Nařízení Rady (EHS) č. 2407/92
ze dne 23. července 1992
o vydávání licencí leteckým dopravcům
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 84 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že je třeba do 31. prosince 1992 stanovit pro vnitřní trh leteckou dopravní politiku podle článku 8a Smlouvy;
vzhledem k tomu, že vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu;
vzhledem k tomu, že použití zásady volného pohybu služeb v oblasti letecké dopravy musí přihlížet ke specifickým charakteristikám této oblasti;
vzhledem k tomu, že v nařízení Rady (EHS) č. 2343/90 ze dne 24. července 1990 o přístupu leteckých dopravců k pravidelným trasám letecké dopravy uvnitř Společenství a o rozdělení kapacity pro přepravu cestujících v pravidelné letecké dopravě mezi členskými státy mezi letecké dopravce [4] Rada rozhodla, že budou přijata společná pravidla o vydávání licencí leteckým dopravcům tak, aby byla provedena do 1. července 1992;
vzhledem k tomu, že je nicméně nutné poskytnout členským státům přiměřené období před 1. lednem 1993 pro uplatnění tohoto nařízení;
vzhledem k tomu, že je důležité stanovit nediskriminující požadavky, pokud jde o místo usazení a kontrolu podniku žádajícího o licenci;
vzhledem k tomu, že k zajištění spolehlivých a přiměřených služeb je nezbytné zajistit, aby letečtí dopravci neustále provozovali svou činnost hospodárně a na vysoké bezpečnostní úrovni;
vzhledem k tomu, že pro ochranu uživatelů a dalších zúčastněných osob je důležité zajistit dostatečné pojištění odpovědnostních rizik leteckých dopravců;
vzhledem k tomu, že na vnitřním trhu by letečtí dopravci měli mít možnost používat svá letadla kdekoli ve Společenství, aniž je dotčena odpovědnost členského státu vydávajícího licenci, pokud jde o technickou způsobilost dopravce;
vzhledem k tomu, že by též měl být možný krátkodobý nebo výjimečný pronájem letadel registrovaných mimo Společenství, jsou-li bezpečnostní normy rovnocenné s normami použitelnými ve Společenství;
vzhledem k tomu, že postupy vydávání licencí leteckým dopravcům by měly být průhledné a nediskriminační,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Toto nařízení upravuje požadavky členských států, pokud jde o vydávání a ponechávání v platnosti provozních licencí leteckým dopravcům usazeným ve Společenství.
2. Toto nařízení se nevztahuje na leteckou přepravu cestujících, poštovních zásilek nebo zboží prováděnou bezmotorovými nebo motorovými ultralehkými letadly, ani na místní lety nezahrnující přepravu mezi různými letišti. Na tyto dopravní operace se vztahují vnitrostátní právní předpisy týkající se provozních licencí, pokud existují, a právní předpisy Společenství a vnitrostátní právní předpisy týkající se osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC).
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a) "podnikem" každá fyzická osoba, každá právnická osoba, bez ohledu na to, zda je založena za účelem zisku, nebo každý úřední subjekt, bez ohledu na to, zda má právní subjektivitu;
b) "leteckým dopravcem" podnik letecké dopravy s platnou provozní licencí;
c) "provozní licencí" doklad vydaný podniku příslušným členským státem, který mu umožňuje provádět pro cizí potřebu přepravu cestujících, poštovních zásilek nebo zboží, jak je uvedeno v provozní licenci;
d) "osvědčením provozovatele letecké dopravy (AOC)" doklad vydaný podniku nebo skupině podniků příslušnými orgány členských států, který potvrzuje, že daný provozovatel má odbornou způsobilost a organizaci k zajištění bezpečného provozu letadel při leteckých činnostech uvedených v osvědčení;
e) "obchodním plánem" podrobný popis zamýšlených obchodních činností leteckého dopravce na dané období, zejména ve vztahu k rozvoji trhu a investicím, které se mají uskutečnit, včetně finančních a hospodářských důsledků těchto činností;
f) "provozním účtem" podrobné vyjádření příjmů a výdajů za dané období, včetně rozdělení mezi činnosti vztahující se k letecké dopravě a ostatní činnosti, jakož i mezi finanční a nefinanční prvky;
g) "faktickou kontrolou" vztah na základě práva, smluv nebo jiných prostředků, které samostatně nebo dohromady a s ohledem na věcné a právní skutečnosti zakládají přímý nebo nepřímý rozhodující vliv na podnik, zejména:
a) právo užívat majetek podniku nebo jeho část;
b) právo nebo smlouvy, které udělují rozhodující vliv na složení, hlasování, nebo rozhodování orgánů podniku nebo jinak udělují rozhodující vliv na chod podniku.
