ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 8. února 2012
o státní podpoře SA.28809 (C 29/10) (ex NN 42/10 & ex CP 194/09), kterou Švédsko poskytlo společnosti Hammar Nordic Plugg AB
(oznámeno pod číslem C(2012) 546)
(Pouze švédské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/293/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek (1) v souladu s výše uvedenými články, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 26. května 2009, zaevidovaným dne 16. června 2009, Komise obdržela stížnost ohledně údajné státní podpory pro společnost Hammar Nordic Plugg AB tím, že obec Vänersborg (Vänersborgs kommun) prodala veřejný majetek pod tržní cenou.
(2)
Dne 27. října 2009 postoupila Komise nedůvěrné znění stížnosti vnitrostátním orgánům. Švédsko odpovědělo dopisem ze dne 30. listopadu 2009, zaevidovaným téhož dne.
(3)
Dne 9. března 2010 si Komise vyžádala další informace, Švédsko odpovědělo dopisem ze dne 20. dubna 2010.
(4)
Dne 11. května 2010 Komise obdržela informace, jež poskytla společnost Chips AB.
(5)
Dopisem ze dne 27. října 2010 oznámila Komise Švédsku rozhodnutí zahájit ohledně podpory řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (2) (dále jen „SFEU“). Rozhodnutí Komise o zahájení řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby k podpoře podaly připomínky.
(6)
Dopisem ze dne 23. listopadu 2010 požádalo Švédsko o prodloužení lhůty k podání připomínek k rozhodnutí o zahájení řízení.
(7)
V dopisech ze dne 15. a 17. prosince 2010 předložily švédské orgány Komisi své připomínky. Společnost Hammar Nordic Plugg AB poskytla Komisi své připomínky dopisem ze dne 22. ledna 2011.
(8)
Dne 1. února 2011 Komise zaslala připomínky společnosti Hammar Nordic Plugg AB švédským orgánům k vyjádření.
(9)
Dne 1. června 2011 zaslala Komise další žádost o informace. Švédsko odpovědělo dopisem ze dne 29. června 2011 a další upřesňující informace poskytlo v e-mailech dne 12. září a 30. září 2011.
(10)
Dne 6. června 2011 zaslala Komise společnosti Chips AB dotazník. Společnost na něj neodpověděla přímo, nicméně poskytla určité informace švédským orgánům, jež je použily ve svém upřesňujícím mailu ze dne 12. září 2011.
(11)
Dne 19. října 2011 se konalo jednání mezi útvary Komise a zástupci společnosti Hammar Nordic Plugg AB.
(12)
Dne 3. listopadu 2011 poskytla společnost Hammar Nordic Plugg AB Komisi prostřednictvím elektronické pošty další informace. Dne 4. listopadu 2011 předala Komise tyto informace švédským orgánům, které k nim podle svého vyjádření ze dne 28. listopadu 2011 neměly připomínky.
2. POPIS
2.1 Příjemce podpory a zúčastněné strany
(13)
Příjemce podpory je akciová společnost Hammar Nordic Plugg AB (dále jen „Hammar“), jež se zabývá pronájmem a správou nemovitostí. Hammar má sídlo v Trollhättanu v kraji Västra Götaland a je ve 100 % vlastnictví své mateřské společnosti Hammar Nordic Fastigheter AB, kterou vlastní soukromá osoba Anders Hammar (4).
(14)
Obec Vänersborg (dále jen „obec“) se nachází v kraji Västra Götaland poblíž norských hranic. Podle mapy regionální podpory Švédska na období 2007-2013 neleží Vänersborg v podporované oblasti.
(15)
Fastighets AB Vänersborg (dále jen „FABV“) je realitní společnost zcela vlastněná obcí.
(16)
Společnost Topp Livsmedel (dále jen „Topp“) byla součástí společnosti Chips AB (5) patřící do mezinárodní skupiny Orkla ASA (dále jen „Orkla“).
(17)
Nemovitost, jíž se opatření podpory týká (dále jen „závod“), zahrnuje dva pozemky, výrobní zařízení, movitý majetek a práva duševního vlastnictví (např. ochranné známky). Nachází se v Brålandě, malé vesnici v rámci obce Vänersborg. Společnost Topp se zhruba 30 zaměstnanci produkovala v závodě do roku 2007 zmrazenou zeleninu.
2.2 Shrnutí opatření
(18)
Dopisem ze dne 26. května 2009 obdržela Komise stížnost ohledně údajného poskytnutí státní podpory na základě prodeje veřejného majetku (závodu) pod tržní cenou.
(19)
V případu platí tyto skutečnosti: na konci roku 2007 oznámila společnost Chips AB ukončení výroby v podniku Topp a zahájila proces prodeje závodu.
(20)
Dne 13. února 2008 odkoupila závod od Chips AB - prostřednictvím FABV - obec za 17 milionů SEK(1,7 milionu EUR) (6).
(21)
Ve stejný den, 13. února 2008, uzavřela FABV dvě smlouvy s Hammar. U první z nich se jednalo o nájemní smlouvu, na jejímž základě pronajala FABV celý závod společnosti Hammar (7). Druhá smlouva obsahovala opci, podle níž měla společnost Hammar právo koupit závod od FABV za pevně stanovenou cenu 8 milionů SEK(0,8 milionu EUR) kdykoliv v průběhu dvouletého období mezi 1. březnem 2008 a 28. únorem 2010. Hammar tuto opci využila a získala závod od FABV za uvedenou pevnou cenu dne 11. srpna 2008.
(22)
Na základě smlouvy ze dne 1. března 2008 pronajala společnost Hammar většinu závodu místním podnikatelům, přičemž výše nájemného (8) přesahovala nájemné, na němž se dohodly FABV a Hammar. Místní podnikatelé podmiňovali podepsání nájemní smlouvy opcí na nákup závodu v budoucnu, pokud by se společnost Hammar stala jeho vlastníkem. Opční smlouva, podepsaná týž den, umožňovala místním podnikatelům získat závod za 40 milionů SEK(4 miliony EUR).
(23)
Dne 2. září 2008 uzavřela společnost Hammar smlouvu s místními podnikateli o prodeji závodu za dohodnutou cenu 40 milionů SEK.
3. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(24)
Komise důvodně domnívala, že prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar zahrnoval státní podporu, a proto dne 27. října 2010 zahájila ohledně této transakce formální vyšetřovací řízení (9).
(25)
Švédské orgány a Hammar předložily k zahájení formálního vyšetřovacího řízení své připomínky.
(26)
Švédské orgány zastávají stanovisko, že prodej závodu společnosti Hammar státní podporu nepředstavuje. Trvají na tom, že jediným cílem obce při nákupu závodu prostřednictvím FABV bylo zachování výroby a pracovních míst. Jelikož obec neměla v úmyslu sama závod provozovat, bylo vybráno řešení, jež navrhla společnost Hammar, tj. nájemní smlouva s kupní opcí. Švédské orgány rovněž podotýkají, že opce poskytnutá společnosti Hammar vyžadovala kapitálovou injekci z rozpočtu obce společnosti FABV ve výši 9 milionů SEK (0,9 milionu EUR) na vyrovnání ztráty, jež by vznikla, pokud by Hammar opci využila.
(27)
Hammar argumentuje, že FABV koupila závod od Chips AB za příliš vysokou cenu, což by mohlo zahrnovat státní podporu ve prospěch společnosti Orkla. Dále Hammar tvrdí, že závod byl od FABV odkoupen za tržních podmínek a prodej neovlivnil obchod mezi členskými státy ani nevedl k narušení hospodářské soutěže.
(28)
Na podporu svých tvrzení předložila Hammar ocenění ex post (s datem 20. ledna 2011) hodnoty závodu, které provedla společnost PricewaterhouseCoopers (dále jen „zpráva PwC“). Podle zprávy PwC je stupeň nejistoty při odhadování tržní ceny u tohoto typu nemovitostí natolik vysoký, že lze říci, že daná cena splňovala tržní podmínky při každém prodeji závodu (tj. když jej FABV kupovala od Chips AB, při jeho pozdějším prodeji společnosti Hammar a konečně i tehdy, kdy jej Hammar prodávala místním podnikatelům). Především pokud jde o prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar a poté místním podnikatelům, byla podle zprávy zaplacena tržní cena - vzhledem k finančním podmínkám v obou nájemních smlouvách (tj. mezi FABV a Hammar na jedné straně, a mezi Hammar a místními podnikateli na straně druhé).
(29)
Hammar při jednání s útvary Komise dne 19. října 2011 a ve svém podání dodatečných informací ze dne 3. listopadu 2011 tvrdila, že v době, kdy se obec a Hammar dohodly, že Hammar bude mít opci na nákup závodu za 8 milionů SEK, nebyly podány žádné jiné nabídky, a proto je třeba považovat uvedenou cenu za tržní cenu bez ohledu na případné cenové odhady, jež musí být beztak chápány jako hypotetické.
