PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 29. dubna 2011
o schválení účetních závěrek platebních agentur členských států týkajících se výdajů financovaných z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) pro rozpočtový rok 2010
(oznámeno pod číslem K(2011) 2958)
(2011/272/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (1), a zejména na články 30 a 32 uvedeného nařízení,
po konzultaci s Výborem zemědělských fondů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle článku 30 nařízení (ES) č. 1290/2005 Komise na základě ročních účetních závěrek předložených členskými státy, k nimž jsou přiloženy informace požadované pro schvalování účetních závěrek a osvědčení týkající se úplnosti, přesnosti a věcné správnosti účetních závěrek a zprávy vyhotovené certifikačními subjekty, schvaluje účetní závěrky platebních agentur podle článku 6 uvedeného nařízení.
(2)
S ohledem na čl. 5 odst. 1 druhý pododstavec nařízení Komise (ES) č. 883/2006 ze dne 21. června 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o vedení účtů platebních agentur, výkazy výdajů a příjmů a podmínky následné úhrady výdajů v rámci EZZF a EZFRV (2), se pro rozpočtový rok 2010 zohledňují výdaje vynaložené členskými státy od 16. října 2009 do 15. října 2010.
(3)
Ustanovení čl. 10 odst. 2 prvního pododstavce nařízení Komise (ES) č. 885/2006 ze dne 21. června 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o akreditaci platebních agentur a dalších subjektů a schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV (3), stanoví, že částky, které mají být v souladu s rozhodnutím o schválení účetní závěrky uvedeným v čl. 10 odst. 1 prvním pododstavci výše jmenovaného nařízení od každého členského státu získány zpět či mu mají být uhrazeny, se stanoví pomocí odečtení měsíčních plateb za daný finanční rok, tj. rok 2010, od výdajů uznaných ve stejném roce v souladu s odstavcem 1. Komise tuto částku odečte od měsíční platby týkající se výdajů uskutečněných za druhý měsíc následující po měsíci, v němž bylo přijato rozhodnutí o schválení účetní závěrky, nebo ji k ní přičte.
(4)
Komise ověřila informace předložené členskými státy a sdělila do 31. března 2011 členským státům výsledky ověřování informací spolu s nezbytnými změnami.
(5)
Roční účetní závěrky a k nim přiložené doklady umožňují Komisi rozhodnout v případě některých platebních agentur o úplnosti, přesnosti a věcné správnosti předložených ročních účetních závěrek. V příloze I jsou uvedeny částky schválené členskými státy a částky, které mají být získány zpět od členských států nebo mají být členským státům vyplaceny.
(6)
Informace předložené některými dalšími platebními agenturami vyžadují doplňující šetření a jejich účetní závěrky nemohou být v tomto rozhodnutí schváleny. Dotčené platební agentury jsou uvedeny v příloze II.
(7)
Podle čl. 9 odst. 4 nařízení (ES) č. 883/2006 se při rozhodnutí o schválení účetních závěrek přihlédne k překročení lhůt v měsících srpnu, září a říjnu. Některé výdaje vykázané některými členskými státy během těchto měsíců v roce 2010 byly vynaloženy po příslušných lhůtách. Je proto třeba, aby toto rozhodnutí stanovilo příslušná snížení.
(8)
Na základě článku 17 nařízení (ES) č. 1290/2005 a článku 9 nařízení (ES) č. 883/2006 Komise již snížila nebo pozastavila některé měsíční platby při účtování výdajů pro rozpočtový rok 2010. S cílem zabránit předčasné nebo dočasné úhradě dotyčných částek je třeba, aby nebyly uznány tímto rozhodnutím a aby byly předmětem pozdějšího přezkoumání v rámci postupu schválení souladu podle článku 31 nařízení (ES) č. 1290/2005.