Článek 3
1. Aniž je dotčen čl. 5 odst. 5, nevydají členské státy provozní licenci ani ji neponechají v platnosti, nejsou-li splněny požadavky tohoto nařízení.
2. Každý podnik, který splňuje požadavky tohoto nařízení, je způsobilý k obdržení provozní licence. Tato licence sama o sobě neuděluje právo přístupu na určité trasy nebo trhy.
3. Aniž je dotčen čl. 1 odst. 2, není žádný podnik usazený ve Společenství oprávněn k přepravě cestujících, poštovních zásilek nebo zboží na území Společenství pro cizí potřebu, není-li mu vydána odpovídající provozní licence.
Provozní licence
Článek 4
1. Členský stát vydá žádajícímu podniku provozní licenci, pouze pokud
a) se hlavní provozovna a případně sídlo podniku nacházejí v tomto členském státě a
b) hlavní činností podniku je letecká doprava samotná nebo v kombinaci s jiným obchodním provozem letadel nebo opravou a údržbou letadel.
2. Aniž jsou dotčeny dohody a smlouvy, jejichž je Společenství stranou, musí podnik být a zůstat v přímém nebo většinovém vlastnictví členských států nebo státních příslušníků členských států. Musí být v každém okamžiku fakticky kontrolován těmito státy nebo státními příslušníky.
3. a) Aniž jsou dotčeny odstavce 2 a 4, zachovávají si letečtí dopravci, kteří již byli uznáni v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2343/90 a nařízení Rady (EHS) č. 294/91 ze dne 4. února 1991 o provozování nákladní letecké dopravy mezi členskými státy [5], svá práva podle tohoto nařízení a souvisejících nařízení, pokud splňují ostatní povinnosti stanovené tímto nařízením a pokud jsou nadále přímo nebo nepřímo pod faktickou kontrolou třetích zemí nebo státních příslušníků třetích zemí totožných s těmi, kteří vykonávají tuto kontrolu v době přijetí tohoto nařízení. Tuto kontrolu lze nicméně kdykoli přenést na členské státy nebo státní příslušníky členských států.
b) Možnost nákupu a prodeje podílů podle písmene a) se nevztahuje na státní příslušníky, kteří mají významný podíl u leteckého dopravce třetí země.
4. Každý podnik, který se přímo nebo nepřímo účastní na kontrole podílů leteckého dopravce, musí splnit požadavky odstavce 2.
5. Každý letecký dopravce musí být kdykoli schopen prokázat členskému státu odpovědnému za provozní licence, že splňuje požadavky tohoto článku. Komise na žádost členského státu přezkoumá soulad s požadavky tohoto článku a přijme případná nutná rozhodnutí.
Článek 5
1. Každý podnik provozující leteckou dopravu, který žádá o vydání provozní licence poprvé, musí být schopen příslušným orgánům členského státu vydávajícího licenci prokázat, že:
a) může kdykoli dostát svým skutečným a možným závazkům podle realistického odhadu po dobu 24 měsíců od začátku provozu a
b) může pokrýt vlastní stálé i provozní náklady na provoz podle realistického odhadu v souladu s obchodním plánem po dobu tří měsíců od začátku provozu bez ohledu na příjmy z provozu.
2. Pro účely odstavce 1 předloží každý žadatel obchodní plán nejméně na první dva roky provozu. Obchodní plán obsahuje také podrobnosti o finančních vztazích žadatele k jakékoli jiné obchodní činnosti, které se žadatel přímo nebo prostřednictvím příbuzných podniků účastní. Žadatel také poskytne veškeré související informace, zejména údaje podle části A přílohy.