(30)
Dne 3. listopadu 2011 předložila Hammar Komisi zprávu, kterou vypracovala společnost Copenhagen Economics A/S (10) (dále jen „Copenhagen Economics“) a jež pojednává o tom, jak nákup závodu ze strany FABV od Chips AB a jeho další prodej společnosti Hammar mohl ovlivnit obchod mezi členskými státy. Zpráva dochází k závěru, že první transakce mohla ovlivnit obchod uvnitř Unie, jelikož prodejce Chips AB je mezinárodní podnik (finská dceřiná společnost v rámci norské skupiny Orkla), na jehož aktivity se vztahuje hospodářská soutěž v mezinárodním měřítku. Naproti tomu zpráva uvádí, že prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar podle zprávy vůbec nebo jen v nevýznamné míře ovlivnil obchod uvnitř Unie, jelikož Hammar působí pouze na místní úrovni a na relevantních trzích nemá mezinárodní konkurenty.
4. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
4.1 Existence státní podpory
(31)
Otázku, zda prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar zahrnoval státní podporu, je třeba posoudit ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, který stanoví, že „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.
(32)
Komise podotýká, že příjemce podpory, tj. Hammar, je považován za podnik, jelikož vykonává hospodářskou činnost - poskytuje na trhu služby v oblasti nemovitostí a další služby s tím související.
(33)
Transakci provedla obec prostřednictvím FABV. FABV je ve 100 % vlastnictví obce, jež ze svého běžného rozpočtu kryje její případné ztráty. Vedení FABV tvoří členové obecní rady Vänersborgu. Rozhodnutí, jež přijímá FABV, jsou tudíž přičitatelná státu. Pokud mají tato rozhodnutí ekonomické dopady, znamená to, že jsou použity státní prostředky. Kromě toho se obec této transakce zcela jasně zúčastnila, jelikož opce udělená společnosti Hammar vyžadovala od obce ve prospěch FABV kapitálovou injekci ve výši 9 milionu SEK na vyrovnání ztráty, jež by vznikla, pokud by Hammar opci využila. Na základě těchto skutečností Komise dospívá k závěru, že prodej závodu společnosti Hammar zahrnoval státní prostředky.
(34)
Jelikož transakce zvýhodnila určitý podnik (tj. Hammar), je třeba opatření považovat za selektivní.
(35)
Opatření narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod uvnitř Unie a Evropského hospodářského prostoru (dále jen „obchod uvnitř EHP“) ve smyslu judikatury Soudního dvora Evropské unie v oblasti státních podpor. Ve zprávě vypracované společností Copenhagen Economics (viz 30. bod odůvodnění) je tvrzení, že selektivní výhoda vyplývající z prodeje závodu společnosti Hammar obchod neovlivnila vůbec nebo jen v nevýznamné míře, podloženo argumentem, že Hammar působí pouze na místním trhu s nemovitostmi. Případný vliv na obchod se však neodvíjí od toho, zda je určitý příjemce podpory činný v mezinárodním či pouze vnitrostátním měřítku, nýbrž závisí na tom, zda zboží či služby, s nimiž příjemce podpory obchoduje, jsou nebo mohou být předmětem obchodu uvnitř Unie (11). Toto kritérium je v této věci splněno, jelikož služby v oblasti nemovitostí a další služby s tím související jsou předmětem obchodu a investic uvnitř Unie, což potvrzuje i skutečnost, že dřívější vlastník závodu (Chips AB) je dceřiná společnost se sídlem ve Finsku patřící do skupiny Orkla, jež působí v mezinárodním měřítku. To dokazuje, že existuje přeshraniční zájem o dané aktivum (tj. závod), u něhož se navíc nejedná o prázdný pozemek, ale o funkční závod na výrobu zmrazených potravin.
(36)
Proto zastává Komise stanovisko, že byť Hammar působí pouze na místní úrovni, jde o podnik činný na trhu, na němž nelze vliv na obchod a hospodářskou soutěž uvnitř Unie a EHP vyloučit. Argumenty, jež Hammar předložila, proto pro Komisi nejsou důvodem upustit od svého předběžného posouzení tohoto kritéria v rozhodnutí o zahájení řízení.
(37)
Při definování státní podpory je proto třeba zvážit pouze jedno kritérium, čili zjistit, zda prodej závodu ze strany FABV zvýhodnil společnost Hammar. Na základě dostupných informací se Komise domnívá, že FABV prodala závod společnosti Hammar za cenu nižší, než činí jeho tržní hodnota, což by soukromý investor pravděpodobně neučinil. Tímto způsobem tak byla společnost Hammar zvýhodněna.
(38)
V této věci jde o prodej určitých aktiv ve veřejném vlastnictví soukromému podniku. Část aktiv představují nemovitosti (pozemky a budovy). Pro posouzení existence státní podpory v těchto případech uplatňuje Komise své sdělení o prvcích státní podpory při prodejích pozemků a staveb orgány veřejné moci (12) (dále jen „sdělení“). U ostatních typů aktiv, jichž se prodej týká, uplatňuje Komise zásadu soukromého investora v tržním hospodářství, tzn. posuzuje, zda veřejnoprávní prodejce jednal jako soukromý investor v tržním hospodářství. Jelikož se však uvedené sdělení zakládá na stejném testu soukromého investora, bude Komise podle něj pro větší jasnost posuzovat celou transakci (13).
(39)
V souladu s bodem 1 oddílu II sdělení je existence státní podpory pro kupujícího automaticky vyloučena v případě prodeje, který následuje „po dostatečně zveřejněném, otevřeném a nepodmíněném nabídkovém řízení srovnatelném s veřejnou dražbou, a který přijímá nejlepší nebo jedinou nabídku.“ Z informací, které Komise shromáždila, nevyplývá, že by FABV před prodejem závodu uspořádala nabídkové řízení, proto není možné existenci státní podpory na základě tohoto důvodu automaticky vyloučit.
(40)
Hammar tvrdí, že cena 8 milionů SEK odpovídá tržní hodnotě závodu, jelikož v době uzavření smlouvy o opci neexistovaly žádné další nabídky. Komise však konstatuje, že prodej závodu ze strany obce nebyl transparentní a otevřený dalším zájemcům. Proto Komise nemůže z prodejní ceny vyvozovat žádné závěry o skutečné tržní ceně (14). Komise dále poznamenává, že FABV koupila závod za 17 milionů SEK dne 13. února 2008 a že v týž den souhlasila s tím, že společnosti Hammar bude poskytnuta opce k nákupu závodu za mnohem nižší cenu 8 milionů SEK.
(41)
V oddíle II bodu 2 písm. a) sdělení se stanoví, že uskuteční-li se prodej bez nepodmíněného nabídkového řízení, „mělo by být před jednáními o prodeji provedeno nezávislé ocenění jedním nebo více nezávislými majetkovými odhadci, aby byla stanovena tržní hodnota na základě obecně uznávaných tržních ukazatelů a oceňovacích norem.“ Komise konstatuje, že FABV před jednáními o prodeji žádné nezávislé ocenění závodu nepožadovala.
(42)
Přestože nebylo uspořádáno otevřené a nepodmíněné nabídkové řízení ani nebylo před jednáními o prodeji provedeno nezávislé ocenění závodu, jsou k dispozici další informace, z nichž lze tržní cenu závodu v okamžiku, kdy jej FABV prodávala společnosti Hammar, vyvodit.
(43)
Když byl závod na konci roku 2007 nabídnut k prodeji, pověřila Chips AB společnost Colliers International (15) vypracováním memoranda k prodeji závodu. Colliers International uvedla jako prodejní cenu 27 milionů SEK(2,7 milionu EUR) za samotnou nemovitost, tzn. bez movitého majetku a práv duševního vlastnictví. Jak je již uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, má Komise za to, že se jedná o přiměřený odhad tržní ceny, jelikož i) tento odhad byl proveden před jednáními o prodeji, ii) objednala si ho Chips AB v souvislosti s prodejem závodu, tzn. v kontextu, kdy Chips AB zjevně nemohlo jít o nic jiného než o získání správného odhadu tržní ceny, iii) posouzení provedla třetí strana, jež byla nezávislá jak na prodejci, tak na kupujícím, a iv) Colliers International má v odvětví nemovitostí rozsáhlé zkušenosti. Hammar však předběžné stanovisko Komise o nezávislosti odhadu zpochybňuje, jelikož si jej objednal prodejce. Hammar se rovněž domnívá, že odhady Colliers International nebyly, vezme-li se v úvahu situace závodu v době prodeje, realistické (např. Colliers International vycházela pouze z 10 % míry neobsazenosti).
(44)
Dalším možným ukazatelem tržní ceny závodu je ocenění, jež v červnu 2008 provedla společnost Swedbank Kommersiella Fastigheter (16) (dále jen „Swedbank“). Toto ocenění si objednali místní podnikatelé, kteří později závod koupili, a to za účelem úvěru zamýšleného na pořízení závodu. Swedbank odhadla tržní cenu závodu na 30 milionů SEK(3 miliony EUR), i když prostory, jež byly oceňovány, byly menší než rozloha celého závodu (17). Swedbank vycházela z 35 % neobsazenosti, další předpoklady byly srovnatelné s předpoklady Colliers International.
(45)
Zpráva PwC obsahuje řadu odhadů tržní hodnoty závodu v závislosti na okamžiku jeho prodeje. Ve zprávě se např. uvádí, že hodnota závodu v okamžiku, kdy jej Chips AB prodávala FABV, činila cca 9 milionů SEK, zatímco když si jej Hammar ve stejný den (13. února 2008) od FABV pronajímala, byla jeho cena cca 5,5 milionu SEK(0,55 milionu EUR). Zpráva PwC obsahuje třetí odhad tržní hodnoty závodu v okamžiku, kdy jej Hammar pronajímala místním podnikatelům (dne 1. března 2008). Tato hodnota dosahuje přibližně 21 milionů SEK(2,1 milionu EUR).
