NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 234/2010
ze dne 19. března 2010,
kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami
(kodifikované znění)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (1), a zejména na články 170 a 187 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami (2), bylo několikrát podstatně změněno (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Pro některé produkty, které jsou předmětem společné organizace zemědělských trhů, musí být stanoveny vývozní náhrady, opravné částky a vývozní dávky jako zvláštní opatření v případě narušení trhu, jež jsou v souladu s některými kritérii umožňujícími pokrýt rozdíl mezi kurzy a cenami takových produktů v Unii a na světovém trhu.
(3)
Na základě nerovnosti cen, za něž jsou obiloviny na světovém trhu nabízeny různými vyvážejícími státy, by měla být pozornost věnována zejména rozdílným nákladům spojeným s umístěním na trh a náhrada by měla být stanovena s ohledem na rozdíl mezi reprezentativními cenami v Unii a nejvýhodnějšími kurzy a cenami na světovém trhu.
(4)
Aby bylo možné vyvážet mouku, krupici, krupičku a slad, patří mezi faktory, jež je nutno při stanovení náhrady zohlednit, ceny základních obilovin, jejich množství nezbytné pro výrobu dotčených produktů a hodnota vedlejších produktů na straně jedné a na straně druhé možnosti a podmínky, při nichž lze tyto produkty prodat na světovém trhu.
(5)
Režim opravných částek, které jsou uvedeny v čl. 164 odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007, by měl umožnit rozlišování podle místa určení vyvážených produktů.
(6)
V zájmu efektivní správy fondů Unie a s ohledem na vývozní možnosti dotčených produktů by mělo být přijato ustanovení, na základě kterého by bylo možno prostřednictvím nabídkového řízení pro dané množství stanovit vývozní náhrady a dávky pro produkty uvedené v části I písmenech a), b) a c) přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007.
(7)
Aby se zajistilo rovné zacházení pro všechny zájemce v rámci Unie, musí být nabídková řízení organizována na základě jednotných zásad. Proto musí být zveřejněno rozhodnutí o zahájení nabídkových řízení společně s oznámením o nabídkovém řízení v Úředním věstníku Evropské unie.
(8)
Nabídky musí obsahovat údaje potřebné pro jejich vyhodnocení a současně vyžadují i určité formální závazky.
(9)
Měla by být stanovena maximální vývozní náhrada nebo minimální vývozní dávka. Tento postup zajišťuje přidělení všech dotčených množství.
(10)
Na trhu může dojít k situacím, při nichž hospodářské aspekty zamýšlených vývozů způsobí, že namísto toho, aby byla stanovena vývozní náhrada nebo dávka, nebudou přijata žádná další opatření týkající se obdržených nabídek.
(11)
Nabídková jistota by měla zaručit, aby byla vyvážená množství vyvezena v souladu s licencí udělenou na základě nabídkového řízení. Tento závazek může být splněn pouze v případě, že jsou podané nabídky k řízení zachovány. V souladu s tím nabídková jistota v případě stažení nabídky k řízení propadne.
(12)
Musí být stanovena prováděcí pravidla, aby bylo zajištěno, že je účastníkům nabídkového řízení oznámen jeho výsledek a že jsou uděleny licence potřebné pro vývoz přidělených množství.
(13)
Za účelem stanovení vývozních náhrad pro produkty uvedené v části I písmenech a), b) a c) přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007, a aby se zamezilo zavádění kontrol za účelem zjišťování sebemenších odchylek v množství použitých základních materiálů, jež výrazně neovlivňují jakost produktu, by měla být schválena standardní metoda hodnocení. Analýza obsahu popela zpracovaných produktů se ukázala jako nejefektivnější technický prostředek pro hodnocení množství základních obilovin. Tato analýza by měla být prováděna stejným postupem v rámci celé Unie.
(14)
Poskytování vývozních náhrad pro obiloviny dovážené ze třetích zemí a zpětně vyvážené do třetích zemí se nejeví jako odůvodněné. Proto by měly být náhrady poskytovány pouze pro produkty Unie.