3. Letecký dopravce oznámí předem orgánu vydávajícímu licenci své plány, pokud jde o provoz nové pravidelné nebo nepravidelné služby na kontinent nebo do oblasti, která nebyla dříve provozována, o změnu typu nebo počtu používaných letadel nebo o důležitou změnu v rozsahu jeho činnosti. Rovněž předem oznámí všechna zamýšlená sloučení nebo splynutí nebo odkoupení a oznámí orgánu vydávajícímu licenci do 14 dnů každou změnu ve vlastnictví každé majetkové účasti alespoň 10 % na celkovém kapitálu daného leteckého dopravce nebo jeho mateřské společnosti nebo společnosti, která jej kontroluje na nejvyšším stupni. Předložení dvanáctiměsíčního obchodního plánu dva měsíce před obdobím, ke kterému se vztahuje, je podle tohoto odstavce dostatečným oznámením pro účely změn stávajícího provozu nebo okolností uvedených v tomto obchodním plánu.
4. Pokud orgán vydávající licenci pokládá změny oznámené podle odstavce 3 za změny s významným vlivem na finanční situaci leteckého dopravce, požaduje předložení revidovaného obchodního plánu, který zahrne oznámené změny a pokrývá období nejméně dvanácti měsíců ode dne jejich provedení, jakož i veškeré související informace, včetně údajů podle části B přílohy, za účelem posouzení, zda může letecký dopravce dostát svým skutečným a možným závazkům po dobu dvanácti měsíců. Orgán vydávající licenci rozhodne o revidovaném obchodním plánu nejpozději do tří měsíců od jeho předložení.
5. Orgány vydávající licence mohou kdykoli a za jakýchkoli okolností zřetelně naznačujících existenci finančních potíží leteckého dopravce, kterému vydaly licenci, posoudit jeho finanční výsledky a pozastavit nebo zrušit licenci, pokud nejsou nadále přesvědčeny, že letecký dopravce může dostát svým skutečným a možným závazkům v období dvanácti měsíců. Orgány vydávající licence mohou také vydat dočasnou licenci do uskutečnění finanční reorganizace leteckého dopravce, pokud není ohrožena bezpečnost provozu.
6. Letecký dopravce poskytne svému orgánu, který mu vydal licenci, v každém účetní období bez zbytečného odkladu ověřené účty za předchozí účetní období. Letecký dopravce předloží kdykoli na žádost orgánu vydávajícího licenci informace nezbytné pro účely odstavce 5, a zejména údaje podle části C přílohy.
7. a) Odstavce 1, 2, 3, 4 a 6 tohoto článku se nevztahují na letecké dopravce zabývající se výlučně provozem letadel pod 10 t maximální vzletové hmotnosti nebo s méně než 20 sedadly. Tito letečtí dopravci musí být schopni kdykoli prokázat, že jejich kapitál činí nejméně 80000 ECU nebo na požádání předložit orgánu vydávajícímu licenci informace nezbytné pro účely odstavce 5. Nicméně členský stát může odstavce 1, 2, 3, 4 a 6 použít pro licencované letecké dopravce, kteří provozují pravidelné služby nebo jejichž obrat přesahuje 3 miliony ECU ročně.
b) Komise může po konzultaci s členskými státy zvýšit podle potřeby částky uvedené v písmenu a), pokud hospodářský vývoj naznačuje nutnost takového rozhodnutí. Tato změna se zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství.
c) Každý členský stát může ve lhůtě jednoho měsíce předložit rozhodnutí Komise Radě. Rada může ve lhůtě jednoho měsíce za výjimečných okolností kvalifikovanou většinou přijmout odlišné rozhodnutí.
Článek 6
1. Příslušné orgány členského státu, který k vydání provozní licence požaduje od osob, které budou trvale a účinně řídit provoz podniku, důkaz bezúhonnosti nebo důkaz, že neprodělaly úpadek nebo že jim nebyla pozastavena nebo zrušena licence kvůli závažnému profesionálnímu pochybení nebo trestnému činu, přijmou jako dostatečný důkaz ve vztahu ke státním příslušníkům ostatních členských států doklady prokazující splnění těchto požadavků vydané příslušnými orgány členského státu původu nebo předchozího usazení.
Nevydávají-li příslušné orgány členského státu původu nebo předchozího usazení doklady uvedené v prvním pododstavci, mohou být nahrazeny místopřísežným prohlášením nebo v členských státech, které takové prohlášení neupravují, čestným prohlášením učiněným dotyčnou osobou před příslušným soudním nebo správním orgánem nebo před notářem nebo příslušným profesním nebo stavovským sdružením členského státu původu nebo předchozího usazení; tento orgán nebo notář vydá potvrzení o místopřísežném nebo čestném prohlášení.