(46)
Komise v prvé řadě konstatuje, že zpráva PwC poskytuje různé číselné údaje o tržní hodnotě závodu v průběhu krátké doby. Jelikož tržní cena nemovitostí bývá z krátkodobého hlediska poměrně stabilní (s výjimkou mimořádných okolností), má Komise silné pochybnosti o některých odhadech ve zprávě PwC, a to zejména s ohledem na skutečnost, že všechny transakce byly provedeny ve velmi krátké době.
(47)
Pokud jde o první dva odhady hodnoty závodu ve zprávě PwC (9 milionů SEK, resp. 5,5 milionu SEK), Komise je považuje ve srovnání s odhady Colliers International a Swedbank ze stejné doby za nerealistické. Pokud jde o odhad 5,5 milionu SEK, Komise na jednu stranu poznamenává, že PricewaterhouseCoopers vychází při svém odhadu z peněžních toků v podobě nájemného, které Hammar platí za závod společnosti FABV. PwC přesto sama uznává, že toto nájemné je velmi nízké v porovnání s výnosy za srovnatelný průmyslový závod. Ještě nápadnější je pak srovnání s nájemným, které Hammar požaduje od místních podnikatelů o pouhých několik dní později a které je přibližně sedmkrát vyšší (viz poznámky pod čarou 7 a 8). S ohledem na tyto skutečnosti dospívá Komise k závěru, že nájemné, které platila společnost Hammar, bylo nižší než tržní nájemné. Komise se tudíž domnívá, že ocenění na 5,5 milionu SEK, jež vychází z odhadu příjmů z nájemného, které je nižší než tržní nájemné, neodráží skutečnou hodnotu závodu. Na druhou stranu vychází ocenění na 9 milionů SEK z předpokladu, že neobsazenost bude v prvních dvou letech vlastnictví činit 100 %, poté se ve třetím roce sníží na 75 %, ve čtvrtém roce na 50 % a pak se ustálí na 60 % po zbytek období, na které se ocenění vztahuje. V odhadu neobsazenosti se však nepřihlíží ke skutečnosti, že v okamžiku prodeje bylo známo, že místní podnikatelé jsou připraveni si závod pronajmout. Za cenu závodu je pak tedy třeba považovat cenu závodu s nájemcem.
(48)
Podle třetího odhadu ve zprávě PwC činí tržní cena závodu v okamžiku, kdy jej Hammar prodávala místním podnikatelům, cca 21 milionů SEK, přestože prostory, jichž se odhad týká, jsou o něco menší než rozloha celého závodu (viz poznámka pod čarou 17). Tento odhad je založen na vesměs stejné metodě jako odhady Colliers International a Swedbank a vychází zejména z podmínek v nájemní smlouvě mezi společností Hammar a místními podnikateli, tj. podmínek v nájemní smlouvě platné v okamžiku prodeje. Je třeba rovněž poznamenat, že podmínky smlouvy byly pravděpodobně tržní, a to zejména z toho důvodu, že byly dohodnuty mezi dvěma soukromými tržními subjekty, kteří v tomto ohledu měli patrně pouze ekonomicky racionální důvody. Komise má tudíž za to, že třetí odhad tržní ceny závodu ve zprávě PwC je přiměřený.
(49)
Bez ohledu na to, který odhad tržní ceny závodu (Colliers International, Swedbank či třetí odhad ve zprávě PwC) bude vybrán, je proto jasné, že cena 8 milionů SEK, za kterou FABV prodala závod společnosti Hammar, byla mnohem nižší, než činila tržní cena, a společnost Hammar tudíž zvýhodnila.
(50)
Jelikož jsou splněny všechny podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 SFEU, Komise dospívá k závěru, že posuzované opatření představuje státní podporu, jež je navíc protiprávní, jelikož byla příjemci poskytnuta bez předchozího schválení Komisí.
(51)
Výhoda pro příjemce podpory odpovídá rozdílu mezi cenou, kterou zaplatila Hammar (8 milionů SEK), a tržní cenou závodu.
(52)
Při stanovování tržní ceny bude Komise posuzovat možné alternativy a odhady, jež jsou k dispozici, konkrétně: i) 17 milionů SEK, jež FABV společnosti Chips AB dne 18. února 2008 skutečně zaplatila, ii) 40 milionů SEK, jež místní podnikatelé skutečně zaplatili společnosti Hammar, iii) 27 milionů SEK, což byl odhad Colliers International před prodejem, iv) 30 milionů SEK, což byl odhad Swedbank v červnu 2008, a v) 21 milionů SEK, což je odhad ze zprávy PwC.
(53)
Komise se domnívá, že cena 17 milionů SEK, kterou FABV zaplatila společnosti Chips AB v okamžiku nákupu závodu, není přesvědčivým důkazem tržní ceny. Komise již v rozhodnutí o zahájení řízení vysvětlila, že Chips AB akceptovala cenu, jež byla nižší než odhadovaná tržní cena, jelikož chtěla zabránit poškození pověsti podniku, k němuž by došlo při uzavření závodu a následné ztrátě pracovních míst. Mimo to chtěla Chips AB využít možnosti rychlého prodeje, aby mohla uzavřít provoz Topp. Soukromý tržní subjekt, který nemá tato omezení (jež jsou pro Chips AB specifická), by požadoval vyšší cenu. Z těchto důvodů Komise nepovažuje za nutné odpovídat na argumenty společnosti Hammar (shrnuté ve 27. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí), které se navíc týkají okolnosti, která není součástí formálního vyšetřování.
(54)
Komise rovněž na základě informací, které v průběhu formálního vyšetřovacího řízení obdržela, konstatovala, že částka ve výši 40 milionů SEK, jež byla dohodnuta s místními podnikateli, se nejeví jako nejlepší měřítko pro tržní cenu závodu, jelikož podnikatelé financovali tento dohodnutý obnos částečně z bankovního úvěru a částečně z úvěru, který jim poskytla sama společnost Hammar. Vysoký podíl, který má na financování prodejce (jenž je v rámci transakce zároveň i věřitelem), a s tím spojené úvěrové riziko, které pro něj vyplývá, nepodporují argument, že nominální cena 40 milionů SEK představuje skutečnou ekonomickou hodnotu závodu. Nominální cena, jež byla v této transakci zaplacena, proto není přesvědčivým důkazem pro cenu, která by byla za závod zaplacena za tržních podmínek. Přesto jde o další náznak toho, že cena 8 milionů SEK neodpovídá tržní ceně závodu. Tyto dvě alternativy od sebe dělí období kratší než tři týdny. Takto významný cenový rozdíl v tak krátké době potvrzuje, že uvedená částka nepředstavovala tržní cenu.
(55)
Pokud jde o odhady Colliers International a Swedbank, nemá Komise v zásadě důvod pochybovat o tom, že jde o nezávislá ocenění vypracovaná podle obecně uznávaných norem. Komise se přesto domnívá, že ocenění nejsou přímo srovnatelná, jelikož část podkladů pro ocenění se od sebe liší. Na základě informací, jež jsou k dispozici, nemůže Komise s plnou jistotou rozhodnout, zda tato ocenění podávají nejspolehlivější informaci o tržní hodnotě závodu, jelikož vycházejí z odhadů a srovnání spojených s jinými transakcemi na trhu než s transakcemi, jež se týkají předmětného závodu.
(56)
V souhrnu má Komise za to, že existují důvody pro použití tržní ceny, jež vyplývá ze třetího odhadu ve zprávě PwC. Jak už se uvádí ve 48. bodě odůvodnění, Komise má za to, že tento odhad - i když byl vypracován až po provedení transakcí - vychází z údajů o peněžních tocích u nájemní smlouvy, jež skutečně existovala (mezi společností Hammar a místními podnikateli), a tudíž vychází ze skutečného pozorování trhu. Ve srovnání s oceněními Colliers International a Swedbank představuje v tomto ohledu 21 milionů SEK věrohodný, byť opatrný odhad tržní ceny závodu. Komise dále podotýká, že Hammar uzavřela dne 13. února 2008 dohodu o opci k nákupu závodu za 8 milionů SEK a tuto opci dne 11. srpna 2008 využila. Dne 1. března 2008 uzavřela Hammar s místními podnikateli opční smlouvu o prodeji závodu za 40 milionů SEK. Smlouva o prodeji byla uzavřena dne 2. září 2008, kdy došlo k využití opce. Datum, jež se ve zprávě PwC používá jako základ pro odhadovanou hodnotu závodu ve výši 21 milionů SEK, je 1. březen 2008. Vzhledem k tomu, že mezi všemi uvedenými transakcemi byl malý časový odstup, není důvod se domnívat, že tržní hodnota závodu se mohla výrazně lišit od částky 21 milionů SEK v době, kdy Hammar závod kupovala či kdy uzavírala opční smlouvu.
(57)
Na základě výše uvedeného lze konstatovat, že výhoda poskytnutá společnosti Hammar činí 13 milionů SEK(1,3 milionu EUR). Výhoda se vypočítá jako rozdíl mezi tržní hodnotou 21 milionů SEK a cenou 8 milionů SEK, kterou Hammar skutečně za závod zaplatila.