(9)
Podle čl. 32 odst. 5 nařízení (ES) č. 1290/2005 nese finanční důsledky toho, že nedošlo ke zpětnému získání částek v důsledku nesrovnalostí, z 50 % dotyčný členský stát, pokud nebyly částky v důsledku nesrovnalostí získány zpět během čtyř let následujících po dni prvotního zjištění správním orgánem nebo soudem nebo během osmi let, jestliže je zpětné získání předmětem vnitrostátního soudního řízení. Ustanovení čl. 32 odst. 3 uvedeného nařízení zavazuje členské státy, aby předložily Komisi roční účetní závěrku a souhrnný seznam řízení o zpětném získání částek zahájených v důsledku nesrovnalostí. Prováděcí pravidla týkající se povinnosti členských států oznamovat částky, které mají být získány zpět, jsou stanovena v nařízení (ES) č. 885/2006. Příloha III uvedeného nařízení obsahuje tabulky, které měly členské státy předložit v roce 2011. Na základě tabulek vyplněných členskými státy by měla Komise rozhodnout o finančních důsledcích skutečnosti, že částky v důsledku nesrovnalostí nebyly ve lhůtě čtyř, popřípadě osmi let získány zpět. Tímto rozhodnutím nejsou dotčena budoucí rozhodnutí o shodě podle čl. 32 odst. 8 nařízení (ES) č. 1290/2005.
(10)
Podle čl. 32 odst. 6 nařízení (ES) č. 1290/2005 mohou členské státy rozhodnout, že nebudou ve zpětném získávání pokračovat. Takové rozhodnutí lze přijmout pouze tehdy, pokud je souhrn vynaložených a odhadovaných nákladů vyšší než částka, která má být získána, nebo pokud se ukáže, že zpětné získání není možné proto, že dlužník nebo osoba právně odpovědná za nesrovnalost vykazují platební neschopnost zjištěnou a uznanou v souladu s vnitrostátním právem. Pokud k takovému rozhodnutí dojde během čtyř let následujících po dni prvotního zjištění správním orgánem nebo soudem nebo během osmi let, jestliže je zpětné získání předmětem vnitrostátního soudního řízení, nese 100 % finančních důsledků rozpočet Společenství. V souhrnném seznamu uvedeném v čl. 32 odst. 3 nařízení (ES) č. 1290/2005 jsou uvedeny částky, které se členský stát rozhodl nezískávat zpět, a důvody tohoto rozhodnutí. Tyto částky nejsou účtovány k tíži dotčených členských států, a nese je proto rozpočet Společenství. Tímto rozhodnutím nejsou dotčena budoucí rozhodnutí o shodě podle čl. 32 odst. 8 uvedeného nařízení.
(11)
V souladu s čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 1290/2005 není tímto rozhodnutím dotčeno přijetí dalších rozhodnutí Komisí, která vylučují z financování z prostředků Evropské unie výdaje, jež nebyly vynaloženy v souladu s předpisy Evropské unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
S výjimkou platebních agentur uvedených v článku 2 se schvalují účetní závěrky platebních agentur členských států týkající se výdajů financovaných z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) pro rozpočtový rok 2010.
Částky, které mají být podle tohoto rozhodnutí získány zpět od členských států nebo mají být členským státům vyplaceny, včetně částek vyplývajících z použití čl. 32 odst. 5 nařízení (ES) č. 1290/2005, jsou stanoveny v příloze I.
Článek 2
Účetní závěrky platebních agentur členských států týkající se výdajů financovaných z EZZF pro rozpočtový rok 2010, uvedené v příloze II, jsou odděleny od tohoto rozhodnutí a budou předmětem pozdějšího rozhodnutí o schválení účetních závěrek.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 29. dubna 2011.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,
29. aprill 2011,
Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondist (EAGF) 2010. eelarveaastal rahastatud liikmesriikide makseasutuste kulude raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise kohta
(teatavaks tehtud numbri K(2011) 2958 all)
(2011/272/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 21. juuni 2005. aasta määrust (EÜ) nr 1290/2005 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta, (1) eriti selle artikleid 30 ja 32,
pärast konsulteerimist põllumajandusfondide komiteega
ning arvestades järgmist:
(1)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artiklile 30 kontrollib komisjon kõnealuse määruse artiklis 30 osutatud makseasutuste raamatupidamisarvestust ja kiidab selle heaks liikmesriikide esitatud raamatupidamise aastaaruannete ja nendele lisatud kontrollimiseks ja heakskiitmiseks vajaliku teabe ning raamatupidamisaruannete täielikkust, täpsust ja õigsust käsitleva tõendi põhjal.