2. Příslušné orgány členských států mohou požadovat, aby doklady a potvrzení uvedené v odstavci 1 nebyly při předložení starší tří měsíců.
Článek 7
Letecký dopravce musí mít pojištění pokrývající odpovědnost v případě nehody, zejména ve vztahu k cestujícím, zavazadlům, zboží, poštovním zásilkám a třetím osobám.
Článek 8
1. Vlastnictví letadla není podmínkou pro vydání provozní licence nebo její ponechání v platnosti, ale členský stát požaduje, aby letečtí dopravci, kterým vydal licenci, měli k dispozici jedno nebo více letadel prostřednictvím vlastnictví nebo jakéhokoli druhu nájemní smlouvy.
2. a) Aniž je dotčen odstavec 3, musí být letadla používaná leteckým dopravcem registrována podle volby členského státu vydávajícího provozní licenci buď v jeho registru, nebo ve Společenství.
b) Je-li smlouva o pronájmu letadla registrovaného ve Společenství shledána přípustnou podle článku 10, nepožaduje členský stát registraci tohoto letadla ve svém registru, jestliže by to vyžadovalo konstrukční změny na letadle.
3. V případě krátkodobé smlouvy o pronájmu za účelem pokrytí dočasných potřeb leteckého dopravce nebo za jiných výjimečných okolností může členský stát udělit výjimku z požadavků uvedených v odst. 2 písm. a).
4. Pro účely odst. 2 písm. a) zapíše členský stát podle platných právních a správních předpisů včetně těch, které se vztahují k osvědčení způsobilosti, do svého registru bez jakýchkoli diskriminačních poplatků a bez prodlení letadla vlastněná státními příslušníky jiných členských států a převody z leteckých registrů jiných členských států. Na převod letadla se nepoužije žádný poplatek kromě obvyklého poplatku za registraci.
Osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC)
Článek 9
1. Vydání a platnost provozní licence neustále závisí na vlastnictví platného AOC, které stanoví činnosti pokryté provozní licencí a je v souladu s požadavky stanovenými v odpovídajícím nařízení Rady.
2. Do doby vstupu nařízení Rady uvedeného v odstavci 1 v platnost se použijí vnitrostátní právní a správní předpisy týkající se AOC nebo rovnocenného dokumentu týkající se vydávání osvědčení provozovatelům letecké dopravy.
Článek 10
1. Pro účely zajištění bezpečnostních a odpovědnostních norem musí letecký dopravce používající letadlo jiného podniku nebo poskytující letadlo jinému podniku předem obdržet od příslušného orgánu vydávajícího licenci souhlas. Podmínky souhlasu, které tento orgán stanoví, jsou součástí smlouvy o pronájmu mezi stranami.
2. Členský stát neschválí smlouvu o pronájmu letadla s posádkou uzavřenou s leteckým dopravcem, kterému vydal provozní licenci, nejsou-li splněny bezpečnostní normy rovnocenné normám uloženým v článku 9.
Obecná ustanovení
Článek 11
1. Provozní licence platí, dokud letecký dopravce splňuje požadavky tohoto nařízení. Členský stát však může stanovit přezkum na konci prvního roku po vydání nové provozní licence a následně jednou za pět let.
2. Pokud letecký dopravce zastaví provoz na šest měsíců nebo nezahájí provoz do šesti měsíců od vydání provozní licence, rozhodne příslušný členský stát, zda má být provozní licence znovu předložena ke schválení.
3. Ve vztahu k leteckým dopravcům, kterým vydal provozní licenci, rozhodne členský stát, zda má být provozní licence znovu předložena ke schválení v případě změny jednoho nebo více prvků ovlivňujících právní postavení podniku, a zejména v případě splynutí nebo sloučení nebo převzetí kontroly. Dotyční letečtí dopravci mohou pokračovat v provozu, nepřijme-li orgán vydávající licenci odůvodněné rozhodnutí, že je ohrožena bezpečnost provozu.