4.2 Slučitelnost podpory
(58)
Švédské orgány, ani společnost Hammar nepředložily argumenty o slučitelnosti podpory s vnitřním trhem. Jediným cílem, který švédské orgány uvedly, je politický záměr obce zachovat provoz podniku a zajistit pracovní místa v oblasti Vänersborgu.
(59)
Jelikož obec neleží v podporované oblasti (viz 13. bod odůvodnění), není způsobilá pro regionální podporu. Různé typy cílů podpory, jež švédské orgány uvedly, by bylo možné posoudit podle sdělení Komise o pokynech Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (18). Neexistují však žádné náznaky toho, že by podmínky stanovené v pokynech byly v tomto případě splněny. Zejména nic nenasvědčuje tomu, že Hammar byl v okamžiku nákupu závodu podnikem v obtížích.
(60)
Dosud rovněž nebylo dostatečně prokázáno, že opatření bylo nezbytné a přiměřené ke splnění některých cílů obecného zájmu. Komise tudíž nezjistila žádné důvody, na jejichž základě lze podporu prohlásit za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 SFEU.
(61)
Žádné jiné důvody pro slučitelnost se nejeví jako použitelné. Komise proto dospívá k závěru, že prodej závodu ze strany obce společnosti Hammar představuje státní podporu, jež je protiprávní a neslučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
4.3 Nájemní smlouva a cena opce
(62)
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise pochybnosti o tom, zda nájemní smlouva, kterou FABV a Hammar uzavřely dne 13. února 2008, a cena opce společnosti Hammar k nákupu závodu byly v souladu s tržními podmínkami (viz 38. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení).
(63)
Komise konstatuje, že nájemní smlouva zahrnuje státní podporu, jelikož jsou - ze stejných důvodů, jež jsou uvedeny výše v oddíle 4.1 - splněna nezbytná kritéria stanovená v čl. 107 odst. 1 SFEU: i) příjemce podpory, tj. Hammar, je podnik; ii) rozhodnutí, jež přijímá FABV, jsou přičitatelná státu, a pokud mají ekonomické dopady, znamená to, že jsou použity státní prostředky; iii) opatření je selektivní, jelikož je určeno ve prospěch určitého podniku; iv) jak je vysvětleno ve 47. bodě odůvodnění a jak uvádí zpráva PwC, kterou předložila sama společnost Hammar, má Komise za to, že nájemné, které společnost Hammar platila FABV, je nižší než tržní cena, a proto Hammar zvýhodňuje; a v) byť Hammar působí pouze na místní úrovni, provozuje svou činnost na trhu, na němž nelze vyloučit vliv na obchod a hospodářskou soutěž uvnitř Unie a EHP.
(64)
Aby bylo možné zjistit rozsah zvýhodnění společnosti Hammar, je třeba porovnat nájemné, na němž se dohodly FABV a Hammar dne 13. února 2008 (0,5 milionu SEK v prvním roce) s nájemným, na němž se Hammar dohodla ve smlouvě s místními podnikateli dne 1. března 2008 (3,5 milionu SEK v prvním roce). Komise má za to, že podmínky v posledně jmenované smlouvě odpovídají tržní hodnotě pronájmu závodu, jelikož smlouva byla uzavřena mezi dvěma soukromými stranami z ekonomicky racionálních důvodů. V tomto ohledu je rovněž třeba poznamenat, že zpráva PwC při výpočtu hodnoty závodu vychází právě z posledně jmenované částky. Jelikož Hammar platila nájemné obci pouze mezi 1. březnem 2008 a 11. srpnem 2008, kdy využila svou opci, tj. přibližně šest měsíců, měla by výsledná částka po poměrném výpočtu zvýhodnění ve výši 3 miliony SEK, což je rozdíl mezi nájemným dohodnutým mezi FABV a společností Hammar a nájemným dohodnutým mezi Hammar a místními podnikateli, činit 1,5 milionu SEK (0,15 milionu EUR).
(65)
Jelikož nelze použít žádné důvody pro slučitelnost podpory s vnitřním trhem ani nebyly tyto důvody předloženy (viz oddíl 4.2), dospívá Komise k závěru, že nájemní smlouva uzavřená mezi FABV a společností Hammar dne 13. února 2008 zahrnuje státní podporu, jež je protiprávní a neslučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(66)
Pokud jde o cenu opce k nákupu závodu poskytnuté společnosti Hammar, Komise poznamenává, že tato opce se nejeví jako uplatnitelná, jelikož závazek k budoucímu nákupu či prodeji nemovitého majetku v zásadě není podle švédských právních předpisů vymahatelný (19). Případné zvýhodnění společnosti Hammar na základě takové opce je značně nejisté, pokud vůbec nějaké, a mohlo být v každém případě vykompenzováno prodejní cenou nebo uhrazeným nájemným. Proto nelze s jistotou stanovit, že opce poskytla společnosti Hammar zvýhodnění, které lze oddělit od zvýhodnění, jež pro Hammar vyplývalo z nájemní smlouvy a pozdějšího prodeje závodu.
5. NAVRÁCENÍ STÁTNÍ PODPORY
(67)
Čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (20), ukládá: „Je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil.“
(68)
Jelikož nynější opatření představuje protiprávní a neslučitelnou podporu, musí být podpora navrácena, tak aby bylo možné obnovit situaci, jež na trhu panovala před poskytnutím podpory. Navrácení podpory je tudíž třeba uplatnit od chvíle, kdy byl příjemce zvýhodněn, tj. od okamžiku poskytnutí podpory příjemci, a dokud k němu skutečně nedojde, budou z navracené podpory účtovány úroky.
(69)
Prvek podpory, jenž je neslučitelný s vnitřním trhem, je třeba vyčíslit na 14,5 milionu SEK. Skládá se z rozdílu mezi tržní cenou závodu (21 milionů SEK) a cenou, kterou zaplatila Hammar (8 milionů SEK), což je 13 milionů SEK, ke kterým se připočte částka týkající se nájemní smlouvy, kterou je třeba navrátit (1,5 milionu SEK).
(70)
Z částky, kterou je třeba navrátit, je třeba zaplatit příslušný úrok. V případě neslučitelného prvku podpory vyčísleného na 13 milionů SEK by se úrok při navrácení měl počítat ode dne, kdy Hammar využila svou opci a koupila závod od FABV, tj. od 11. srpna 2008. V případě neslučitelného prvku podpory vyčísleného na 1,5 milionu SEK by se úrok při navracení měl počítat ode dne splatnosti nájemného, tj. od 1. března 2008,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora ve výši 14,5 milionu SEK, kterou Švédsko v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie protiprávně poskytlo společnosti Hammar Nordic Plugg AB prostřednictvím prodeje a pronájmu veřejného majetku v Brålandě v obci Vänersborg pod jeho tržní cenou, je neslučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
1. Švédsko zajistí, aby Hammar Nordic Plugg AB vrátila podporu podle článku 1.
2. Podpora, která má být navrácena, zahrnuje úroky od data, kdy byla podpora dána společnosti Hammar Nordic Plugg AB k dispozici, do data jejího skutečného navrácení.
3. Úroková sazba se vypočítá jako složený úrok v souladu s kapitolou V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (21).
Článek 3
1. Navrácení podpory podle článku 1 musí být okamžité a účinné.
2. Švédsko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 4
1. Do dvou měsíců po oznámení tohoto rozhodnutí předloží Švédsko Komisi tyto informace:
a)
celkovou částku (jistinu a úroky), kterou má příjemce vrátit;
b)
podrobný popis již přijatých a plánovaných opatření k provedení tohoto rozhodnutí;
c)
doklady prokazující, že příjemci bylo nařízeno podporu vrátit.
2. Švédsko informuje Komisi o vývoji vnitrostátních opatření přijatých k provedení tohoto rozhodnutí až do té doby, než dojde k úplnému navrácení podpory podle článku 1. Na žádost Komise neprodleně předloží informace vztahující se k již přijatým a plánovaným opatřením k provedení tohoto rozhodnutí. Rovněž poskytne podrobné informace o částkách podpory a úroků, které již příjemce navrátil.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Švédskému království.
V Bruselu dne 8. února 2012.
KOMISJONI OTSUS,
8. veebruar 2012,
milles käsitletakse riigiabi SA.28809 (C 29/10) (ex NN 42/10 ja ex CP 194/09), mida Rootsi andis ettevõtjale Hammar Nordic Plugg AB
(teatavaks tehtud numbri C(2012) 546 all)
(Ainult rootsikeelne tekst on autentne)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2012/293/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku;
võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,
olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama oma märkusi (1) vastavalt eespool nimetatud sätetele ja võttes nende märkusi arvesse
ning arvestades järgmist:
1. MENETLUS
(1)
26. mai 2009. aasta kirjaga, mis registreeriti 16. juunil 2009, sai komisjon kaebuse, milles käsitletakse väidetava riigiabi andmist ettevõtjale Hammar Nordic Plugg AB, kellele Vänersborgi linnavalitsus müüs avaliku sektori vara turuhinnast madalama hinnaga.
(2)
27. oktoobril 2009 edastas komisjon kaebuse mittekonfidentsiaalse versiooni riigi ametiasutustele. Rootsi vastas 30. novembri 2009. aasta kirjaga, mis registreeriti samal päeval.
(3)
9. märtsil 2010 palus komisjon täiendavat teavet ja Rootsi vastas 20. aprilli 2010. aasta kirjaga.
(4)
11. mail 2010 sai komisjon ettevõtja Chips AB esitatud teabe.