(2)
Vastavalt komisjoni 21. juuni 2006. aasta määruse (EÜ) nr 883/2006 (millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1290/2005 rakenduseeskirjad seoses makseasutuste raamatupidamisarvestuse, kulu- ja tuludeklaratsioonide ning kulude hüvitamise tingimustega Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (EAFRD) raames) (2) artikli 5 lõike 1 teisele lõigule võetakse 2010. eelarveaastal arvesse liikmesriikides ajavahemikul 16. oktoobrist 2009 kuni 15. oktoobrini 2010 tehtud kulutused.
(3)
Komisjoni 21. juuni 2006. aasta määruse (EÜ) nr 885/2006 (millega nähakse ette nõukogu määruse (EÜ) nr 1290/2005 kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad seoses makseasutuste ja teiste organite akrediteerimise ning EAGFi ja EAFRD raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmisega) (3) artikli 10 lõike 2 esimeses lõigus on sätestatud, et kõnealuse määruse artikli 10 lõike 1 esimeses lõigus osutatud raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise otsuse kohaselt liikmesriikidelt tagasi nõutavate või liikmesriikidele makstavate summade kindlaksmääramiseks lahutatakse vastaval eelarveaastal, st aastal 2010 tehtud kuumaksed lõike 1 kohaselt sama aasta kohta kinnitatud kuludest. Komisjon lahutab kõnealuse summa sellisest kuumaksest või liidab summa sellisele kuumaksele, mis on seotud raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise otsusele järgneval teisel kuul tehtud kulutustega.
(4)
Komisjon on kontrollinud liikmesriikide esitatud teavet ja edastanud liikmesriikidele enne 31. märtsi 2011 oma kontrolli tulemused koos vajalike muudatustega.
(5)
Teatavate makseasutuste puhul võib komisjon raamatupidamise aastaaruannete ja nende lisadokumentide kontrolli põhjal teha otsuse esitatud aastaaruannete täielikkuse, täpsuse ja õigsuse kohta. I lisas on sätestatud summad, mis on liikmesriikide poolt kontrollitud ja heaks kiidetud, ja summad, mis nõutakse liikmesriigilt tagasi või mis makstakse liikmesriigile.
(6)
Teatavate teiste makseasutuste esitatud teave vajab täiendavat uurimist ja nende raamatupidamisarvestusi ei saa käesoleva otsusega heaks kiita. Asjaomased makseasutused on loetletud II lisas.
(7)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 883/2006 artikli 9 lõikele 4 tuleb augustis, septembris ja oktoobris toimunud tähtajaületamisi siiski raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise otsuses arvestada. Osa kuludest, mis teatavad liikmesriigid nendel 2010. aasta kuudel deklareerisid, tehti pärast ettenähtud tähtaegu. Käesolevas otsuses tuleks seetõttu kindlaks määrata vajalikud vähendamised.
(8)
Komisjon on vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artiklile 17 ja määruse (EÜ) nr 883/2006 artiklile 9 teatavaid 2010. eelarveaasta raamatupidamisarvestuse kannete alusel tehtavaid igakuiseid makseid juba vähendanud või need peatanud. Vältimaks kõnealuste summade enneaegset või ajutist hüvitamist, ei tohiks neid käesoleva otsusega kinnitada ja neid peaks täiendavalt uurima määruse (EÜ) nr 1290/2005 artiklis 31 sätestatud vastavuse kontrolli kohaselt.