Článek 12
Leteckému dopravci, proti němuž bylo zahájeno úpadkové nebo podobné řízení, členský stát nepovolí, aby si ponechal provozní licenci, je-li příslušný orgán daného členského státu přesvědčen, že v přiměřené době není reálný výhled na uspokojivou finanční reorganizaci
Článek 13
1. Postupy pro vydávání provozních licencí daný členský stát zveřejní a informuje o nich Komisi.
2. Příslušný členský stát rozhodne o žádosti co nejrychleji, nejpozději do tří měsíců ode dne předložení všech nezbytných informací, přičemž bere v úvahu veškeré dostupné důkazy. Rozhodnutí je sděleno žádajícímu podniku. Zamítavé rozhodnutí musí být odůvodněno.
3. Podnik, jehož žádost o provozní licenci byla zamítnuta, se může obrátit na Komisi. Shledá-li Komise, že požadavky tohoto nařízení nebyly splněny, vydá stanovisko ke správnému výkladu nařízení, aniž je dotčen článek 169 Smlouvy.
4. Rozhodnutí členského státu o vydání nebo zrušení provozní licence se zveřejňují v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 14
1. K plnění svých úkolů podle článku 4 může Komise od zúčastněných členských států získávat všechny nezbytné informace; členské státy rovněž zajistí, aby letečtí dopravci, kterým vydali provozní licenci, tyto informace poskytovali.
2. Nejsou-li požadované informace poskytnuty ve lhůtě stanovené Komisí nebo jsou neúplné, požádá o ně Komise rozhodnutím určeným danému členskému státu. V rozhodnutí blíže určí, které informace požaduje, a stanoví přiměřenou lhůtu pro jejich poskytnutí.
3. Pokud nejsou informace požadované podle odstavce 2 poskytnuty ve stanovené lhůtě nebo pokud letecký dopravce jiným způsobem neprokáže, že splňuje požadavky stanovené v článku 4, Komise o situaci ihned informuje, kromě výjimečných okolností, všechny členské státy. Členské státy mohou až do okamžiku, kdy jim Komise oznámí předložení dokumentů prokazujících splnění příslušných požadavků, pozastavit veškerá práva přístupu na trh, která letecký dopravce požívá podle nařízení Rady (EHS) č. 2408/92 ze dne 23. července 1992 o přístupu leteckých dopravců Společenství na letecké trasy uvnitř Společenství [6].
Článek 15
Kromě pravidel stanovených v tomto nařízení dodržují letečtí dopravci také vnitrostátní právní předpisy slučitelné s právními předpisy Společenství.
Článek 16
Bez ohledu na čl. 3 odst. 1 zůstávají v platnosti provozní licence platné v členském státě ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost, aniž jsou dotčeny právní předpisy, na jejichž základě byly vydány, a to nejdéle po dobu jednoho roku, kromě případu uvedeného v čl. 4 odst. 1 písm. b), pro který se použije doba nejdéle tří let, a v průběhu této doby letečtí dopravci držící licenci učiní nutná opatření k dosažení souladu se všemi požadavky tohoto nařízení. Pro účely tohoto článku se za dopravce držící provozní licenci pokládají také dopravci s osvědčením provozovatele letecké dopravy (AOC) platným ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost, kteří však nejsou držiteli provozní licence.
Tímto článkem není dotčen čl. 4 odst. 2, 3, 4 a 5 ani článek 9, avšak letečtí dopravci provozující činnost na základě výjimek předcházejících vstupu tohoto nařízení v platnost mohou v provozu pokračovat po dobu nepřesahující nejdelší dobu stanovenou výše, dokud členské státy nepřezkoumají jejich soulad s článkem 4.
Článek 17
Členské státy předem konzultují s Komisí přijetí právních a správních předpisů nezbytných k provedení tohoto nařízení. Přijaté předpisy sdělí Komisi.
Článek 18
1. Členské státy a Komise spolupracují při provádění tohoto nařízení.
2. Důvěrné informace získané při použití tohoto nařízení jsou chráněny profesním tajemstvím.
Článek 19
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 1993.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. července 1992.
