva o kontrole
1. O každé kontrole na místě a následné kontrole provedené podle tohoto oddílu se vyhotoví zpráva o kontrole, která umožní přezkoumat podrobnosti provedených kontrol. Tato zpráva uvádí zejména:
a)
zkontrolovaná opatření a žádosti;
b)
přítomné osoby;
c)
zda příjemce obdržel oznámení o návštěvě, a pokud ano, jak dlouho předem;
d)
výsledky kontrol a případné konkrétní připomínky;
e)
další kontrolní opatření, která je třeba provést.
2. Příjemce může zprávu podepsat, aby potvrdil svou přítomnost při kontrole, a připojit k ní své připomínky. Pokud byly zjištěny nesrovnalosti, příjemce obdrží kopii zprávy o kontrole.
Pododdíl II
Doplňkové kontrolní předpisy pro zvláštní opatření
Článek 28
Mladí zemědělci
V případě opatření podle čl. 22 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 členské státy prostřednictvím administrativních kontrol a u vybraných případů kontrolami na místě ověří soulad s podnikatelským plánem podle čl. 13 odst. 3 nařízení (ES) č. 1974/2006.
Článek 28a
Předčasný odchod do důchodu
V případě opatření podle článku 23 nařízení (ES) č. 1698/2005 členské státy po převodu hospodářství ověří soulad s požadavky podle čl. 23 odst. 2 písm. b) a čl. 23 odst. 3 uvedeného nařízení. Členské státy mohou upustit od kontrol na místě po prvním vyplacení podpory za předpokladu, že administrativní kontroly, včetně vhodných křížových kontrol, a to zejména ve srovnání s informacemi obsaženými v elektronické databázi uvedené v článku 16 nařízení (ES) č. 73/2009, poskytují nezbytnou záruku legality a správnosti plateb.
Článek 28b
Režimy pro podporu kvality potravin uznávané členskými státy
Platební agentury mohou v případě opatření podle článku 32 nařízení (ES) č. 1698/2005 případně použít důkazy získané od jiných útvarů, subjektů či organizací, kterými se ověří dodržování kritérií způsobilosti. Měly by však mít jistotu, že tyto útvary, subjekty či organizace pracují na takové úrovni, která jim umožňuje dostatečně kontrolovat dodržování kritérií způsobilosti.
Článek 28c
Částečně soběstačné hospodaření
V případě opatření podle článku 34 nařízení (ES) č. 1698/2005 členské státy prostřednictvím administrativních kontrol a u vybraných případů kontrolami na místě ověří plnění podnikatelského plánu podle odstavce 2 uvedeného článku.
Článek 28d
Seskupení producentů
V případě opatření podle článku 35 nařízení (ES) č. 1698/2005 členské státy poté, co ověří, že seskupení splňuje kritéria podle odstavce 1 uvedeného článku a podle vnitrostátních pravidel, seskupení producentů uznají. Po uznání seskupení je třeba alespoň jednou za pět let kontrolou na místě ověřit, že trvale splňuje kritéria pro uznání.
Článek 28e
Hospodářství procházející restrukturalizací
V případě opatření podle článku 35a nařízení (ES) č. 1698/2005 členské státy prostřednictvím správních kontrol a u vybraných případů kontrolami na místě posoudí plnění podnikatelského plánu podle odstavce 2 uvedeného článku.
Článek 28f
Leader
1. Členský stát provádí vhodný systém dohledu nad místními akčními skupinami.
2. V případě výdajů vzniklých podle čl. 63 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 1698/2005 mohou členské státy formálním aktem pověřit prováděním administrativních kontrol podle článku 24 tohoto nařízení místní akční skupiny. Členský stát však zůstává odpovědný za ověření, zda místní akční skupiny mají administrativní a kontrolní schopnosti pro vykonávání této práce.
V případě pověření uvedeném v prvním pododstavci členské státy vykonávají pravidelné kontroly operací prováděných místními akčními skupinami, včetně kontrol účetnictví a opakování vybraných administrativních kontrol.
Členské státy rovněž provádějí kontroly na místě podle článku 26 tohoto nařízení. Ve vzorku schválených operací, který má být kontrolován v rámci kontrol na místě podle čl. 25 odst. 1 tohoto nařízení, výdaje na program Leader představují nejméně stejný procentní podíl, jaký má na výdajích uvedených v článku 23 tohoto nařízení.
3. V případě výdajů vzniklých podle čl. 63 písm. c) nařízení (ES) č. 1698/2005 provádí kontroly osoba nezávislá na příslušné místní akční skupině.
Článek 28g
Úrokové subvence
V případě výdajů vzniklých podle článku 49 nařízení (ES) č. 1974/2006 se administrativní kontroly a kontroly na místě provádějí s ohledem na příjemce a závisejí na tom, zda příslušná operace byla uskutečněna. Analýza rizika podle čl. 25 odst. 3 písm. b) tohoto nařízení se u příslušné operace provede alespoň jednou na základě diskontované hodnoty subvence.
Členské státy navíc prostřednictvím administrativních kontrol a v případě potřeby návštěvami u zprostředkujících finančních institucí a u příjemců zajistí, že platby zprostředkujícím finančním institucím jsou v souladu s právními předpisy Unie a s dohodami uzavřenými mezi platebními agenturami členských států a zprostředkujícími finančními institucemi, jak stanoví článek 49 nařízení (ES) č. 1974/2006.
Článek 28h
Další činnosti finančního inženýrství
V případě výdajů vzniklých podle článku 50 nařízení (ES) č. 1974/2006 členské státy prostřednictvím administrativních kontrol a v případě potřeby návštěvami u fondů či jejich sponzorů zajistí, že jsou splněny podmínky stanovené v článcích 51 a 52 uvedeného nařízení. Zejména ověří, že fondy jsou náležitě využívány a že plánovací období je na konci řádně uzavřeno.
Pododdíl III
Následné kontroly
Článek 29
Následné kontroly
1. Následné kontroly se provádějí u investičních operací s cílem ověřit dodržování závazků podle čl. 72 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo popsaných v programu rozvoje venkova.
2. Následné kontroly se každý kalendářní rok týkají alespoň 1 % výdajů z EZFRV na investiční operace, na něž se stále vztahují závazky podle odstavce 1 a na které byla provedena konečná platba z EZFRV. Zohledňují se pouze kontroly provedené do konce daného roku.
3. Vzorek operací, jež mají být zkontrolovány podle odstavce 1, se zakládá na analýze rizik a finančního dopadu různých operací, skupin operací či opatření. Část vzorku se vybírá náhodně.
Oddíl II
Snížení a vyloučení
Článek 30
Snížení a vyloučení
1. Platby se vypočtou podle toho, co je během administrativních kontrol shledáno způsobilým.
Členský stát přezkoumá žádost o platbu, kterou přijal od příjemce, a určí částky způsobilé k podpoře. Určí:
a)
částku, která má být příjemci vyplacena výlučně na základě žádosti o platbu;
b)
částku, která má být příjemci vyplacena po přezkoumání způsobilosti žádosti o platbu.
Pokud částka určená podle písmene a) přesahuje částku určenou podle písmene b) o více než 3 %, použije se na částku určenou podle písmene b) snížení. Toto snížení se rovná rozdílu mezi těmito dvěma částkami.
Pokud však příjemce může prokázat, že k zahrnutí nezpůsobilé částky nedošlo jeho vinou, snížení se nepoužije.
2. Zjistí-li se, že příjemce úmyslně podal nepravdivé prohlášení, je dotyčná operace vyloučena z podpory z EZFRV a všechny na tuto operaci již vyplacené částky budou požadovány zpět. Příjemce je navíc vyloučen z poskytování podpory v rámci téhož opatření během kalendářního roku zjištění a během následujícího kalendářního roku.
3. Snížení a vyloučení podle odstavců 1 a 2 se obdobně použijí na nezpůsobilé výdaje zjištěné během kontrol podle článků 25 a 29.
ČÁST III
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 31
Podávání zpráv
Členské státy zasílají Komisi každý rok do 15. července zprávu:
a)
o výsledcích kontrol žádostí o platby podaných podle hlavy I během předcházejícího kalendářního roku, s uvedením především těchto údajů:
i)
počet žádostí o platby za každé opatření, celková kontrolovaná částka u těchto žádostí, jakož i celková plocha a celkový počet zvířat, na něž se vztahují kontroly podle článků 11, 12 a 20;
ii)
u podpory „na plochu“ celková plocha v členění podle jednotlivých režimů podpory;
iii)
u opatření týkajících se zvířat celkový počet zvířat v členění podle jednotlivých režimů podpory;
iv)
výsledek provedených kontrol s uvedením snížení a vyloučení uplatněných podle článků 16, 17, 18 a 21;
b)
o kontrolách a výsledcích kontrol žádostí o platbu vykonaných podle článků 24 a 25 v případě plateb uskutečněných během předchozího kalendářního roku;
c)
o kontrolách a výsledcích kontrol vykonaných podle článků 28 a 29 během předchozího kalendářního roku.
