ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 18. dubna 2012,
kterým se prodlužuje lhůta uvedená v čl. 114 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie ohledně vnitrostátních předpisů týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech oznámených Švédským královstvím podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie
(oznámeno pod číslem C(2012) 2461)
(Pouze švédské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/230/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 114 odst. 6 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
I. SKUTEČNOSTI
(1)
Dne 17. října 2011 Švédské království oznámilo Komisi podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) svůj úmysl zavést vnitrostátní předpisy ke snížení povoleného obsahu kadmia ve fosforečných hnojivech na maximální úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu (což odpovídá 20 mg Cd/kg P2O5). Tato opatření by se odchylovala od nařízení (ES) č. 2003/2003 Evropského parlamentu a Rady ze dne 13. října 2003 o hnojivech (1) a snížila by maximální úroveň 100 gramů kadmia na tunu fosforu (což odpovídá 44 mg Cd/kg P2O5), pro kterou již Švédskému království byla výjimka udělena.
1. Ustanovení čl. 114 odst. 5 a 6 SFEU
(2)
Ustanovení čl. 114 odst. 5 a 6 SFEU uvádí:
„5. (…P)okládá-li členský stát poté, co Evropský parlament a Rada, Rada nebo Komise přijaly harmonizační opatření, za nezbytné zavést vnitrostátní předpisy, opírající se o nové vědecké poznatky k ochraně životního prostředí nebo pracovního prostředí, z důvodu zvláštního problému, který se objeví v tomto členském státě po přijetí harmonizačních opatření, oznámí zamýšlené předpisy Komisi spolu s důvody pro jejich zavedení.
6. Komise do šesti měsíců po oznámení dotyčné vnitrostátní právní předpisy schválí nebo zamítne poté, co prověří, zda neslouží jako prostředek svévolné diskriminace nebo zastřeného omezování obchodu mezi členskými státy a nenarušují fungování vnitřního trhu.
Nerozhodne-li Komise v této lhůtě, pokládají se vnitrostátní předpisy uvedené v odstavcích (…) 5 za schválené.
Je-li to opodstatněné složitostí věci a není-li to nebezpečné pro lidské zdraví, může Komise oznámit dotyčnému členskému státu, že lhůta uvedená v tomto odstavci může být prodloužena o další lhůtu až šesti měsíců.“
2. Právní předpisy EU
(3)
Ve směrnici Rady 76/116/EHS ze dne 18. prosince 1975 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hnojiv (2) se stanovily požadavky, které musí hnojiva splňovat, aby mohla být uváděna na trh s označením „hnojivo ES“.
(4)
V příloze I směrnice 76/116/EHS byla stanovena označení typu a příslušné požadavky, např. pokud jde o složení, které musí splňovat každé hnojivo, aby bylo způsobilé pro označení „hnojivo ES“. Označení typu zařazená do tohoto seznamu jsou roztříděna do kategorií podle obsahu hlavních živin, tj. dusíku, fosforu a draslíku.
(5)
Podle článku 7 směrnice 76/116/EHS (3) nesměly členské státy zakázat, omezovat nebo bránit uvádění na trh hnojiv označených jako „hnojivo ES“, která splňovala požadavky uvedené směrnice, z důvodu jejich složení, označení nebo balení.
(6)
Rozhodnutím Komise 2002/399/ES ze dne 24. května 2002 o vnitrostátních ustanoveních oznámených Švédským královstvím podle čl. 95 odst. 4 Smlouvy o ES týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech (4) byla udělena odchylka od směrnice 76/116/EHS, přičemž byly schváleny švédské předpisy, jimiž se zakazuje uvádět na švédský trh hnojiva obsahující více než 100 gramů kadmia na tunu fosforu. Tato odchylka byla použitelná do 31. prosince 2005.
(7)
Směrnice 76/116/EHS byla nahrazena nařízením (ES) č. 2003/2003 o hnojivech.
(8)
V čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 2003/2003 se stanoví, že odchylky od článku 7 směrnice 76/116/EHS udělené Komisí podle čl. 95 odst. 6 bývalé Smlouvy o ES se považují za odchylky od článku 5 uvedeného nařízení a jsou nadále platné bez ohledu na vstup uvedeného nařízení v platnost.
(9)
V 15. bodě odůvodnění nařízení (ES) č. 2003/2003 se uvádí, že se Komise bude zabývat otázkou nezáměrného obsahu kadmia v minerálních hnojivech a podle potřeby vypracuje návrh nařízení, který předloží Evropskému parlamentu a Radě. Komise provedla rozsáhlé přípravné práce, ale vzhledem ke složitosti různých faktorů, které je třeba vzít v úvahu, dosud uvedený návrh nepřijala.
(10)
Vzhledem k tomu, že odchylka byla Švédsku udělena pouze do 31. prosince 2005, požádalo Švédsko v červnu 2005 o prodloužení stávající odchylky. Rozhodnutí Komise 2006/347/ES ze dne 3. ledna 2006 o vnitrostátních předpisech oznámených Švédským královstvím podle čl. 95 odst. 4 Smlouvy o ES týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech (5) povoluje švédským orgánům zachovat vnitrostátní opatření do doby, než budou na úrovni EU použitelná harmonizovaná opatření týkající se kadmia v hnojivech.
