NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 790/2010
ze dne 7. září 2010,
kterým se mění přílohy VII, X a XI nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 ze dne 3. října 2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu (1), a zejména na čl. 32 odst. 1 první a druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1774/2002 stanoví veterinární a hygienické předpisy pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu.
(2)
Článek 19 uvedeného nařízení stanoví, že zpracované živočišné bílkoviny a jiné zpracované produkty, které by mohly být využity jako krmná surovina, jsou uváděny na trh pouze tehdy, splňují-li určité požadavky. V tomto ohledu stanoví příloha VII uvedeného nařízení zvláštní hygienické požadavky na zpracování těchto produktů a jejich uvádění na trh.
(3)
Článek 29 nařízení (ES) č. 1774/2002 mimoto stanoví, že dovoz produktů uvedených v příloze VII do Unie a jejich tranzit přes Unii se mohou uskutečnit pouze tehdy, pokud tyto produkty splňují určité požadavky. Mezi tyto požadavky patří, že produkty musí pocházet ze třetí země nebo z částí třetí země, které jsou na seznamu, jenž má být vypracován a aktualizován v souladu s postupem zmíněným v uvedeném článku, kromě případů, kdy příloha VII nařízení (ES) č. 1774/2002 stanoví jinak.
(4)
Mlezivo je krmná surovina živočišného původu ve smyslu definice uvedené v bodě 23 přílohy I nařízení (ES) č. 1774/2002.
(5)
Příloha VII kapitola V část A uvedeného nařízení nestanoví žádné zvláštní požadavky na výrobu mleziva nebo výrobků z mleziva. Uvedená část stanoví pouze obecnou zásadu, podle níž musí být mlezivo vyráběno za podmínek, které zajišťují odpovídající záruky, pokud jde o zdraví zvířat.
(6)
Příloha VII kapitola V část B nařízení (ES) č. 1774/2002 navíc nestanoví žádné zvláštní požadavky pro dovoz mleziva a výrobků z mleziva a Komise nevypracovala žádný seznam třetích zemí nebo částí třetích zemí, z nichž je dovoz mleziva povolen. Dovoz mleziva nebo výrobků z mleziva do Evropské unie tedy v současnosti není povolen.
(7)
Existuje zájem dovážet mlezivo a výrobky z mleziva do Unie jako krmnou surovinu pro hospodářská zvířata a pro technické účely. Hospodářské subjekty projevily zájem o využívání mleziva a výrobků z mleziva při výrobě krmných surovin a pro technické účely.
(8)
Poptávka hospodářských subjektů po těchto produktech by měla být uspokojena, a měla by být proto stanovena pravidla pro dovoz takových vedlejších produktů živočišného původu. Mlezivo je však vedlejší produkt živočišného původu, který může pro vnímavá zvířata znamenat riziko přenosu některých nákaz, např. slintavky a kulhavky, tuberkulózy, brucelózy a enzootické leukózy skotu. Z důvodu ochrany zdraví zvířat by proto dovoz mleziva a výrobků z mleziva měl podléhat určitým podmínkám.
(9)
V souladu s čl. 28 prvním pododstavcem nařízení (ES) č. 1774/2002 nemají být ustanovení, která se vztahují na dovoz produktů uvedených v příloze VII uvedeného nařízení ze třetích zemí, ani výhodnější ani méně výhodná než ustanovení, která se vztahují na výrobu a odbyt těchto produktů v Unii. Zvláštní požadavky na dovoz syrovátky a mleziva nebo výrobků z mleziva by proto měly platit také pro výrobu těchto vedlejších produktů živočišného původu v Unii a pro jejich uvádění na trh Unie.
(10)
Stanovisko Evropského úřadu pro bezpečnost potravin týkající se rizik krmení zvířat hotovými mléčnými produkty bez dalšího ošetření (2), přijaté dne 29. března 2006, potvrdilo, že je třeba stanovit zvláštní hygienické požadavky a zvláštní ošetření pro mléko a mléčné výrobky, aby se omezilo riziko přenosu infekčních chorob, zejména prostřednictvím krmení zvířat druhů vnímavých ke slintavce a kulhavce mlékem nebo mléčnými výrobky. Jelikož nejsou k dispozici odpovídající vědecké údaje, není ve zmíněném stanovisku doporučeno žádné ošetření, které by poskytovalo potřebné záruky, že domnělí patogenní původci v mlezivu budou účinně zneškodněni a zároveň se uchovají protilátky v něm obsažené.