(5)
27. oktoobri 2010. aasta kirjaga teatas komisjon Rootsile, et ta on otsustanud algatada abi andmise kohta Euroopa Liidu toimimise lepingu (2) artikli 108 lõikes 2 sätestatud menetluse. Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas (3). Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles esitama abi kohta märkusi.
(6)
23. novembri 2010. aasta kirjaga palusid Rootsi ametiasutused pikendada menetluse algatamise otsuse kohta märkuste esitamise tähtaega.
(7)
Rootsi ametiasutused esitasid komisjonile oma märkused 15. ja 17. detsembri 2010. aasta kirjaga. Ettevõtja Hammar Nordic Plugg AB esitas oma märkused komisjonile 22. jaanuari 2011. aasta kirjaga.
(8)
1. veebruaril 2011 saatis komisjon ettevõtja Hammar Nordic Plugg AB esitatud tähelepanekud Rootsi ametiasutustele märkuste esitamiseks.
(9)
1. juunil 2011 saatis komisjon veel ühe teabetaotluse. Rootsi ametiasutused vastasid sellele 29. juuni 2011. aasta kirjaga ning esitasid täiendavaid selgitusi 12. ja 30. septembri 2011. aasta e-kirjaga.
(10)
6. juunil 2011 saatis komisjon küsimustikud ettevõtjale Chips AB. Ettevõtja ei vastanud neile küsimustele vahetult, kuid esitas teavet Rootsi ametiasutustele, kes kasutasid seda 12. septembri 2011. aasta selgituste koostamisel.
(11)
19. oktoobril 2011 toimus komisjoni talituste ja ettevõtja Hammar Nordic Plugg AB esindajate kohtumine.
(12)
Ettevõtja Hammar Nordic Plugg AB esitas komisjonile lisateavet 3. novembri 2011. aasta e-kirjaga. Komisjon edastas selle teabe Rootsi ametiasutustele 4. novembril 2011. Rootsi ametiasutused teatasid 28. novembril 2011, et neil ei ole märkusi.
2. KIRJELDUS
2.1. Abisaajad ja menetlusosalised
(13)
Abisaaja on aktsiaselts Hammar Nordic Plugg AB (edaspidi „Hammar”), kelle äritegevus seisneb ruumide rendile andmises ja kinnisvara haldamises. Hammar asub Rootsi Västra Götalandi läänis Trollhättanis ja kuulub täielikult emaettevõtjale Hammar Nordic Fastigheter AB, mille ainuomanik on üksikisik Anders Hammar (4).
(14)
Vänersborgi vald (edaspidi „vald”) asub Västra Götalandi maakonnas Norra piiri lähedal. Vastavalt Rootsi 2007.-2013. aasta regionaalabi kaardile ei asu Vänersborg toetatavas piirkonnas.
(15)
Fastighets AB Vänersborg (edaspidi „FABV”) on vallale kuuluv kinnisvaraettevõtja.
(16)
Ettevõtja Topp Livsmedel (edaspidi „Topp”) omanik oli ettevõtja Chips AB, (5) kes omakorda kuulus rahvusvahelisse kontserni Orkla ASA (edaspidi „Orkla”).
(17)
Abi anti varale (edaspidi „rajatis”), mis koosneb kahest krundist, tootmisrajatisest, vallasvarast ja intellektuaalomandi õigustest (nt kaubamärgid). Rajatis asub Vänersborgi vallas väikeses Brålanda asulas. Topp tootis rajatises kuni 2007. aastani külmutatud köögivilju, andes tööd ligikaudu 30 töötajale.
2.2. Meetme kokkuvõte
(18)
26. mail 2009 sai komisjon kaebuse väidetava riigiabi andmise kohta, mis olevat seisnenud riigivara (rajatise) müügis turuhinnast odavamalt.
(19)
Faktid on järgmised. 2007. aasta lõpus teatas Chips AB, et ta kavatseb Toppis tootmise lõpetada ja teeb ettevalmistusi rajatise müügiks.
(20)
13. veebruaril 2008 ostis vald FABV kaudu ettevõtjalt Chips AB rajatise 17 miljoni Rootsi krooni (1,7 miljoni euro) eest (6).
(21)
Samal päeval, 13. veebruaril 2008, sõlmisid FABV ja Hammar kaks lepingut. Esimene leping on rendileping, millega FABV andis kogu rajatise Hammarile rendile (7). Teise lepinguga sai Hammar õiguse osta ajavahemikul 1. märts 2008 - 28. veebruar 2010 FABV-lt rajatis 8 miljoni Rootsi krooni (0,8 miljoni euro) eest. Hammar kasutas oma ostuõigust ja ostis FABV-lt rajatise kindlaksmääratud hinnaga 11. augustil 2008.
(22)
1. märtsi 2008. aasta lepinguga rentis Hammar suurema osa rajatisest kohalikele ettevõtjatele edasi hinnaga, (8) mis oli kõrgem kui FABV ja Hammari vahel kokkulepitud rendihind. Kohalikud ettevõtjad esitasid lepingu allakirjutamiseks tingimuse, et neile antaks võimalus osta rajatis ära, juhul kui Hammar saab selle omanikuks. Samal kuupäeval kirjutati alla optsioonilepingule, millega anti kohalikele ettevõtjatele õigus omandada rajatis 40 miljoni Rootsi krooni (4 miljoni euro) eest.
(23)
2. septembril 2008 sõlmisid Hammar ja kohalikud ettevõtjad lepingu, millega rajatis müüdi viimastele kokkulepitud hinna, 40 miljoni Rootsi krooniga.
3. MENETLUSE ALGATAMISE OTSUS
(24)
Komisjonil on põhjust arvata, et rajatise müük FABV-lt Hammarile sisaldas riigiabi. Seetõttu algatas komisjon 27. oktoobril 2010 tehingu kohta ametliku uurimismenetluse (9).
(25)
Rootsi ametiasutused ja Hammar esitasid ametliku uurimismenetluse algatamise kohta oma märkused.
(26)
Rootsi ametiasutused on seisukohal, et rajatise müük FABV-le ei ole riigiabi ning et ainus põhjus, miks vald rajatise FABV kaudu ostis, oli tootmise ja töökohtade säilitamine. Kuna vald ei kavatsenud rajatist ise käitada, valis ta Hammari esitatud lahenduse - ostuoptsiooniga rendilepingu. Rootsi ametiasutused märgivad, et Hammarile antud optsiooni tõttu tulnuks valla eelarvest teha FABV-le 9 miljoni Rootsi krooni (0,9 miljoni euro) suurune kapitalisüst, et katta kahju, mis tekkinuks, kui Hammar oleks talle antud optsiooni kasutanud.
(27)
Hammar väidab, et FABV ostis rajatise ettevõtjalt Chips AB ülemäära kallilt ning et seetõttu võidi Orklale anda riigiabi. Lisaks väidab Hammar, et ostis rajatise FABV-lt turutingimustel ning et müük ei mõjutanud liikmesriikidevahelist kaubandust ega moonutanud konkurentsi.
(28)
Oma väidete tõendamiseks esitas Hammar ettevõtja PricewaterhouseCoopers poolt rajatise väärtuse kohta tagantjärele koostatud hinnangu (edaspidi „PwC aruanne”), mis kandis 20. jaanuari 2011. aasta kuupäeva. Aruanne kinnitab, et seda tüüpi vara turuhinna määramine on liiga ligikaudne selleks et väita, et hind vastas enam-vähem turutingimustele iga kord, kui rajatis edasi müüdi (st müük Chips AB-lt FABV-le, seejärel Hammarile ja lõpuks kohalikele ettevõtjatele). PwC aruandes leiti, et kui rajatis müüdi FABV-lt Hammarile ning kui Hammar selle edasi müüs, vastas hind turuhinnale, kui võtta arvesse mõlema (FABV ja Hammari ning Hammari ja kohalike ettevõtjate vahelise) rendilepingu rahalisi tingimusi.
(29)
19. oktoobri 2011. aasta kohtumisel komisjoni talitustega ja 3. novembril 2011 komisjonile esitatud täiendavas teabes väitis Hammar, et ajal, mil vald leppis Hammariga kokku anda talle optsioon osta rajatis 8 miljoni Rootsi krooniga, ei olnud rajatise suhtes tehtud muid pakkumisi ja seega tuleks hinda käsitada turuhinnana sõltumata mis tahes hinnangutest, mida nagunii tuleb pidada hüpoteetiliseks.
(30)
3. novembril 2011 saatis Hammar komisjonile konsultatsioonifirma Copenhagen Economics A/S (10) (edaspidi „Copenhagen Economics”) koostatud aruande selle kohta, millist mõju võis liikmesriikidevahelisele kaubandusele avaldada rajatise müük Chips AB-lt FABV-le ning edasimüük Hammarile. Aruandes esitatakse järeldus, et esimene tehing võis mõjutada liidusisest kaubandust, kuna müüja Chips AB on Norra kontserni Orkla Soome tütarettevõtjana rahvusvaheline äriühing, kes osaleb konkurentsis rahvusvahelises ulatuses. Seevastu väideti aruandes, et rajatise müük FABV-lt Hammarile ei avaldanud üldse või olulist mõju liidusisesele kaubandusele, kuna Hammar on kohalik ettevõtja, kes ei konkureeri teiste riikide ettevõtjatega asjaomastel turgudel.
