NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 311/2012
ze dne 21. prosince 2011,
kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 809/2004, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES, pokud jde o prvky související s prospekty a inzeráty
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES ze dne 4. listopadu 2003 o prospektu, který má být zveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování, a o změně směrnice 2001/34/ES (1), a zejména na čl. 7 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 809/2004 (2) vyžaduje, aby emitenti ze třetích zemí připravili historické finanční údaje obsažené v prospektech pro veřejnou nabídkou cenných papírů nebo přijetí cenných papírů k obchodování na regulovaném trhu v souladu s Mezinárodními standardy účetního výkaznictví (IFRS) nebo s vnitrostátními účetními standardy třetí země za předpokladu, že jsou rovnocenné s IFRS.
(2)
Za účelem posouzení rovnocennosti obecně uznávaných účetních zásad (GAAP) třetí země s přijatými IFRS stanoví nařízení Komise (ES) č. 1569/2007 (3) definici rovnocennosti a zřizuje mechanismus pro určení rovnocennosti GAAP třetí země. Na základě podmínek mechanismu rovnocennosti by mohlo být emitentům ze třetích zemí dovoleno po přechodné období končící dne 31. prosince 2011 používat zásady GAAP třetích zemí, které své standardy sbližují s IFRS nebo se zavázaly IFRS přijmout. Je důležité posoudit úsilí těch zemí, které přijaly opatření ke sblížení svých účetních standardů s IFRS nebo k přijetí IFRS. Nařízení (ES) č. 1569/2007 bylo proto změněno, aby se přechodné období prodloužilo do 31. prosince 2014. Komise vzala v úvahu zprávu podanou Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA) v listopadu 2010 o Číně, Kanadě, Indii a Jižní Koreji, které uplatňovaly přechodné období podle rozhodnutí Komise 2008/961/ES ze dne 12. prosince 2008 o používání vnitrostátních účetních standardů některých třetích zemí a mezinárodních standardů pro účetní výkaznictví emitenty cenných papírů ve třetích zemích při sestavování jejich konsolidovaných účetních závěrek (4), a nařízení Komise (ES) č. 809/2004, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES, pokud se jedná o prvky související s prospekty a inzeráty (5), a rovněž aktualizované informace o Číně a Indii z dubna 2011.
(3)
V dubnu 2010 vydalo ministerstvo financí Číny „Plán pro další sbližování účetních standardů pro obchodní společnosti (ASBE) se standardy IFRS“, v němž znovu zopakovalo závazek Číny pokračovat v procesu sbližování s IFRS. Od října 2010 byly všechny stávající standardy a výklady vydané Radou pro mezinárodní účetní standardy začleněny do ABSE. Úroveň sbližování je podle orgánu ESMA uspokojivá a rozdíly nejsou tak významné, aby představovaly nesoulad s IFRS. Proto je vhodné od 1. ledna 2012 považovat čínské účetní standardy pro obchodní společnosti (ASBE) za rovnocenné schváleným IFRS.
(4)
Rada pro účetní standardy Kanady se v lednu 2006 veřejně zavázala přijmout standardy IFRS do 31. prosince 2011. Schválila začlenění IFRS do příručky kanadského Institutu autorizovaných účetních znalců jako kanadské GAAP pro všechny veřejně odpovědné ziskové podniky počínaje rokem 2011. Proto je vhodné od 1. ledna 2012 považovat kanadské zásady GAAP za rovnocenné přijatým standardům IFRS.
(5)
Korejská komise finančního dozoru a Korejský účetní institut se v březnu 2007 veřejně zavázaly přijmout standardy IFRS do 31. prosince 2011. Korejská rada pro účetní standardy přijala IFRS ve formě korejských standardů IFRS (K-IFRS). K-IFRS jsou totožné s IFRS a od roku 2011 jsou povinné pro všechny společnosti kotované v Jižní Koreji. Nekotované finanční instituce a státní podniky jsou rovněž povinny K-IFRS používat. Ostatní nekotované společnosti se mohou rozhodnout, zda je budou uplatňovat, či nikoliv. Proto je vhodné od 1. ledna 2012 považovat zásady GAAP Jižní Korey za rovnocenné přijatým standardům IFRS.
