PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 3. listopadu 2011,
kterým se povoluje odchylka požadovaná Itálií pro regiony Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto podle směrnice Rady 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů
(oznámeno pod číslem K(2011) 7770)
(Pouze italské znění je závazné)
(2011/721/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 91/676/EHS ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů (1), a zejména na bod 2 třetí pododstavec přílohy III uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pokud se množství statkových hnojiv, které členský stát zamýšlí použít na hektar za rok, liší od množství stanovených v první větě druhého pododstavce bodu 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS a v písmeni a) uvedeného pododstavce, musí být určeno tak, aby neohrozilo dosažení cílů uvedených v článku 1 zmíněné směrnice, a musí být zdůvodněno na základě objektivních kritérií, jakými jsou například dlouhé vegetační období a plodiny s vysokou spotřebou dusíku.
(2)
Itálie předložila Komisi žádost o povolení odchylky podle bodu 2 třetího pododstavce přílohy III směrnice 91/676/EHS pro regiony Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto.
(3)
Požadovaná odchylka se týká záměru Itálie povolit v regionech Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto použití až 250 kg dusíku na hektar za rok ze statkových hnojiv pocházejících ze skotu a z upravených statkových hnojiv pocházejících z prasečí kejdy v zemědělských podnicích, kde se pěstuje alespoň 70 % plodin s vysokou potřebou dusíku a s dlouhým vegetačním obdobím. Odchylka se podle odhadů potenciálně týká přibližně 10 313 zemědělských podniků s chovem skotu a 1 241 zemědělských podniků s chovem prasat v regionech Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto, což představuje 15,9 % celkového počtu zemědělských podniků s chovem skotu a 9,7 % celkového počtu zemědělských podniků s chovem prasat v uvedených regionech, 10,7 % využívané zemědělské půdy, 29,1 % celkového počtu hospodářských zvířat chovaných na mléko a 49,3 % celkového počtu prasat v těchto regionech. Kromě toho mohou o povolení odchylky žádat také zemědělské podniky hospodařící na orné půdě.
(4)
Právní předpisy, kterými se provádí směrnice 91/676/EHS a zavádějí akční programy pro regiony Emilia Romagna (rozhodnutí č. 1273/2011 ze dne 5. září 2011), Lombardia (rozhodnutí č. IX/2208 ze dne 14. září 2011), Piemonte (rozhodnutí č. 18-2612 ze dne 19. září 2011) a Veneto (rozhodnutí č. 1150 ze dne 26. července 2011), byly přijaty a použijí se ve spojení s tímto rozhodnutím pro období 2012 až 2015.
(5)
Vymezené ohrožené oblasti, na které se vztahují akční programy, zahrnují přibližně 63 % zemědělsky využité plochy (Utilized Agricultural Area, „UAA“) regionu Emilia Romagna, 82 % UAA regionu Lombardia, 38 % UAA regionu Piemonte a 87 % UAA regionu Veneto.
(6)
Z předložených údajů o jakosti vody vyplývá, že 89 % útvarů podzemních vod v regionech Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto má průměrnou koncentraci dusičnanů nižší než 50 mg/l a 63 % má průměrnou koncentraci dusičnanů nižší než 25 mg/l. Pokud jde o povrchové vody, je na více než 98 % monitorovacích míst průměrná koncentrace dusičnanů nižší než 25 mg/l a na žádném monitorovacím místě koncentrace dusičnanů nepřekračuje hodnotu 50 mg/l.
(7)
Na regiony Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto připadá více než 70 % hospodářských zvířat v Itálii: konkrétně 67,1 % mléčného skotu, 60,6 % ostatního skotu, 81 % prasat a 79,4 % drůbeže. Za období 1982-2007 vykazují počty hospodářských zvířat sestupný trend (průměrný 20 % pokles v uvedených čtyřech regionech).
(8)
V období 1979-2008 se snižovala spotřeba dusíku z umělých hnojiv, stejně jako použití minerálních fosforečných hnojiv, které pokleslo o 70 %.
(9)
Přibližně 53 % celkové zemědělské plochy v regionech Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto zabírají travinné porosty, kukuřice pěstovaná na zrno, kukuřice pěstovaná na siláž a ozimé obiloviny.
(10)
Z podpůrných dokumentů předložených spolu s žádostí o povolení odchylky vyplývá, že navrhované množství 250 kg dusíku na hektar za rok ze statkových hnojiv pocházejících ze skotu a z upravené prasečí kejdy je zdůvodněno na základě objektivních kritérií, jakými jsou například vysoké srážky, dlouhé vegetační období a velké výnosy plodin s vysokou spotřebou dusíku.
(11)
Komise po posouzení žádosti zastává názor, že navrhované množství 250 kg dusíku na hektar ze statkových hnojiv pocházejících ze skotu a z upravené prasečí kejdy neohrozí dosažení cílů směrnice 91/676/EHS, budou-li splněny určité přísné podmínky.
(12)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro dusičnany zřízeného podle článku 9 směrnice 91/676/EHS,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Odchylka požadovaná Itálií pro regiony Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto v dopisech ze dne 10. března 2011 a 28. července 2011 za účelem povolení většího množství statkových hnojiv, než stanoví první věta druhého pododstavce bodu 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS a písmeno a) uvedeného pododstavce, se uděluje za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
a)
„zemědělskými podniky“ zemědělské podniky provozující nebo neprovozující chov hospodářských zvířat;
b)
„pozemkem“ jednotlivé pole nebo skupina polí homogenní z hlediska plodin, půdního typu a postupů hnojení;
c)
„travinnými porosty“ trvalé nebo dočasné travinné porosty (obecně se za dočasné považují pozemky ležící ladem méně než čtyři roky);
d)
„pozdní odrůdou kukuřice“ kukuřice třídy FAO 600-700, která se vysazuje od poloviny března do začátku dubna a má vegetační cyklus v délce alespoň 145-150 dní;
e)
„kukuřicí nebo čirokem, po jejichž sklizni následuje zimní porost“ středně pozdní nebo raná kukuřice nebo čirok, po jejichž sklizni následuje zimní porost, například jílek mnohokvětý, ječmen, tritikale nebo ozimé žito;
f)
„ozimou obilovinou, po jejíž sklizni následuje letní porost“ ozimá pšenice, ozimý ječmen nebo tritikale, po jejichž sklizni následuje letní porost, například kukuřice, čirok, bér (Setaria) nebo proso (Panicum sp.);
g)
„plodinami s vysokou potřebou dusíku a s dlouhým vegetačním obdobím“ travinné porosty, pozdní odrůdy kukuřice, kukuřice nebo čirok, po jejichž sklizni následuje zimní porost, a ozimé obiloviny, po jejichž sklizni následuje letní porost;
h)
„statkovým hnojivem pocházejícím ze skotu“ statkové hnojivo pocházející z výkalů skotu, včetně pasoucího se skotu, případně též ve zpracované formě;
i)
„úpravou statkových hnojiv“ zpracování prasečí kejdy na dvě frakce, pevnou a kapalnou, které se provádí za účelem lepšího použití a zvýšeného nahrazení dusíku a fosforu;
j)
„upraveným statkovým hnojivem“ kapalná frakce, která je výsledkem úpravy prasečí kejdy, s minimálním poměrem dusíku k fosfátu (N/P2O5) 2,5;
k)
„upraveným statkovým hnojivem s odstraněným dusíkem“ upravené statkové hnojivo s obsahem dusíku nižším než 30 % obsahu dusíku v neupravené prasečí kejdě;
l)
„půdami s nízkým obsahem organické hmoty“ půdy s obsahem organického uhlíku v horních 30 centimetrech půdy nižším než 2 %;
m)
„nezasolenými půdami a půdami s nízkým obsahem soli“ půdy s elektrickou vodivostí nasyceného pastovitého půdního extraktu ECe 4 mS/cm nebo s elektrickou vodivostí kapalného extraktu v poměru půda/voda 1:2 EC 1:2 1 mS/cm nebo oblasti, u nichž je stanoveno, že v žádném případě nejsou ohroženy rizikem zasolení, a které jsou vyznačeny na mapě půdy vypracované na regionální úrovni;
n)
„účinností využití dusíku“ procentní podíl celkového dusíku použitého ve formě statkových hnojiv, který je v roce jeho použití dostupný plodinám.