3. Vnitrostátní předpisy
(11)
„Nařízení o chemických látkách (zákazy týkající se manipulace, dovozu a vývozu)“ (1998:944) (6) obsahuje ustanovení týkající se mimo jiné maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech, včetně hnojiv s označením ES. V oddíle 3 odstavci 1 se stanoví, že hnojiva čísel 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 a 31.05 celního sazebníku obsahující více než 100 gramů kadmia na tunu fosforu nesmějí být nabízena k prodeji ani šířena.
(12)
Zamýšlené vnitrostátní opatření oznámené podle čl. 114 odst. 5 SFEU by snížilo povolený obsah kadmia ve fosforečných hnojivech ze současné maximální úrovně 100 gramů kadmia na tunu fosforu na úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu (46 mg Cd/kg P, což odpovídá 20 mg Cd/kg P2O5).
II. POSTUP
(13)
Dopisem ze dne 17. května 2011 Švédské království Komisi oznámilo, že podle čl. 114 odst. 5 SFEU žádá o povolení zavést vnitrostátní předpisy, které by snížily povolený obsah kadmia ve fosforečných hnojivech na maximální koncentraci 46 gramů na tunu fosforu. Švédské orgány tedy požadují snížení obsahu kadmia povoleného odchylkou stanovenou v rozhodnutí 2006/347/ES.
(14)
Dopisem ze dne 17. října 2011 švédské orgány zaslaly Komisi dodatečné informace, přičemž poskytly znění platných vnitrostátních právních předpisů odrážejících změny zavedené nařízeními 2008:255 a 2009:654 (7).
(15)
Dopisem ze dne 14. listopadu 2011 Komise informovala švédské orgány, že šestiměsíční lhůta pro její zkoumání podle čl. 114 odst. 6 započala dnem 18. října 2011.
(16)
Dopisem ze dne 17. října 2011 Komise informovala ostatní členské státy o žádosti, kterou obdržela od Švédska. Komise rovněž zveřejnila sdělení o žádosti v Úředním věstníku Evropské unie (8), aby byly i ostatní zainteresované strany informovány o vnitrostátních předpisech, které Švédsko hodlá zavést, jakož i o důvodech, na které se odvolává. V reakci na sdělení Lotyšsko podpořilo žádost Švédska. Komise neobdržela žádné jiné připomínky.
III. HODNOCENÍ
1. Posouzení přípustnosti
(17)
Ustanovení čl. 114 odst. 5 SFEU se týká případů, ve kterých jsou oznámeny vnitrostátní předpisy v souvislosti s harmonizačním opatřením EU a ve kterých mají být vnitrostátní předpisy zavedeny poté, co bylo harmonizační opatření přijato a prosazováno a nové vnitrostátní opatření by nebylo slučitelné s harmonizačním opatřením EU. Vnitrostátní právní předpisy byly oznámeny v souvislosti s nařízením (ES) č. 2003/2003, které bylo přijato na základě článku 95 bývalé Smlouvy o ES a stanoví harmonizovaná pravidla týkající se složení, identifikace, označování a balení hnojiv ES. Podle článku 5 uvedeného nařízení nesmí členské státy na základě jakéhokoli z uvedených důvodů vytvářet překážky, které brání volnému pohybu hnojiv.
(18)
Kromě toho čl. 114 odst. 5 SFEU vyžaduje, aby se oznámení zamýšlených vnitrostátních opatření opíralo o nové vědecké poznatky k ochraně životního prostředí nebo pracovního prostředí z důvodu zvláštního problému, který se v oznamujícím členském státě objeví po přijetí harmonizačního opatření, a aby byly současně popsány důvody pro zavedení zamýšlených vnitrostátních opatření.
(19)
Na podporu žádosti o nižší maximální úroveň kadmia ve fosforečných hnojivech předložily švédské orgány vnitrostátní posouzení rizik a několik studií. Toto posouzení zohledňuje obecné posouzení rizik kadmia a oxidu kademnatého Evropskou unií vypracované v roce 2007 v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 793/93 (9), vědecké stanovisko Evropského úřadu pro bezpečnost potravin týkající se kadmia v potravinách (10), jakož i staré a nové údaje týkající se posouzení rizik pro lidské zdraví a životní prostředí vyplývajících z kadmia v hnojivech ve Švédsku. Švédské posouzení rizik je zveřejněno na internetu (11).
(20)
Podle Švédských orgánů z nového posouzení rizik vyplývá, že je třeba v zájmu dlouhodobé ochrany zdraví švédské populace snížit expozici kadmiu. Expozice závisí na příjmu kadmia prostřednictvím potravin, zejména z rostlin, a proto je nutno snížit riziko vysokého obsahu kadmia v plodinách. Orná půda je ve Švédsku zpravidla kyselejší než ve střední Evropě, a proto zemědělské plodiny tuto látku snáze vstřebávají.
(21)
Snížení vnitrostátní mezní hodnoty ze 100 gramů kadmia na tunu fosforu na 46 gramů kadmia na tunu fosforu je navíc opatřením, které má snížit hromadění kadmia v půdě a také rizika pro vodní organismy žijící v mimořádně měkkých vodách, které se ve Švédsku vyskytují.