(6)
Indická vláda a indický Institut autorizovaných účetních znalců se v červenci 2007 veřejně zavázaly přijmout standardy IFRS do 31. prosince 2011 s cílem uvést indické GAAP plně do souladu s IFRS do konce programu. Při šetření na místě v lednu 2011 však orgán ESMA zjistil, že indické zásady GAAP vykazují zřejmě řadu odchylek od IFRS, které by se mohly v praxi projevit jako významné. Nejasnosti ohledně časového harmonogramu pro zavedení systému podávání zpráv slučitelného s IFRS přetrvávají. Protože žádný z emitentů v Indii nevyužil dobrovolné předběžné uplatňování IFRS, neexistují žádné zkušenosti ohledně jejich prosazování.
(7)
Proto je vhodné prodloužit přechodné období v Unii nejvýše na tři roky, do 31. prosince 2014, aby emitenti třetích zemí mohli sestavit své roční a pololetní účetní závěrky v souladu se zásadami GAAP Indie.
(8)
Protože přechodné období, pro které byla udělena rovnocennost GAAP Číny, Kanady, Jižní Korey a Indie podle nařízení (ES) č. 809/2004, skončilo dne 31. prosince 2011, mělo by se toto nařízení použít ode dne 1. ledna 2012. Je to nezbytné k tomu, aby byla emitentům z těchto třetích zemí kotovaným v Unii poskytnuta právní jistota a předešlo se riziku, že by své účetní závěrky museli přepracovat podle IFRS. Ustanovení o zpětné platnosti tak zmenšuje případné další zatížení pro dotčené emitenty.
(9)
Nařízení (ES) č. 809/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 35 nařízení (ES) č. 809/2004 se mění takto:
1)
v odstavci 5 se vkládá druhý pododstavec, který zní:
„Kromě standardů uvedených v prvním pododstavci mohou od 1. ledna 2012 emitenti ze třetích zemí předkládat své historické finanční údaje v souladu s těmito standardy:
a)
obecně uznávanými účetními zásadami Čínské lidové republiky;
b)
obecně uznávanými účetními zásadami Kanady;
c)
obecně uznávanými účetními zásadami Korejské republiky.“
2)
odstavec 5a se nahrazuje tímto:
„5a. Emitenti ze třetích zemí nejsou povinni podle přílohy I bodu 20.1; přílohy IV bodu 13,1; přílohy VII bodu 8,2; přílohy X bodu 20.1 nebo přílohy XI bodu 11.1 přepracovat historické finanční údaje zahrnuté do prospektu a relevantní pro účetní období před účetním obdobím počínajícím dne 1. ledna 2015 nebo po tomto datu, nebo podle požadavku podle přílohy VII bodu 8.2a; přílohy IX bodu 11.1; nebo přílohy X bodu 20.1a poskytnout popis rozdílů mezi mezinárodními standardy pro účetní výkaznictví přijatými podle nařízení (ES) č. 1606/2002 a účetními zásadami, v souladu s nimiž byly tyto údaje vypracovány s ohledem na účetní období před účetním obdobím počínajícím dne 1. ledna 2015 nebo po tomto datu, za předpokladu, že historické finanční údaje jsou vypracovány v souladu s obecně uznávanými účetními zásadami Indické republiky.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. prosince 2011.
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 311/2012,
21. detsember 2011,
millega muudetakse määruse (EÜ) nr 809/2004 (millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/71/EÜ) prospekte ja reklaami käsitlevaid sätteid
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/71/EÜ väärtpaberite üldsusele pakkumisel või kauplemisele lubamisel avaldatava prospekti ja direktiivi 2001/34/EÜ muutmise kohta, (1) eriti selle artikli 7 lõiget 1,
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni määrusega (EÜ) nr 809/2004 (2) on ette nähtud, et kolmandate riikide emitendid koostavad eelnevate perioodide finantsteabe, mis esitatakse prospektides, mis antakse välja väärtpaberite pakkumiseks üldsusele või väärtpaberite reguleeritud turul kauplemisele lubamiseks, kooskõlas rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega või kolmanda riigi samaväärsete raamatupidamisstandarditega.