Článek 3
Oblast působnosti
Toto rozhodnutí se použije individuálně na zemědělské podniky, u nichž jsou alespoň na 70 % jejich výměry půdy vysety plodiny s vysokou potřebou dusíku a s dlouhým vegetačním obdobím, za podmínek uvedených v článcích 4 až 7.
Článek 4
Každoroční žádost a závazek
1) Zemědělci, kteří chtějí využívat odchylku podle tohoto rozhodnutí, každoročně do 15. února předloží žádost příslušným orgánům.
2) Spolu s každoroční žádostí uvedenou v odstavci 1 se písemně zaváží k plnění podmínek stanovených v článcích 5, 6 a 7.
Článek 5
Úprava statkových hnojiv
1) Zemědělci, kteří využívají odchylku pro používání upravených statkových hnojiv z prasečí kejdy, příslušným orgánům každý rok oznámí tyto informace:
a)
typ zpracování statkových hnojiv;
b)
kapacita a hlavní vlastnosti zařízení pro úpravu statkových hnojiv, včetně jeho účinnosti;
c)
množství statkových hnojiv předaných k úpravě;
d)
množství, složení, včetně uvedení obsahu dusíku a fosforu, a místo určení pevné frakce;
e)
množství, složení, včetně uvedení obsahu dusíku a fosforu, a místo určení upraveného statkového hnojiva;
f)
odhad úniku plynů během úpravy.
2) Pevná frakce, která je výsledkem úpravy statkových hnojiv, se stabilizuje s cílem omezit zápach a další emise, zlepšit agronomické a hygienické vlastnosti, usnadnit manipulaci a zvýšit dostupnost dusíku a fosfátu pro plodiny. Výsledný produkt se nepoužije v zemědělských podnicích, kterých se týká odchylka. Příslušné orgány přijmou opatření podporující používání stabilizované pevné frakce na půdách s nízkým obsahem organické hmoty. Tyto půdy se vyznačí na mapách, které se vypracují na regionální úrovni a dají se k dispozici zemědělcům.
3) Příslušné orgány zavedou metodiky, pomocí nichž se hodnotí složení upravených statkových hnojiv, rozdíly ve složení a účinnost úpravy u každého zemědělského podniku, který využívá jednotlivou odchylku.
4) Příslušné orgány monitorují emise amoniaku a další emise z úpravy statkových hnojiv na reprezentativních místech pro každou metodu úpravy. Na základě výsledků monitorování příslušné orgány stanoví emisní inventuru.
Článek 6
Používání statkových a jiných hnojiv
1) Množství statkových hnojiv pocházejících ze skotu a upravených statkových hnojiv, které je každoročně vpraveno do půdy v zemědělských podnicích využívajících odchylku, včetně množství vpraveného samotnými zvířaty, nepřekročí množství statkových hnojiv obsahující 250 kg dusíku na hektar za podmínek stanovených v odstavcích 2 až 12.
2) Celkový přísun dusíku nepřekročí předpokládané nároky dotyčné plodiny na živiny. Zohlední také zásobování z půdy a větší dostupnost dusíku ze statkových hnojiv v důsledku jejich úpravy. Současně nepřekročí maximální normy pro jeho použití stanovené v akčních programech, které se vztahují na daný zemědělský podnik.
3) Celkový přísun fosforu nepřekročí předpokládané nároky dotyčné plodiny na živiny a zohlední i zásobování fosforem z půdy. V zemědělských podnicích, kterých se týká odchylka, se nepoužije fosfor pocházející z umělých hnojiv.
4) Pro každý zemědělský podnik se nejpozději do 15. února vypracuje plán hnojení, jenž popisuje střídání plodin na zemědělské půdě a plánované použití statkových a minerálních hnojiv.
Plán hnojení obsahuje tyto údaje:
a)
počet hospodářských zvířat, popis systému ustájení a uskladnění, včetně kapacity a typu dostupných skladovacích prostor pro statková hnojiva;
b)
výpočet množství dusíku a fosforu ze statkových hnojiv vyprodukovaných v zemědělském podniku;
c)
popis úpravy statkových hnojiv a vlastnosti upravených statkových hnojiv (pokud má tato informace význam);
d)
množství, druh a vlastnosti statkových hnojiv vyvezených mimo zemědělský podnik nebo v rámci zemědělského podniku;
e)
střídání plodin a výměra u pozemků, na kterých jsou vysety plodiny s vysokou potřebou dusíku a s dlouhým vegetačním obdobím, a u pozemků s jinými plodinami;
f)
předpokládané výnosy každé pěstované plodiny, v závislosti na dostupnosti živin a vody, jakož i na místních podmínkách, jako je podnebí, půdní typ atd.;
g)
odhadovaná potřeba dusíku a fosforu u plodin na každém pozemku;
h)
výpočet množství dusíku a fosforu ze statkových hnojiv, které má být použito na každém pozemku;
i)
výpočet množství dusíku z umělých hnojiv, které má být použito na každém pozemku;
j)
odhad množství vody potřebné k zavlažování s jasným uvedením vodního zdroje; plán zahrnuje povolení k odběru vody nebo smlouvu o používání vody s příslušným „vodním konsorciem“, případně mapu, z níž vyplývá, že se zemědělský podnik nachází v oblastech, kde je mělká podzemní voda ve styku s kořenovou zónou.