Článek 32
Kontroly ze strany Komise
Na podporu vyplácenou podle nařízení (ES) č. 1698/2005 se použije čl. 27 odst. 2 nařízení (ES) č. 73/2009.
Článek 33
Oznamování kontrol platebním agenturám
1. Pokud kontroly neprovádí příslušná platební agentura, zajistí členský stát, aby platební agentura byla o prováděných kontrolách a jejich výsledcích dostatečně informována. Platební agentura si sama určí, jaké informace potřebuje. O každé provedené kontrole mohou být poskytnuty informace ve formě zprávy nebo případně ve formě souhrnné zprávy.
2. K dispozici musí být dostatečná auditní stopa. Orientační popis požadavků na dostatečnou auditní stopu je uveden v příloze I.
3. Platební agentura je oprávněna ověřit kvalitu kontrol prováděných jinými subjekty a má právo na všechny další informace, které potřebuje k vykonávání svých funkcí.
Článek 34
Zrušení
1. Nařízení (ES) č. 1975/2006 se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2011.
Nadále se však použije v případě žádostí o platbu, které byly podány před 1. lednem 2011.
2. Odkazy na nařízení (ES) č. 1975/2006 se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou v příloze II tohoto nařízení.
Článek 35
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 27. ledna 2011.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 65/2011,
27. jaanuar 2011,
millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 rakendamise üksikasjalikud eeskirjad seoses kontrollimenetluse rakendamisega ning nõuetele vastavusega maaelu arengu toetusmeetmete osas
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 20. septembri 2005. aasta määrust (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) (1) antavate maaelu arengu toetuste kohta, eriti selle artikli 51 lõiget 4, artikli 74 lõiget 4 ja artiklit 91,
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni 30. novembri 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 1122/2009 (millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 73/2009 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses põllumajandustootjate otsetoetuskavade alusel makstavate toetuste nõuetele vastavusega, ümbersuunamisega ning ühtse haldus- ja kontrollisüsteemiga ning määruse (EÜ) nr 1234/2007 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses veinisektori toetuskavade alusel makstavate toetuste nõuetele vastavusega) (2) tunnistati kehtetuks ja asendati komisjoni 21. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 796/2004 (millega kehtestatakse nõukogu määrustes (EÜ) nr 1782/2003 ja (EÜ) nr 73/2009 ette nähtud nõuetele vastavuse, toetuse ümbersuunamise ning ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi rakendamise üksikasjalikud reeglid, ning nõukogu määruses (EÜ) nr 479/2008 ette nähtud nõuetele vastavuse rakendamise üksikasjalikud reeglid) (3).
(2)
Komisjoni 7. detsembri 2006. aasta määruses (EÜ) nr 1975/2006 (millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 rakendamise üksikasjalikud eeskirjad kontrollimenetluse rakendamise ja maaelu arengu toetusmeetmete nõuetele vastavuse kohta) (4), on mitmeid ristviiteid haldus- ja kontrollieeskirjadele, mis on sätestatud kehtetuks tunnistatud määruses (EÜ) nr 796/2004. Tuleks arvesse võtta muudatusi, mis on kõnealustesse haldus- ja kontrollieeskirjadesse tehtud määrusega (EÜ) nr 1122/2009, järgides samal ajal määrusega (EÜ) nr 1975/2006 kehtestatud põhimõtteid. Lisaks tuleks ühtsuse, selguse ja lihtsuse tagamiseks muuta määruse (EÜ) nr 1975/2006 teatavaid sätteid, et viiteid määrusele (EÜ) nr 1122/2009 ei oleks liiga palju. Seetõttu on asjakohane määrus (EÜ) nr 1975/2006 kehtetuks tunnistada ja asendada.
(3)
Liikmesriigid peaksid kehtestama kontrollisüsteemi, millega tagatakse, et kõik vajalikud kontrollid viiakse läbi nii, et see võimaldab tõhusalt kontrollida toetuse andmise tingimuste täitmist. Kõik Euroopa Liidu või riiklike õigusaktidega või maaelu arengu programmidega kehtestatud abikõlblikkuse kriteeriumid peaksid olema kontrollitavad vastavalt kindlakstehtavate näitajate kogumile.
(4)
Kogemused näitavad, et nõukogu 19. jaanuari 2009. aasta määruse (EÜ) nr 73/2009 (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames põllumajandustootjate suhtes kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks, muudetakse määruseid (EÜ) nr 1290/2005, (EÜ) nr 247/2006, (EÜ) nr 378/2007 ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1782/2003) (5) II jaotise 4. peatükis sätestatud ühtne haldus- ja kontrollisüsteem (edaspidi „ühtne süsteem”) on osutunud mõjusaks ja tõhusaks vahendiks otsetoetuskavade rakendamisel. Seetõttu tuleks määruse (EÜ) nr 1698/2005 IV jaotise I peatüki 2. jaos 2. telje alla kuuluvaid pindala ja loomadega seotud meetmeid käsitlevates haldus- ja kontrollieeskirjades, samuti selliste meetmetega seotud sätetes, mis käsitlevad vähendamisi ja väljaarvamisi valeandmete esitamise korral, järgida põhimõtteid, mis on kehtestatud ühtse süsteemiga ning eriti määrusega (EÜ) nr 1122/2009.
(5)
Määruse (EÜ) nr 1698/2005 IV jaotise I peatüki 2. jaos sätestatud teatavate toetusmeetmete puhul, mis kuuluvad 2. telje alla, ning 4. jaos sätestatud samaväärsete toetuste puhul, mis kuuluvad 4. telje alla, tuleb haldus- ja kontrollieeskirju kohandada nii, et need vastaksid kõnealuste kavade eripärale. Sama kehtib ka sama peatüki 1. jaos 1. telje all esitatud toetusmeetmete ning 3. jaos 3. telje all esitatud toetusmeetmete ning 4. telje samaväärsete toetusmeetmete suhtes. Seetõttu tuleb nende toetusmeetmete suhtes kehtestada erisätted.
(6)
Et tagada kõigi riigiasutuste suutlikkus korraldada ühtne tõhus kontroll kõikide pindalade üle, mille eest taotletakse makset 2. telje alusel ja määrusega (EÜ) nr 1122/2009 ettenähtud pindalatoetuskavade alusel, tuleb 2. telje kohaste pindalapõhiste meetmetega seotud maksenõuded esitada samaks tähtajaks, kui kõnealuse määruse II osa II jaotise I peatükis sätestatud ühtne taotlus.
(7)
Kontrolli hoiatava mõju tagamiseks ei tohiks üldjuhul väljamakseid teha enne, kui abikõlblikkuse kontrollid on lõpetatud. Siiski on asjakohane lubada väljamakseid teatud tasemeni pärast halduskontrollide lõpetamist. Selle taseme kindlaksmääramisel tuleb arvesse võtta enammaksmise ohtu.
(8)
Käesolevas määruses sätestatud kontrollieeskirjades tuleb arvesse võtta 2. telje alla kuuluvate asjakohaste meetmete eripära. Seepärast tuleks selguse huvides kehtestada erieeskirjad.
(9)
Liikmesriigid võivad abikõlblikkuse kriteeriumidele vastavuse kontrollimiseks kasutada teistelt talitustelt, asutustelt või organisatsioonidelt saadud tõendusmaterjali. Nad peaksid siiski veenduma, et vastava talituse, asutuse või organisatsiooni tegevusstandard on piisav abikõlblikkuse kriteeriumidele vastavuse kontrollimiseks.
(10)
Kogemused on näidanud, et teatavaid sätteid on vaja selgitada, eelkõige selliseid, mis on seotud hektarite ja loomade arvu kindlaksmääramise ning vähendamiste, väljaarvamiste ja tagasinõudmistega.
(11)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 1698/2005 artiklile 50a on kõnealuses määruses sätestatud teatavate meetmete alusel antavate toetuste puhul tingimuseks määruse (EÜ) nr 73/2009 II jaotise 1. peatükis sätestatud nõuetele vastavuse järgimine. Seetõttu on asjakohane ühtlustada nõuetele vastavuse süsteemi reguleerivad eeskirjad määrustes (EÜ) nr 73/2009 ja (EÜ) nr 1122/2009 sisalduvate eeskirjadega.
(12)
Kogemused on näidanud, et teatavate eritoetusmeetmete suhtes on vaja kohaldada erilisi kontrollisätteid.
(13)
Selleks et kontrollida vastavust määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 72 lõikele 1, tuleks investeerimistoimingute suhtes teostada järelkontrolle. Selliste kontrollide alus ja sisu tuleks kindlaks määrata.
(14)
Selleks et võimaldada komisjonil täita oma kohustusi seoses meetmete haldamisega, peavad liikmesriigid komisjonile aru andma tehtud kontrollide arvu ja nende tulemuste kohta.
(15)
Tuleks kehtestada teatavad üldised kontrollipõhimõtted, mis hõlmavad ka komisjoni kontrolliõigust.