(15)
Nařízení Komise (ES) č. 612/2009 ze dne 7. července 2009, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (4), vyžaduje, aby v případech rozlišení sazby náhrady podle místa určení byla platba náhrady podmíněna zejména předložením důkazu, že byl produkt v nezměněném stavu vyvezen do třetí země nebo do jedné ze třetích zemí, pro něž se náhrada uplatňuje. Pokud jde o obiloviny, jediná náhrada, která je nižší než náhrada použitelná pro vývozy do třetích zemí jako celku, je náhrada pro vývozy do Švýcarska a Lichtenštejnska. Aby většina vývozů z Unie nebyla zdržována požadováním důkazu o dosažení místa určení, je třeba najít jiné prostředky, jimiž se ověří, že produkty, pro které je vyplácena náhrada použitelná pro všechny třetí země, nebyly do výše uvedených zemí vyvezeny. Proto by mělo být upuštěno od nutnosti předložení důkazu o dosažení místa určení, pokud je vývoz uskutečněn po moři. Osvědčení vypracovaná příslušnými orgány členských států, která dokládají, že produkty opustily celní území Unie po naložení na plavidlo vhodné pro námořní dopravu, jsou považována za poskytnutí dostatečné záruky.
(16)
Podle článku 162 nařízení (ES) č. 1234/2007 produkty vyjmenované v uvedeném článku, vyvážené v nezměněném stavu či nikoliv, mohou být způsobilé pro vývozní náhrady, pokud splňují zvláštní podmínky uvedené v článku 167 uvedeného nařízení. Kromě toho čl. 167 odst. 7 nařízení (ES) č. 1234/2007 Komisi umožňuje stanovit další podmínky pro poskytování vývozních náhrad pro jeden nebo více produktů. Tyto podmínky byly stanoveny nařízeními Rady o společné organizaci trhů v odvětvích uvedených v čl. 162 odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007. Protože byla tato nařízení zrušena, měla by být přijata horizontální ustanovení.
(17)
Horizontální ustanovení již existují v nařízení (ES) č. 612/2009. Je proto třeba uvedené nařízení upravit s cílem stanovit podmínky uvedené v čl. 167 odst. 7 nařízení (ES) č. 1234/2007 a zrušit tyto podmínky v tomto nařízení.
(18)
V článku 187 nařízení (ES) č. 1234/2007 je uvedeno, že mohou být přijata nezbytná opatření v případech, kdy kurzy nebo ceny na světovém trhu s jedním nebo více produkty uvedenými v části I přílohy I uvedeného nařízení dosáhnou úrovně, která narušuje nebo může narušit dostupnost zásob na trhu Unie, a je pravděpodobné, že tato situace bude pokračovat nebo se zhoršovat. Proto musí být zajištěny dostatečné dodávky obilovin. Za tím účelem by se měly zejména vybírat vývozní dávky a udělování vývozních licencí by mělo být částečně nebo zcela zastaveno.
(19)
Nekomerční povaha opatření potravinové pomoci Unie a vnitrostátní potravinové pomoci podle mezinárodních dohod nebo jiných doplňkových programů, jakož i dalších opatření Unie spojených s bezplatným zásobováním, vylučuje vývozy za těmito účely z použití vývozní dávky použitelné pro obchodní vývozy v případě narušení trhu s obilovinami.
(20)
Protože situace uvedená v článku 187 nařízení (ES) č. 1234/2007 může nastat poměrně rychle, musí být Komise schopna kdykoli zastavit udělování vývozních licencí.
(21)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady, vývozní dávky uvedené v čl. 15 písm. a) tohoto nařízení a opravné částky uvedené v čl. 164 odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007 se stanoví v případě produktů uvedených v části I písmenech a), b) a c) přílohy I uvedeného nařízení zejména s ohledem na tyto skutečnosti:
a)
ceny účtované na reprezentativních trzích Unie, jejich vývoj a kurzy na trzích třetích zemí;
b)
marketingové náklady a nejvýhodnější náklady na dopravu z reprezentativních trhů Unie do přístavu nebo do jiného místa vývozu a náklady spojené s umístěním na světový trh;
c)
v případě zpracovaných produktů množství obilí, jehož je třeba na jejich výrobu;
d)
možnosti a podmínky prodeje příslušných produktů na světovém trhu;
e)
nutnost zabránit narušení trhu Unie;
f)
hospodářské aspekty zamýšlených vývozů;
g)
množstevní a rozpočtová omezení, která vyplývají z dohod uzavřených podle článku 218 Smlouvy.
Článek 2
Ustanovení čl. 166 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1234/2007 se použije, zcela nebo částečně, pro všechny produkty uvedené v části I písmenech c) a d) přílohy I uvedeného nařízení a pro produkty uvedené v části I přílohy I uvedeného nařízení, které jsou vyváženy ve formě zboží uvedeného v části I přílohy XX uvedeného nařízení.