Tyto plány se aktualizují nejpozději sedm dní po provedení jakýchkoli změn v zemědělských postupech, aby se zajistil soulad mezi plány a skutečnými zemědělskými postupy.
5) Každý zemědělský podnik vypracuje evidenci hnojení podle jednotlivých pozemků. Tato evidence obsahuje použitá množství a dobu použití statkových a umělých hnojiv.
6) Povolení k odběru vody nebo smlouva o používání vody s příslušným „vodním konsorciem“, případně mapa, z níž vyplývá, že se zemědělský podnik nachází v oblastech, kde je mělká podzemní voda ve styku s kořenovou zónou, jsou v zemědělském podniku k dispozici. Množství vody, které je předmětem případného povolení nebo smlouvy, postačuje k dosažení takových výnosů plodin, jakých se dosahuje v podmínkách bez omezené dostupnosti vody.
7) Pro každý zemědělský podnik využívající odchylku jsou k dispozici výsledky analýzy koncentrace dusíku a fosforu v půdě. Odběr vzorků a analýza koncentrace fosforu a dusíku se musí provést před 1. červnem alespoň jednou za čtyři roky, a to pro každou oblast zemědělského podniku, která je homogenní z hlediska střídání plodin a vlastností půdy. Vyžaduje se nejméně jedna analýza na každých pět hektarů zemědělské půdy.
8) Statková hnojiva používaná v zemědělských podnicích, kterých se týká odchylka, mají účinnost využití dusíku alespoň 65 % u kejdy a alespoň 50 % u pevných hnojiv.
9) Statková ani umělá hnojiva se v zemědělských podnicích, kterých se týká odchylka, nesmějí používat po 1. listopadu.
10) Nejméně dvě třetiny množství dusíku ze statkových hnojiv, vyjma dusíku ze statkových hnojiv pocházejících z pasoucích se hospodářských zvířat, se použijí do 30. června každého roku. Za tímto účelem mají zemědělské podniky využívající odchylku k dispozici dostatečnou skladovací kapacitu pro statková hnojiva, jež jim umožňuje přinejmenším překlenout období, ve kterých používání statkových hnojiv není povoleno.
11) Tekutá statková hnojiva, včetně upravených statkových hnojiv a kejdy, se rozšiřují pomocí technik s nízkými hodnotami emisí. Pevná statková hnojiva se vpraví do půdy do 24 hodin.
12) Kvůli ochraně půd před rizikem zasolení je používání upravených statkových hnojiv s odstraněným dusíkem povoleno pouze na nezasolených půdách a půdách s nízkým obsahem soli. Za tímto účelem zemědělci, kteří zamýšlejí používat upravená statková hnojiva s odstraněným dusíkem, alespoň jednou za čtyři roky změří elektrickou vodivost na pozemcích, kde se mají tato hnojiva používat, a výsledky měření zahrnou do žádosti uvedené v čl. 4 odst. 1. Příslušné orgány zavedou protokol, který budou zemědělci používat pro měření elektrické vodivosti. Příslušné orgány vypracují mapy znázorňující oblasti ohrožené zasolením.
Článek 7
Hospodaření s půdou
Zemědělci využívající odchylku zajistí plnění těchto podmínek:
a)
alespoň na 70 % výměry půdy zemědělského podniku jsou vysety plodiny s vysokou potřebou dusíku a s dlouhým vegetačním obdobím;
b)
dočasné travinné porosty se zaorají na jaře;
c)
dočasné a trvalé travinné porosty nezahrnují více než 50 % luštěnin ani jiných rostlin, které vážou atmosférický dusík;
d)
pozdní odrůdy kukuřice se sklidí (celé rostliny);
e)
zimní porost, jako je jílek mnohokvětý, ječmen, tritikale nebo ozimé žito, se vyseje do dvou týdnů od sklizně kukuřice nebo čiroku a sklidí se nejdříve dva týdny před osevem kukuřice nebo čiroku;
f)
letní porost, jako je kukuřice, čirok, bér (Setaria) nebo proso (Panicum sp.), se vyseje do dvou týdnů od sklizně ozimých obilovin a sklidí se nejdříve dva týdny před osevem ozimých obilovin;
g)
osev plodinou s vysokou potřebou dusíku následuje do dvou týdnů po zaorání trávy a v roce zaorání trvalého travinného porostu se nepoužijí hnojiva.
Článek 8
Ostatní opatření
1) Příslušné orgány zajistí, aby odchylky povolené pro použití upravených statkových hnojiv byly slučitelné s kapacitou zařízení pro úpravu statkových hnojiv.
2) Příslušné orgány zajistí, aby každá povolená odchylka byla slučitelná se schváleným používáním vody v zemědělském podniku, který odchylku využívá.
Článek 9
Opatření týkající se přepravy statkových hnojiv
1) Příslušné orgány zajistí, aby přeprava statkových hnojiv do zemědělských podniků a ze zemědělských podniků, které využívají odchylku, byla zaznamenávána prostřednictvím systémů určování zeměpisné polohy nebo evidována v průvodních dokladech obsahujících údaje o místě původu a místě určení. Zaznamenávání pomocí systémů určování zeměpisné polohy je povinné u přepravy na vzdálenost delší než 30 km.
2) Příslušné orgány zajistí, aby byl během přepravy k dispozici doklad, ve kterém je uvedeno množství přepravovaného statkového hnojiva a obsah dusíku a fosforu v tomto hnojivu.
3) Příslušné orgány zajistí, aby upravená statková hnojiva a pevná frakce, která je výsledkem úpravy statkových hnojiv, byly analyzovány, pokud jde o obsah dusíku a fosforu. Analýzu provedou uznané laboratoře. Její výsledky se sdělí příslušným orgánům a zemědělci, který je příjemcem statkových hnojiv. U každé přepravy je k dispozici osvědčení o analýze.
Článek 10
Monitorování
1) Příslušné orgány zajistí, aby byly vypracovány a každoročně aktualizovány mapy zachycující procentní podíl zemědělských podniků, procentní podíl hospodářských zvířat a procentní podíl zemědělské půdy, na které se vztahují jednotlivé odchylky, a mapy zachycující místní využívání půdy v každé obci. Každý rok se shromáždí a aktualizují údaje o střídání plodin a zemědělských postupech v zemědělských podnicích, které využívají odchylky.