(22)
S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že žádost Švédského království podaná s cílem získat schválení pro snížení obsahu kadmia v hnojivech na maximální úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu je přípustná.
2. Použití čl. 114 odst. 6 třetího pododstavce SFEU
2.1 Opodstatnění založené na složitosti věci
(23)
Na podporu své žádosti Švédsko provedlo nové posouzení rizik, které bylo dokončeno v lednu 2011, ve kterém srovnává předpokládané koncentrace bez účinku (dále jen „PNEC“) pro organismy reprezentativní pro různé složky životního prostředí s koncentracemi kadmia ve švédském životním prostředí. V jeho oznámení se také odkazuje na některé studie, které byly dány k dispozici v rámci předchozích žádostí předložených Komisi v souladu s čl. 114 odst. 4 Smlouvy, a na posouzení rizik EU týkající se kadmia a oxidu kademnatého.
(24)
PNEC pro sladkou vodu závisí na tvrdosti. Jelikož má Švédsko velmi měkké sladké vody, výskyt toxicity pro vodní organismy se očekává za nižších koncentrací kadmia ve srovnání s ostatními částmi Evropy. Švédské orgány se proto domnívají, že je pravděpodobné, že vodní organismy ve švédských vodách jsou ve srovnání s vodami ve střední a jižní Evropě obecně citlivější na přidané kadmium.
(25)
Z výsledků programů monitorování ve Švédských povrchových vodách v letech 2006 a 2009 rovněž vyplývá, že přibližně 1 % jezer a 7 % pobřežních vod vykazuje vyšší koncentrace kadmia než jsou hodnoty PNEC. Přezkum provedený v roce 2008 dospěl k závěru, že opatření na snížení emisí vedla u vodních organismů k výraznému snížení koncentrací většiny kovů, avšak v případě kadmia je situace méně jasná. Zdá se, že tendence rostoucích účinků na imunitní systém ryb (slimule) během posledních let souvisí s rostoucí koncentrací kadmia v rybách. Další zpráva byla vypracována v roce 2011 s cílem popsat budoucí trendy ohledně kadmia v orných půdách a plodinách pro odhad koncentrací za 100 let a výsledky byly použity při modelování nejhoršího případu k odhadu rizika pro vodní organismy žijící ve vodách v blízkosti polí hnojených v průběhu příštích 100 let.
(26)
Švédské orgány ve svém posouzení dospěly k závěru, že by v dlouhodobém horizontu mohlo dojít ke zvýšení rizika pro vodní organismy žijící v mimořádně měkkých vodách (s tvrdostí nižší než 5 mg CaCO3/l). To je však pravděpodobné pouze v malých potocích s nízkým zředěním drenážní vody ze zemědělské půdy. Žádné další riziko pro životní prostředí vyplývající z používání kadmia v hnojivech nebylo švédskými orgány zjištěno.
(27)
S ohledem na složitost vztahů týkajících se kontaminace kadmiem prostřednictvím fosfátových hnojiv, možného hromadění a rizik pro životní prostředí, jak již bylo prokázáno v průběhu hodnocení podobných žádostí o udělení odchylky obdržených od Rakouska, Finska a České republiky, jakož i na dřívější žádosti Švédska požádala Komise Vědecký výbor pro zdravotní a environmentální rizika (dále jen „SCHER“) o stanovisko ohledně celkové kvality švédského posouzení rizik, případných významných nedostatků, vhodnosti zkoumaných scénářů a učiněných předpokladů, jakož i spolehlivosti a platnosti závěrů týkajících se zjištěných rizik pro životní prostředí.
(28)
SCHER zaujal své stanovisko dne 27. února 2012 (12). Dospěl k závěru, že zpráva o posouzení rizik vypracovaná švédskými orgány má řádnou vědeckou kvalitu, zkoumané scénáře jsou obecně vhodné a většina hodnot parametrů použitých ve scénářích je přijatelná. SCHER se nicméně domnívá, že řada tvrzení a/nebo předpokladů ve zprávě není podpořena dostatečnými důkazy. Například připomínky uvedené ve studiích o monitorování ryb předpokládají vztah mezi příčinami a důsledky, který není prokázán. Dalším příkladem je důležitý (pro posouzení rizik klíčový) předpoklad použití faktoru ředění 1/2 pro výpočet koncentrace kadmia v povrchových vodách potoků. Tento faktor není podpořen žádným vědeckým důkazem či opodstatněním. SCHER rovněž poznamenává, že pro některé scénáře byly použity spíše nejhorší podmínky. Například při výpočtech používání fosfátů na zemědělských půdách jsou použity míry používání, které jsou ve skutečnosti platné pro méně než 25 % švédských půd. Výpočty koncentrací povrchových vod potoků po drenáži se zdají být problematické a navrhované úrovně neodpovídají naměřeným koncentracím uvedeným jinde ve zprávě. Hodnoty PNEC použité ve švédském posouzení rizik odpovídají hodnotám navrženým ve zprávě EU o posouzení rizik týkající se kadmia a jako takové je může SCHER podpořit. Předložené míry charakterizace rizika (RCR) jsou proto výhradně závislé na posouzení expozice, tj. předpokládaných koncentracích kadmia ve švédských povrchových vodách. Uvedené koncentrace jsou závislé na - nepodloženém - faktoru zředění v půdě/potoce. SCHER nesouhlasí s předpokladem, že nedochází k žádné adsorpci kadmia v půdě. To nastane pouze tehdy, je-li půda již silně kontaminována a k žádné čisté adsorpci nedochází za rovnovážného stavu, a to situaci ve Švédsku neodpovídá. Švédská zpráva rovněž předpokládá, že k žádné adsorpci kadmia v půdě nedochází v hloubce větší než 30 cm, což rovněž neodpovídá skutečnosti. Proto SCHER nepodporuje výsledky předložené švédskými orgány, pokud jde o potoky, což je jediná složka životního prostředí, u které švédské orgány zjistily rizika.