Ustanovení čl. 164 odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007 se použije pro trh s obilovinami a pro produkty vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze XX uvedeného nařízení.
Článek 3
Opravné částky se mohou lišit podle místa určení.
Článek 4
1. Vývozní náhrady pro produkty uvedené v části I písmenech a), b) a c) přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007 a vývozní dávky uvedené v čl. 15 písm. a) tohoto nařízení mohou být stanoveny nabídkovým řízením.
Podmínky nabídkového řízení musí zaručovat rovnost přístupu pro všechny osoby usazené na území Unie.
Nabídková řízení se týkají vývozních náhrad nebo vývozních dávek.
2. Rozhodnutí o zahájení nabídkového řízení se přijme postupem uvedeným v článku 195 nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. S rozhodnutím o zahájení nabídkového řízení musí být zveřejněno také oznámení o nabídkovém řízení vypracované Komisí, ve kterém jsou uvedeny zejména data, ke kterým mohou být podány soutěžní nabídky, a příslušné orgány členských států, jimž mají být tyto nabídky zasílány.
4. Rozhodnutí o zahájení nabídkového řízení a oznámení musí být vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie.
Mezi vyhlášením rozhodnutí o zahájení nabídkového řízení a prvním datem pro předložení nabídek musí uplynout alespoň pět dní.
Článek 5
1. Zájemci předloží soutěžní nabídky písemně nebo jakýmkoliv písemným telekomunikačním prostředkem příslušnému orgánu dotčeného členského státu.
2. Nabídky do nabídkového řízení musí obsahovat
a)
odkaz na příslušné nabídkové řízení;
b)
název a adresu účastníka nabídkového řízení;
c)
druh a množství produktu, který má být vyvážen;
d)
vývozní náhradu za tunu nebo vývozní dávku za tunu, vyjádřené v eurech.
3. Nabídka je platná pouze tehdy, jestliže
a)
je před uplynutím termínu pro podání nabídek prokázáno, že účastník nabídkového řízení složil nabídkovou jistotu;
b)
je k ní připojen písemný závazek, že účastník podá pro přidělená množství do dvou dnů od obdržení oznámení o výběru nabídky podle čl. 7 odst. 3 žádost o vývozní licenci nebo případně žádost o vývozní licenci s předběžným stanovením vývozní dávky, jejíž výše odpovídá částce uvedené v předložené nabídce;
c)
neobsahuje žádné jiné podmínky než ty, které jsou uvedeny v oznámení o nabídkovém řízení.
4. Podanou nabídku nelze vzít zpět.
Článek 6
Posouzení došlých nabídek provádějí příslušné orgány členských států. Posouzení je neveřejné. Osoby, které se posouzení nabídek účastní, mají povinnost mlčenlivosti.
Nabídky jsou bez odkladu sděleny Komisi, aniž jsou uvedena jména účastníků nabídkového řízení.
Článek 7
1. Na základě sdělených nabídek Komise postupem uvedeným v článku 195 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví maximální vývozní náhradu nebo minimální vývozní dávku nebo rozhodne, že žádné kroky ohledně obdržených nabídek nepodnikne.
2. Pokud je stanovena maximální vývozní náhrada, budou vybráni účastníci, jejichž nabídky jsou stejné nebo nižší, než je maximální náhrada, a účastníci, jejichž nabídky se týkají vývozní dávky.
Pokud je stanovena minimální vývozní dávka, budou vybráni účastníci, jejichž nabídky jsou stejné nebo vyšší, než je minimální dávka.
3. Po rozhodnutí Komise příslušné orgány dotčených členských států písemně sdělí všem účastníkům řízení výsledky jejich účasti v nabídkovém řízení.
Článek 8
1. Vývozní licence budou úspěšným účastníkům nabídkového řízení vydávány s ohledem na množství zařazená do nabídkového řízení, poté co příslušné orgány členských států obdrží jejich žádosti o vývozní licence.
2. V příslušném políčku žádostí o licenci a licencí samotných musí být uvedeno místo určení specifikované v nařízení, jímž se nabídkové řízení zahajuje. Licence zavazuje k vývozu do tohoto místa určení.
Článek 9
Nabídková jistota se uvolní:
a)
pokud nejsou nabídky přijaty;
b)
pokud úspěšný účastník prokázal, že jistota uvedená v článku 12 nařízení Komise (ES) č. 1342/2003 (5) byla složena.