2) Zřizuje se monitorovací síť pro odběr vzorků z povrchových a mělkých podzemních vod, jež bude využívána pro posouzení vlivu odchylky na jakost vody. Návrh monitorovací sítě se předloží Komisi. Během doby použitelnosti tohoto rozhodnutí se nesmí snížit počet původně vytvořených monitorovacích míst a nesmí se změnit jejich umístění.
3) U zemědělských povodí nacházejících se v blízkosti nejohroženějších vodních útvarů, které určí příslušné orgány, se provádí zvýšené monitorování vody.
4) Zřizují se monitorovací místa za účelem poskytování údajů o koncentraci dusíku a fosforu v půdní vodě, o minerálním dusíku v půdním profilu a o odpovídajícím úniku dusíku a fosforu kořenovou zónou do podzemních vod a rovněž o vyplavování dusíku a fosforu z povrchových a podpovrchových vrstev půdy, a to v podmínkách s odchylkou i bez odchylky. Monitorovací místa zahrnují hlavní typy půdy, postupy hnojení a plodiny. Návrh monitorovací sítě se předloží Komisi. Během doby použitelnosti tohoto rozhodnutí se nesmí snížit počet původně vytvořených monitorovacích míst a nesmí se změnit jejich umístění.
Článek 11
Ověřování
1) Příslušné orgány zajistí, aby byly všechny žádosti o povolení odchylky předloženy ke správní kontrole. Pokud kontrola prokáže nesplnění podmínek stanovených v článcích 5, 6 a 7, žadatel je o této skutečnosti vyrozuměn. V takovém případě se žádost považuje za zamítnutou.
2) Na základě analýzy rizik, výsledků kontrol z předchozích let a výsledků všeobecných namátkových kontrol právních předpisů provádějících směrnici 91/676/EHS se vypracuje program inspekcí v terénu. Inspekce v terénu týkající se podmínek uvedených v článcích 5, 6 a 7 tohoto rozhodnutí se provádějí nejméně u 5 % zemědělských podniků využívajících odchylku.
3) Na základě posouzení rizik a výsledků správních kontrol uvedených v odstavci 1 zajistí příslušné orgány kontroly na místě alespoň u 1 % přeprav statkových hnojiv. Tyto kontroly zahrnují přinejmenším posouzení průvodních dokladů, ověření původu a místa určení statkových hnojiv a odběr vzorků z přepravovaných statkových hnojiv.
4) Příslušné orgány jsou vybaveny nezbytnými pravomocemi a prostředky pro ověřování souladu s tímto rozhodnutím. Jestliže se na základě ověření zjistí porušení tohoto rozhodnutí, přijmou příslušné orgány nezbytná opatření k nápravě. Zejména se zemědělcům, kteří poruší články 5, 6 a 7, v následujícím roce nepovolí odchylka.
Článek 12
Podávání zpráv
Příslušné orgány každý rok do prosince a v roce 2015 do září předloží Komisi zprávu obsahující tyto informace:
a)
vyhodnocení, jak je uplatňována odchylka, založené na kontrolách na úrovni zemědělských podniků, jakož i na kontrolách přepravy statkových hnojiv, a informace o nevyhovujících zemědělských podnicích, založené na výsledcích správních inspekcí a inspekcí v terénu;
b)
informace o úpravě statkových hnojiv, včetně dalšího zpracování a využití pevných frakcí, a podrobné údaje o vlastnostech systémů úpravy a jejich účinnosti, o složení upravených statkových hnojiv a o konečném místě určení pevných frakcí;
c)
mapy, na kterých jsou vyznačeny oblasti s nízkým obsahem organické hmoty, jakož i informace o přijatých opatřeních podporujících používání stabilizované pevné frakce na půdách s nízkým obsahem organické hmoty, která jsou uvedena v čl. 5 odst. 2;
d)
metodiky uvedené v čl. 5 odst. 3, pomocí nichž se hodnotí složení upravených statkových hnojiv, rozdíly ve složení a účinnost úpravy u každého zemědělského podniku, který využívá jednotlivé odchylky;
e)
inventura emisí amoniaku a dalších emisí z úpravy statkových hnojiv uvedená v čl. 5 odst. 4;
f)
zavedený protokol pro měření elektrické vodivosti a mapy znázorňující oblasti postižené zasolením, které jsou uvedeny v čl. 6 odst. 12;
g)
metodiky pro ověřování slučitelnosti povolených odchylek s kapacitou zařízení pro úpravu statkových hnojiv, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 1;
h)
metodiky pro ověřování slučitelnosti každé povolené odchylky se schváleným používáním vody v zemědělském podniku, který využívá odchylku, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 2;
i)
mapy zachycující procentní podíl zemědělských podniků, procentní podíl hospodářských zvířat a procentní podíl zemědělské půdy, na které se vztahují jednotlivé odchylky, a mapy zachycující místní využívání půdy, jakož i údaje o střídání plodin a o zemědělských postupech v zemědělských podnicích, kterých se týká odchylka, jak je uvedeno v čl. 10 odst. 1;
j)
výsledky monitorování vody, včetně informací o trendech jakosti podzemních a povrchových vod a také o vlivu odchylky na jakost vody, jak je uvedeno v čl. 10 odst. 2;
k)
seznam nejohroženějších vodních útvarů, které jsou uvedeny v čl. 10 odst. 3;
l)
shrnutí a vyhodnocení údajů získaných z monitorovacích míst uvedených v čl. 10 odst. 4.
Článek 13
Použití
Toto rozhodnutí se použije ve spojení s předpisy, jimiž se provádí akční program v regionech Emilia Romagna (rozhodnutí č. 1273/2011 ze dne 5. září 2011), Lombardia (rozhodnutí č. IX/2208 ze dne 14. září 2011), Piemonte (rozhodnutí č. 18-2612 ze dne 19. září 2011) a Veneto (rozhodnutí č. 1150 ze dne 26. července 2011).
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2012.
Jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2015.
Článek 14
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 3. listopadu 2011.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,
3. november 2011,
Itaalia taotletud Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte ja Veneto piirkonda käsitleva erandi tegemise kohta vastavalt nõukogu direktiivile 91/676/EMÜ veekogude kaitsmise kohta põllumajandusest lähtuva nitraadireostuse eest
(teatavaks tehtud numbri K(2011) 7770 all)
(Ainult itaaliakeelne tekst on autentne)
(2011/721/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 12. detsembri 1991. aasta direktiivi 91/676/EMÜ veekogude kaitsmise kohta põllumajandusest lähtuva nitraadireostuse eest, (1) eriti selle III lisa punkti 2 kolmandat lõiku,
ning arvestades järgmist:
(1)
Kui sõnnikukogus, mida liikmesriik kavatseb igal aastal hektari kohta maale laotada, erineb direktiivi 91/676/EMÜ III lisa punkti 2 teise lõigu esimeses lauses ja kõnealuse lõigu alapunktis a osutatust, peab see kogus olema selline, mis ei piira kõnealuse direktiivi artiklis 1 osutatud eesmärkide saavutamist, ning seda tuleb põhjendada objektiivsete kriteeriumide abil, näiteks pikad kasvuperioodid ja suure lämmastikuvajadusega põllukultuurid.