(2)
Selleks et hinnata, kas kolmandate riikide üldtunnustatud raamatupidamisstandardid on samaväärsed vastu võetud rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega, on komisjoni määrusega (EÜ) nr 1569/2007 (3) ette nähtud samaväärsuse määratlus ja kehtestatud kolmandate riikide üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtete samaväärsuse kindlaksmääramise mehhanism. Vastavalt samaväärsuse kindlaksmääramise mehhanismi tingimustele võidakse lubada kolmandate riikide emitentidel kasutada nende kolmandate riikide üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtteid, kes lähendasid oma üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtteid rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditele või kohustusid rahvusvahelised finantsaruandlusstandardid vastu võtma üleminekuperioodil, mis lõppeb 31. detsembril 2011. On vaja hinnata nende riikide edusamme, kes on võtnud meetmeid, et lähendada oma raamatupidamisstandardeid rahvusvahelistele finantsaruandlusstandarditele või nendele üle minna. Seepärast on muudetud määrust (EÜ) nr 1569/2007, et pikendada üleminekuperioodi 31. detsembrini 2014. Komisjon võttis arvesse Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve 2010. novembris esitatud aruannet Hiina, Kanada, India ja Lõuna-Korea kohta, kellele komisjoni 12. detsembri 2008. aasta otsusega 2008/961/EÜ (teatavate kolmanda riigi raamatupidamisstandardite ja rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite kasutamise kohta konsolideeritud raamatupidamisaruannete koostamisel kolmandate riikide väärtpaberiemitentide poolt) (4) ja komisjoni 12. detsembri 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 1289/2008 (millega muudetakse määruse (EÜ) nr 809/2004 (millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/71/EÜ) prospekte ja reklaami käsitlevaid sätteid) (5) võimaldati üleminekuperioodi, samuti 2011. aasta aprillis esitatud täiendavat teavet Hiina ja India kohta.
(3)
Hiina rahandusministeerium avaldas 2010. aasta aprillis dokumendi „Tegevuskava äriühingute raamatupidamisstandardite jätkuvaks lähendamiseks rahvusvahelistele finantsaruandlusstandarditele”, milles kinnitatakse Hiina kohustust jätkata raamatupidamisstandardite lähendamist rahvusvahelistele finantsaruandlusstandarditele. 2010. aasta oktoobri seisuga on kõik kehtivad Rahvusvaheliste Raamatupidamisstandardite Nõukogu välja antud standardid ja tõlgendused rakendatud äriühingute raamatupidamisstandardite raames. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve hinnangul on lähenemise tase rahuldav ja erinevused ei ole nii suured, et neid saaks käsitada rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditele mittevastavusena. Seepärast on asjakohane käsitada alates 1. jaanuarist 2012 Hiina äriühingute raamatupidamisstandardeid samaväärsetena kehtivate rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega.
(4)
Kanada raamatupidamisstandardite nõukogu võttis 2006. aasta jaanuaris avalikult kohustuse võtta kasutusele rahvusvahelised finantsaruandlusstandardid 31. detsembriks 2011. Kanada raamatupidamisstandardite nõukogu kiitis heaks rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite ülevõtmise Kanada Vannutatud Audiitorite Instituudi käsiraamatusse (Canadian Institute of Chartered Accountants Handbook), mida alates 2011. aastast käsitatakse Kanada üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtetena kõigi avaliku aruandekohustusega äriühingute jaoks. Seepärast on asjakohane käsitada alates 1. jaanuarist 2012 Kanada üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtteid samaväärsetena kehtivate rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega.