Pokud není splněn závazek uvedený v čl. 5 odst. 3 písm. b) tohoto nařízení, nabídková jistota, s výjimkou případu vyšší moci, propadne.
Článek 10
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v části I písmenech a), b) a c) přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007 se stanoví alespoň jednou měsíčně.
Článek 11
1. Vývozní náhrady pro pšeničnou mouku, mouku ze soureže, žitnou mouku, krupici a krupičku z pšenice a pro slad se stanoví s ohledem na množství základních obilovin, jehož je třeba pro výrobu 1 000 kg dotčeného produktu. Zpracovatelské koeficienty vyjadřující poměr mezi množstvím základního produktu a množstvím produktu obsaženého ve zpracovaném produktu jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení.
2. Obsah popela z mouky se stanoví analytickou metodou podle přílohy II.
Článek 12
Odchylně od článku 17 nařízení (ES) č. 612/2009 se nevyžaduje důkaz o splnění dovozních celních formalit, mají-li být vyplaceny náhrady stanovené v rámci nabídkového řízení pro náhrady pro vývozy do všech třetích zemí, pokud provozovatel poskytne důkaz o tom, že množství nejméně 1 500 tun produktu z obilovin opustilo celní prostor Unie na plavidle vhodném pro námořní dopravu.
Tento důkaz se poskytne připojením jednoho z údajů uvedených v příloze III, ověřeného příslušným orgánem, na kontrolní kopii podle článku 8 nařízení (ES) č. 612/2009, na vývozním celním prohlášení uvedeném v článku 787 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (6) nebo na vnitrostátním dokladu potvrzujícím, že zboží opustilo celní území Unie.
Článek 13
Pokud provozovatel předloží důkaz o splnění celních formalit pro propuštění zboží ke spotřebě ve Švýcarsku nebo v Lichtenštejnsku, musí být výše vývozní náhrady poskytované pro vývoz do „všech třetích zemí“, která je stanovena na základě nabídkového řízení, snížena o rozdíl mezi výší této částky a výší vývozní náhrady, která je platná pro výše uvedená místa určení v den nabídkového řízení.
Článek 14
Jsou-li podmínky stanovené v článku 187 nařízení (ES) č. 1234/2007 splněny s ohledem na jeden nebo více produktů, mohou být přijata následující opatření:
a)
lze použít vývozní dávku. Může být stanovena opravná částka. Takové dávky a opravné částky se mohou rozlišit podle místa určení;
b)
udělování vývozních licencí může být částečně nebo zcela pozastaveno;
c)
nevyřízené žádosti o vývozní licence jsou zcela nebo zčásti zamítnuty.
Vývozní dávka se však nepoužije při vývozech obilovin a produktů z obilovin za účelem provádění potravinové pomoci Unie nebo vnitrostátní potravinové pomoci podle mezinárodních dohod nebo doplňkových programů, jakož i dalších opatření Unie spojených s bezplatným zásobováním.
Článek 15
Pokud nedojde k nabídkovému řízení, je vybírána vývozní dávka platná v den, kdy byly splněny celní formality.
Na žádost příslušné strany, podanou současně se žádostí o licenci, se pro vývozy, které se mají uskutečnit v době platnosti licence, použije vývozní dávka platná v den podání žádosti o licenci.
Článek 16
Opatření uvedená v článku 15 se přijmou postupem uvedeným v článku 195 nařízení (ES) č. 1234/2007. V naléhavých případech však může tato opatření přijmout Komise.
Článek 17
Nařízení (EHS) č. 1501/95 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze V.
Článek 18
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. března 2010.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 234/2010,
19. märts 2010,
millega kehtestatakse teravilja eksporditoetuste andmist ja teraviljaturu häirete korral võetavaid meetmeid käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 teatavad üksikasjalikud rakenduseeskirjad
(kodifitseeritud versioon)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus), (1) eriti selle artikleid 170 ja 187 koosmõjus artikliga 4,
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni 29. juuni 1995. aasta määrust (EÜ) nr 1501/95, millega kehtestatakse teravilja eksporditoetuste andmist ja teraviljaturu häirete korral võetavaid meetmeid käsitleva nõukogu määruse (EMÜ) nr 1766/92 teatavad üksikasjalikud rakenduseeskirjad, (2) on korduvalt oluliselt muudetud (3). Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune määrus kodifitseerida.