VERORDENING (EEG) nr. 2407/92 VAN DE RAAD van 23 juli 1992 betreffende de verlening van exploitatievergunningen aan luchtvaartmaatschappijen
DE RAAD VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Economische Gemeenschap, inzonderheid op artikel 84, lid 2,
Gezien het voorstel van de Commissie(1) ,
Gezien het advies van het Europese Parlement(2) ,
Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité(3) ,
Overwegende dat het met het oog op de totstandbrenging van de interne markt in de loop van een periode die op 31 december 1992 eindigt, overeenkomstig artikel 8 A van het Verdrag, dienstig is een luchtvervoerbeleid te verwezenlijken;
Overwegende dat de interne markt een ruimte omvat zonder binnengrenzen waarin het vrije verkeer van goederen, personen, diensten en kapitaal is gewaarborgd;
Overwegende dat bij de toepassing van het beginsel van het vrij verrichten van diensten in de luchtvervoersector met de specifieke kenmerken van die sector rekening moet worden gehouden;
Overwegende dat de Raad bij Verordening (EEG) nr. 2343/90 van 24 juli 1990 betreffende de toegang van luchtvaartmaatschappijen tot geregelde intracommunautaire luchtdiensten en de verdeling van de passagierscapaciteit tussen luchtvaartmaatschappijen op geregelde luchtdiensten tussen Lid-Staten(4) heeft besloten gemeenschappelijke regels voor het verlenen van vergunningen aan luchtvaartmaatschappijen vast te stellen, waaraan uiterlijk op 1 juli 1992 uitvoering dient te zijn gegeven;
Overwegende dat de Lid-Staten echter voor de toepassing van deze verordening dienen te beschikken over een redelijke termijn, en namelijk tot 1 januari 1993;
Overwegende dat met betrekking tot de plaats van vestiging van en de zeggenschap over de vergunningaanvragende onderneming, niet-discriminerende voorschriften dienen te worden vastgesteld;
Overwegende dat met het oog op een betrouwbare en adequate dienstverlening dient te worden gewaarborgd dat een luchtvaartmaatschappij te allen tijde onder gezonde economische voorwaarden en met inachtneming van een hoog veiligheidsniveau werkt;
Overwegende dat met het oog op de bescherming van gebruikers en andere betrokken partijen dient te worden gewaarborgd dat luchtvaartmaatschappijen voldoende verzekerd zijn tegen aansprakelijkheidsrisico's;
Overwegende dat binnen de interne markt luchtvaartmaatschappijen luchtvaartuigen moeten kunnen gebruiken waarvan de eigenaar eender waar in de Gemeenschap is gevestigd, onverminderd de verantwoordelijkheden van de Lid-Staat die de vergunningen verleent ten aanzien van de technische geschiktheid van de luchtvaartmaatschappij;
Overwegende dat het ook mogelijk dient te zijn buiten de Gemeenschap geregistreerde luchtvaartuigen voor een korte periode of in uitzonderlijke omstandigheden te leasen, mits de veiligheidsnormen gelijkwaardig zijn aan die welke binnen de Gemeenschap van toepassing zijn;
Overwegende dat procedures voor het verlenen van exploitatievergunningen aan luchtvaartmaatschappijen doorzichtig en niet-discriminerend dienen te zijn,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
1. Deze verordening betreft de voorwaarden voor de verlening en de handhaving van exploitatievergunningen door de Lid-Staten ten aanzien van in de Gemeenschap gevestigde luchtvaartmaatschappijen.
2. Het vervoer van passagiers, post en/of vracht door de lucht met een niet door een motor aangedreven luchtvaartuig en/of een met een zeer lichte motor aangedreven luchtvaartuig, evenals lokale vluchten die geen vervoer tussen verschillende luchthavens omvatten, vallen niet onder de bepalingen van deze verordening. Voor deze vormen van exploitatie geldt, in voorkomend geval, het nationale recht inzake exploitatievergunningen, alsmede het communautaire en het nationale recht inzake het bewijs luchtvaartexploitant (AOC).