(29)
Nicméně SCHER připomíná dřívější posouzení Vědeckého výboru pro toxicitu, ekotoxicitu a životní prostředí z roku 2002, ve kterém bylo odhadnuto, že se u většiny evropských půd neočekává zvýšení koncentrace kadmia v půdě na mezní hodnotu 46 mg Cd/kg P. SCHER potvrzuje, že tento odhad je stále obhajitelný i pro švédské zemědělské půdy, a poznamenává, že odvození bylo založeno na zásadě stávajícího stavu („stand-still“), nikoli na posouzení rizik provedeném švédskými orgány v jejich současném opodstatnění.
(30)
Ačkoli se SCHER ve svém stanovisku ze dne 27. února 2012 domnívá, že zpráva o posouzení rizik vypracovaná švédskými orgány má řádnou vědeckou kvalitu a obsahuje nové a relevantní údaje, přetrvávají některé nejasnosti ohledně určitých klíčových předpokladů, na jejichž základě švédské orgány dospěly k závěru, že existuje riziko pro vodní organismy v malých potocích ve Švédsku. K tomu, aby Komise mohla zaujmout konečný postoj, bude zapotřebí další objasnění ze strany švédských orgánů.
2.2 Neexistence rizika pro lidské zdraví
(31)
Ve svém opodstatnění švédské orgány uvedly rizika pro zdraví citlivých skupin populace (diabetiky, lidé trpící osteoporózou či nedostatkem železa). Tato rizika jsou způsobena dlouhodobou expozicí kadmiu prostřednictvím stravy. Z tohoto důvodu neexistuje žádné nebezpečí pro lidské zdraví spojené s rozhodnutím prodloužit posuzování situace ve Švédsku o další lhůtu šesti měsíců. Tato další lhůta umožní Komisi zohlednit další objasnění, která mají poskytnout švédské orgány, aby mohlo být přijato konečné rozhodnutí.
(32)
Na základě výše uvedených informací je Komise názoru, že podmínky stanovené v čl. 114 odst. 6 třetím pododstavci jsou splněny, a že tedy může využít možnost prodloužit šestiměsíční lhůtu, ve které musí schválit nebo zamítnout vnitrostátní předpisy oznámené Švédskem.
IV. ZÁVĚR
(33)
Na základě výše uvedených skutečností lze učinit závěr, že žádost Švédského království o zavedení vnitrostátních předpisů, které se odchylují od nařízení (ES) č. 2003/2003, je přípustná.
(34)
Nicméně vzhledem ke složitosti této věci a neexistenci nebezpečí pro lidské zdraví, které by bylo způsobeno přijetím tohoto rozhodnutí, zastává Komise názor, že je opodstatněné prodloužit lhůtu uvedenou v čl. 114 odst. 6 prvním pododstavci SFEU o další lhůtu končící dnem 18. října 2012,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Podle čl. 114 odst. 6 třetího pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie se lhůta pro schválení nebo zamítnutí zamýšlených vnitrostátních předpisů týkajících se kadmia v hnojivech, které Švédské království oznámilo dne 17. října 2011 podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie, prodlužuje do 18. října 2012.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Švédskému království.
V Bruselu dne 18. dubna 2012.
KOMISJONI OTSUS,
18. aprill 2012,
millega pikendatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 114 lõikes 6 osutatud ajavahemikku seoses siseriiklike normidega väetiste maksimaalse lubatud kaadmiumisisalduse kohta, millest Rootsi Kuningriik on teatanud vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 114 lõikele 5
(teatavaks tehtud numbri C(2012) 2461 all)
(Ainult rootsikeelne tekst on autentne)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2012/230/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 114 lõiget 6,
ning arvestades järgmist:
I. ASJAOLUD
(1)
17. oktoobril 2011 teatas Rootsi Kuningriik komisjonile vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 114 lõikele 5, et ta kavatseb kehtestada siseriiklikud normid, mis võimaldaksid langetada fosforväetistes lubatud kaadmiumisisalduse ülemmäära 46 grammini ühe tonni fosfori kohta (mis vastab 20 mg kaadmiumile ühe kilogrammi P2O5 kohta). Kõnealuste meetmetega tehtaks erand Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta määrusest (EÜ) nr 2003/2003 väetiste kohta (1) ning langetataks ülemmäära, mis on 100 grammi kaadmiumi ühe tonni fosfori kohta (mis vastab 44 mg kaadmiumile ühe kilogrammi P2O5 kohta), mille puhul on Rootsi Kuningriigis juba lubatud kohaldada erandit.