(2)
Teatavate põllumajandusturgude ühise korraldusega hõlmatud toodete eksporditoetused, korrigeerivad summad ja ekspordimaksud tuleb kinnitada turuhäire korral erimeetmena vastavalt teatavatele kriteeriumidele, mis võimaldavad katta nende toodete liidu ning maailmaturu noteeringute ja hindade vahet.
(3)
Maailmaturu mitmesuguste eksportivate riikide ebavõrdseid hindu arvestades tuleks eriti arvesse võtta erinevaid riigisiseseid saatekulusid ja pidada hüvitise kinnitamisel silmas vahet liidu tüüpiliste hindade ning maailmaturul kohaldatavate soodsaimate noteeringute ja hindade vahel.
(4)
Jahu, tangude, pulbri ja linnaste ekspordi võimaldamiseks tuleb toetuse kinnitamisel arvestada ühelt poolt põhiviljade hindu, kõnealuste toodete valmistamiseks vajalikke koguseid ja kõrvalsaaduste väärtust ning teiselt poolt toodete müümise võimalusi ja tingimusi maailmaturul.
(5)
Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 164 lõikes 4 ette nähtud korrigeerivate summade süsteemilt nõutakse, et need summad võiksid erineda vastavalt eksporditavate toodete sihtkohale.
(6)
Pidades silmas liidu vahendite tõhusat haldamist ja nende toodete ekspordivõimalusi tuleks sätestada määruse (EÜ) nr 1234/2007 I lisa I osa punktides a, b ja c loetletud toodete eksporditoetuste ja -maksude kinnitamise võimalus konkreetset kogust käsitlevas pakkumiskutses.
(7)
Liidusiseselt kõigi huvitatud poolte võrdse kohtlemise tagamiseks peab pakkumised korraldama ühtsete põhimõtete kohaselt. Sel eesmärgil tuleks pakkumiste avamise otsused koos pakkumiskuulutusega avaldada Euroopa Liidu Teatajas.
(8)
Pakkumised peavad sisaldama nende hindamiseks vajalikke andmeid ja nendega peavad kaasnema teatavad formaalsed kohustused.
(9)
Kinnitada tuleks suurim eksporditoetus ja väikseim ekspordimaks. See menetlus tagab kõigi asjakohaste koguste eraldamise.
(10)
Turul võib tekkida olukord, et kavandataval eksportimisel keskendutakse majanduslikel põhjustel eksporditoetuse või -maksu kinnitamisele ega ei tehta saadud pakkumiste suhtes edasisi samme.
(11)
Eksporditavate koguste ekspordi vastavalt pakkumiskutse põhjal antud litsentsile peaks tagama pakkumistagatis. Seda kohustust saab täita ainult esitatud pakkumiste säilitamise teel. Tagatisest jäädakse pakkumise tagasivõtmise korral ilma.
(12)
Sätestada tuleb üksikasjalikud eeskirjad, mis tagavad pakkujatele pakkumiskutse tulemuse teatamise ja eraldatud koguste ekspordiks vajalike litsentside andmise.
(13)
Määruse (EÜ) nr 1234/2007 I lisa I osa punktides a, b ja c loetletud toodete eksporditoetuste kinnitamiseks ja selleks, et vältida vajadust kehtestada kontroll põhiviljakoguste pisimate kõrvalekallete üle, ilma et see märgatavalt mõjutaks toote kvaliteeti, tuleks vastu võtta standardne hindamismeetod. Valmistatud toodete tuhasuse analüüs on osutunud tõhusaimaks kasutatud põhiviljade koguse hindamise tehniliseks vahendiks. Analüüsi tegemisel tuleks terves liidus kasutada sama menetlust.
(14)
Eksporditoetuste andmine kolmandatest riikidest imporditud ja uuesti kolmandatesse riikidesse eksporditud teravilja eest ei paista põhjendatud olevat. Toetusi tuleks anda ainult liidu toodete eest.