(11)
Jelikož neexistují žádná schválená ošetření a aby se předešlo přenosu případných nákaz zvířat prostřednictvím mleziva a výrobků z mleziva, je vhodné stanovit veterinární požadavky na uvedené vedlejší produkty živočišného původu na základě záruk v místě původu.
(12)
Zejména, co se týče prevence slintavky a kulhavky, mlezivo a výrobky z mleziva by měly být získávány od zvířat, která jsou prostá slintavky a kulhavky a kterým nehrozí riziko nákazy touto chorobou. Dovoz mleziva a výrobků z mleziva by proto měl být omezen na mlezivo skotu a výrobky z něj ze zemí, z nichž je povolen dovoz syrového mléka. Dovoz mleziva a výrobků z mleziva by měl být omezen na mlezivo skotu a výrobky z něj ze zemí s omezeným rizikem nákazy slintavkou a kulhavkou.
(13)
Rozhodnutí Komise 2004/438/ES ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví veterinární a hygienické podmínky a veterinární osvědčení pro dovoz tepelně ošetřeného mléka, mléčných výrobků a syrového mléka pro lidskou spotřebu do Společenství (3), stanoví, že členské státy povolí dovoz syrového mléka a výrobků ze syrového mléka pouze ze třetích zemí uvedených ve sloupci A seznamu v příloze I uvedeného rozhodnutí. Seznam třetích zemí, ze kterých by měl být povolen dovoz mleziva a výrobků z mleziva do Unie, by proto měl být shodný se seznamem třetích zemí ve sloupci A přílohy I rozhodnutí 2004/438/ES. Kapitola V přílohy VII nařízení (ES) č. 1774/2002 by proto měla na tento seznam odkazovat.
(14)
Rovněž je třeba brát v potaz nákazový status stád, od nichž mlezivo a výrobky z mleziva pochází, pokud jde o tuberkulózu skotu, brucelózu skotu a enzootickou leukózu skotu, zejména jsou-li takové vedlejší produkty živočišného původu určeny k použití jako krmivo pro zvířata nebo k výrobě určitých technických výrobků. Stáda, od nichž mlezivo a výrobky z mleziva pochází, by měla být prostá těchto nákaz.
(15)
Směrnice Rady 64/432/EHS ze dne 26. června 1964 o veterinárních otázkách obchodu se skotem a prasaty uvnitř Společenství (4) se vztahuje na obchod se skotem uvnitř Unie a obsahuje ustanovení pro uznávání stád jako prostých nákazy. Stanoví definice stád skotu úředně prostých tuberkulózy, stád skotu úředně prostých brucelózy a stád skotu úředně prostých enzootické leukózy skotu. Požadavky na uvádění mleziva a výrobků z mleziva na trh a na dovoz mleziva a výrobků z mleziva by proto měly uvedené definice zohledňovat.
(16)
Mlezivo a výrobky z mleziva by měly být za účelem uchování nejprve krátce ošetřeny při vysoké teplotě. Uvádění těchto vedlejších produktů živočišného původu na trh, včetně dovozu, by kromě toho mělo být povoleno, pouze pokud produkty pocházejí od zvířat, která nevykazují známky žádné nákazy přenosné mlezivem na lidi nebo zvířata. Mlezivo a výrobky z mleziva by proto měly být získávány od skotu drženého v prostorách, u nichž je možno poskytnout záruky, že se v nich nevyskytla slintavka a kulhavka alespoň po inkubační dobu jedenkrát 21 dní po odběru a předtím, než bylo příslušné mlezivo nebo výrobky z mleziva uvedeny na trh v členských státech.
(17)
Příloha VII kapitola V část A nařízení (ES) č. 1774/2002 stanoví, že syrovátka určená ke krmení zvířat druhů vnímavých ke slintavce a kulhavce a vyrobená z mléka ošetřeného v souladu s pravidly stanovenými tamtéž musí být odebrána nejdříve 16 hodin po sražení mléka a její hodnota pH před přepravou do hospodářství s chovem zvířat musí být nižší než 6,0.
(18)
Příloha X kapitola 2 nařízení (ES) č. 1774/2002 stanoví jednotný vzor veterinárního osvědčení pro mléko a mléčné výrobky, které nejsou určené k lidské spotřebě, pocházejí ze třetích zemí a jsou určeny k odeslání do Evropské unie nebo k tranzitu přes jeho území. Tento vzor osvědčení by měl být pozměněn tak, aby zahrnoval též mlezivo a výrobky z mleziva a aby odrážel nová pravidla týkající se syrovátky.