1. ELi toimimise lepingu artikli 114 lõiked 5 ja 6
(2)
ELi toimimise lepingu artikli 114 lõigetes 5 ja 6 on sätestatud:
„5. […] kui pärast seda, kui Euroopa Parlament ja nõukogu või nõukogu või komisjon on ühtlustamismeetme vastu võtnud, peab liikmesriik vajalikuks ühtlustamismeetme võtmise järel ainuomaselt selles liikmesriigis ilmneva probleemi tõttu kehtestada keskkonna ja töökeskkonna kaitsega seotud uutel teaduslikel tõenditel põhinevaid siseriiklikke norme, teatab ta kavandatavatest normidest ja nende kehtestamise põhjustest komisjonile.
6. Komisjon kinnitab kõnealused siseriiklikud normid või lükkab need tagasi kuue kuu jooksul pärast […] teatamist, olles eelnevalt kindlaks teinud, kas need on või ei ole meelevaldse diskrimineerimise vahendid või liikmesriikidevahelise kaubanduse varjatud piirangud, ja kas need kujutavad või ei kujuta endast takistust siseturu toimimisele.
Kui komisjon selle ajavahemiku jooksul otsust ei tee, loetakse lõigetes […] 5 osutatud siseriiklikud normid kinnitatuks.
Kui seda õigustab küsimuse keerukus ja kui puudub oht inimeste tervisele, võib komisjon asjaomasele liikmesriigile teatada, et käesolevas lõikes osutatud ajavahemikku võidakse pikendada veel kuni kuus kuud.”
2. ELi õigusaktid
(3)
Nõukogu 18. detsembri 1975. aasta direktiivis 76/116/EMÜ väetisi käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (2) on sätestatud nõuded, millele väetised peavad vastama, et neid saaks turule viia märkega „EÜ väetis”.
(4)
Direktiivi 76/116/EMÜ I lisas sätestati väetiseliikide nimetused ja asjakohased nõuded, nt nõuded koostise kohta, millele pidid vastama kõik EÜ-märkega väetised. Kõnealuses nimekirjas olevad väetiseliikide nimetused jagati kategooriatesse neis sisalduvate peamiste toiteelementide, s.t lämmastiku, fosfori ja kaaliumi järgi.
(5)
Direktiivi 76/116/EMÜ artikliga 7 (3) keelati liikmesriikidel väetiste koostise, identifitseerimise, märgistamise või pakendamisega seotud põhjustel keelata, piirata ja takistada direktiivi sätetele vastavate EÜ-märkega väetiste turuleviimist.
(6)
Komisjon tegi oma 24. mai 2002. aasta otsusega 2002/399/EÜ väetiste maksimaalset lubatud kaadmiumisisaldust reguleerivate siseriiklike normide kohta, millest Rootsi Kuningriik on teatanud vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 95 lõikele 4, (4) erandi direktiivist 76/116/EMÜ, kiites heaks Rootsi siseriiklikud normid, mis keelavad Rootsi territooriumil turustada väetisi, mis sisaldavad ühe tonni fosfori kohta üle 100 grammi kaadmiumi. Kõnealune erand kehtis 31. detsembrini 2005.
(7)
Direktiiv 76/116/EMÜ on asendatud määrusega (EÜ) nr 2003/2003 väetiste kohta.
(8)
Määruse (EÜ) nr 2003/2003 artikli 35 lõikes 2 on sätestatud, et erandeid direktiivi 76/116/EMÜ artiklist 7, mida komisjon teeb EÜ asutamislepingu artikli 95 lõike 6 alusel, käsitatakse eranditena kõnealuse määruse artiklist 5, kusjuures mainitud erandid säilitavad ka edaspidi oma mõju, olenemata kõnealuse määruse jõustumisest.
(9)
Määruse (EÜ) 2003/2003 põhjenduse 15 kohaselt kavatseb komisjon uurida juhuslike kaadmiumilisandite sisaldust mineraalväetistes, teha vajaduse korral ettepaneku vastava määruse vastuvõtmiseks ning esitada selle Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Komisjon on teinud ulatuslikku ettevalmistustööd, kuid mitmesuguste arvestatavate tegurite keerukuse tõttu ei ole veel ettepanekut vastu võtnud.
(10)
Kuna Rootsile tehtud erand kehtis ainult kuni 31. detsembrini 2005, taotles Rootsi 2005. aasta juunis luba jätkata kehtiva erandi kohaldamist. Komisjoni 3. jaanuari 2006. aasta otsus 2006/347/EÜ väetiste maksimaalset lubatud kaadmiumisisaldust reguleerivate siseriiklike õigusaktide kohta, millest Rootsi Kuningriik on teatanud vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 95 lõikele 4, (5) lubab Rootsi ametivõimudel säilitada siseriiklikud meetmed, kuni ühtlustatud meetmeid väetiste kaadmiumisisalduse kohta hakatakse ELi tasandil kohaldama.
3. Siseriiklikud normid
(11)
„Keemiatoodete määrus (käitlemine, import ja eksport)” (1998:944) (6) sisaldab sätteid, mis käsitlevad muu hulgas maksimaalset lubatud kaadmiumisisaldust väetistes, sealhulgas EÜ-märkega väetistes. Määruse 3. jao lõikega 1 on ette nähtud, et väetisi, mis kuuluvad tollitariifi numbrite 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 ja 31.05 alla ning mis sisaldavad rohkem kui 100 grammi kaadmiumi ühe tonni fosfori kohta, ei tohi müügiks pakkuda ega vastu võtta.