(9)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 32 lõikele 5 katab eeskirjade eiramisest tingitud tagasinõudmise puudumise finantstagajärgedest 50 % asjaomane liikmesriik, kui tagasinõudmist ei ole toimunud nelja aasta jooksul pärast esmakordset halduslikku või kohtulikku tuvastamist või kaheksa aasta jooksul, kui tagasinõudmine toimub liikmesriigi kohtu kaudu. Kõnealuse määruse artikli 32 lõike 3 kohaselt peavad liikmesriigid koos raamatupidamise aastaaruannetega esitama kokkuvõtva aruande eeskirjade eiramise tagajärjel algatatud tagasinõudmise menetluste seisust. Üksikasjalikud eeskirjad liikmesriikide aruandluskohustuse kohaldamise kohta seoses tagasinõutavate summadega on sätestatud määruses (EÜ) nr 885/2006. Kõnealuse määruse III lisas on sätestatud tabel, mille liikmesriigid pidid 2011. aastal esitama. Liikmesriikide täidetud tabelite alusel peaks komisjon otsustama, millised on finantstagajärjed, kui eeskirjade eiramisest tingitud tagasinõudmist ei ole toimunud vastavalt nelja ja kaheksa aasta jooksul. See otsus ei mõjuta tulevasi nõuetele vastavust käsitlevaid otsuseid vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 32 lõikele 8.
(10)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 32 lõikele 6 võivad liikmesriigid otsustada tagasinõudmismenetlust mitte alustada. Sellise otsuse võib teha vaid juhul, kui juba tehtud ja tõenäolised kulud on suuremad kui tagasinõutav summa või kui tagasinõudmine osutub võimatuks, kuna võlgnik või eeskirjade eiramise eest juriidiliselt vastutavad isikud on asjaomase liikmesriigi õigusaktide kohaselt tunnistatud maksejõuetuks. Kui see otsus tehakse nelja aasta jooksul pärast esmakordset halduslikku või kohtulikku tuvastamist või kaheksa aasta jooksul, kui tagasinõudmine toimub riigisisese kohtu kaudu, kaetakse eeskirjade eiramisega seotud tagasinõudmise puudumise finantstagajärgedest 100 % ühenduse eelarvest. Määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 32 lõikes 3 osutatud kokkuvõtvas aruandes esitatakse summad, mille puhul liikmesriik otsustas tagasinõudmismenetlust mitte alustada, ning tema otsuse põhjendus. Neid summasid ei pea katma asjaomased liikmesriigid ja seega kaetakse need ühenduse eelarvest. See otsus ei mõjuta tulevasi nõuetele vastavust käsitlevaid otsuseid vastavalt kõnealuse määruse artikli 32 lõikele 8.
(11)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 30 lõikele 2 ei piira käesolev otsus selliste komisjoni poolt hiljem vastu võetavate otsuste kohaldamist, millega Euroopa Liit ei rahasta kulusid, mis ei ole tehtud kooskõlas ELi eeskirjadega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Kiidetakse heaks liikmesriikide makseasutuste 2010. eelarveaasta raamatupidamisarvestused, mis käsitlevad Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGF) rahastatud kulusid, välja arvatud artiklis 2 osutatud makseasutuste raamatupidamisarvestused.
I lisas on sätestatud summad, mis käesoleva otsuse kohaselt nõutakse liikmesriigilt tagasi või mis makstakse liikmesriigile, kaasa arvatud summad, mis tulenevad määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 32 lõike 5 kohaldamisest.
Artikkel 2
Liikmesriikide makseasutuste raamatupidamisarvestused, mis on esitatud II lisas ja mis käsitlevad 2010. eelarveaastal EAGFi rahastatud kulusid, jäetakse käesolevast otsusest välja ning nende kontrollimise ja heakskiitmise otsus tehakse hiljem.
Artikkel 3
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 29. aprill 2011