(16)
Liikmesriigid peaksid tagama, et nõukogu 21. juuni 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1290/2005 (ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta) (6) artiklis 6 osutatud makseasutustel on piisavalt teavet teiste talituste või organite tehtud kontrollide kohta selleks, et täita oma kohustusi nimetatud määruse alusel.
(17)
Selleks et vältida raamatupidamisprobleeme, mis võiksid tekkida, kui 2011. aastal tuleks kohaldada erinevat kontrollimenetlust, tuleks käesolevat määrust kohaldada alates 1. jaanuarist 2011.
(18)
Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas maaelu arengu komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I OSA
REGULEERIMISALA JA ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisala
Käesolevas määruses sätestatakse kontrollimenetluse ja nõuetele vastavuse süsteemi rakendamise üksikasjalikud eeskirjad määruse (EÜ) nr 1698/2005 kohaselt kehtestatud kaasfinantseeritavate maaelu arengu toetusmeetmete suhtes.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „toetusetaotlus”- taotlus toetuse saamiseks või määruse (EÜ) nr 1698/2005 kohase abikavaga liitumiseks;
b) „maksenõue”- toetusesaaja poolt riigiasutusele väljamaksmiseks esitatud taotlus;
c) „muu deklaratsioon”- mis tahes muu kui punktides a ja b osutatud dokument või deklaratsioon, mida toetusesaaja või kolmas isik peab esitama või säilitama, et täita teatavate maaelu arengu meetmete erinõudeid.
Artikkel 3
Toetusetaotlused, maksenõuded ja muud deklaratsioonid
1. Liikmesriigid kehtestavad toetusetaotluste esitamise asjakohase korra.
2. Mitmeaastaste kohustustega meetmete puhul esitab toetusesaaja iga-aastase maksenõude.
Liikmesriigid võivad aga iga-aastastest füüsilistest maksenõuetest loobuda, kui nad võtavad kasutusele tõhusa alternatiivse korra vastavalt vajadusele kas artikliga 11 või 24 ettenähtud halduskontrollide teostamiseks.
3. Toetusetaotluse, maksenõude või muu deklaratsiooni võib igal ajal täielikult või osaliselt tagasi võtta. Pädev asutus registreerib tagasivõtmist nõudva dokumendi.
Kui pädev asutus on toetusesaajale juba teatanud esimeses lõigus osutatud dokumentides avastatud eeskirjade eiramistest või oma kavatsusest teha kohapealne kontroll, ning kui kõnealuse kontrolli käigus avastatakse eeskirjade eiramisi, on eeskirjade eiramisega seotud osade tagasivõtmine siiski keelatud.
Esimeses lõigus osutatud tagasivõtmised asetavad toetusesaajad sellisesse olukorda, kus nad olid enne dokumentide või nende osade esitamist.
4. Toetusetaotlusi, maksenõudeid ja muid deklaratsioone võib igal ajal pärast nende esitamist korrigeerida, kui pädev asutus on kindlaks teinud ilmsed vead.
Artikkel 4
Kontrollimise üldpõhimõtted
1. Liikmesriigid kehtestavad kontrollisüsteemi, millega tagatakse kõigi selliste kontrollide teostamine, mis võimaldab tõhusalt kontrollida toetuse andmise tingimuste täitmist.
2. Ilma et see piiraks käesoleva määruse erisätete kohaldamist, tagavad liikmesriigid, et kõik Euroopa Liidu või riiklike õigusaktidega või maaelu arenguprogrammidega kehtestatud abikõlblikkuse kriteeriumid on kontrollitavad vastavalt liikmesriikide poolt kehtestatavatele kindlakstehtavate näitajate kogumile.
3. Liikmesriigid tagavad, et kõikide toetusesaaja esitatud toetusetaotluste, maksenõuete ja muude deklaratsioonide suhtes kohaldatakse sama identifitseerimissüsteemi. Kõnealune identifitseerimine peab ühilduma iga põllumajandustootja isikuandmete registreerimise ühtse süsteemiga, millele on osutatud nõukogu määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli 15 lõike 1 punktis f.
4. Vajaduse korral tehakse käesoleva määruse artiklites 12, 20 ja 25 sätestatud kohapealsed kontrollid ning teised Euroopa Liidu eeskirjades sätestatud põllumajandustoetusi käsitlevad kontrollid samaaegselt.
5. Artiklite 11, 12, 24 ja 25 kohaste kontrollide tulemusi hinnatakse, et teha kindlaks, kas ilmnenud probleemid võiksid üldiselt kujutada endast ohtu teistele samalaadsetele tegevustele, toetusesaajatele või muudele asutustele. Hindamise abil selgitatakse välja ka selliste olukordade põhjused ja edasise uurimise vajalikkus ning määratakse kindlaks asjakohased parandus- ja ennetusmeetmed.
6. Toetusetaotlused, maksenõuded ja muud deklaratsioonid lükatakse tagasi, kui toetusesaajad või nende esindajad takistavad kontrolli tegemist. Kõnealuse tegevuse eest juba makstud summad nõutakse tagasi, võttes arvesse käesoleva määruse artikli 18 lõikes 2 sätestatud kriteeriume.
7. Ilma et see piiraks käesoleva määruse artikli 20 lõike 4 kohaldamist ning tingimusel, et kontrolli eesmärki ei kahjustata, võib kohapealsest kontrollist ette teatada. Etteteatamisaeg peab olema võimalikult lühike ning ei või mingil juhul olla pikem kui 14 päeva. Loomadega seotud meetmete puhul peab kohapealsetest kontrollidest etteteatamine piirduma 48 tunniga, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud juhtumid.
8. Olenemata üksikute toetuskavade mis tahes erisätetest, ei maksta toetusi toetusesaajatele, kelle puhul on kindlaks tehtud, et nad on tekitanud sellise toetuse saamiseks vajalikud tingimused kunstlikult, saamaks kasu kõnealuse toetuskava eesmärkide vastaselt.
9. Käesoleva määruse raames tehtud vähendamised või väljaarvamised ei piira liidu või siseriikliku õiguse sätete alusel määratud muude sanktsioonide kohaldamist.
Artikkel 5
Alusetult makstud summade tagasinõudmine
1. Alusetult tehtud makse korral peab toetusesaaja kõnealuse summa koos lõike 2 kohaselt arvutatud intressiga tagasi maksma.
2. Intress arvutatakse ajavahemiku alusel, mis jääb toetusesaajale tagasimaksekohustusest teatamise ja tagasimakstava summa tegeliku tagasimakse või mahaarvamise vahele.
Kohaldatav intressimäär arvutatakse vastavalt siseriiklikele õigusaktidele ning see ei tohi olla madalam kui intressimäär, mida kohaldatakse alusetult makstud summade tagastamisel siseriiklike sätete alusel.
3. Lõikes 1 osutatud tagasimaksekohustust ei kohaldata, kui makse on tehtud pädeva asutuse või mõne teise asutuse vea tõttu ning toetusesaajal ei olnud tõenäoliselt võimalik seda avastada.
Kui viga on seotud faktiliste andmetega, mida kasutatakse asjaomase makse väljaarvutamisel, siis kehtib esimene lõik ainult juhul, kui tagasimaksmisotsusest ei ole teatatud 12 kuu jooksul alates makse tegemisest.
II OSA
HALDUS- JA KONTROLLIEESKIRJAD
I JAOTIS
MAAELU ARENGU TOETUS TEATAVATELE 2. JA 4. TELJE ALLA KUULUVATELE MEETMETELE
I PEATÜKK
Üldsätted
Artikkel 6
Rakendusala ja mõisted
1. Käesolevat jaotist kohaldatakse:
a)
määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 36 kohaselt antava toetuse suhtes;
b)
määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 63 punkti a kohaselt antava toetuse suhtes, mis on ette nähtud 2. teljes kindlaksmääratud meetmetega seotud tegevuste jaoks.
Siiski ei kohaldata käesolevat jaotist määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 36 punkti a alapunktis vi ja punkti b alapunktides vi ja vii ning artikli 39 lõikes 5 osutatud meetmete suhtes, samuti kõnealuse määruse artikli 36 punkti b alapunktides i, ii ja iii osutatud meetmete suhtes siis, kui tegemist on rajamiskuludega.
2. Käesolevas jaotises kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „pindalapõhine meede”- meetmed või alameetmed, mille puhul toetus põhineb deklareeritud pindalal;
b) „loomadega seotud meede”- meetmed või alameetmed, mille puhul toetus põhineb deklareeritud loomade arvul;
c) „kindlaksmääratud pindala”- käesoleva määruse artikli 11 ja artikli 15 lõigete 2, 3 ja 4 kohaselt identifitseeritud maalappide või maatükkide pindala, mille jaoks toetust taotletakse.
d) „kindlaksmääratud loomad”- käesoleva määruse artikli 11 ja artikli 15 lõike 5 kohaselt identifitseeritud loomad.