(2)
Itaalia esitas komisjonile taotluse Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte ja Veneto piirkonda käsitleva erandi lubamiseks direktiivi 91/676/EMÜ III lisa punkti 2 kolmanda lõigu alusel.
(3)
Taotletud erand käsitleb Itaalia kavatsust lubada Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte ja Veneto piirkonnas kasutada kuni 250 kg loomasõnnikust ja töödeldud seasõnnikust saadud lämmastikku hektari kohta aastas põllumajandusettevõtetes, kus vähemalt 70 % põllukultuuridest on suure lämmastikuvajaduse ja pika kasvuperioodiga. Hinnanguliselt hõlmab erand ligikaudu 10 313 veisekasvatusettevõtet ja 1 241 seakasvatusettevõtet Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte ja Veneto piirkonnas ehk vastavalt 15,9 % ja 9,7 % kõikidest kõnealuste piirkondade veise- ja seakasvatusettevõtetest, 10,7 % kasutatavast põllumajandusmaast ning 29,1 % kõnealuste piirkondade kõikidest piimaloomadest ja 49,3 % kõikidest sigadest. Lisaks võivad erandit taotleda ka põllukultuure kasvatavad ettevõtted.
(4)
Õigusakt, millega rakendatakse direktiivi 91/676/EMÜ ja kehtestatakse Emilia Romagna (5. septembri 2011. aasta otsus 1273/2011), Lombardia (14. septembri 2011. aasta otsus IX/2208), Piemonte (19. septembri 2011. aasta otsus 18-2612) ja Veneto (26. juuli 2011. aasta otsus 1150) tegevuskavad, on vastu võetud ning seda kohaldatakse koos käesoleva otsusega ajavahemikul 2012-2015.
(5)
Määratud tundlikud alad, mille suhtes kohaldatakse tegevuskavasid, hõlmavad ligikaudu 63 % Emilia Romagna kasutatavast põllumajandusmaast, 82 % Lombardia kasutatavast põllumajandusmaast, 38 % Piemonte kasutatavast põllumajandusmaast ja 87 % Veneto kasutatavast põllumajandusmaast.
(6)
Vee kohta esitatud kvaliteediandmete kohaselt on 89 % Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte ja Veneto piirkonna põhjaveekogumitest põhjavee keskmise nitraadisisaldusega alla 50 mg/l ja 63 % keskmise nitraadisisaldusega alla 25 mg/l. Üle 98 % seirealade pinnavee keskmine nitraadisisaldus on alla 25 mg/l ning ühegi seirepunkti nitraadisisaldus ei ületa 50 mg/l.
(7)
Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte ja Veneto piirkonnas kasvatatakse enam kui 70 % kogu Itaalia kariloomadest: täpsemalt 67,1 % piimakarjast, 60,6 % muudest veistest, 81 % sigadest ja 79,4 % kodulindudest. Kariloomade arv on aastatel 1982-2007 siiski vähenenud (keskmiselt 20 % neljas piirkonnas).
(8)
Keemilise lämmastiku kasutamine on aastatel 1979-2008 vähenenud, samuti fosformineraalväetiste kasutamine; viimase kasutamist on vähendatud 70 %.
(9)
Rohumaa, maisiterad, maisisilo ja taliteraviljad moodustavad 53 % Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte ja Veneto piirkonna kogu põllumajandusmaast.
(10)
Eranditaotluses esitatud tõendavatest dokumentidest ilmneb, et kavandatav kogus 250 kg loomasõnnikust ja töödeldud seasõnnikust saadud lämmastikku hektari kohta aastas on põhjendatud selliste objektiivsete kriteeriumidega nagu sademete suur netohulk, pikad kasvuperioodid ja kõrge lämmastikuvajadusega põllukultuuride suur saagikus.
(11)
Komisjon leiab pärast taotluse läbivaatamist, et kavandatav kogus 250 kg loomasõnnikust ja töödeldud seasõnnikust saadud lämmastikku hektari kohta aastas ei piira direktiivi 91/676/EMÜ eesmärkide saavutamist, kui täidetakse teatavad ranged tingimused.
(12)
Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas direktiivi 91/676/EMÜ artikli 9 alusel moodustatud nitraadikomitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Itaalia 10. märtsi 2011. aasta ja 28. juuli 2011. aasta kirjades taotletud Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte ja Veneto piirkonda käsitlev erand, mille eesmärk on lubada direktiivi 91/676/EMÜ III lisa punkti 2 teise lõigu esimese lause ja alapunktiga a ettenähtud kogusest suuremat kogust loomasõnnikut, tehakse käesolevas otsuses sätestatud tingimustel.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas otsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „põllumajandusettevõte”- põllumajanduslik majapidamine, sõltumata sellest, kas seal tegeletakse loomakasvatusega või mitte;
b) „maatükk”- põllukultuuri, mullatüübi ja väetamise poolest ühtne põld või põldude rühm;
c) „rohumaa”- ajutine või püsirohumaa (ajutine rohumaa on tavaliselt kasutuses vähem kui neli aastat);
d) „hilise valmimisega mais”- FAO klassi 600-700 kuuluv mais, mis külvatakse märtsi keskpaigast aprilli alguseni ning mille kasvutsükkel kestab vähemalt 145-150 päeva;
e) „mais või sorgo, millele järgneb talisöödakultuur”- keskhiline või varajase valmimisega mais või sorgo, millele järgneb talisöödakultuur, nagu näiteks itaalia raihein, oder, tritik või talirukis;
f) „talivili, millele järgneb suvisöödakultuur”- talinisu, talioder või tritik, millele järgneb suvisöödakultuur, nagu näiteks mais, sorgo, kukeleib (Setaria) või hirss (Panicum sp.);
g) „suure lämmastikuvajadusega põllukultuurid, millel on pikk kasvuperiood”- rohumaa, hilise valmimisega mais, mais või sorgo, millele järgneb talisöödakultuur, ning talivili, millele järgneb suvisöödakultuur;
h) „loomasõnnik”- kariloomade väljaheited, sealhulgas karjatamisel ja töödeldud kujul;
i) „sõnniku töötlemine”- seasõnniku kaheks, tahkeks ja vedelaks osaks töötlemine, mille eesmärk on parandada maakasutust ning tõhustada lämmastiku ja fosfori kogumist;
j) „töödeldud sõnnik”- seasõnniku töötlemisel saadud vedel osa, mille lämmastiku ja fosfaadi suhe (N/P2O5) on vähemalt 2,5;
k) „töödeldud sõnnik lämmastikuärastusega”- töödeldud sõnnik, mille lämmastikusisaldus on 30 % väiksem kui sea toorsõnniku lämmastikusisaldus;
l) „muld, mille orgaanilise aine sisaldus on väike”- muld, mille orgaanilise süsiniku sisaldus on mulla ülemises, 30 cm-ses kihis alla 2 %;
m) „soolavaba ja väikese soolsusega muld”- muld, mille küllastusekstrakti (ECe) elektrijuhtivus on väiksem kui 4 ms/cm või vesiekstrakti elektrijuhtivus on mulla ja vee 1:2 suhte korral väiksem kui 1 ms/cm, või alad, mida määratluse kohaselt ei ohusta kindlasti sooldumine, mis on esitatud piirkondlikul tasandil koostatud mullakaardil;
n) „lämmastikukasutuse tõhusus”- laotatud sõnnikus sisalduva lämmastiku protsentuaalne üldkogus, mis on kasutusaastal põllukultuuridele kättesaadav.