(15)
Komisjoni 7. juuli 2009. aasta määrus (EÜ) nr 612/2009, milles sätestatakse põllumajandustoodete eksporditoetuste süsteemi kohaldamise üksikasjalikud ühiseeskirjad, (4) nõuab, et kui toetused muutuvad vastavalt sihtkohale, peab toetuse väljamaksmiseks eelkõige tõendama, et toode on muutmata kujul imporditud kolmandasse riiki või mõnda kolmandasse riiki, mille suhtes hüvitist kohaldatakse. Teravilja kolmandatesse riikidesse eksportimisel kohaldatavast hüvitisest on üldiselt madalam ainult hüvitis, mida kohaldatakse eksportimisel Šveitsi ja Liechtensteini. Selleks et mitte takistada kogu liidust pärinevat eksporti sihtkohta jõudmise tõendamise nõudmisega, tuleb leida muid meetmeid tagamaks, et kõigi kolmandate riikide suhtes kohaldatavat toetust saanud tooteid ei eksporditaks eespool nimetatud riikidesse. Selleks tuleks loobuda sihtkohta saabumise tõendamise kohustusest kõigil juhtudel, kui eksport toimub meritsi; liikmesriikide pädevate asutuste koostatud tõendeid, mis tunnistavad, et tooted on liidu tolliterritooriumilt lahkunud mereveoks sobiva laeva pardal, loetakse piisavaks tagatiseks.
(16)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklile 162 võivad töödeldud või töötlemata kujul eksporditavad tooted, mis on loetletud kõnealuses artiklis, anda õiguse saada eksporditoetust, kui need vastavad kõnealuse määruse artiklis 167 sätestatud konkreetsetele tingimustele. Lisaks sellele võib komisjon määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 167 lõike 7 alusel kehtestada eksporditoetuse andmise lisatingimusi ühe või mitme toote puhul. Need tingimused olid sätestatud määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 162 lõikes 1 loetletud sektorite turu ühist korraldust käsitlevates nõukogu määrustes. Kuna kõnealused määrused on tunnistatud kehtetuks, tuleks kehtestada horisontaalsätted.
(17)
Horisontaalsätted on juba olemas määruses (EÜ) nr 612/2009. Seepärast on asjakohane määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 167 lõikes 7 osutatud tingimuste kehtestamiseks kõnealust määrust kohandada ning need tingimused käesolevast määrusest välja jätta.
(18)
Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikkel 187 näeb ette vajalike meetmete võtmise võimaluse, kui ühe või mitme selle määruse I lisa I osas nimetatud toote noteeringud või hinnad maailmaturul ulatuvad tasemeni, mis häirib või ähvardab häirida liidu turu varustamist, ja kui kõnealune olukord tõenäoliselt jätkub või halveneb. Selleks tuleb tagada piisavad teraviljavarud. Selleks võib nõuda ekspordimakse ja peatada täielikult või osaliselt ekspordilitsentside andmise.
(19)
Rahvusvaheliste lepingute või muude lisaprogrammidega sätestatud liidu toiduabimeetmete ja riiklike toiduabimeetmete ning muude liidu tasuta tarnimise meetmete mittekaubandusliku laadi tõttu ei kohaldata sellel eesmärgil teostatud ekspordi suhtes ekspordimaksu, mida kohaldatakse kaubandusliku ekspordi suhtes häirete korral teraviljaturul.
(20)
Kuna määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 187 kirjeldatud olukord võib tekkida suhteliselt ootamatult, peab komisjonil igal ajal olema võimalus peatada ekspordilitsentside andmine.
(21)
Käesolevas määruses sätestatud meetmed on kooskõlas põllumajandusturgude ühise korralduse komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Käesoleva määruse artikli 15 punktis a ette nähtud eksporditoetused ja ekspordimaksud ning määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 164 lõikes 4 sätestatud korrigeerivad summad selle määruse I lisa I osa punktides a, b ja c loetletud toodete eest kinnitatakse eriti järgmisi tegureid arvestades:
a)
liidu tüüpilistel turgudel nõutavad hinnad ja nende suundumused ning kolmandate riikide turgudel dokumenteeritud noteeringud;
b)
turustuskulud ja kõige soodsamad veokulud liidu tüüpilistelt turgudelt sadamasse või muusse ekspordipaika ning maailmaturule saatmise kulud;
c)
töödeldud toodete korral nende valmistamiseks vajaliku teravilja kogus;
d)
kõnealuste toodete maailmaturul müümise võimalused ja tingimused;
e)
vajadus vältida häireid liidu turul;
f)
kavandatava ekspordi majanduslik aspekt;
g)
koguselised ja eelarvelised piirangud, mis tulenevad kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 218 sõlmitud lepingutest.