Artikkel 7
Kohaldatavad eeskirjad
1. Käesoleva jaotise puhul kohaldatakse määruse (EÜ) nr 1122/2009 artikli 2 teise lõigu punkte 1, 10 ja 20, artikli 6 lõiget 1, artikli 10 lõiget 2, artikleid 12, 14, 16, 20, artikli 25 lõike 1 teist lõiku, artikleid 73, 74 ja 82 mutatis mutandis. Siiski võivad liikmesriigid kehtestada määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 36 punkti b alapunktides iii, iv ja v osutatud meetmete jaoks asjakohased alternatiivsed süsteemid toetuse aluseks oleva maa üheseks identifitseerimiseks.
2. Käesoleva jaotise kohaldamisel käsitatakse määruses (EÜ) nr 1122/2009 sätestatud mõistet „põllumajandustootja” tähenduses „toetusesaaja”.
Artikkel 8
Maksenõuded
1. Kõigi kohustuste puhul, mis algavad, ja lepingute puhul, mis jõustuvad pärast 1. jaanuari 2007, esitatakse pindalapõhiste meetmete maksenõuded määruse (EÜ) nr 1122/2009 artikli 11 lõikega 2 ettenähtud tähtaegadeks. Liikmesriigid võivad siiski otsustada kohaldada kõnealuseid sätteid alates 2008. nõudeaastast.
2. Kui liikmesriik kohaldab käesoleva määruse artikli 3 lõike 2 teise lõigu sätteid, siis loetakse maksenõue esitatuks määruse (EÜ) nr 1122/2009 artikli 11 lõikes 2 sätestatud tähtaegade kohaselt.
3. Määruse (EÜ) nr 1122/2009 artikleid 22 ja 23 kohaldatakse käesolevas jaotises käsitletud maksenõuete suhtes mutatis mutandis. Lisaks nimetatud määruse artikli 12 lõike 1 punktis d osutatud teabele peab maksenõue sisaldama ka nimetatud sättes osutatud teavet mittepõllumajandusliku maa kohta, mille jaoks toetust taotletakse.
Artikkel 9
Maksed
1. Väljamakseid ei tehta ühegi käesoleva jaotise reguleerimisalasse jääva meetme või tegevuste kogumi eest enne, kui on lõpetatud II peatüki I jaos osutatud meetme või tegevuste kogumi abikõlblikkuse kriteeriumide kontrollimine.
Liikmesriigid võivad siiski otsustada, võttes seejuures arvesse enammaksmise ohtu, maksta kuni 75 % toetusest välja pärast artikliga 11 ettenähtud halduskontrollide lõpetamist. Väljamakse protsent on kõikide meetme või tegevuste kogumi raames toetuse saajate puhul ühesugune.
2. II peatüki II jaos ettenähtud nõuetele vastavuse kontrollimise puhul, kui nimetatud kontrolle ei ole võimalik lõpetada enne väljamakse sooritamist, nõutakse alusetult teostatud väljamaksed tagasi vastavalt artiklile 5.
II PEATÜKK
Kontroll, vähendamised ja väljaarvamised
Artikkel 10
Üldpõhimõtted
1. Liikmesriigid kasutavad määruse (EÜ) nr 73/2009 II jaotise 4. peatükis sätestatud ühtset haldus- ja kontrollisüsteemi (edaspidi „ühtne süsteem”).
2. Abikõlblikkuse kriteeriumidele vastavuse kontrollimine hõlmab nii haldus- kui ka kohapealset kontrolli.
3. Nõuetele vastavust kontrollitakse kohapealsete kontrollide ja vajaduse korral halduskontrollide abil.
4. Kui maaelu arengu programmis ei ole ette nähtud teisiti, ei tohi maatükke, mille eest antakse toetust, kohustuste kehtivusaja jooksul vahetada.
I jagu
Vastavus abikõlblikkuse kriteeriumidele, kohustused ja seotud kohustused
I alajagu
Kontroll
Artikkel 11
Halduskontrollid
1. Kõikide toetusetaotluste, maksenõuete ning muude deklaratsioonide suhtes, mida toetusesaaja või kolmas isik peab esitama, teostatakse halduskontroll, mis hõlmab kõiki võimalikke ja asjakohaseid elemente, mida on võimalik haldusmeetmetega kontrollida. Menetlusega tuleb tagada tehtud kontrollimistöö, kontrollimise tulemuste ja lahknevuste korral võetud meetmete registreerimine.
2. Halduskontrollid sisaldavad võimaluse ja vajaduse korral ristkontrolle, muu hulgas ühtse süsteemi andmetega. Nimetatud ristkontrolle kohaldatakse vähemalt toetusmeetmega hõlmatud maa-alade ja karja suhtes, et vältida toetuste põhjendamatut maksmist.
3. Kontrollitakse pikaajaliste kohustuste täitmist.
4. Kui ristkontrollide kaudu on avastatud märke rikkumistest, rakendatakse muid asjakohaseid haldusmenetlusi ja vajaduse korral kohapealset kontrolli.
5. Vajaduse korral võetakse abikõlblikkuse halduskontrolli teostamisel arvesse teiste põllumajandustoetuste kontrollimisega seotud talituste, asutuste või organisatsioonide poolt tehtud kontrollide tulemusi.
Artikkel 12
Kohapealsed kontrollid
1. Igal kalendriaastal esitatud maksenõuete kohapealsete kontrollide koguarv peab hõlmama vähemalt 5 % kõikidest käesoleva jaotise reguleerimisalasse kuuluvatest toetusesaajatest. Määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 36 punkti a alapunktis iv sätestatud meetme puhul tuleb 5 % nõue täita siiski meetme tasandil.
Pärast halduskontrolli abikõlbmatuks tunnistatud taotlejaid ei või arvata selliste toetusesaajate miinimumarvu hulka, keda on kontrollitud esimese lõigu kohaselt.
2. Kui kohapealsete kontrollidega tuvastatakse olulisi eeskirjade eiramisi teatava meetme või piirkonna või selle osa raames, suurendab pädev asutus asjakohasel viisil kohapealsete kontrollide arvu jooksval aastal, samuti suurendatakse asjakohasel viisil järgmisel aastal kohapeal kontrollitavate toetusesaajate protsenti.
3. Käesoleva artikli lõike 1 kohaste kohapealsete kontrollide teostamiseks valitakse kontrollvalimid vastavalt määruse (EÜ) nr 1122/2009 artiklile 31. Kõnealuses artiklis osutatud riskianalüüsi tulemusena võivad liikmesriigid valida toetusesaajate erimeetmed kohapealsete kontrollide jaoks.
4. Liikmesriigid võivad mitmeaastaste meetmete puhul, mis hõlmavad viit aastat ületavaid väljamakseid, otsustada pärast viiendat väljamakseaastat kontrollida vähemalt 2,5 % kõnealustest toetusesaajatest.
Käesoleva lõike esimese lõigu kohaselt kontrollitud toetusesaajaid ei võeta arvesse lõike 1 esimese lõigu kohaldamisel.
Artikkel 13
Kontrolliaruanne
Käesoleva alajao alusel läbi viidud kohapealse kontrolli kohta koostatakse vastavalt määruse (EÜ) nr 1122/2009 artiklile 32 kontrolliaruanne.
Artikkel 14
Kohapealseid kontrolle käsitlevad üldpõhimõtted
1. Kohapealne kontroll jaotatakse aasta peale vastavalt iga maaelu arengu meetme erinevate kohustuste riskianalüüsile.
2. Käesoleva määruse artikli 12 lõikes 3 osutatud kontrollimiseks valitud meetmete kohapealsed kontrollid hõlmavad kõiki toetusesaaja maksekohustusi ja kohustusi, mida on võimalik kontrollkäigu ajal kontrollida.
Artikkel 15
Kohapealsete kontrollide osad ja pindala kindlaksmääramine
1. Liikmesriigid määravad kindlaks kriteeriumid ja kontrollimeetodid, mis võimaldavad toetusesaaja erinevate maksekohustuste ja kohustuste kontrollimist komisjoni määruse (EÜ) nr 1974/2006 (7) artikli 48 lõike 1 nõuete täitmiseks.
2. Kui liikmesriigid on ette näinud, et teatavaid kohapealse kontrolli osasid võib läbi viia valimipõhiselt, peab selle valimi puhul olema tagatud usaldusväärne ja esinduslik kontrollitase. Liikmesriigid kehtestavad valimi valikukriteeriumid. Kui selle valimi kontrollimisel avastatakse eeskirjade eiramisi, laiendatakse valimi ulatust ja mahtu asjakohasel viisil.
3. Pindalapõhiste meetmete suhtes kohaldatavad kohapealsed kontrollid hõlmavad kõiki põllumajanduslikke maatükke ning mittepõllumajanduslikku maad, mille jaoks toetust on taotletud.
4. Sellest olenemata võib kohapealse kontrolli käigus pindalade suuruse kindlaksmääramisel kasutatavat valimit piirata kuni 50 %ni pindaladest, tingimusel et kõnealune valim tagab usaldusväärse ja esindusliku kontrollitaseme kontrollitud maa-ala ja taotletud toetuse osas. Kui selle valimi kontrollimisel avastatakse eeskirjade eiramisi, laiendatakse valimi ulatust ja mahtu asjakohasel viisil.