(5)
Korea finantsjärelevalve komisjon ja Korea raamatupidamisinstituut võtsid 2007. aasta märtsis avalikult kohustuse võtta rahvusvahelised finantsaruandlusstandardid vastu 31. detsembriks 2011. Korea raamatupidamisstandardite nõukogu võttis rahvusvahelised finantsaruandlusstandardid vastu Korea rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditena (K-IFRS). K-IFRS on identne rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega ja seda kohaldatakse alates 2011. aastast kõigi Lõuna-Koreas noteeritud äriühingute suhtes. K-IFRSi peavad kasutama ka noteerimata finantseerimisasutused ja riigi omandis olevad äriühingud. Ka muud noteerimata äriühingud võivad kasutada K-IFRSi. Seepärast on asjakohane käsitada alates 1. jaanuarist 2012 Lõuna-Korea üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtteid samaväärsetena kehtivate rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega.
(6)
India valitsus ja India vannutatud audiitorite instituut võtsid 2007. aasta juulis avalikult kohustuse võtta rahvusvahelised finantsaruandlusstandardid vastu 31. detsembriks 2011, et India üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtted oleksid programmiperioodi lõpuks täielikult kooskõlas rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega. Kohapealse kontrolli käigus tuvastas Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve 2011. aasta jaanuaris siiski, et India üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtted erinevad rahvusvahelistest finantsaruandlusstandarditest määral, mis võib praktikas osutuda märkimisväärseks. Jätkuvalt on ebaselge rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite kohase aruandlussüsteemi rakendamise ajakava. Kuna Indias ei ole emitente, kes on vabatahtlikult hakanud varem kasutama rahvusvahelisi finantsaruandlusstandardeid, puuduvad rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite jõustamise kogemused.
(7)
Seega on asjakohane pikendada üleminekuperioodi kuni kolme aasta võrra 31. detsembrini 2014, et võimaldada kolmandate riikide emitentidel koostada ELis oma aasta ja poolaasta raamatupidamisaruandeid vastavalt India üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtetele.
(8)
Kuna üleminekuperiood, mille jooksul vastavalt määrusele (EÜ) nr 809/2004 käsitatakse Hiina, Kanada, Lõuna-Korea ja India üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtteid samaväärsetena rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega, lõpeb 31. detsembril 2011, tuleks käesolevat määrust kohaldada alates 1. jaanuarist 2012. Seda on vaja, et tagada õiguskindlus asjaomaste kolmandate riikide emitentidele, kes on noteeritud liidus, ja vältida ohtu, et nad peavad ühtlustama oma finantsaruanded rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega. Seega vähendatakse tagasiulatuvust käsitleva sättega mis tahes võimalikku täiendavat koormust asjaomaste emitentide puhul.
(9)
Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 809/2004 vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määruse (EÜ) nr 809/2004 artiklit 35 muudetakse järgmiselt.
1)
Lõikesse 5 lisatakse teine lõik:
„Lisaks esimeses lõigus osutatud standarditele võivad kolmandate riikide emitendid esitada alates 1. jaanuarist 2012 eelnevate perioodide finantsteabe vastavalt järgmistele standarditele:
a)
Hiina Rahvavabariigi üldtunnustatud raamatupidamisstandardid;
b)
Kanada üldtunnustatud raamatupidamisstandardid;
c)
Korea Vabariigi üldtunnustatud raamatupidamisstandardid.”
2)
Lõige 5a asendatakse järgmisega:
„5a. Kolmandate riikide emitentide suhtes ei kohaldata I lisa punktis 20.1, IV lisa punktis 13.1, VII lisa punktis 8.2, X lisa punktis 20.1 või XI lisa punktis 11.1 sätestatud nõuet korrigeerida eelnevate perioodide finantsteavet, mis sisaldub prospektis 1. jaanuaril 2015 või pärast seda algavatele majandusaastatele eelnevate majandusaastate kohta, või VII lisa punktis 8.2a, IX lisa punktis 11.1 või X lisa punktis 20.1a sätestatud nõuet kirjeldada erinevusi määruse (EÜ) nr 1606/2002 kohaselt vastu võetud rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite ja 1. jaanuaril 2015 või pärast seda algavatele majandusaastatele eelnevaid majandusaastaid käsitleva teabe koostamisel kasutatud raamatupidamispõhimõtete vahel, tingimusel et eelnevate perioodide finantsteave on koostatud kooskõlas India Vabariigi üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtetega.”
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2012.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 21. detsember 2011