Artikkel 3
Reguleerimisala
Käesolevat otsust kohaldatakse igal üksikjuhtumil eraldi põllumajandusettevõtete suhtes, kus vähemalt 70 % maa-alal kasvatatakse suure lämmastikunõudluse ja pika kasvuperioodiga põllukultuure, juhul kui artiklites 4-7 sätestatud tingimused on täidetud.
Artikkel 4
Iga-aastane taotlus ja kohustused
1. Käesoleva otsuse kohast erandit kohaldada soovivad põllumajandustootjad esitavad pädevatele ametiasutustele iga aasta 15. veebruariks sellekohase taotluse.
2. Koos lõikes 1 osutatud iga-aastase taotlusega võtavad nad endale kirjalikult kohustuse täita artiklites 5, 6 ja 7 sätestatud tingimusi.
Artikkel 5
Sõnniku töötlemine
1. Töödeldud seasõnniku kasutamisega seotud erandit kohaldavad põllumajandustootjad edastavad igal aastal pädevatele ametiasutustele järgmise teabe:
a)
sõnniku töötlemise liik;
b)
töötlemistehase võimsus ja põhiomadused, sealhulgas jõudlus;
c)
töötlusse saadetud sõnniku hulk;
d)
tahke osa hulk, koostis, sealhulgas lämmastiku- ja fosforisisaldus, ning sihtkoht;
e)
töödeldud sõnniku hulk, koostis, sealhulgas lämmastiku- ja fosforisisaldus, ning sihtkoht;
f)
hinnang gaasikao kohta töötlemise vältel.
2. Sõnniku töötlemisel saadud tahke osa stabiliseeritakse, et vähendada lõhna ja muid heiteid, parandades põllumajanduslikke ja hügieenilisi omadusi, hõlbustades käitlemist ning tõhustades lämmastiku ja fosfaadi kättesaadavust põllukultuuride jaoks. Saadud toodet ei kasutata erandiga hõlmatud põllumajandusettevõtetes. Pädevad asutused võtavad meetmeid, et soodustada stabiliseeritud tahke osa kasutamist muldade puhul, mille orgaanilise aine sisaldus on väike. Kõnealused mullad on esitatud piirkondlikul tasandil koostatud kaartidel, mis on tehtud põllumajandustootjatele kättesaadavaks.
3. Pädevad ametiasutused koostavad töödeldud sõnniku koostise, selles esinevate kõikumiste ja töötlemise tõhususe hindamise metodoloogia iga põllumajandusettevõtte jaoks, mille suhtes kohaldatakse üksikerandit.
4. Pädevad ametiasutused teostavad representatiivsetes kohtades iga töötlusviisi puhul sõnniku töötlemisel tekkiva ammoniaagi ja muude heidete seiret. Seiretulemuste põhjal koostavad pädevad ametiasutused heidete loendi.
Artikkel 6
Sõnniku ja muude väetiste laotamine
1. Vastavalt lõigetes 2-12 sätestatud tingimustele ei tohi erandiga hõlmatud põllumajandusettevõtetes igal aastal maale laotatava loomasõnniku, sealhulgas loomade enda poolt karjamaale jäetava, ning töödeldud sõnniku kogus ületada sõnnikukogust, mis sisaldab 250 kg lämmastikku hektari kohta.
2. Lämmastiku üldkogused ei ületa asjaomase põllukultuuri eeldatavat toitainevajadust. Selle puhul võetakse arvesse mullast saadavat lämmastikku ja töötlemise tulemusena saadud sõnnikust pärit lämmastiku suuremat hulka. See ei tohi ületada põllumajandusettevõtte suhtes kohaldatavates tegevuskavades sätestatud suurimat kasutuskogust.
3. Fosfori üldkogused ei ületa asjaomase põllukultuuri eeldatavat toitainevajadust ning nende puhul võetakse arvesse maapinnast saadavat fosforit. Erandiga hõlmatud põllumajandusettevõtetes ei kasutata keemilisi fosforväetisi.
4. Iga põllumajandusettevõte koostab hiljemalt 15. veebruariks väetamiskava, milles kirjeldatakse põllumajandusmaa külvikorda ning sõnniku ja mineraalväetiste kavandatud kasutamist.
Väetamiskava hõlmab järgmist:
a)
kariloomade arv, lauda ja ladustamissüsteemi kirjeldus, sealhulgas olemasoleva sõnnikuhoidla maht ja liik;
b)
põllumajandusettevõttes toodetud lämmastikku sisaldava sõnniku ja fosforit sisaldava sõnniku arvestus;
c)
sõnniku töötlemise kirjeldus ja töödeldud sõnniku omadused (vajaduse korral);
d)
põllumajandusettevõttest või põllumajandusettevõttesse tarnitava sõnniku kogus, liik ja omadused;
e)
iga põllukultuuri külvikord ja nende maatükkide kasvuala, kus kasvatatakse suure lämmastikuvajadusega põllukultuure, millel on pikk kasvuperiood;
f)
iga kasvatatava põllukultuuri eeldatav saagikus sõltuvalt toitainete ja vee kättesaadavusest ning kohalikest tingimustest, nagu kliima, mullatüüp jne;
g)
põllukultuuride eeldatav lämmastiku- ja fosforivajadus iga maatüki kohta;
h)
igal maatükil kasutatava sõnniku lämmastiku- ja fosforisisalduse arvestus;
i)
igal maatükil kasutatava keemilistest väetistest pärineva lämmastiku arvestus;
j)
vajaliku kastmisvee hulga hinnang ning veeallika täpsed andmed; kavale tuleb lisada veevõtuluba või asjaomase vee-ettevõttega sõlmitud veekasutusleping või kaart, millest nähtub, et põllumajandusettevõte asub piirkonnas, kus madal põhjavesi puutub kokku juuretasandiga.