Artikkel 2
Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 166 esimese lõigu sätteid kohaldatakse osaliselt või täielikult kõigi selle määruse I lisa I osa punktides c ja d loetletud toodete suhtes ning selle I lisa I osas nimetatud toodete suhtes, mida eksporditakse sama määruse XX lisa I osas loetletud kaupadena.
Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 164 lõike 4 sätteid kohaldatakse teraviljasektoris ja selle määruse XX lisas loetletud kaupade kujul eksporditud toodete suhtes.
Artikkel 3
Korrigeerivad summad võivad erineda vastavalt sihtkohale.
Artikkel 4
1. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 I lisa I osa punktides a, b ja c loetletud toodete eksporditoetused ja käesoleva määruse artikli 15 punktis a ette nähtud ekspordimaksud võib kinnitada pakkumiskutsega.
Pakkumiskutsete tingimused peavad tagama võrdse ligipääsu kõigile liidu isikutele.
Sellised pakkumiskutsed käsitlevad ekspordihüvitist või -maksu.
2. Pakkumiskutsete avaldamise otsused võetakse vastu määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 195 osundatud menetluses.
3. Pakkumiskutsete avaldamise otsusega kaasneb komisjoni koostatud selliste pakkumiskuulutuste avaldamine, mis eelkõige sätestavad pakkumiste esitamiskuupäevad ja vastavad liikmesriikide asutused, kuhu need tuleb saata.
4. Pakkumiskutsete avaldamise otsused ja pakkumiskuulutused avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
Pakkumiskuulutuse teate avaldamisest pakkumiste esitamise esimese päevani peab mööduma vähemalt viis päeva.
Artikkel 5
1. Huvitatud pooled esitavad pakkumised kirjalikult või mis tahes kirjaliku elekterside teel liikmesriigi pädevale asutusele.
2. Pakkumises märgitakse järgmised andmed:
a)
pakkumiskutse viide;
b)
pakkuja nimi ja aadress;
c)
eksporditava toote liik ja kogus;
d)
eksporditoetus või vajaduse korral ekspordimaks tonni kohta eurodes.
3. Pakkumised kehtivad üksnes juhul, kui
a)
enne pakkumiste esitamise tähtaja lõppu esitatakse tõend selle kohta, et pakkuja on esitanud pakkumistagatise;
b)
nendega kaasneb kirjalik kohustus esitada eraldatud koguste kohta kahe päeva jooksul pärast määramisteate saamist vastavalt artikli 7 lõikele 3 ekspordilitsentsi taotlus või vajaduse korral pakutud summale vastava toetuse eelkinnitust sisaldava ekspordilitsentsi taotlus;
c)
need ei sisalda ühtki tingimust peale pakkumismenetluses ette nähtud tingimuste.
4. Esitatud pakkumisi ei saa tagasi võtta.
Artikkel 6
Pakkumised avavad liikmesriikide pädevad asutused. Neid ei avata avalikult. Pakkumiste avamisel viibimiseks volitatud isikud kohustuvad saladust hoidma.
Komisjonile teatatakse viivitamata pakkumistest, nimetamata pakkujaid nimepidi.
Artikkel 7
1. Komisjon otsustab teatatud pakkumiste alusel määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 195 osutatud menetluses kinnitada suurima eksporditoetuse või vajaduse korral vähima ekspordimaksu või mitte astuda pakkumiskutse suhtes edasisi samme.
2. Kui suurim eksporditoetus on kindlaks määratud, sõlmitakse leping pakkuja või pakkujatega, kelle pakkumine on suurima toetusega võrdne või sellest madalam, ning pakkuja või pakkujatega, kelle pakkumine käsitleb ekspordimaksu.
Kui vähim ekspordimaks on kindlaks määratud, pakutakse lepingut pakkujale või pakkujatele, kelle pakkumine on vähima maksuga võrdne või sellest suurem.
3. Asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused teatavad kõigile pakkujatele kirjalikult nende pakkumiste tulemusest kohe, kui komisjon on otsuse teinud.
Artikkel 8
1. Ekspordilitsentsid antakse edukatele pakkujatele neile eraldatud koguste kohta pärast seda, kui liikmesriikide pädevad asutused on nende ekspordilitsentside taotlused kätte saanud.
2. Litsentsitaotluste ja litsentside vastavas lahtris nimetatakse pakkumiskutse ette näinud määruses täpsustatud sihtkoht. Litsentsidega kaasneb kohustus eksportida nimetatud sihtkohta.