4. HINNANG MEETMELE
4.1. Riigiabi olemasolu
(31)
Selleks et hinnata, kas rajatise müügil FABV-lt Hammarile anti riigiabi, tuleb lähtuda ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikest 1, mille kohaselt on „igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatavaid ettevõtjaid või teatavate kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.”
(32)
Komisjon märgib, et meetme raames abisaajat Hammarit tuleb käsitada ettevõtjana, kuna ta tegeleb majandustegevusega, pakkudes turul kinnisvara- ja kinnisvaraga seotud teenuseid.
(33)
Tehingu sõlmis vald FABV kaudu. FABV kuulub täielikult vallale, kes katab FABV võimaliku kahjumi oma eelarvest. FABV juhatus koosneb Vänersborgi vallavalitsuse liikmetest. Seega tuleb FABV otsuseid seostada riigiga ja nende puhul kasutatakse riigi vahendeid niivõrd, kuivõrd neil on finantsmõju. Lisaks on vald selgelt tehingu osaline, kuna Hammarile antud optsiooni tingimuste kohaselt tuli tal FABV-le teha 9 miljoni Rootsi krooni suurune kapitalisüst, et katta kahjum, mis tekib, kui Hammar kasutab oma optsiooni. Sellega seoses leiab komisjon, et rajatise müügil Hammarile kaasati riigi vahendeid.
(34)
Kuna tehingust sai kasu konkreetne ettevõtja (Hammar), tuleb seda käsitada valikulise meetmena.
(35)
Meede moonutab või võib moonutada konkurentsi ja mõjutada kaubandust liidus ja Euroopa Majanduspiirkonnas (edaspidi „EMP kaubandus”) vastavalt Euroopa Kohtu praktikale riigiabi küsimustes. Konsultatsioonifirma Copenhagen Economics koostatud aruandes (vt põhjendus 30) on väidetud, et Hammar tegutseb ainult kohalikul kinnisvaraturul ning seetõttu rajatise müügiga talle antud valikuline eelis ei avaldanud kaubandusele mingit mõju või oli selle mõju väike. Kuid võimalik mõju kaubandusele ei sõltu sellest, kas abisaaja tegutseb rahvusvahelises ulatuses või ainult riigisiseselt, vaid sellest, kas tema pakutavate kaupade või teenustega kaubeldakse või võidakse kaubelda liidusiseselt (11). Käesolev juhtum vastab sellele kriteeriumile, kuna kaubandus kinnisvarateenuste ja kinnisvaraga ning neisse investeerimine on üleliiduline, millest annab käesoleval juhul tunnistust ka see, et rajatise eelmine omanik Chips AB oli rahvusvaheliselt tegutseva kontserni Orkla tütarettevõtja Soomes. See tõestab, et käesoleva juhtumi raames käsitletav vara, st rajatis, mis ei ole tühi krunt, vaid tegutsev rajatis, kus toodetakse külmutatud toiduaineid, pakub piiriülest huvi.
(36)
Seetõttu on komisjon arvamusel, et kuigi Hammar tegutseb ainult kohalikul tasandil, osaleb ta siiski sellisel turul, kus ta võib mõjutada liidusisest ja EMP kaubandust. Seetõttu ei saa komisjon Hammari esitatud argumentide põhjal loobuda kõnealuse kriteeriumi alusel tehtud esialgsetest järeldustest, mis on esitatud menetluse algatamise otsuses.
(37)
Seega on ainuke kriteerium riigiabi olemasolu kindlakstegemiseks see, kas rajatise müügiga FABV-lt Hammarile loodi viimasele eeliseid. Olemasoleva teabe põhjal on komisjon seisukohal, et FABV müüs rajatise Hammarile turuhinnast odavamalt, mida turutingimustes tegutsev erainvestor arvatavasti ei teeks. Sellega loodi Hammarile eelis.
(38)
Käesoleva juhtumi raames käsitletakse avaliku sektori teatava vara müüki eraettevõtjale. Osa varast on kinnisvara (maa ja ehitised). Riigiabi olemasolu kindlakstegemiseks kohaldab komisjon oma teatist ametiasutuste korraldatavas maa ja hoonete müügis sisalduvate riigiabi elementide kohta (12) (edaspidi „teatis”). Müügiga hõlmatud muud liiki vara kohta teeb komisjon turumajanduse tingimustes tegutseva erainvestori testi, st hindab, kas avalikku sektorisse kuuluv müüja toimis nii, nagu toimiks erainvestor turumajanduse tingimustes. Kuna ka teatises lähtutakse samast testist, viitab komisjon tehingu hindamisel lihtsuse huvides kõnealusele teatisele (13).
(39)
Teatise punkti II.1 kohaselt ei saa ostja automaatselt riigiabi, kui müük toimub pärast piisavalt hästi avaldatud, avalikku ja tingimusteta pakkumismenetlust, mis on võrreldav enampakkumisega ning kus võetakse vastu parim või ainus pakkumine. Vastavalt komisjoni kogutud teabele ei korraldanud FABV rajatise müügiks pakkumismenetlust. Seetõttu ei saa riigiabi olemasolu sel põhjusel automaatselt välistada.
(40)
Hammar väidab, et hind (8 miljonit Rootsi krooni) vastab rajatise turuväärtusele, kuna optsiooni kokkuleppimise ajal puudusid muud pakkumused. Komisjon märgib, et vald ei müünud rajatist teiste pakkujate jaoks läbipaistva ja avatud menetlusega. Seega ei saa komisjon müügihinna alusel teha järeldusi tegeliku turuväärtuse kohta (14). Lisaks märgib komisjon, et FABV ostis rajatise 17 miljoni Rootsi krooniga 13. veebruaril 2008 ning leppis Hammariga veel samal päeval kokku märksa odavama hinnaga (8 miljonit Rootsi krooni) väljaostu võimaluse.
(41)
Teatise punktis II.2.a on sätestatud, et tingimusteta pakkumismenetluseta müügi puhul peaks enne müügiläbirääkimisi üks või mitu sõltumatut varade hindajat andma sõltumatu hinnangu, et leida turuhind üldtunnustatud turunäitajate ja hindamisstandardite alusel. Komisjon märgib, et FABV ei taotlenud rajatise sõltumatut hindamist enne müügiläbirääkimiste algust.
(42)
Kuid hoolimata sellest, et müük ei toimunud avatud ja tingimusteta pakkumismenetlusega ning enne müügiläbirääkimisi ei tehtud sõltumatut hindamist, saab rajatise FABV-lt Hammarile müümise aegse turuväärtuse üle otsustada muu teabe alusel.
(43)
2007. aasta lõpul, rajatise müükipaneku ajal, tellis Chips AB ettevõtjalt Colliers International (15) memo rajatise müügi kohta. Colliers Internationali hinnangul ulatus üksnes kinnisvara (ilma vallasvara ja intellektuaalomandi õigusteta) müügihind 27 miljoni Rootsi kroonini (2,7 miljonit eurot). Nagu menetluse algatamise otsuses märgitud, on komisjon seisukohal, et seda tuleks käsitada turuhinnana, kuna i) hinnang anti enne müügiläbirääkimiste algust, ii) selle tellis Chips AB rajatise müümiseks, st olukorras, kus tal ei saanud olla muud huvi kui saada täpne hinnang selle turuväärtuse kohta, iii) uuringu tegi nii müüjast kui ka ostjast sõltumatu kolmas osapool ning iv) ettevõtjal Colliers International on kinnisvarasektoris laialdased kogemused. Hammar vaidlustas komisjoni esialgse seisukoha, et kõnealune hinnang on sõltumatu, kuna selle tellis müüja. Hammar leiab ka, et Colliers Internationali kasutatud eeldused (muu hulgas eeldus, et välja üürimata jääb ainult 10 % rajatisest) ei olnud realistlikud, pidades silmas rajatise tegelikku olukorda selle müümise ajal.
(44)
Rajatise turuhinna kohta on võimalik järeldusi teha ka ettevõtja Swedbank Kommersiella Fastigheter (16) (edaspidi „Swedbank”) 2008. aasta juunis antud hinnangu alusel. Hinnangu tellisid kohalikud ettevõtjad, kes rajatise hiljem ära ostsid, eesmärgiga taotleda laenu rajatise ostuks. Swedbanki hinnangul oli rajatise turuväärtus 30 miljonit Rootsi krooni (3 miljonit eurot), kuigi hinnangus ei käsitletud kogu rajatist (17). Swedbanki hinnangus lähtuti eeldusest, et välja üürimata jääb 35 % rajatisest. Muud eeldused olid samad kui Colliers Internationali hinnangus.
(45)
PwC aruandes esitati rajatise turuväärtuse kohta mitu hinnangut sõltuvalt müügihetkest. Näiteks tõdeti aruandes, et rajatise väärtus Chips AB-lt FABV-le müügi ajal oli umbes 9 miljonit Rootsi krooni, kuid ajal, kui Hammar rajatise FABV-lt rendile võttis (st samal kuupäeval, 13. veebruaril 2008) oli selle väärtus 5,5 miljonit Rootsi krooni (umbes 0,55 miljonit eurot). PwC aruanne sisaldab ka kolmandat hinnangut rajatise turuväärtuse kohta: ajal, kui Hammar rentis rajatise kohalikele ettevõtjatele (1. märts 2008), oli selle väärtus ligikaudu 21 miljonit Rootsi krooni (2,1 miljonit eurot).