5. Pindalad määratakse kindlaks ja kaugseiret tehakse vastavalt määruse (EÜ) nr 1122/2009 artikli 34 lõigetele 1-5 ja artiklile 35.
Siiski võivad liikmesriigid määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 36 punkti b alapunktides iii, iv ja v sätestatud meetmete puhul määrata kindlaks asjakohased hälbed, mis ühelgi juhul ei tohi olla suuremad kui määruse (EÜ) nr 1122/2009 artikli 34 lõikes 1 sätestatud hälbed kahekordselt.
6. Loomadega seotud meetmete kontrollimise suhtes teostatakse kohapealsed kontrollid vastavalt määruse (EÜ) nr 1122/2009 artiklile 42.
II alajagu
Vähendamised ja väljaarvamised
Artikkel 16
Pindala suurusega seotud vähendamised ja väljaarvamised
1. Kui toetusesaaja ei deklareeri jooksvaks aastaks kõiki põllumajandusmaid ning kui erinevus ühelt poolt maksenõudes deklareeritud kogu põllumajandusmaa ning teiselt poolt deklareeritud pindala ja deklareerimata põldude kogupindala vahel on rohkem kui 3 % deklareeritud pindalast, siis vähendatakse sellele toetusesaajale kõnealuseks aastaks pindalapõhise meetmete alusel makstava toetuse kogusummat kuni 3 % võrra olenevalt deklareerimata jätmise raskusastmest.
Esimest lõiku ei kohaldata sel juhul, kui asjaomased põllumajandusmaad on deklareeritud pädevatele asutustele seoses:
a)
määruse (EÜ) nr 73/2009 artiklis 15 osutatud ühtse süsteemiga, või
b)
muude haldus- ja kontrollisüsteemidega, mis tagavad vastavuse ühtse süsteemiga vastavalt kõnealuse määruse artiklile 26.
2. Käesoleva artikli kohaldamisel loetakse toetusesaaja poolt deklareeritud pindalad, mis saavad teatava pindalapõhise meetme alusel toetust sama toetusmäära alusel, üheks põllukultuurirühmaks. Vähenevate toetussummade kasutamisel võetakse arvesse kõnealuste summade keskmise väärtuse ja vastavate deklareeritud pindalade suhe.
3. Kui selgub, et põllukultuurirühma kindlaksmääratud pindala on suurem kui maksenõudes deklareeritud pindala, lähtutakse toetuse arvutamisel deklareeritud pindalast.
Kui maksenõudes deklareeritud pindala on suurem kui selle põllukultuurirühma kindlaksmääratud pindala, võetakse toetuse arvutamise aluseks põllukultuurirühma kindlaksmääratud pindala.
Kindlaksmääratud pindala ja deklareeritud pindala loetakse siiski võrdseiks, kui kindlaksmääratud kogupindala ja toetusmeetme maksenõudes deklareeritud kogupindala erinevus on kuni 0,1 hektarit. Selles arvutuses võetakse arvesse üksnes põllukultuurirühma tasandil üledeklareeritud pindala.
Kolmandas lõigus osutatud sätteid ei kohaldata, kui kõnealune erinevus on rohkem kui 20 % abitaotlusega hõlmatud deklareeritud kogupindalast.
Kui abikõlbliku pindala suhtes on kehtestatud maksimaalne piirang või piirmäär, vähendatakse maksenõudes deklareeritud hektarite arvu kehtestatud piirangu või piirmäärani.
4. Kui sama pindala on rohkem kui ühe pindalapõhise meetme kohase maksenõude aluseks, arvestatakse seda pindala eraldi iga sellise toetusmeetme puhul.
5. Lõike 3 teises lõigus osutatud juhul arvutatakse toetus kindlaksmääratud pindala alusel, millest lahutatakse kahekordne leitud erinevus, kui see erinevus on suurem kui 3 % või kaks hektarit, kuid mitte rohkem kui 20 % kindlaksmääratud pindalast.
Asjaomasele põllukultuurirühmale ei anta toetust, kui erinevus on üle 20 % kindlaksmääratud pindalast.
Kui erinevus on üle 50 %, jäetakse toetusesaaja toetusest ilma selles ulatuses, mis vastab maksenõudes deklareeritud pindala ja kindlaksmääratud pindala erinevusele.
6. Kui maksenõudes deklareeritud pindala ja lõike 3 teises lõigus osutatud kindlaksmääratud pindala erinevused tulenevad tahtlikust üledeklareerimisest, siis juhul, kui erinevus on suurem kui 0,5 % kindlaksmääratud pindalast või rohkem kui üks hektar, ei anta asjaomase pindalapõhise meetme raames kõnealuseks kalendriaastaks toetust, millele toetusesaajal olnuks õigus osutatud lõigu alusel.
Kui erinevus on üle 20 % kindlaksmääratud pindalast, jäetakse toetusesaaja toetusest ilma selles ulatuses, mis vastab deklareeritud pindala ja kindlaksmääratud pindala erinevusele.
7. Summad, mis tulenevad toetusesaajate hulgast väljaarvamisest seoses käesoleva artikli lõike 5 kolmanda lõigu ja lõike 6 teise lõigu sätetega, tasaarveldatakse komisjoni määruse (EÜ) nr 885/2006 (8) artikli 5b kohaselt. Kui seda summat ei ole vastavalt kõnealusele artiklile võimalik täielikult tasaarvestada kolme kalendriaasta jooksul pärast seda kalendriaastat, mil rikkumine avastati, siis tasumata jääk kustutatakse.
Artikkel 17
Loomade arvuga seotud vähendamised ja väljaarvamised
1. Käesoleva artikli kohaldamisel käsitletakse veiseid, lambaid ja kitsi eraldi.
Muude kui esimeses lõigus osutatud loomade puhul määrab liikmesriik kindlaks asjakohase vähendamiste ja väljaarvamiste süsteemi.
2. Kui kohaldatakse individuaalset piirmäära või ülemmäära, tuleb maksenõudes deklareeritud loomade arvu vähendada asjaomase toetusesaaja puhul määratud piirmäära või ülemmäärani.
Toetust ei tohi mingil juhul maksta suurema arvu loomade eest, kui maksenõudes on deklareeritud.
Kui maksenõudes deklareeritud loomade arv ületab haldus- või kohapealsete kontrollide tulemusel kindlaksmääratud loomade arvu, arvutatakse toetus kindlaksmääratud loomade arvu põhjal.
3. Kahest kõrvamärgist ühe kõrvamärgi kaotanud veist loetakse kindlaksmääratud veiseks, tingimusel et ta on selgelt ja individuaalselt identifitseeritav veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi muude elementide abil.
Kui avastatud eeskirjade eiramised on seotud valede kannetega veiste registris või loomapassides, loetakse asjaomane veis kindlaksmääramata loomaks üksnes siis, kui selliseid vigu avastatakse vähemalt kahe kontrolli käigus 24 kuu jooksul. Kõikidel muudel juhtudel loetakse asjaomane loom kindlaksmääramata loomaks pärast esimest vea avastamist.
Käesoleva määruse artikli 3 lõike 4 sätteid kohaldatakse veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi kannete või teadete suhtes.
4. Lõike 2 kolmandas lõigus osutatud juhul vähendatakse toetuse kogusummat, mida toetusesaajal olnuks õigus meetme raames saada, lõike 6 kohaselt määratava protsendi võrra, kui eeskirjade eiramisi ei leita rohkem kui kolme looma puhul.
5. Kui eeskirjade eiramisi avastatakse rohkem kui kolme looma puhul, vähendatakse toetuse kogusummat, mida toetusesaajal olnuks õigus saada:
a)
lõike 6 kohaselt määratava protsendi võrra, kui see ei ületa 10 %;
b)
lõike 6 kohaselt määratava protsendi võrra kahekordselt, kui see ületab 10 %, kuid pole suurem kui 20 %.
Kui kõnealune protsendimäär on suurem kui 20 %, siis asjaomasele meetmele toetust ei anta.
Kui protsendimäär on suurem kui 50 %, jäetakse toetusesaaja toetusest ilma sellise summa ulatuses, mis vastab deklareeritud loomade arvu ja kooskõlas lõike 2 kolmanda lõiguga kindlaksmääratud loomade arvu erinevusele. Summad, mis tulenevad toetusesaajate hulgast väljaarvamisest, tasaarveldatakse komisjoni määruse (EÜ) nr 885/2006 artikli 5b kohaselt. Kui seda summat ei ole vastavalt kõnealusele artiklile võimalik täielikult tasaarvestada kolme kalendriaasta jooksul pärast seda kalendriaastat, mil rikkumine avastati, siis tasumata jääk kustutatakse.
6. Lõigetes 4 ja 5 osutatud protsentide määramiseks jagatakse loomade arv, kelle puhul on avastatud eeskirjade eiramisi, kindlaksmääratud loomade arvuga.