Artikkel 9
Pakkumistagatised vabastatakse järgmistel juhtudel:
a)
kui pakkumisi vastu ei võeta;
b)
kui edukas pakkuja on esitanud tõendi selle kohta, et komisjoni määruse (EÜ) nr 1342/2003 (5) artiklis 12 ette nähtud tagatis on esitatud.
Kui käesoleva määruse artikli 5 lõike 3 punktis b nimetatud kohustust ei täideta, jäädakse pakkumistagatisest ilma, välja arvatud vääramatu jõu korral.
Artikkel 10
Määruse (EÜ) nr 1234/2007 I lisa I osa punktides a, b ja c loetletud toodete eksporditoetus kinnitatakse vähemalt kord kuus.
Artikkel 11
1. Nisupüülijahu, meslinipüülijahu ja rukkipüülijahu, nisutangude, nisulihtjahu ja linnaste ekspordihüvitise kinnitamisel võetakse arvesse 1 000 kg kõnealuse toote valmistamiseks vajaliku põhivilja kvaliteeti. Põhisaaduse koguse ja töödeldud tootes sisalduva põhisaaduse koguse suhet väljendavad töötluskoefitsiendid on sätestatud I lisas.
2. Jahu tuhasus määratakse II lisas kirjeldatud analüüsimeetodiga.
Artikkel 12
Olenemata määruse (EÜ) nr 612/2009 artiklist 17, ei nõuta kõikidesse kolmandatesse riikidesse eksportimisel toetuse maksmise kohta sõlmitud lepingutes kinnitatud eksporditoetuste väljamaksmiseks tõendit tolliformaalsuste täitmise kohta importimisel siis, kui ettevõtja esitab tõendi selle kohta, et vähemalt 1 500 tonni teraviljatoodet on liidu tolliterritooriumilt lahkunud mereveoks sobiva laeva pardal.
Selliseks tõendiks on üks III lisas loetletud kannetest, mille pädev asutus on tõendanud määruse (EÜ) nr 612/2009 artiklis 8 osutatud kontrolleksemplaril ja komisjoni määruse (EMÜ) nr 2454/93 (6) artiklis 787 osutatud ekspordideklaratsioonil või siseriiklikul dokumendil, millega tõendatakse kauba lahkumist liidu tolliterritooriumilt.
Artikkel 13
Kui ettevõtja esitab tõendi, et tolliformaalsused on täidetud tarbimiseks ringlusse lubamise kohta Šveitsis või Liechtensteinis, vähendatakse pakkumiskutsega kinnitatud eksporditoetust summa võrra, mis on „kõikidesse kolmandatesse riikidesse” eksportimisel makstava eksporditoetuse ja lepingu määramise päeval nimetatud sihtkohtadesse eksporditud kehtiva eksporditoetuse vahe.
Artikkel 14
Kui määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 187 nimetatud tingimused on ühe või mitme toote suhtes täidetud, võib võtta järgmisi meetmeid:
a)
kohaldada võib ekspordimaksu. Kinnitada võib korrigeeriva summa. Need maksud ja korrigeerivad summad võivad vastavalt sihtkohale erineda;
b)
litsentside andmise võib täielikult või osaliselt peatada;
c)
menetluses olevad ekspordilitsentsi taotlused võib tervikuna või osaliselt rahuldamata jätta.
Teravilja või teraviljatoodete ekspordi suhtes ei kohaldata siiski mingit maksu juhul, kui eksporditakse rahvusvaheliste lepingute või muude lisaprogrammidega sätestatud liidu toiduabimeetmete ja riiklike toiduabimeetmete või muude liidu tasuta tarnimise meetmete rakendamiseks.
Artikkel 15
Kui pakkumismenetlust ei korraldata, nõutakse tolliformaalsuste lõpetamise päeval kohaldatavat ekspordimaksu.
Kui eksport toimub litsentsi kehtivusaja jooksul, kohaldatakse litsentsitaotluste esitamise päeval kohaldatavaid ekspordimakse huvitatud poole taotluse põhjal, mis on esitatud litsentsitaotlusega samal ajal.
Artikkel 16
Artiklis 15 nimetatud meetmed võetakse vastu määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 195 osutatud menetluses. Eriolukorras võib kõnealused meetmed vastu võtta komisjon.
Artikkel 17
Määrus (EÜ) nr 1501/95 tunnistatakse kehtetuks.
Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele kooskõlas V lisas esitatud vastavustabeliga.
Artikkel 18
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 19. märts 2010