(12)
Kavandatud riikliku meetmega, millest teatati ELi toimimise lepingu artikli 114 lõike 5 kohaselt, langetataks fosforväetistes lubatud kaadmiumisisalduse ülemmäära 46 grammini ühe tonni fosfori kohta praeguselt 100 grammilt ühe tonni fosfori kohta (46 mg Cd/kg P, mis vastab 20 mg kaadmiumile ühe kilogrammi P2O5 kohta).
II. MENETLUS
(13)
17. mai 2011. aasta kirjaga teatas Rootsi Kuningriik komisjonile, et vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 114 lõikele 5 taotleb ta luba kehtestada siseriiklikud normid, mis võimaldaksid langetada fosforväetistes lubatud kaadmiumisisalduse ülemmäära 46 grammini ühe tonni fosfori kohta. Seega taotlevad Rootsi ametivõimud luba langetada otsuses 2006/347/EÜ sätestatud erandiga lubatud kaadmiumisisaldust.
(14)
17. oktoobri 2011. aasta kirjaga saatsid Rootsi ametivõimud komisjonile lisateavet, et esitada kehtivate siseriiklike õigusaktide tekst, milles kajastuvad määrustega 2008:255 ja 2009:654 (7) kehtestatud muudatused.
(15)
14. novembri 2011. aasta kirjaga teavitas komisjon Rootsi ametivõime sellest, et õigusaktide teksti kuuekuuline läbivaatusperiood vastavalt artikli 114 lõikes 6 sätestatule algas 18. oktoobril 2011.
(16)
17. oktoobri 2011. aasta kirjaga teatas komisjon teistele liikmesriikidele Rootsilt saadud taotlusest. Samuti avaldas komisjon taotluse kohta teatise Euroopa Liidu Teatajas, (8) et teavitada teisi huvitatud isikuid siseriiklikest meetmetest, mida Rootsi kavatseb kehtestada, ning põhjustest, millele seejuures tuginetakse. Läti toetas oma vastuses Rootsi taotlust. Muid märkusi komisjonile ei laekunud.
III. HINDAMINE
1. Vastuvõetavuse hindamine
(17)
ELi toimimise lepingu artikli 114 lõikes 5 on käsitletud juhte, mil seoses ELi ühtlustamismeetmega on teatatud siseriiklikest normidest, mil siseriiklikud meetmed kehtestatakse pärast ühtlustamismeetme vastuvõtmist ja jõustumist ning mil uus siseriiklik meede oleks vastuolus ELi ühtlustamismeetmega. Siseriiklikest normidest teatati seoses määrusega (EÜ) nr 2003/2003, mis võeti vastu EÜ asutamislepingu endise artikli 95 alusel ja millega kehtestati ühtlustatud eeskirjad EÜ väetiste koostise, identifitseerimise, märgistamise või pakendamise suhtes. Kõnealuse lepingu artikli 5 kohaselt ei tohi liikmesriigid takistada väetiste vaba ringlemist ühelgi nimetatud alusel.
(18)
Lisaks peab teade ELi toimimise lepingu artikli 114 lõike 5 kohaselt kavandatavate siseriiklike meetmete kohta põhinema uutel teaduslikel tõenditel, mis on seotud keskkonna või töökeskkonna kaitsega ühtlustamismeetme võtmise järel ainuomaselt selles liikmesriigis ilmneva probleemi tõttu ning millele tuleb lisada kavandatavate siseriiklike meetmete kehtestamise põhjendus.
(19)
Fosforväetiste kaadmiumisisalduse piirmäära langetamise taotluse kinnituseks on Rootsi ametivõimud esitanud riikliku riskihindamise ja mõned uuringud. Riskihindamises on võetud arvesse ELi kaadmiumi ja kaadmiumoksiidi riskianalüüsi, mis koostati 2007. aastal vastavalt nõukogu määrusele (EMÜ) nr 793/93, (9) Euroopa Toiduohutusameti teaduslikule arvamusele toidus sisalduva kaadmiumi kohta (10) ning vanu ja uusi andmeid Rootsi väetistes sisalduvast kaadmiumist tuleneva ohu kohta inimeste tervisele ja keskkonnale. Rootsi riskihindamine on avaldatud internetis (11).
(20)
Rootsi ametivõimude andmetel näitab uus riskihindamine vajadust piirata kokkupuudet kaadmiumiga, et kaitsta pikemas perspektiivis Rootsi elanikkonna tervist. Kaadmiumiga kokkupuute ulatus sõltub (põhiliselt taimse) toiduga tarbitud kaadmiumi hulgast ning seetõttu tuleks vähendada suurt kaadmiumisisaldust põllukultuurides. Rootsi põllumullad on üldiselt happelisemad kui Kesk-Euroopa mullad ning sellise eripära tõttu omastavad taimed kaadmiumi lihtsamalt.
(21)
Lisaks on siseriikliku piirväärtuse 100 grammi kaadmiumi ühe fosfori tonni kohta alandamine 46 grammile kaadmiumile ühe tonni fosfori kohta vajalik selleks, et vähendada kaadmiumi ladestumist mulda, samuti riske veeorganismidele, kes elavad sellistes erakordselt pehmetes vetes nagu Rootsis.
