Rozhodnutí Komise
ze dne 17. ledna 2003,
kterým se stanoví třídy reakce některých stavebních výrobků na oheň
(oznámeno pod číslem K(2002) 4807)
(Text s významem pro EHP)
(2003/43/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 89/106/EHS ze dne 21. prosince 1988 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se stavebních výrobků [1], ve znění směrnice 93/68/EHS [2], a zejména na čl. 20 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ve směrnici 89/106/EHS se předpokládá, že s cílem zohlednit různé úrovně ochrany staveb na vnitrostátní, regionální nebo místní úrovni může být nezbytné stanovit v interpretačních dokumentech třídy odpovídající ukazatelům výrobků z hlediska každého základního požadavku. Tyto dokumenty byly zveřejněny jako "Sdělení Komise k interpretačním dokumentům směrnice Rady 89/106/EHS [3]".
(2) Pokud jde o základní požadavek na bezpečnost v případě požáru, uvádí interpretační dokument č. 2 řadu vzájemně souvisejících opatření, která dohromady tvoří strategii požární bezpečnosti, kterou lze různě rozvíjet v členských státech.
(3) Interpretační dokument č. 2 uvádí jedno z těchto opatření jako omezení vzniku a šíření ohně a kouře v daném prostoru tím, že bude omezena schopnost stavebních výrobků přispívat k plnému rozvinutí požáru.
(4) Úroveň tohoto omezení může být vyjádřena pouze různými úrovněmi ukazatelů reakce výrobků na oheň při jejich konečném použití.
(5) Systém tříd byl jako harmonizované řešení přijat rozhodnutím Komise 2000/147/ES ze dne 8. února 2000, kterým se provádí směrnice Rady 89/106/EHS, pokud jde o klasifikaci reakce stavebních výrobků na oheň [4].
(6) V případě některých desek na bázi dřeva je nezbytné použít klasifikaci stanovenou v rozhodnutí 2000/147/ES.
(7) Reakce mnoha stavebních výrobků a/nebo materiálů na oheň je v rámci klasifikace stanovené v rozhodnutí 2000/147/ES již zavedena a dostatečně známa regulačním orgánům v oblasti požární bezpečnosti v členských státech, takže nevyžadují zkoušení této konkrétní funkční charakteristiky.
(8) Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro stavebnictví,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Stavební výrobky a/nebo materiály, které splňují všechny požadavky na funkční charakteristiku "reakce na oheň" bez dalšího zkoušení, jsou stanoveny v příloze.
Článek 2
Zvláštní třídy, které lze použít pro různé stavební výrobky a/nebo materiály v rámci klasifikace z hlediska reakce na oheň přijaté rozhodnutím 2000/147/ES, jsou stanoveny v příloze uvedeného rozhodnutí.
Článek 3
U výrobků je třeba, pokud je to vhodné, přihlížet k jejich konečnému použití.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 17. ledna 2003.
Beschikking van de Commissie
van 17 januari 2003
tot vaststelling van klassen van materiaalgedrag bij brand voor bepaalde voor de bouw bestemde producten
(kennisgeving geschied onder nummer C(2002) 4807)
(Voor de EER relevante tekst)
(2003/43/EG)
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,
Gelet op Richtlijn 89/106/EEG van de Raad van 21 december 1988 betreffende de onderlinge aanpassing van de wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen der lidstaten inzake voor de bouw bestemde producten(1), gewijzigd bij Richtlijn 93/68/EEG(2), en met name op artikel 20, lid 2,
Overwegende hetgeen volgt:
(1) In Richtlijn 89/106/EEG is geregeld dat het, teneinde rekening te houden met de verschillende op nationaal, regionaal of lokaal vlak bestaande beschermingsniveaus voor bouwwerken, noodzakelijk kan zijn ten aanzien van ieder fundamenteel voorschrift klassen van materiaalgedrag vast te stellen in de basisdocumenten. Deze documenten zijn in de vorm van een mededeling van de Commissie betreffende de basisdocumenten van Richtlijn 89/106/EEG van de Raad(3) gepubliceerd.
(2) Met betrekking tot het fundamentele voorschrift "brandveiligheid" noemt basisdocument nr. 2 een aantal onderling samenhangende maatregelen die tezamen de brandveiligheidstrategie vaststellen, welke in de lidstaten op verschillende wijze kan worden uitgewerkt.
(3) Eén van die maatregelen die in basisdocument nr. 2 worden genoemd, is het beperken van het ontstaan en de verspreiding van brand en rook op een bepaalde plaats, door de kans dat bouwproducten bijdragen tot de volledige ontwikkeling van een brand te verkleinen.
(4) Het niveau van die beperking kan slechts worden uitgedrukt als een bepaald materiaalgedrag bij brand van de producten in de uiteindelijke toepassing ervan.
(5) Bij wijze van harmoniserende oplossing werd een klassenindeling vastgesteld bij Beschikking 2000/147/EG van de Commissie van 8 februari 2000 ter uitvoering van Richtlijn 89/106/EEG van de Raad wat de indeling van voor de bouw bestemde producten in klassen van materiaalgedrag bij brand betreft(4).
(6) Voor bepaalde platen op houtbasis dient de klassenindeling van Beschikking 2000/147/EG te worden toegepast.
(7) Het materiaalgedrag bij brand van veel bouwproducten en/of -materialen die zijn opgenomen in de klassenindeling van Beschikking 2000/147/EG, is duidelijk vastgesteld en is bij de voor brand bevoegde regelgevende instanties in de lidstaten voldoende bekend, zodat zij op dit specifieke gedragskenmerk niet hoeven te worden getest.
(8) De in deze beschikking vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité voor de bouw,
HEEFT DE VOLGENDE BESCHIKKING GEGEVEN:
Artikel 1
De bouwproducten en/of -materialen die aan alle eisen van het gedragskenmerk "materiaalgedrag bij brand" voldoen zonder verdere tests te moeten ondergaan, zijn vermeld in de bijlage.
Artikel 2
De specifieke klassen van de in Beschikking 2000/147/EG vastgestelde indeling naar materiaalgedrag bij brand die op de verschillende bouwproducten en/of -materialen van toepassing zijn, zijn vermeld in de bijlage bij de onderhavige beschikking.
Artikel 3
De producten worden in relatie tot de uiteindelijke toepassing ervan beoordeeld, indien toepasselijk.
Artikel 4
Deze beschikking is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 17 januari 2003.