Kavade ja põllumajandustegevuse vastavuse tagamiseks vaadatakse kavad läbi hiljemalt seitsme päeva jooksul pärast põllumajandustegevuse muudatusi.
5. Iga põllumajandusettevõte peab maatükipõhist väetamisarvestust. See hõlmab kasutatud koguseid ning sõnniku ja keemiliste väetiste laotamise aega.
6. Veevõtuluba või asjaomase vee-ettevõttega sõlmitud veekasutusleping või kaart, millest nähtub, et põllumajandusettevõte asub piirkonnas, kus madal põhjavesi puutub kokku juuretasandiga, on põllumajandusettevõttes saadaval. Lubatud või vajaduse korral lepingu alusel saadav veekogus peab olema piisav, et tingimustega ettenähtud põllukultuuride saagikuse saaks saavutada veepiiranguteta.
7. Igas erandit kohaldavas põllumajandusettevõttes on kättesaadavad lämmastiku ja fosforiga seotud mullaanalüüsi tulemused. Lämmastiku ja fosforiga seotud proovid võetakse ja analüüsid tehakse külvikorra ja mullaomaduste suhtes põllumajandusettevõtte kõikidel samalaadsetel maa-aladel vähemalt üks kord nelja aasta jooksul enne 1. juunit. Iga viie hektari põllumajandusmaa kohta tuleb teha vähemalt üks analüüs.
8. Erandeid kohaldavates põllumajandusettevõtetes laotatava loomasõnniku lämmastikukasutuse tõhusus on vähemalt 65 % läga puhul ja 50 % tahke sõnniku puhul.
9. Erandeid kohaldavates põllumajandusettevõtetes ei tohi loomasõnnikut ja keemilisi väetisi laotada pärast 1. novembrit.
10. Vähemalt kaks kolmandikku sõnnikust saadava lämmastiku kogusest, välja arvatud rohusööjate kariloomade sõnnikust saadav lämmastik, laotatakse igal aastal enne 30. juunit. Selleks peab erandit kohaldavatel põllumajandusettevõtetel olema loomasõnniku jaoks piisav ladustamismaht, mis kataks vähemalt need ajavahemikud, mil sõnniku laotamine ei ole lubatud.
11. Vedelsõnnik, sh töödeldud sõnnik ja läga laotatakse meetodil, mille heitkoguste tase on madal. Tahke sõnnik tuleb ära kasutada 24 tunni jooksul.
12. Muldade kaitseks sooldumise eest võib töödeldud, lämmastikuärastusega sõnnikut kasutada vaid soolavabade ja väikese soolsusega muldade puhul. Selleks peavad põllumajandustootjad, kes kavatsevad laotada töödeldud, lämmastikuärastusega sõnnikut, mõõtma kasutatavate maatükkide elektrijuhtivust vähemalt iga nelja aasta järel ning lisama tulemused artikli 4 lõikes 1 osutatud taotlusesse. Pädevad ametiasutused kehtestavad protokolli, mida põllumajandustootjad peavad kasutama elektrijuhtivuse mõõtmiseks. Pädevad ametiasutused koostavad kaardid alade kohta, mida ohustab sooldumine.
Artikkel 7
Maaharimine
Erandit kohaldavad põllumajandustootjad tagavad järgmiste tingimuste täitmise:
a)
vähemalt 70 % põllumajandusettevõtete maa-alal kasvatatakse suure lämmastikunõudluse ja pika kasvuperioodiga põllukultuure;
b)
ajutine rohumaa küntakse kevadel;
c)
ajutisele või püsirohumaale ei tohi külvata üle 50 % liblikõielisi ega muid õhulämmastikku siduvaid taimi;
d)
hilise valmimisega mais koristatakse (terve taim);
e)
talisöödakultuurid, nagu itaalia raihein, oder, tritik või talirukis, külvatakse kahe nädala jooksul pärast maisi või sorgo koristamist ning neid ei koristata enne kui kaks nädalat enne maisi või sorgo külvamist;
f)
suvisöödakultuurid, nagu mais, sorgo, kukeleib (Setaria) ja hirss (Panicum sp.), külvatakse kahe nädala jooksul pärast taliteravilja koristamist ning neid ei koristada enne kui kaks nädalat enne taliteravilja külvamist;
g)
suure lämmastikuvajadusega põllukultuur külvatakse kahe nädala jooksul pärast rohumaa kündmist ning väetisi ei laotata püsirohumaa kündmise aastal.
Artikkel 8
Muud meetmed
1. Pädevad ametiasutused tagavad, et töödeldud sõnniku laotamiseks tehtud erandid on vastavuses sõnniku töötlemistehaste võimsusega.
2. Pädevad ametiasutused tagavad, et kõik tehtud erandid on vastavuses erandit kohaldava põllumajandusettevõtte lubatud veekasutusega.
Artikkel 9
Sõnniku veo meetmed
1. Pädevad ametiasutused tagavad, et loomasõnnikuvedu erandit kohaldavatesse põllumajandusettevõtetesse või erandit kohaldavatest põllumajandusettevõtetest registreeritakse geograafiliste positsioneerimissüsteemide abil või saatedokumentides, täpsustades päritolu ja sihtkoha. Geograafiliste positsioneerimissüsteemide kasutamine registreerimiseks on kohustuslik, kui veokaugus ületab 30 km.
2. Pädevad ametiasutused tagavad, et saadetisega on kaasas dokument, milles esitatakse veetud sõnniku kogus ning selle lämmastiku- ja fosforisisaldus.
3. Pädevad ametiasutused tagavad, et analüüsitakse töödeldud sõnniku ning sõnniku töötlemisega saadud tahke osa lämmastiku- ja fosforisisaldust. Analüüs teostatakse tunnustatud laborites. Analüüsitulemused edastatakse pädevatele ametiasutustele ja vastuvõtvale põllumajandusettevõtjale. Iga saadetisega on kaasas analüüsitõend.
Artikkel 10
Seire
1. Pädevad ametiasutused tagavad, et koostatakse kaardid, millel on esitatud põllumajandusettevõtete osakaal, kariloomade osakaal ning üksikerandite alla kuuluva põllumajandusmaa osakaal, ning kaardid, millel on esitatud iga omavalitsuse maakasutus kohalikul tasandil, ning neid ajakohastatakse igal aastal. Andmed erandit kohaldavate põllumajandusettevõtete külvikordade ja põllumajandustegevuse kohta kogutakse ning neid ajakohastatakse igal aastal.