(22)
Eelnevat silmas pidades leiab komisjon, et Rootsi Kuningriigi esitatud taotlus saada luba fosforväetistes lubatud kaadmiumisisalduse ülemmäära langetamiseks 46 grammini ühe tonni fosfori kohta on vastuvõetav.
2. Tuginemine ELi toimimise lepingu artikli 114 lõike 6 kolmandale lõigule
2.1. Probleemi keerukusel rajanev põhjendus
(23)
Oma taotluse kinnitamiseks on Rootsi teostanud uue riskihindamise, mis valmis lõplikult 2011. aasta jaanuaris. Selles on võrreldud mitmesuguseid keskkonnaosi esindavate organismide jaoks tuletatud arvutuslikke mittetoimivaid sisaldusi (Predicted No-Effect Concentrations ehk PNECid) Rootsi keskkonnas sisalduva kaadmiumi kontsentratsioonidega. Teates on samuti osutatud teatavatele uuringutele, mis on tehtud kättesaadavaks komisjonile eelnevalt esitatud taotluste raames ELi toimimise lepingu artikli 114 lõike 4 kohaselt ning ELi kaadmiumi ja kaadmiumoksiidi riskihindamisele.
(24)
Magevee jaoks tuletatud PNEC sõltub karedusest. Kuna Rootsi mageveed on väga pehmed, avaldub mürgine toime veeorganismidele eeldatavalt kaadmiumi väiksema kontsentratsiooni puhul kui mujal Euroopas. Rootsi ametivõimud leiavad seega, et tõenäoliselt on Rootsi vete veeorganismid üldiselt täiendava kaadmiumi suhtes tundlikumad kui Kesk- ja Lõuna-Euroopa vete veeorganismid.
(25)
Rootsi pinnavete järelevalveprogrammide 2006. ja 2009. aasta tulemused näitavad, et umbes 1 % järvedest ja 7 % rannikuvetest sisaldab rohkem kaadmiumi kui PNEC väärtused. 2008. aastal tehtud analüüsis järeldati, et heitmete vähendamise meetmed on enamiku metallide puhul viinud nende kontsentratsioonide märkimisväärse vähenemiseni veeorganismides, kuid kaadmiumi osas ei ole olukord nii selge. Mõju süvenemine kalade (vöödilise lükoodi) immuunsüsteemile viimaste aastate jooksul tundub olevat seotud kaadmiumi suuremate kontsentratsioonidega kalades. 2011. aastal koostati veel üks aruanne eesmärgiga kirjeldada tulevikusuundumusi kaadmiumisisalduse kohta põllumuldades ja -kultuurides, hinnates võimalikke kontsentratsioone 100 aasta jooksul. Aruande tulemusi on kasutatud halvima võimaliku juhtumi stsenaariumi kavandamiseks, et hinnata riski veeorganismidele, kes elavad eelneva 100 aasta jooksul väetatud põldude lähedal asuvates vetes.
(26)
Rootsi ametivõimud järeldavad oma hinnangus, et erakordselt pehmetes vetes (mille karedusaste on väiksem kui 5 mg/l (väljendatud CaCO3)) elavate veeorganismide jaoks võib oht pikemas perspektiivis suureneda, kuid see on tõenäoline ainult väikestes ojades, milles põllumajandusmaa äravooluvete lahjenduse tase on madal. Rootsi ametivõimud ei ole kindlaks teinud ühtegi muud väetistes sisalduva kaadmiumi kasutamisest tulenevat ohtu keskkonnale.
(27)
Võttes arvesse fosforväetiste kaudu lisanduva kaadmiumi, selle võimaliku kuhjumise ja sellest tulenevate keskkonnaohtude omavaheliste seoste keerukust (mis on juba ilmnenud Austria, Soome ja Tšehhi Vabariigi sarnaste eranditaotluste hindamise ajal) ning Rootsi varasemaid taotlusi, nõudis komisjon, et tervise- ja keskkonnariskide teaduskomitee (Scientific Committee on Health and Environmental Risks (SCHER)) esitaks arvamuse Rootsi riskihindamise üldise kvaliteedi, mis tahes märkimisväärsete puudujääkide, uuritud stsenaariumite asjakohasuse ja esitatud eelduste kohta, samuti kindlakstehtud keskkonnaohtusid puudutavate järelduste usaldusväärsuse ja paikapidavuse kohta.