(19)
Příloha XI nařízení (ES) č. 1774/2002 stanoví seznamy třetích zemí, ze kterých mohou členské státy povolit dovoz některých vedlejších produktů živočišného původu, které nejsou určeny k lidské spotřebě. Část I uvedené přílohy by měla být změněna tak, aby odrážela pravidla pro dovoz mleziva a výrobků z mleziva.
(20)
Kamerun požádal o povolení dovozu vedlejších produktů včelařství. Kamerun má již povolení k dovozu medu určeného k lidské spotřebě. Část XII přílohy XI by měla být odpovídajícím způsobem změněna a dovoz vedlejších produktů včelařství z Kamerunu by měl být povolen.
(21)
Přílohy VII, X a XI nařízení (ES) č. 1774/2002 by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(22)
Než dojde ke změnám zavedeným tímto nařízením, mělo by být po vstupu tohoto nařízení v platnost poskytnuto přechodné období s cílem poskytnout zúčastněným stranám čas potřebný k zajištění souladu s novými pravidly a umožnit pokračování dovozu dotčených vedlejších produktů živočišného původu do Evropské unie podle nařízení (ES) č. 1774/2002.
(23)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy VII, X a XI nařízení (ES) č. 1774/2002 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Dovoz zásilek mléka a mléčných produktů, které nejsou určeny k lidské spotřebě, doprovázených veterinárním osvědčením vyplněným a podepsaným v souladu s příslušným vzorem stanoveným v kapitole 2 přílohy X nařízení (ES) č. 1774/2002 do Unie před datem vstupu tohoto nařízení v platnost je nadále povolen do 30. září 2010, pokud byla příslušná osvědčení vyplněna a podepsána před 31. srpnem 2010.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. září 2010.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 790/2010,
7. september 2010,
millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1774/2002 (milles sätestatakse muuks otstarbeks kui inimtoiduks ettenähtud loomsete kõrvalsaaduste sanitaareeskirjad) VII, X ja XI lisa
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. oktoobri 2002. aasta määrust (EÜ) nr 1774/2002, milles sätestatakse muuks otstarbeks kui inimtoiduks ettenähtud loomsete kõrvalsaaduste sanitaareeskirjad, (1) eriti selle artikli 32 lõike 1 esimest ja teist lõiku,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruses (EÜ) nr 1774/2002 on sätestatud loomade ja inimeste terviseohutuse eeskirjad, mis käsitlevad muuks otstarbeks kui inimtoiduks ettenähtud loomseid kõrvalsaadusi.
(2)
Kõnealuse määruse artiklis 19 on sätestatud, et söödatoorainena kasutatavat töödeldud loomset valku ja muid töödeldud tooteid võib lubada turule ainult tingimusel, et need vastavad teatavatele nõuetele. Sellega seoses on kõnealuse määruse VII lisas sätestatud konkreetsed hügieeninõuded selliste toodete töötlemiseks ja turule viimiseks.
(3)
Lisaks on määruse (EÜ) nr 1774/2002 artiklis 29 sätestatud, et VII lisas nimetatud toodete import Euroopa Liitu ja transiit läbi ELi võib toimuda ainult tingimusel, et sellised tooted vastavad teatavatele nõuetele. Need nõuded näevad muu hulgas ette, et tooted peavad pärinema kolmandast riigist või selle osast, mis on ära toodud kõnealuses artiklis nimetatud menetluse kohaselt koostatavas ja ajakohastatavas loetelus, välja arvatud juhtudel, kui määruse (EÜ) nr 1774/2002 VII lisas on sätestatud teisiti.
(4)
Ternespiim on loomset päritolu söödatooraine määruse (EÜ) nr 1774/2002 I lisa punktis 23 esitatud määratluse tähenduses.
(5)
Kõnealuse määruse VII lisa V peatüki A osas ei ole sätestatud konkreetseid nõudeid ternespiima tootmise ja ternespiimatoodete kohta. Kõnealuses osas on sätestatud ainult üldine põhimõte, et ternespiima tuleb toota tingimustes, mis pakuvad piisavaid tagatisi loomade tervishoiu osas.
(6)
Lisaks ei ole määruse (EÜ) nr 1774/2002 VII lisa V peatüki B osas sätestatud konkreetseid nõudeid ternespiima ja ternespiimatoodete impordi kohta ning komisjon ei ole kehtestanud kolmandate riikide või nende osade loetelusid, millest ternespiima võib importida. Seetõttu ei ole ternespiima ega ternespiimatoodete import Euroopa Liitu praegu lubatud.
(7)
On olemas huvi ternespiima ja ternespiimatoodete importimiseks Euroopa Liitu söödatoorainena kariloomadele ja tehniliseks otstarbeks. Ettevõtjad on ilmutanud huvi ternespiima ja ternespiimatoodete kasutamise vastu söödatooraine tootmisel ja tehniliseks otstarbeks.