Määruse (EÜ) nr 1122/2009 artikli 16 lõike 3 teise lõigu kohaldamisel loetakse potentsiaalselt toetuskõlblikud loomad, keda ei ole veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemis õigesti identifitseeritud või registreeritud, loomadeks, kelle puhul on avastatud eeskirjade eiramisi.
7. Kui deklareeritud loomade ja lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt kindlaksmääratud loomade arvu vahe tuleneb tahtlikust eeskirjade eiramisest, siis asjaomasele meetmele toetust ei anta.
Kui lõike 6 kohaselt määratav protsent on suurem kui 20 %, jäetakse toetusesaaja toetusest ilma sellise summa ulatuses, mis vastab deklareeritud loomade arvu ja kooskõlas lõike 2 kolmanda lõiguga kindlaksmääratud loomade arvu erinevusele. Summad, mis tulenevad toetusesaajate hulgast väljaarvamisest, tasaarveldatakse komisjoni määruse (EÜ) nr 885/2006 artikli 5b kohaselt. Kui seda summat ei ole vastavalt kõnealusele artiklile võimalik täielikult tasaarvestada kolme kalendriaasta jooksul pärast seda kalendriaastat, mil rikkumine avastati, siis tasumata jääk kustutatakse.
Artikkel 18
Vähendamised ja väljaarvamised juhul, kui ei täideta abikõlblikkuse kriteeriume, maksekohustusi ja seotud kohustusi
1. Taotletud toetust vähendatakse või selle maksmisest keeldutakse, kui ei täideta järgmisi kohustusi või kriteeriume:
a)
määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 36 punkti a alapunktides iv ja v ning punkti b alapunktis v osutatud meetmete puhul vastavad kohustuslikud nõuded, väetiste ja taimekaitsevahendite kasutamise miinimumnõuded, määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 39 lõikes 3, artikli 40 lõikes 2 ja artikli 47 lõikes 1 osutatud muud asjakohased kohustuslikud nõuded ning sellistest nõuetest kaugemale ulatuvad nõuded; või
b)
muud kui deklareeritud pindala suuruse või loomade arvuga seotud abikõlblikkuse kriteeriumid.
Mitmeaastaste kohustuste puhul kohaldatakse toetuse vähendamisi, väljaarvamisi ja tagasinõudmisi ka nende summade suhtes, mis on kõnealuse kohustusega seoses juba makstud eelnevatel aastatel.
2. Liikmesriik nõuab toetuse tagasi ja/või keeldub toetuse andmisest või määrab kindlaks toetuse vähendamise summa eelkõige kindlakstehtud kohustuste täitmata jätmise tõsiduse, ulatuse ja püsivuse põhjal.
Täitmata jätmise tõsidus sõltub eelkõige selle tagajärgede olulisusest, võttes arvesse nende kriteeriumide taotletavat eesmärki, mida ei ole järgitud.
Täitmata jätmise ulatus sõltub eelkõige selle mõjust kogu tegevusele.
Kas täitmata jätmise laad on püsiv, sõltub eelkõige selle mõju ajalisest ulatusest või sellest, kas seda mõju on võimalik mõistlike vahenditega lõpetada.
3. Kui täitmata jätmine tuleneb tahtlikust eeskirjade eiramisest, arvatakse toetusesaaja kõnealuse meetme raames toetuse saajate hulgast välja nii sel kalendriaastal, mil rikkumine avastati, kui ka sellele järgneval kalendriaastal.
II jagu
Nõuetele vastavus
I alajagu
Kontroll
Artikkel 19
Üldeeskirjad
1. Ilma, et see piiraks määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 51 lõike 3 kohaldamist, tähendab „nõuetele vastavus” vastavust kohustuslikele majandamisnõuetele ja headele põllumajandus- ja keskkonnatingimustele, millele osutatakse kõnealuse määruse artikli 50a lõike 1 esimeses lõigus, ning väetiste ja taimekaitsevahendite kasutamise miinimumnõuetele, millele osutatakse kõnealuse määruse artikli 51 lõike 1 teises lõigus.
2. Nõuetele vastavuse suhtes kohaldatakse mutatis mutandis määruse (EÜ) nr 73/2009 artiklit 22 ning määruse (EÜ) nr 1122/2009 artikli 2 teise lõigu punkte 2, 32-37, artikleid 8, 47, 48, 49, artiklit 50, v.a lõike 1 esimene lõik, artikli 51 lõikeid 1, 2 ja 3, artikleid 52, 53, 54, artikli 70 lõikeid 3, 4, 6 ja 7, artikleid 71 ja 72.
3. Käesoleva määruse artiklis 21 osutatud vähendamise arvutamise eesmärgil käsitatakse määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 39 lõikes 3 määratletud väetiste ja taimekaitsevahendite kasutamise miinimumnõudeid vastavalt määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli 5 lõikes 1 sätestatud „keskkonna” ning „rahva-, looma- ja taimetervise” valdkonna osana. Mõlemaid miinimumnõudeid käsitatakse „õigusaktina” määruse (EÜ) nr 1122/2009 artikli 2 teise lõigu punkti 33 tähenduses.
Artikkel 20
Kohapealsed kontrollid
1. Võttes arvesse nõudeid ja standardeid, mille eest ta vastutab, kontrollib pädev kontrolliasutus kohapeal vähemalt 1 % kõigist toetusesaajatest, kes on esitanud maksenõude määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 36 punkti a alapunktide i-v ja punkti b alapunktide i, iv ja v alusel.
2. Kooskõlas käesoleva määruse artikliga 1 võib kontrollitavate toetusesaajate valimid valida kas selliste toetusesaajate valimi hulgast, keda on juba käesoleva määruse artikli 12 kohaselt kontrollitud ja kelle suhtes kohaldatakse vastavaid nõudeid, või selliste toetusesaajate üldkogumi hulgast, kes esitavad maksenõuded määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 36 punkti a alapunktide i-v ja punkti b alapunktide i, iv ja v alusel ning kes peavad vastama vastavatele nõuetele.
3. Lõikes 2 sätestatud menetluste kombinatsiooni võib kasutada sel juhul, kui selline kombinatsioon suurendab kontrollisüsteemi tõhusust.
4. Kui nõuetele vastavuse seisukohast oluliste õigusaktide ja nõuetega on ette nähtud, et kohapealsest kontrollist ette ei teatata, siis kehtib sama nõue ka nõuetele vastavuse kohapealse kontrollimise kohta.
II alajagu
Vähendamised ja väljaarvamised
Artikkel 21
Vähendamised ja väljaarvamised
Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 51 lõike 2 kohaldamist, kohaldatakse rikkumise kindlakstegemisel käesoleva määruse artikli 19 lõikes 2 osutatud vähendamisi ja väljaarvamisi määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 36 punkti a alapunktide i-v ja punkti b alapunktide i, iv ja v kohase toetuse kogusumma suhtes, mis on antud või antakse asjaomasele toetusesaajale maksenõuete alusel, mis ta on esitanud või esitab sel kalendriaastal, mil rikkumine avastati.
III jagu
Vähendamiste järjekord
Artikkel 22
Vähendamiste järjekord
Kui kohaldatakse mitut vähendamist, siis tehakse seda niisuguses järjekorras:
-
kõigepealt käesoleva määruse artikli 16 lõigetega 5 ja 6 ning artikli 17 lõigetega 4 ja 5 ettenähtud vähendamised,
-
seejärel käesoleva määruse artikliga 18 ettenähtud vähendamised,
-
seejärel määruse (EÜ) nr 1122/2009 artikliga 23 ettenähtud vähendamised seoses hilinenud esitamisega,
-
siis käesoleva määruse artikli 16 lõikega 1 ettenähtud vähendamised,
-
seejärel käesoleva määruse artikliga 21 ettenähtud vähendamised,
-
lõpuks käesoleva määruse artikli 16 lõikega 7 ja artikli 17 lõikega 7 ettenähtud vähendamised.
II JAOTIS
MAAELU ARENGU TOETUS 1. JA 3. TELJE NING TEATAVATE 2. JA 4. TELJE MEETMETE ALUSEL
I PEATÜKK
Sissejuhatavad sätted
Artikkel 23
Reguleerimisala
Käesolevat jaotist kohaldatakse selliste määruse (EÜ) nr 1698/2005 kohaste kulutuste suhtes, mis ei ole hõlmatud käesoleva määruse I jaotisega.
II PEATÜKK
Kontroll, vähendamised ja väljaarvamised
I jagu
Kontroll
I alajagu
Üldsätted
Artikkel 24
Halduskontrollid
1. Kõikide toetusetaotluste, maksenõuete ning muude deklaratsioonide suhtes, mida toetusesaaja või kolmas isik peab esitama, teostatakse halduskontroll, mis hõlmab kõiki võimalikke ja asjakohaseid elemente, mida on võimalik haldusmeetmetega kontrollida. Menetlusega tuleb tagada tehtud kontrollimistöö, kontrollimise tulemuste ja lahknevuste korral võetud meetmete registreerimine.