2. Luuakse toimiv pinnavee ja madala põhjavee proovide võtmise seirevõrgustik, et hinnata erandi mõju vee kvaliteedile. Seirevõrgustiku kavand esitatakse komisjonile. Käesoleva otsuse kohaldamisaja jooksul ei vähendata esialgsete seirealade arvu ega muudeta nende asukohta.
3. Pädevate ametiasutuste määratletavate kõige ohualtimate veekogude läheduses asuvate põllumajanduslike valgalade puhul tehakse tugevdatud veekontrolli.
4. Luuakse seirealad, et saada andmeid lämmastiku- ja fosforisisalduse kohta pinnasevees, mineraallämmastiku kohta mullaprofiilis ning vastavate lämmastiku- ja fosforikadude kohta pinnasevee voolamisel juuretasandilt põhjavette, samuti pinna- ja põhjavee äravoolust tingitud lämmastiku- ja fosforikadude kohta nii erandi kohaldamise korral kui ka tavapärastes tingimustes. Seirealad hõlmavad peamisi mullatüüpe, väetamismeetodeid ja põllukultuure. Seirevõrgustiku kavand esitatakse komisjonile. Käesoleva otsuse kohaldamisaja jooksul ei vähendata esialgsete seirealade arvu ega muudeta nende asukohta.
Artikkel 11
Kontroll
1. Pädevad ametiasutused tagavad, et kõik eranditaotlused esitatakse halduskontrolliks. Kui kontrollist selgub, et artiklites 5, 6 ja 7 sätestatud tingimused ei ole täidetud, teavitatakse sellest taotluse esitajat. Sel juhul loetakse taotlus tagasilükatuks.
2. Põldtunnustamise programmi koostamisel võetakse aluseks riskianalüüs, eelnevate aastate kontrollide tulemused ning direktiivi 91/676/EMÜ rakendusaktide kohaldamise üldised pistelised kontrollid. Põldtunnustamine hõlmab vähemalt 5 % erandit kohaldavatest põllumajandusettevõtetest, et kontrollida käesoleva otsuse artiklites 5, 6 ja 7 sätestatud tingimuste täitmist.
3. Pädevad ametiasutused tagavad, et kohapealseid kontrolle tehakse vähemalt 1 % sõnnikuvedude suhtes ning need põhinevad riskihindamisel ja lõikes 1 osutatud halduskontrollide tulemustel. Kontrollid hõlmavad vähemalt saatedokumentide hindamist, sõnniku päritolu ja sihtkoha kindlakstegemist ning veetavast sõnnikust proovide võtmist.
4. Pädevatele ametiasutustele tagatakse vajalikud volitused ja vahendid, et kontrollida vastavust käesolevale otsusele. Kui kontrolli käigus ilmneb nõuete rikkumine, võtavad pädevad ametiasutused vajalikud parandusmeetmed. Järgneval aastal ei kohaldata erandit eelkõige põllumajandustootjate suhtes, kes on rikkunud artiklite 5, 6 ja 7 sätteid.
Artikkel 12
Aruandlus
Pädevad ametiasutused esitavad iga aasta detsembriks ning 2015. aasta puhul septembriks komisjonile aruande, mis hõlmab järgmist teavet:
a)
hinnang erandi rakendamise kohta, võttes aluseks põllumajandusettevõtete suhtes läbiviidavad kontrollid ning sõnnikuveoga seotud kontrollid, ning halduskontrolli ja põldtunnustamise käigus saadud teave tingimustele mittevastavate põllumajandusettevõtete kohta;
b)
teave sõnniku töötlemise kohta, kaasa arvatud sõnniku tahke osa edasine töötlemine ja kasutamine, ja üksikasjalik teave töötlemissüsteemide omaduste ja tõhususe ning töödeldud sõnniku koostise kohta ning tahke osa lõppsihtkoht;
c)
kaardid, kus on esitatud alad, mille orgaanilise aine sisaldus on väike, ning meetmed, et soodustada stabiliseeritud tahke osa kasutamist muldade puhul, mille orgaanilise aine sisaldus on väike, millele on osutatud artikli 5 lõikes 2;
d)
artikli 5 lõikes 3 osutatud töödeldud sõnniku koostise, selles esinevate kõikumiste ja töötluse tõhususe hindamise metodoloogia iga põllumajandusettevõtte puhul, mille suhtes kohaldatakse üksikerandit;
e)
artikli 5 lõikes 4 osutatud sõnniku töötlemisel tekkiva ammoniaagi ja muude heidete loend;
f)
artikli 6 lõikes 12 osutatud elektrijuhtivuse mõõtmiseks kehtestatud protokoll ning kaardid, millel on esitatud alad, mida ohustab sooldumine;
g)
artikli 8 lõikes 1 osutatud meetodid, et kontrollida tehtud erandite vastavust sõnniku töötlemistehaste võimsusega;
h)
artikli 8 lõikes 2 osutatud meetodid, et kontrollida kõigi tehtud erandite vastavust erandit kohaldava põllumajandusettevõtte lubatud veekasutusega;
i)
artikli 10 lõikes 1 osutatud kaardid, millel on esitatud põllumajandusettevõtete osakaal, kariloomade osakaal ja üksikerandite alla kuuluva põllumajandusmaa osakaal, ning kaardid, millel on esitatud maakasutus kohalikul tasandil, samuti andmed erandit kohaldavate põllumajandusettevõtete külvikordade ja põllumajandustegevuse kohta;
j)
artikli 10 lõikes 2 osutatud veeseire tulemused, sealhulgas teave põhja- ja pinnavee kvaliteedi suundumuste kohta, samuti selgitus erandi mõju kohta vee kvaliteedile;
k)
artikli 10 lõikes 3 osutatud kõige ohualtimate veekogude loetelu;
l)
artikli 10 lõikes 4 osutatud seirealadelt saadud andmete kokkuvõte ja hinnang.
Artikkel 13
Kohaldamine
Käesolevat otsust kohaldatakse koostoimes tegevuskava rakendusmäärustega Emilia Romagnas (5. septembri 2011. aasta otsus 1273/2011), Lombardias (14. septembri 2011. aasta otsus IX/2208), Piemontes (19. septembri 2011. aasta otsus 18-2612) ja Venetos (26. juuli 2011. aasta otsus 1150).
Käesolevat otsust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2012.
See kehtib kuni 31. detsembrini 2015.
Artikkel 14
Käesolev otsus on adresseeritud Itaalia Vabariigile.
Brüssel, 3. november 2011