(8)
Ettevõtjate nõudlust selliste toodete järele tuleks rahuldada ning seetõttu tuleks sätestada eeskirjad selliste loomsete kõrvalsaaduste importimiseks. Ternespiim on loomne kõrvalsaadus, mille puhul võib kaasneda teatavate haiguste, nagu suu- ja sõrataudi, tuberkuloosi, brutselloosi ja veiste ensootilise leukoosi leviku oht vastuvõtlikele loomadele. Loomatervise kaitseks tuleb ternespiima ja ternespiimatoodete impordil kohaldada teatavaid tingimusi.
(9)
Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1774/2002 artikli 28 esimese lõiguga ei ole kõnealuse määruse VII lisas osutatud toodete kolmandatest riikidest importimisel kohaldatavad sätted soodsamad ega ebasoodsamad sätetest, mida kohaldatakse nende toodete tootmisel ja turustamisel ELis. Seetõttu tuleks vadaku ja ternespiima või ternespiimatoodete suhtes sätestatud konkreetseid nõudeid kohaldada ka nimetatud loomsete kõrvalsaaduste tootmisel ja turule viimisel ELis.
(10)
Euroopa Toiduohutusameti 29. märtsi 2006. aasta arvamuses, mis käsitleb loomade terviseohte loomade toitmisel kasutusvalmis piimatoodetega, mida ei ole täiendavalt töödeldud, (2) kinnitati, et nakkushaiguste leviku piiramiseks tuleb piima ja piimapõhiste toodete jaoks kehtestada konkreetsed hügieeninõuded ja töötlemisviisid, eelkõige piima või piimatoodete söötmisel suu- ja sõrataudile vastuvõtlikele loomadele. Sobivate teaduslike andmete puudumise tõttu ei ole nimetatud arvamuses soovitatud töötlemisviisi, mis annaks vajaliku tagatise, et vaadeldavad haigustekitajad ternespiimas tõhusalt inaktiveeritakse, kuid samas säilitatakse selles olevad antikehad.
(11)
Heakskiidetud töötlemisviiside puudumise tõttu ning selleks, et hoida ära võimalike loomahaiguste levimist ternespiima ja ternespiimatoodete kaudu, on asjakohane kehtestada nimetatud loomsete kõrvalsaaduste tervisenõuded, mis põhinevad pärituolutagatistel.
(12)
Eelkõige suu- ja sõrataudi vältimiseks tuleks ternespiima ja ternespiimatooteid saada loomadelt, kes on suu- ja sõrataudivabad ning kes ei ole ohustatud sellesse haigusesse nakatumisest. Seetõttu tuleks ternespiima ja ternespiimatoodete importi piirata veiste ternespiimaga ja sellest valmistatud toodetega, mis pärinevad riikidest, millest on lubatud importida toorpiima. Ternespiima ja ternespiimatoodete importi tuleks piirata veiste ternespiimaga ja sellest valmistatud toodetega, mis pärinevad riikidest, kus suu- ja sõrataudi nakatumise oht on väike.
(13)
Komisjoni 29. aprilli 2004. aasta otsuses 2004/438/EÜ (millega kehtestatakse loomade ja inimeste tervisekaitse ja veterinaarsertifikaatide nõuded inimtoiduks ettenähtud kuumtöödeldud piima, piimapõhiste toodete ja toorpiima ühendusse toomisel) (3) on sätestatud, et liikmesriigid võivad lubada toorpiima ja toorpiimapõhiste toodete importi ainult kõnealuse otsuse I lisa veerus A loetletud kolmandatest riikidest. Seetõttu peaks kolmandate riikide loetelu, millest on lubatud Euroopa Liitu importida ternespiima ja ternespiimatooteid, olema sama loetelu, mis on sätestatud otsuse 2004/438/EÜ I lisa veerus A. Seetõttu peaks määruse (EÜ) nr 1774/2002 VII lisa V peatükk viitama sellele nimekirjale.
(14)
Arvesse tuleks võtta ka nende karjade tervislikku seisundit, kellelt ternespiim ja ternespiimatooted pärinevad, seoses veiste tuberkuloosi, veiste brutselloosi ja veiste ensootilise leukoosiga, eelkõige kui sellised loomsed kõrvalsaadused on ette nähtud loomade söötmiseks või teatavate tehniliste toodete valmistamiseks. Karjad, kellelt ternespiim ja ternespiimatooted pärinevad, peavad olema nendest haigustest vabad.