2. Toetusetaotluste halduskontrolli puhul kontrollitakse eelkõige järgmist:
a)
toetuse saamiseks esitatud tegevuse abikõlblikkus;
b)
vastavus maaelu arengu programmis sätestatud valikukriteeriumidele;
c)
toetuse saamiseks esitatud tegevuse vastavus kohaldatavatele siseriiklikele ja ühenduse eeskirjadele, eelkõige vastavalt vajadusele riigihanke ja riigiabi kohta, ning muudele siseriiklike õigusaktidega või maaelu arengu programmiga kehtestatud asjakohastele kohustuslikele nõuetele;
d)
esitatud kulutuste põhjendatus, mida hinnatakse nõuetekohase hindamissüsteemi alusel, näiteks võrdluskulude, erinevate pakkumiste võrdluse või hindamiskomitee kaudu;
e)
taotleja usaldusväärsus, võttes arvesse võimalikke kaasfinantseeritud tegevusi alates 2000. aastast.
3. Maksenõuete halduskontroll hõlmab, kui see on kõnealuse nõude puhul asjakohane, eelkõige järgmist:
a)
kaasfinantseeritavate toodete või teenuste tarnimine;
b)
taotletavate kulutuste paikapidavus;
c)
lõpetatud tegevuse võrdlus tegevusega, mille kohta toetusetaotlus esitati ja toetust anti.
4. Halduskontrollid, mis on seotud investeerimistoimingutega, hõlmavad vähemalt ühte kontrollkäiku toetatud tegevuse toimumiskohta või investeerimiskohta, et kontrollida investeeringu teostamist.
Liikmesriigid võivad siiski otsustada sellised kontrollkäigud tegemata jätta nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, näiteks siis, kui:
a)
tegevus kuulub valimisse, mida kontrollitakse koha peal vastavalt artiklile 25;
b)
tegemist on väikeinvesteeringuga;
c)
liikmesriik leiab, et toetuse saamise tingimuste täitmata jätmise oht on väike, või investeeringu realiseerimata jätmise oht on väike.
Teises lõigus osutatud otsus ja selle põhjendus peavad olema registreeritud.
5. Halduskontrolli hulka kuuluvad menetlused, mille eesmärk on ära hoida eeskirjavastast topeltrahastamist muude liidu või siseriiklike kavadega ning programmiperioodidega. Kui rahastatakse ka teistest allikatest, kindlustatakse kõnealuste kontrollidega, et toetussummad kokku ei ületaks maksimaalseid lubatud toetuse piirmäärasid.
6. Toetusesaajate väljamakseid peavad tõendama arved ja maksmist tõendavad dokumendid. Kui see ei ole võimalik, tõendatakse väljamakseid samaväärse tõendusjõuga dokumentidega.
Artikkel 25
Kohapealsed kontrollid
1. Liikmesriigid korraldavad heakskiidetud tegevuse kohapealse kontrollimise asjakohase valimi põhjal. Kõnealuseid kontrolle teostatakse, kui see on võimalik, enne tegevuse jaoks ettenähtud lõppmakse tegemist.
2. Kohapealsete kontrollidega hõlmatud kulutused moodustavad vähemalt 4 % artiklis 23 osutatud Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) rahastatud kulutustest, mida makseasutus maksab igal kalendriaastal. Arvesse võetakse üksnes neid kontrolle, mis on asjaomase aasta lõpuks lõpule viidud.
Kogu programmiperioodi vältel moodustavad kaetavad kulud vähemalt 5 % Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) rahastatud kulutustest.
3. Lõike 1 kohaselt kontrollitava heakskiidetud tegevuste valimi puhul pööratakse eelkõige tähelepanu järgmistele asjaoludele:
a)
vajadus kontrollida eri liiki ja eri ulatusega tegevuste asjakohast kombinatsiooni;
b)
kõik riiklike või liidu kontrollide tulemusel kindlakstehtud ohutegurid;
c)
vajadus säilitada telgede ja meetmete vaheline tasakaal;
d)
vajadus valida juhumeetodil 20-25 % kulutustest.
4. Kohapealseid kontrolle teostavaid inspektoreid ei kaasata sama tegevuse halduskontrolli teostamisse.
Artikkel 26
Kohapealsete kontrollide sisu
1. Kohapealsete kontrollide abil püüavad liikmesriigid kindlaks teha:
a)
kas toetusesaaja esitatud maksenõuded on tõendatud raamatupidamis- või muude dokumentidega; vajaduse korral tähendab see maksenõude andmete õigsuse kontrollimist kolmandate isikute valduses olevate andmete või äridokumentide põhjal;
b)
kas piisava hulga kululiikide puhul on asjakohaste kulude laad ja ajastus vastavuses liidu nõuete, tegevuse heakskiidetud tehniliste näitajate ja tegelikult tehtud tööde või tegelikult osutatud teenustega;
c)
kas tegevust kasutatakse või kavatsetakse kasutada nii, nagu on kirjeldatud toetusetaotluses;
d)
kas riiklikult rahastatud tegevused on ellu viidud vastavalt liidu eeskirjadele ja poliitikatele, eriti riigihanke eeskirjadele ning siseriiklike õigusaktidega kehtestatud ja maaelu arenguprogrammis kehtestatud asjakohastele kohustuslikele standarditele.
2. Käesoleva määruse artikli 25 lõikes 3 osutatud kontrollimiseks valitud maksenõuete kohapealsed kontrollid hõlmavad kõiki toetusesaaja maksekohustusi ja kohustusi, mida on võimalik kontrollkäigu ajal kontrollida.
3. Kohapealne kontroll hõlmab kontrollkäiku tegevuskohta või kui tegevus on immateriaalne, siis kontrollkäiku projekti teostaja juurde, välja arvatud erandlike olukordade puhul, mis on riigi ametiasutustes nõuetekohaselt registreeritud ja põhjendatud.
4. Artikli 25 lõikes 2 sätestatud kontrollimäära saavutamise hindamisel võetakse arvesse üksnes selliseid kontrolle, mis vastavad kõikidele käesoleva artikli nõuetele.
Artikkel 27
Kontrolliaruanne
1. Iga käesoleva jaotise alusel läbi viidud kohapealse kontrolli ja järelkontrolli kohta koostatakse kontrolliaruanne, mis võimaldab teostatud kontrollide üksikasju läbi vaadata. Eelkõige käsitletakse aruandes järgmist:
a)
kontrollitud meetmed ja taotlused;
b)
kohalolnud isikud;
c)
kas toetusesaajat teavitati eelnevalt külastusest ja kui see oli nii, kui pikalt ette teatati;
d)
kontrollide tulemused ja vajaduse korral kõik erilised tähelepanekud;
e)
vajaduse korral täiendavad rakendatavad kontrollimeetmed.
2. Toetusesaajale antakse võimalus sellele aruandele alla kirjutada, et ta saaks tõendada oma kohalviibimist kontrolli ajal ja lisada märkusi. Kui avastatakse eeskirjade eiramisi, saab toetusesaaja kontrolliaruande koopia.
II alajagu
Erimeetmete täiendavad kontrollisätted
Artikkel 28
Noored põllumajandustootjad
Määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 22 lõikega 1 ettenähtud meetme puhul kontrollivad liikmesriigid äriplaani järgimist vastavalt määruse (EÜ) nr 1974/2006 artikli 13 lõikele 3.
Artikkel 28a
Ennetähtaegselt pensionile jäämine
Määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikliga 23 ettenähtud meetme puhul kontrollib liikmesriik kõnealuse määruse artikli 23 lõike 2 punktis b ja artikli 23 lõikes 3 sätestatud nõuete järgimist pärast põllumajandusettevõtte üleandmist. Liikmesriigid võivad kohapealsetest kontrollidest loobuda pärast toetuse esimest väljamakset, tingimusel et halduskontrollid, mis hõlmavad muu hulgas asjakohaseid ristkontrolle, eriti määruse (EÜ) nr 73/2009 artiklis 16 nimetatud elektroonilistes andmebaasides sisalduva teabe suhtes, annavad vajaliku kindluse väljamaksete seaduslikkuse ja regulaarsuse kohta.
Artikkel 28b
Liikmesriikide poolt tunnustatud toidukvaliteedikavade toetus
Määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikliga 32 ette nähtud meetme puhul võivad makseasutused vastavalt vajadusele kasutada muudelt talitustelt, asutustelt või organisatsioonidelt saadud tõendusmaterjali abikõlblikkuse kriteeriumidele vastavuse kontrollimiseks. Nad peavad siiski veenduma, et asjaomase talituse, organi või organisatsiooni tegevusstandard on piisav abikõlblikkuse kriteeriumidele vastavuse kontrollimiseks.
Artikkel 28c
Elatuspõllumajandus
Määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikliga 34 ettenähtud meetme puhul kontrollivad liikmesriigid äriplaaniga seotud arengut halduskontrollide ja valimipõhiste kohapealsete kontrollide kaudu vastavalt kõnealuse artikli lõikele 2.