(46)
Komisjon märgib esiteks, et PwC aruandes on rajatise väärtuse kohta esitatud erinevaid näitajaid, mis hõlmavad lühikest ajavahemikku. Arvestades, et kinnisvara turuväärtus võib lühema ajavahemiku jooksul oluliselt muutuda ainult erakorraliste asjaolude tõttu, on komisjonil suuri kahtlusi mõnede PwC aruandes esitatud hinnangute kohta, pidades eriti silmas asjaolu, et tehingud toimusid väga lühikese aja jooksul.
(47)
Mis puudutab esimest kahte PwC aruandes esitatud hinnangut rajatise väärtuse kohta (9 miljonit ja 5,5 miljonit Rootsi krooni), siis on komisjon seisukohal, et need hinnangud tunduvad ebarealistlikena võrreldes samal ajal koostatud Colliers Internationali ja Swedbanki hinnanguga. PricewaterhouseCoopersi (edaspidi „PwC”) pakutud 5,5 miljoni Rootsi kroonise väärtuse kohta märgib komisjon, et hinnang põhineb Hammari poolt FABVle makstud rendist tulenevatel rahavoogudel, kuigi PwC ise tunnistab, et selline renditulu on teiste sarnaste tööstusrajatistega võrreldes väga väike. See torkab eriti teravalt silma, võrreldes umbes seitse korda kõrgema rendiga, mida Hammar nõudis kohalikelt ettevõtjatelt vaid mõni päev hiljem (vt joonealused märkused 7 ja 8). Seda silmas pidades järeldab komisjon, et Hammari makstud rent oli turupõhisest rendist väiksem. Seega on komisjon seisukohal, et hinnanguline väärtus 5,5 miljonit Rootsi krooni, mis põhineb turutingimustest odavamast rendist saadaval renditulul, ei kajasta rajatise tegelikku turuväärtust. Seevastu 9 miljoni Rootsi kroonine hinnanguline väärtus põhineb eeldusel, et kahe esimese aasta jooksul pärast rajatise ostmist on sellest välja rentimata 100 %, kolmandal aastal 75 %, neljandal aastal 50 % ja ülejäänud hinnanguga hõlmatud aja jooksul stabiilselt 60 %. Välja rentimata pinna määra arvutamisel ei ole aga arvesse võetud seda, et müügi ajal oli teada, et kohalikud ettevõtjad olid valmis rajatise rendile võtma. Järelikult oleks pidanud hindama rentnikuga rajatise väärtust.
(48)
PwC aruandes esitatud kolmanda hinnangu kohaselt oli ajal, mil Hammar müüs rajatise kohalikele ettevõtjatele, selle turuväärtus umbes 21 miljonit Rootsi krooni, kuigi hinnang ei käsitlenud kogu rajatist, vaid tervikust pisut väiksemat osa (vt joonealune märkus 17). Hindamismetoodika sarnaneb Colliers Internationali ja Swedbanki hinnangu aluseks olnud meetodile, kusjuures peamiselt lähtuti Hammari ja kohalike ettevõtjate vahelisest rendilepingust, st müügi ajal kehtinud rendilepingu tingimustest. Tuleb ka märkida, et lepingu tingimused eeldatavasti vastasid turutingimustele, kuna nendes olid kokku leppinud kaks turutingimustes tegutsevat eraettevõtjat, kes väidetavalt lähtuvad ainult majanduslikust mõttekusest. Seega leiab komisjon, et PwC aruandes esitatud kolmas hinnang rajatise turuväärtuse kohta on usutav.
(49)
Kokkuvõttes võib järeldada, et olenemata sellest, kas rajatise turuväärtusena käsitatakse Colliers Internationali või Swedbanki hinnangut või PwC kolmandat hinnangut, on selge, et 8 miljonit Rootsi krooni, mille eest FABV müüs rajatise Hammarile, oli tublisti alla turuhinna ning seetõttu on tegemist Hammarile eelise andmisega.
(50)
Seetõttu leiab komisjon, et kuna kõik asjakohased Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud kriteeriumid on täidetud, kujutab kõnealune meede endast riigiabi, ning et kuna kõnealust riigiabi anti abisaajale ilma komisjoni eelneva loata, on tegemist ebaseadusliku abiga.
(51)
Abisaaja kasu suurus võrdub rajatise turuhinna ja Hammari makstud hinna (8 miljonit Rootsi krooni) vahega.
(52)
Komisjon uurib mitut rajatise turuhinna hinnangut ja selle määratlemise võimalust, nimelt: i) 17 miljonit Rootsi krooni ehk hind, mille FABV maksis Chips AB-le 18. veebruaril 2008; ii) 40 miljonit Rootsi krooni ehk hind, mille kohalikud ettevõtjad maksid Hammarile; iii) 27 miljoni Rootsi krooni vastavalt Colliers Internationali müügieelsele hinnangule; iv) 30 miljoni Rootsi krooni vastavalt Swedbanki 2008. aasta juuni hinnangule ja v) 21 miljonit Rootsi krooni vastavalt PwC aruandele.
(53)
Komisjoni arvates ei kajasta 17 miljonit Rootsi krooni, mille eest FABV ostis rajatise Chips AB-lt, rajatise turuväärtust veenvalt Komisjon selgitas juba menetluse algatamise otsuses, et Chips AB nõustus turuhinnast madalama hinnaga, kuna soovis vältida ettevõtte maine kahjustamist rajatise sulgemise ja töökohtade kaotamise tagajärjel. Chips AB soovis ka kasutada võimalust rajatis kiiresti maha müüa ning Toppi tegevus lõpetada. Turutingimustes tegutsev eraettevõtja, kellel puudunuksid Chips AB piirangud, oleks nõudnud kõrgemat hinda. Nimetatud põhjustel ei pea komisjon vajalikuks vastata käesoleva otsuse põhjenduses 27 osutatud Hammari väitele, mis pealegi käsitleb asjaolusid, mida käesolev ametlik uurimine ei hõlma.
(54)
Komisjon jõudis ametliku uurimise käigus saadud teabe põhjal järeldusele, et rajatise turuhinda ei kajasta õigesti ka kohalike ettevõtjatega kokku lepitud 40 miljonit Rootsi krooni, kuna ettevõtjad rahastasid seda osaliselt pangalaenu ja osaliselt Hammarilt endalt võetud laenuga. Kuna suure osa rahalistest vahenditest andis müüja, kes on tehingus ühtlasi ka võlausaldaja ja kelle jaoks sellest tulenes krediidirisk, ei saa otseselt väita, et nominaalhind 40 miljonit Rootsi krooni vastab rajatise tegelikule majanduslikule väärtusele Kuigi tehingu raames makstud nominaalhinna alusel ei saa teha kindlaid järeldusi selle kohta, milline oleks olnud rajatise hind, kui müük oleks toimunud turutingimustel, on see veel üks tõend selle kohta, et 8 miljonit Rootsi krooni ei vasta rajatise turuväärtusele. Vähema kui kolme nädala kohta pakuti välja kaks hinda ja suur kõikumine nii lühikese aja jooksul kinnitab, et nimetatud summa ei olnud turuhind.
(55)
Komisjon ei näe põhimõtteliselt mingit põhjust kahelda selles, et Colliers Internationali ja Swedbanki hinnangud olid sõltumatud ja koostatud üldtunnustatud standardite kohaselt. Komisjon tõdeb siiski, et need hinnangud ei ole vahetult võrreldavad, kuna hindamise aluseks võeti osaliselt erinevad eeldused. Kättesaadava teabe põhjal ei saa komisjon olla täiesti kindel selles, kas need hinnangud kajastavad rajatise tegelikku turuväärtust usaldusväärselt, kuna nende puhul on lähtutud eeldustest ja võrdlustest teiste turul toimunud tehingutega, mitte aga sama rajatisega toimunud müügitehingute puhul kasutatud eeldustest ja võrdlustest.
(56)
Kokkuvõttes tuleks komisjoni arvates lähtuda PwC aruandes esitatud kolmandast hinnangust. Nagu märgitud põhjenduses 48, leiab komisjon, et kuigi hinnang on koostatud pärast tehingu toimumist, põhineb see Hammari ja kohalike ettevõtjate vahel tegelikult sõlmitud rendilepingust tulenevatel rahavoogudel ja seega tegelikel turuandmetel. Seda silmas pidades on 21 miljonit Rootsi krooni Colliers Internationali ja Swedbanki hinnanguga võrreldes usutav, kuigi konservatiivselt hinnatud turuväärtus. Lisaks märgib komisjon, et Hammar sõlmis 13. veebruaril 2008 optsioonilepingu, mis andis talle õiguse osta rajatis 8 miljoni Rootsi krooniga ning et ta kasutas seda võimalust 11. augustil 2008. 1. märtsil 2008 sõlmis Hammar kohalike ettevõtjatega optsioonilepingu, millega anti neile õigus osta rajatis 40 miljoni Rootsi krooniga. Kohalikud ettevõtjad kasutasid seda õigust ja müügileping sõlmiti 2. septembril 2008. PwC aruandes on rajatise hinnanguline väärtus (21 miljonit Rootsi krooni) esitatud 1. märtsi 2008. aasta seisuga. Kuna kõnealused tehingud toimusid lühikese ajavahemiku jooksul, ei ole põhjust arvata, et rajatise turuhind oleks ajal, kui Hammar sõlmis selle kohta optsioonilepingu ja ajal, kui ta selle ostis, olnud oluliselt erinev 21 miljonist Rootsi kroonist.