(28)
SCHER võttis oma arvamuse vastu 27. veebruaril 2012 (12). SCHER leidis, et Rootsi ametivõimude koostatud riskihindamisaruande teaduslik tase on hea, uuritud stsenaariumid on üldiselt asjakohased ja enamik stsenaariumites kasutatud parameetri väärtusi on vastuvõetavad. Siiski leiab SCHER, et aruandes esitatud väited ja/või eeldused ei ole piisavalt tõendatud. Näiteks on kalade seireuuringutes esitatud vaatluste eelduseks põhjuse-tagajärje suhe, mida ei ole tõestatud. Teine näide on oluline (riskihindamise seisukohalt keskne) eeldus - 1/2 lahjendustegur, mida kasutatakse ojade pinnavete kaadmiumi kontsentratsiooni arvutamiseks. Sellise teguri kinnitamiseks ei ole esitatud ühtegi teaduslikku tõendit või põhjendust. Samuti märgib SCHER, et mõne stsenaariumi puhul kasutati pigem halvima juhu tingimusi. Näiteks fosfaadi kasutamise korral põllumajandusmaadel rakendatakse kasutusmäärasid, mis kehtivad tegelikult vaid vähem kui 25 % Rootsi pinnase puhul. Ojade pinnavete kuivendamisjärgsete sisalduste arvutused tunduvad problemaatilised ning kavandatud tasemed ei vasta mujal aruandes mõõdetud sisaldustele. Rootsi riskihindamises kasutatud PNECid on samad, mis on ka EU RARis kaadmiumi kohta esitatud ning SCHER võib neid sellisel kujul kinnitada. Esitatud ohu suhtarvud (RCR) sõltuvad seega täielikult kokkupuutumise hindamisest, s.t kaadmiumi eeldatavatest kontsentratsioonidest Rootsi pinnavetes. Viimased sõltuvad - põhjendamata - pinnase/oja lahjendustegurist. Samuti ei nõustu SCHER eeldusega, et kaadmium ei imendu pinnasesse. Seda võib juhtuda vaid siis, kui pinnas on juba tugevalt saastunud ja püsiseisundis ei toimu netoadsorptsiooni, Rootsis see aga nii ei ole. Lisaks on Rootsi aruandes eeldatud, et sügavamal kui 30 cm ei toimu pinnases kaadmiumi adsorptsiooni, mis samuti tõele ei vasta. Niisiis ei kinnita SCHER Rootsi ametivõimude poolt esitatud tulemusi ojade kohta, mis moodustavad ainsa keskkonnaosa, mille jaoks Rootsi ametivõimud riskid kindlaks tegid.
(29)
Siiski meenutab SCHER toksilisuse, ökotoksilisuse ja keskkonna teaduskomitee varasemat hindamist aastast 2002, milles arvati, et pinnase kaadmiumisisaldused ei peaks enamikes Euroopa pinnastes suurenema rohkem kui 46 mg Cd/kg P. SCHER kinnitab, et selline arvamus on endiselt põhjendatud, sealhulgas Rootsi põllumajandusmaade puhul, ning märgib, et esitatud tuletise aluseks oli nn „stand-still” põhimõte (rakendamiskeeld), mitte riskihindamine, nagu Rootsi ametivõimude praeguses põhjenduses.
(30)
Kuigi SCHER leiab oma 27. veebruari 2012. aasta arvamuses, et Rootsi ametivõimude koostatud riskihindamisaruande teaduslik tase on hea ning aruanne sisaldab uusi ja asjakohaseid andmeid, leidub endiselt küsitavusi seoses teatavate peamiste eeldustega, mida Rootsi ametivõimud on kasutanud järeldamaks, et Rootsi väikeste ojade veeorganismid on ohustatud. Et komisjon saaks võtta lõpliku seisukoha, peavad Rootsi ametivõimud esitama täiendavaid selgitusi.
2.2. Inimeste tervisele avalduva ohu puudumine
(31)
Oma põhjenduses teevad Rootsi ametivõimud kindlaks riskid tundlikele elanikkonnarühmadele (diabeetikutele, osteoporoosi või rauavaeguse all kannatavatele inimestele). Selliseid riske põhjustab pikaajaline kokkupuude kaadmiumiga toiduvaliku kaudu. Seetõttu ei kaasne Rootsi olukorra hindamise aja pikendamisega veel kuue kuu võrra ohtu inimeste tervisele. Nimetatud täiendav ajavahemik võimaldab komisjonil arvestada Rootsi ametivõimude täiendavaid selgitusi lõpliku otsuse langetamise eesmärgil.
(32)
Eelöeldust lähtudes leiab komisjon, et artikli 114 lõike 6 kolmandas lõigus sätestatud tingimused on täidetud sedavõrd, et komisjon saab kasutada Rootsi poolt teatatud siseriiklike normide heakskiitmiseks või tagasilükkamiseks ettenähtud kuuekuulise perioodi pikendamise võimalust.
IV. JÄRELDUS
(33)
Eelnevat arvesse võttes võib järeldada, et Rootsi Kuningriigi taotlus määruse (EÜ) nr 2003/2003 nõuetest kõrvale kalduvate siseriiklike normide kehtestamiseks on vastuvõetav.
(34)
Arvestades aga küsimuse keerukust ja tõendusmaterjali puudumist inimeste tervisele avalduva ohu kohta käesoleva otsuse vastuvõtmisel, leiab komisjon siiski, et ELi toimimise lepingu artikli 114 lõike 6 esimeses lõigus nimetatud ajavahemiku edasine pikendamine kuni 18. oktoobrini 2012 on põhjendatud.
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 114 lõike 6 kolmandale lõigule pikendatakse ajavahemikku, mis on ette nähtud väetiste kaadmiumisisaldust käsitlevate kavandatavate siseriiklike normide (millest Rootsi Kuningriik on teatanud 17. oktoobril 2011 vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 114 lõikele 5) heakskiitmiseks või tagasilükkamiseks, kuni 18. oktoobrini 2012.
Artikkel 2
Käesolev otsus on adresseeritud Rootsi Kuningriigile.
Brüssel, 18. aprill 2012