Artikkel 28d
Tootjarühmad
Määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikliga 35 ettenähtud meetme puhul tunnustavad liikmesriigid tootjarühma pärast seda, kui on kontrollitud rühma vastavus kõnealuse artikli lõikes 1 sätestatud kriteeriumidele ja riiklikele eeskirjadele. Pärast tunnustamist kontrollitakse vähemalt üks kord viieaastase perioodi jooksul, kas vastavus tunnustuskriteeriumidele kestab.
Artikkel 28e
Ümberkorraldatavad põllumajandusettevõtted
Määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikliga 35a ettenähtud meetme puhul hindavad liikmesriigid halduskontrollide ja valimipõhiste kohapealsete kontrollide kaudu äriplaaniga seotud arengut vastavalt kõnealuse artikli lõikele 2.
Artikkel 28f
Leader
1. Liikmesriigid rakendavad kohalike tegevusrühmade järelevalveks asjakohase süsteemi.
2. Määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 63 punktide a ja b alusel tehtud kulutuste puhul võivad liikmesriigid ametliku aktiga delegeerida käesoleva määruse artiklis 24 osutatud halduskontrollide teostamise kohalikele tegevusrühmadele. Siiski peavad liikmesriigid sel puhul veenduma, et kohalikel tegevusrühmadel on nimetatud töö tegemiseks vajalik haldus- ja kontrollisuutlikkus.
Esimeses lõigus osutatud delegeerimise puhul teostavad liikmesriigid korrapäraseid kontrolle kohalike tegevusrühmade tegevuse kontrollimiseks, sh raamatupidamisarvestuse kontrollid ja valimipõhiste halduskontrollide kordamine.
Liikmesriigid teostavad ka käesoleva määruse artiklis 26 osutatud kohapealseid kontrolle. Käesoleva määruse artikli 25 lõike 1 kohaselt koha peal kontrollitavate heakskiidetud tegevuste valimis peab Leaderiga seotud kulude protsent olema vähemalt sama suur kui käesoleva määruse artiklis 23 osutatud kulude protsent.
3. Määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 63 punkti c alusel tehtud kulutuste korral teostavad kontrolle isikud, kes on asjaomasest kohalikust tegevusrühmast sõltumatud.
Artikkel 28g
Intressimäärade toetussubsiidiumid
Määruse (EÜ) nr 1974/2006 artikli 49 alusel tehtud kulutuste korral teostatakse halduskontrolle ja kohapealseid kontrolle toetusesaaja ja asjaomase tegevuse teostamise suhtes. Käesoleva määruse artikli 25 lõike 3 punkti b kohase riskianalüüsiga hõlmatakse asjaomane tegevus toetuse diskonteeritud väärtuse alusel vähemalt ühel korral.
Lisaks tagavad liikmesriigid halduskontrollide ja vajaduse korral vahendavate finantsinstitutsioonide ja toetusesaaja valdustesse tehtavate kontrollkäikudega, et vahendavatele finantsinstitutsioonidele tehtud maksed on kooskõlas ELi õigusaktide ning liikmesriigi makseasutuse ja vahendava finantsinstitutsiooni vahel määruse (EÜ) nr 1974/2006 artikli 49 sätete kohaselt sõlmitud kokkuleppega.
Artikkel 28h
Muud finantskorraldusmeetmed
Määruse (EÜ) nr 1974/2006 artikli 50 alusel tehtud kulutuste korral tagavad liikmesriigid halduskontrollide ja vajaduse korral fondide või nende sponsorite valdustesse tehtavate kontrollkäikudega, et kõnealuse määruse artiklites 51 ja 52 sätestatud tingimused on täidetud. Nad kontrollivad eriti vahendite nõuetekohast kasutamist ja selle lõpetamist programmiperioodi lõpus.
III alajagu
Järelkontrollid
Artikkel 29
Järelkontrollid
1. Investeerimistegevuse suhtes teostatakse järelkontrolle, et kontrollida määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 72 lõike 1 kohaste maksekohustuste või maaelu arengu programmis osutatud maksekohustuste täitmist.
2. Järelkontrollid peavad igal kalendriaastal hõlmama vähemalt 1 % abikõlblikest EAFRD kulutustest lõikes 1 osutatud investeerimistegevusele, milles suhtes kehtib endiselt lõikes 1 osutatud maksekohustus ning mille puhul on tehtud EAFRDst lõppmakse. Arvesse võetakse üksnes neid kontrolle, mis on asjaomase aasta lõpuks lõpule viidud.
3. Lõike 1 kohase kontrollitava tegevuse valim põhineb erinevate tegevuste, tegevusrühmade või meetmete riske ja finantsmõju käsitleval analüüsil. Osa valimist on valitud juhuvaliku alusel.
II jagu
Vähendamised ja väljaarvamised
Artikkel 30
Vähendamised ja väljaarvamised
1. Väljamaksed arvutatakse halduskontrollide käigus kindlakstehtud abikõlblikkuse alusel.
Liikmesriik vaatab läbi toetusesaaja esitatud maksenõude ja kehtestab abikõlblikud summad. Liikmesriik kehtestab:
a)
üksnes maksenõude alusel toetusesaajale makstava summa;
b)
pärast maksenõude abikõlblikkuse kontrolli toetusesaajale makstava summa.
Kui vastavalt punktile a kehtestatud summa ületab vastavalt punktile b kehtestatud summat rohkem kui 3 %, kohaldatakse vastavalt lõigule b kehtestatud summa suhtes vähendamist. Vähendamise summa on kahe kõnealuse summa vahe.
Vähendamist ei kohaldata, kui toetusesaaja suudab tõestada, et abikõlbmatute summade kaasamine ei ole tema süü.
2. Kui leitakse, et toetusesaaja on tahtlikult esitanud valeandmeid, arvatakse kõnealune tegevus EAFRD toetuse alt välja ning kõik selle tegevuse eest juba makstud summad nõutakse tagasi. Lisaks arvatakse toetusesaaja välja sama meetme alusel toetuse saamisest sel aastal, mil rikkumine avastati, ning sellele järgneval kalendriaastal.
3. Lõigetes 1 ja 2 osutatud vähendamisi ja väljaarvamisi kohaldatakse artiklite 25 ja 29 kohaste kontrollide ajal tuvastatud abikõlbmatud kulutuste suhtes mutatis mutandis.
III OSA
LÕPPSÄTTED
Artikkel 31
Aruandlus
Liikmesriigid saadavad iga aasta 15. juuliks komisjonile aruande:
a)
mis hõlmab eelneval kalendriaastal I jaotise alusel esitatud maksenõuete kontrollide tulemusi ning eelkõige järgmist:
i)
maksenõuete arv iga meetme kohta, kõnealuste nõuete puhul kontrollitud kogusumma, samuti artiklite 11, 12 ja 20 kohaste kontrollidega hõlmatud kogupindala ja loomade koguarv;
ii)
pindalatoetuse puhul kogupindala üksikute toetuskavade lõikes;
iii)
loomadega seotud meetmete puhul loomade koguarv üksikute toetuskavade lõikes;
iv)
teostatud kontrollide tulemused, märkides ära vastavalt artiklitele 16, 17, 18 ja 21 kohaldatud vähendamised ja väljaarvamised;
b)
mis hõlmab eelneval kalendriaastal artiklite 24 ja 25 kohastelt tehtud makseid käsitlevate maksenõuete suhtes teostatud kontrolle ja kontrollide tulemusi;
c)
mis hõlmab eelneval kalendriaastal artiklite 28 ja 29 alusel teostatud kontrolle ja kontrollide tulemusi.
Artikkel 32
Komisjonipoolne kontroll
Määruse (EÜ) nr 1698/2005 alusel makstud toetuse suhtes kohaldatakse määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli 27 lõiget 2.
Artikkel 33
Makseasutuste teavitamine kontrollidest
1. Kui kontrollimisi ei vii läbi makseasutus, tagab liikmesriik, et makseasutus saab teostatud kontrollimiste ja nende tulemuste kohta piisava teabe. Makseasutus peab kindlaks määrama, millist teavet ta vajab. Teave võib olla esitatud iga teostatud kontrolli kohta koostatud aruandena või vajaduse korral koondaruande vormis.
2. Säilitatakse piisav kontrolljälg. Suunav kirjeldus piisavat kontrolljälge käsitletavate nõuete kohta on esitatud I lisas.
3. Makseasutusel on õigus kontrollida teiste asutuste poolt tehtud kontrollide kvaliteeti ning saada kõikvõimalikku muud teavet, mida ta oma ülesannete täitmiseks vajab.
Artikkel 34
Kehtetuks tunnistamine
1. Määrus (EÜ) nr 1975/2006 tunnistatakse kehtetuks alates 1. jaanuarist 2011.
Seda kohaldatakse siiski jätkuvalt enne 1. jaanuari 2011 esitatud maksenõuete suhtes.
2. Viiteid määrusele (EÜ) nr 1975/2006 käsitatakse viidetena käesolevale määrusele ja neid tuleb lugeda käesoleva määruse II lisas esitatud vastavustabeli kohaselt.
Artikkel 35
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub […] päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2011.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 27. jaanuar 2011