(57)
Seega oli Hammari saadud eelise suurus 13 miljonit Rootsi krooni (1,3 miljonit eurot). Eelise suurus on rajatise 21 miljoni Rootsi krooni suuruse turuhinna ja Hammari makstud 8 miljoni Rootsi krooni suuruse tegeliku hinna vahe.
4.2. Abi kokkusobivus siseturuga
(58)
Rootsi ametiasutused ega Hammar ei ole esitanud oma seisukohti abi siseturuga kokkusobivuse kohta. Ainuke vastuväide, mida Rootsi ametiasutused seoses kõnealuse meetmega on esitanud, käsitles valla poliitilist eesmärki hoida ettevõte töös ning tagada tööhõive Vänersborgi piirkonnas.
(59)
Kuna vald ei asu toetatavas piirkonnas (vt põhjendus 14), ei ole see ka regionaalabikõlblik. Rootsi osutatud eesmägi puhul tuleks lähtuda komisjoni teatisest „Ühenduse suunised raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta” (18). Selle kohta, et käesoleva juhtumi puhul on täidetud suunistes sätestatud tingimused, puuduvad tõendid. Eelkõige puuduvad tõendid selle kohta, et Hammar oli rajatise ostmise ajal raskustes olev äriühing.
(60)
Igal juhul on piisavalt tõendamata, et tegemist oli vajaliku ja proportsionaalse meetmega ühist huvi pakkuvate eesmärkide täitmiseks. Seetõttu ei ole komisjon leidnud ühtegi põhjust tunnistada abi siseturuga kokkusobivaks vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikele 3.
(61)
Tundub, et muid siseturuga kokkusobivuse aluseid oleks võimalik kohaldada. Seetõttu järeldab komisjon, et rajatise müük vallalt Hammarile kujutab endast riigiabi, mis on vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikele 1 ebaseaduslik ja siseturuga kokkusobimatu.
4.3. Rendileping ja optsiooni hind
(62)
Menetluse algatamise otsuses väljendas komisjon kahtlust, kas FABV ja Hammari vaheline 13. veebruari 2008. aasta üürileping ja Hammarile rajatise ostuks võimaldatud optsiooni hind (vt menetluse algatamise otsuse punkt 38) vastasid turutingimustele.
(63)
Komisjon leiab, et üürilepinguga kaasnes riigiabi andmine, kuna selle puhul on täidetud samad ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kriteeriumid, millele on osutatud ka punktis 4.1, nimelt: i) abisaajat, st Hammarit, tuleb käsitada ettevõtjana; ii) FABV otsuseid saab seostada riigiga ja niivõrd, kuivõrd neil on majanduslikku mõju, kasutatakse riigi vahendeid; iii) meede on valikuline, kuna sellest sai kasu konkreetne ettevõtja; iv) kooskõlas põhjenduses 47 esitatud selgitusega ja Hammari enda esitatud PwC aruandega on komisjon seisukohal, et FABV nõudis Hammarilt turuhinnast madalamat renti ning seetõttu on tegemist Hammarile antud eelisega ning v) kuigi Hammar tegutseb ainult kohalikul tasandil, osaleb ta siiski sellisel turul, kus ta võib mõjutada ühendusesisest ja EMP kaubandust.
(64)
Selleks et teha kindlaks Hammarile antud eelise suurus, tuleks omavahel võrrelda FABV ja Hammari vahel 13. veebruaril 2008 kokku lepitud rendi suurust (esimesel aastal 0,5 miljonit Rootsi krooni) ning 1. märtsil 2008 Hammari ja kohalike ettevõtjate vahel kokku lepitud rendi suurust (esimesel aastal 3,5 miljonit Rootsi krooni). Komisjon on seisukohal, et viimati nimetatud lepinguga ettenähtud rajatise rent vastab turutingimustele, kuna selle olid kokku leppinud kaks eraettevõtjat lähtuvalt majanduslikust mõttekusest. Tuleb märkida, et PwC aruandes on rajatise väärtuse arvutamisel kasutatud viimati nimetatud summat. Võttes arvesse, et Hammar tasus vallale renti ainult umbes kuue kuu jooksul ehk ajavahemikul 1. märtsist 2008 kuni optsiooni kasutamiseni 11. augustil 2008, kujuneb eelise (3 miljonit Rootsi krooni, st FABV ja Hammari vahel kokku lepitud rendisumma ning Hammari ja kohalike ettevõtjate vahel kokku lepitud rendisumma vahe) pro rata summaks 1,5 miljonit Rootsi krooni (0,15 miljonit eurot).
(65)
Kuna siseturuga kokkusobivuse väljaselgitamise aluseid (vt punkt 4.2) ei saa kohaldada, leiab komisjon, et FABV ja Hammari vaheline 13. veebruari 2008. aasta rendileping sisaldab riigiabi, mis ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 alusel on ebaseaduslik ja siseturuga kokkusobimatu.
(66)
Seoses Hammarile antud optsiooniga rajatis osta märgib komisjon, et kõnealust õigust ilmselt ei kasutata, kuna kohustus kinnisvara tulevikus osta või müüa ei ole Rootsi õigusaktide kohaselt põhimõtteliselt siduv (19). Võimalus, et Hammar oleks kõneluse optsiooniga saanud mingi eelise, on väga ebakindel või lausa olematu, ning selle oleks tõenäoliselt kompenseerinud müügihind või makstud rent. Seega ei saa kindlalt väita, et Hammar sai optsiooniga mingi eelise lisaks sellele, mille ta sai üürilepingu ja seejärel rajatise müügiga.
5. SISSENÕUDMINE
(67)
Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) (20) artikli 14 lõikes 1 on sätestatud: „Kui ebaseadusliku abi korral tehakse negatiivne otsus, nõuab komisjon, et kõnealune liikmesriik peab võtma kõik vajalikud meetmed, et abisaajalt abi tagasi saada.”
(68)
Kuna kõnealune meede kujutab endast ebaseaduslikku ja kokkusobimatut abi, tuleb abi tagasi nõuda, et taastada enne abi andmist turul valitsenud olukord. Seetõttu nõutakse abi tagasi alates kuupäevast, mil abisaaja sai eelise, st alates ajast, mil abi anti abisaaja käsutusse. Tagasinõutava abi eest tuleb abisaajal maksta intressi seni, kuni kogu abi on tagasi makstud.
(69)
Võetud meetmete raames siseturuga kokkusobimatu abi osa suuruseks määratakse 14,5 miljonit Rootsi krooni, mis sisaldab rajatise turuhinna (21 miljonit Rootsi krooni) ja Hammari makstud hinna (8 miljonit Rootsi krooni) vahet (13 miljonit Rootsi krooni) ning rendilepingu alusel tagasinõutavat summat (1,5 miljonit Rootsi krooni).
(70)
Tagasinõutavalt summalt makstakse tagasinõudmisintressi. Abi siseturuga kokkusobimatu osa (13 miljonit Rootsi krooni) intress arvutatakse alates 11. augustist 2008, st kuupäevast, mil Hammar kasutas optsiooni ja omandas FABV-lt rajatise. Abi 1,5 miljoni Rootsi krooni suuruselt siseturuga kokkusobimatult osalt arvutatakse intress alates kuupäevast, kui oleks tulnud hakata maksma renti, st 1. märtsist 2008.
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
14,5 miljoni Rootsi krooni suurune riigiabi, mille Rootsi andis ebaseaduslikult ja Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3 rikkudes ettevõtjale Hammar Nordic Plugg AB Vänersborgi vallas Brålanda asulas asuva avaliku sektori vara turuväärtusest madalama hinnaga müügi ja rentimise teel, on siseturuga kokkusobimatu.
Artikkel 2
1. Rootsi nõuab artiklis 1 osutatud abi ettevõtjalt Hammar Nordic Plugg AB tagasi.
2. Tagasinõutavalt summalt arvutatakse intressi alates kuupäevast, mil summa anti Hammar Nordic Plugg AB käsutusse, ning seda makstakse seni, kuni kogu abi on tagasi makstud.
3. Intressid arvutatakse liitintressina vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 794/2004 (21) V peatükile.
Artikkel 3
1. Artiklis 1 viidatud abi nõutakse tagasi viivitamata ja reaalselt.
2. Rootsi tagab käesoleva otsuse täitmise nelja kuu jooksul pärast selle teatavakstegemise kuupäeva.
Artikkel 4
1. Kahe kuu jooksul pärast käesoleva otsuse teatavakstegemise kuupäeva esitab Rootsi komisjonile järgmise teabe:
a)
kasusaajalt tagasinõutava summa (põhisumma ja intressid) suurus;
b)
käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete üksikasjalik kirjeldus;
c)
dokumendid selle kohta, et abi tagasimaksmise nõue on abisaajale esitatud.
2. Rootsi hoiab komisjoni kursis käesoleva otsuse täitmiseks võetud meetmetega seni, kuni kogu artiklis 1 osutatud abi on tagasi makstud. Rootsi esitab komisjoni taotlusel viivitamatult teavet käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete kohta. Samuti annab ta üksikasjalikku teavet abisaajalt juba tagasi saadud abisummade ja intressi kohta.
Artikkel 5
Käesolev otsus on adresseeritud Rootsi Kuningriigile.
Brüssel, 8. veebruar 2012