(15)
Nõukogu 26. juuni 1964. aasta direktiivis 64/432/EMÜ (ühendusesisest veiste ja sigadega kauplemist mõjutavate loomatervishoiu probleemide kohta) (4) käsitletakse liidusisest veisloomade kaubandust ning on sätestatud karjade haigustevabaks tunnistamise meetodid. Direktiivis on sätestatud ametlikult tuberkuloosivabade veisekarjade, ametlikult brutselloosivabade veisekarjade ja ametlikult veiste ensootilise leukoosi vabade karjade määratlused. Seetõttu peavad ternespiima ja ternespiima turuleviimise ja importimise nõuded neid määratlusi arvesse võtma.
(16)
Ternespiim ja ternespiimatooted peavad olema läbinud esmase lühiajalise töötluse kõrgel temperatuuril, mis on vajalik nende säilitamiseks. Lisaks tuleks selliste loomsete kõrvalsaaduste turule viimist ja importimist lubada ainult tingimusel, et need pärinevad loomadelt, kellel ei ilmne ternespiima kaudu inimestele või loomadele leviva nakkushaiguse kliinilisi tunnuseid. Ternespiima ja ternespiimatooteid tuleks seetõttu saada veistelt, keda on hoitud piirkonnas, mille kohta saab esitada tagatised, et seal ei ole esinenud suu- ja sõrataudi vähemalt ühe 21-päevase peiteaja jooksul pärast ternespiima kogumist, enne kui selline ternespiim või need ternespiimatooted ELi liikmesriikides turule viiakse.
(17)
Määruse (EÜ) nr 1774/2002 VII lisa V peatüki A osas on sätestatud, et suu- ja sõrataudi suhtes vastuvõtlikele loomadele söödetav ja vastavalt kõnealuses määruses sätestatud eeskirjadele töödeldud piimast toodetud vadak kogutakse pärast vähemalt 16 tunni möödumist piima kalgendumisest ja et selle pH-tase peab olema 6,0 enne transportimist loomakasvatusettevõtetesse.
(18)
Määruse (EÜ) nr 1774/2002 X lisa 2. peatükis on sätestatud üksik terviseohutuse näidissertifikaat muuks kui inimtoiduks ettenähtud piima ja piimatoodete jaoks, mis pärinevad kolmandatest riikidest ja on ette nähtud lähetamiseks Euroopa Liitu või transiitveoks läbi liidu. Kõnealust näidissertifikaati tuleks muuta, et see hõlmaks ka ternespiima ja ternespiimatooted ning et selles kajastuksid ka vadakuga seostuvad uued eeskirjad.
(19)
Määruse (EÜ) nr 1774/2002 XI lisas on sätestatud nende kolmandate riikide loetelu, millest liikmesriigid võivad lubada teatavate muuks kui inimtoiduks ettenähtud loomsete kõrvalsaaduste importi. Kõnealuse lisa I osa tuleks muuta, et võtta arvesse ternespiima ja ternespiimatoodete impordi nõudeid.
(20)
Kamerun on esitanud taotluse mesinduse kõrvaltoodete impordiloa saamiseks. Kamerun on juba saanud loa inimtoiduks ettenähtud mee impordiks. XI lisa XII osa tuleks vastavalt muuta ja Kamerunile tuleks anda luba importida mesinduse kõrvaltooteid.
(21)
Seetõttu tuleks määruse (EÜ) nr 1774/2002 VII, X ja XI lisa vastavalt muuta.
(22)
Pärast käesoleva määruse jõustumist tuleks huvirühmadele ette näha üleminekuperiood uute eeskirjadega kohanemiseks ning lubada jätkata nimetatud loomsete kõrvalsaaduste importimist liitu määruse (EÜ) nr 1774/2002 alusel, nagu enne käesoleva määrusega tehtud muudatusi.
(23)
Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määruse (EÜ) nr 1774/2002 VII, X ja XI lisa muudetakse kooskõlas käesoleva määruse lisaga.
Artikkel 2
Muuks kui inimtoiduks ettenähtud piima ja piimatoodete saadetisi, millel on kaasas enne käesoleva määruse jõustumist täidetud ja allkirjastatud terviseohutuse sertifikaadid, mis vastavad määruse (EÜ) nr 1774/2002 X lisa 2. peatükis sätestatud asjakohasele näidissertifikaadile, tuleb jätkuvalt lubada liitu importida kuni 30. septembrini 2010, tingimusel et sertifikaadid on täidetud ja allkirjastatud enne 31. augustit 2010.
Artikkel 3
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 7. september 2010