Artikel 2
In deze verordening wordt verstaan onder:
a) onderneming: iedere natuurlijke persoon, iedere rechtspersoon met of zonder winstoogmerk, of ieder overheidslichaam met of zonder rechtspersoonlijkheid;
b) luchtvaartmaatschappij: een luchtvervoeronderneming met een geldige exploitatievergunning;
c) exploitatievergunning: een door de verantwoordelijke Lid-Staat aan een onderneming verleende vergunning waarbij haar wordt toegestaan, al naar gelang van het in de vergunning vermelde, passagiers, post en/of vracht tegen vergoeding door de lucht te vervoeren;
d) bewijs luchtvaartexploitant, hierna "AOC" (air operator's certificate) te noemen: een door de bevoegde autoriteiten van de Lid-Staten aan een onderneming of groep van ondernemingen afgegeven document waarin wordt verklaard dat de betrokken luchtvaartexploitant beschikt over de beroepsbekwaamheid en organisatie om luchtvaartuigen veilig te exploiteren voor de in dat bewijs gespecificeerde luchtvaartactiviteiten;
e) bedrijfsplan: een gedetailleerde beschrijving van de door de luchtvaartmaatschappij voor de betrokken periode voorgenomen commerciële activiteiten, in het bijzonder gerelateerd aan de marktontwikkeling en uit te voeren investeringen, met inbegrip van de financiële en economische gevolgen van deze activiteiten;
f) verslag over de bedrijfsvoering: een gedetailleerd overzicht van de inkomsten en uitgaven voor de betrokken periode met uitsplitsing naar met het luchtvervoer verband houdende en andere activiteiten, alsmede naar financiële en niet-financiële elementen;
g) daadwerkelijke zeggenschap: een relatie gebaseerd op rechten, overeenkomsten of andere middelen die, afzonderlijk of te zamen en gelet op de desbetreffende feitelijke of juridische omstandigheden, de mogelijkheid bieden om rechtstreeks of indirect een beslissende invloed uit te oefenen op een onderneming, meer bepaald via:
a) het recht om alle of een gedeelte van de activa van een onderneming te gebruiken;
b) rechten of overeenkomsten waardoor een beslissende invloed kan worden uitgeoefend op de samenstelling, het stemgedrag of de besluiten van de organen van een onderneming of waardoor anderszins een beslissende invloed kan worden uitgeoefend op het beleid van de onderneming.
Artikel 3
1. Onverminderd artikel 5, lid 5, verlenen of handhaven de Lid-Staten geen exploitatievergunningen wanneer niet aan de bij deze verordening gestelde eisen is voldaan.
2. Een onderneming die aan de bij deze verordening gestelde eisen voldoet, heeft recht op een exploitatievergunning. Deze vergunning verleent op zich geen rechten van toegang tot specifieke routes of markten.
3. Onverminderd artikel 1, lid 2, mag een in de Gemeenschap gevestigde onderneming binnen het grondgebied van de Gemeenschap geen passagiers, post en/of vracht tegen vergoeding door de lucht vervoeren, tenzij haar de desbetreffende exploitatievergunning is verleend.
Exploitatievergunning
Artikel 4
1. Een Lid-Staat verleent een onderneming slechts een exploitatievergunning indien:
a) haar hoofdvestiging en, in voorkomend geval, haar statutaire zetel zich in de Lid-Staat bevinden, en
b) luchtvervoer haar hoofdbedrijf vormt, dat alleen wordt uitgeoefend of in combinatie met enige andere commerciële exploitatie van luchtvaartuigen of met herstelling en onderhoud van luchtvaartuigen.
2. Onverminderd overeenkomsten en verdragen waarbij de Gemeenschap partij is, moet de onderneming rechtstreeks of door een meerderheidsdeelneming eigendom van Lid-Staten en/of van onderdanen van Lid-Staten zijn en blijven. Die Lid-Staten of onderdanen moeten te allen tijde daadwerkelijk zeggenschap over de onderneming uitoefenen.
3. a) Niettegenstaande het bepaalde in de leden 2 en 4 behouden de luchtvaartmaatschappijen die reeds in bijlage I bij, respectievelijk, Verordening (EEG) nr. 2343/90 en Verordening (EEG) nr. 294/91 van de Raad van 4 februari 1991 inzake het onderhouden van luchtvrachtdiensten tussen Lid-Staten(5) zijn erkend, hun rechten in het kader van de onderhavige verordening en de daarmee verband houdende verordeningen, zolang zij aan de overige, in de onderhavige verordening vervatte verplichtingen voldoen en rechtstreeks of indirect onder de zeggenschap blijven van dezelfde derde landen en/of onderdanen van dezelfde derde landen als die welke deze zeggenschap uitoefenen op het tijdstip dat deze verordening wordt aangenomen. Deze zeggenschap mag evenwel te allen tijde worden overgedragen aan Lid-Staten en/of onderdanen van Lid-Staten.
b) De mogelijkheid om in het kader van het onder a) bepaalde aandelen te kopen en te verkopen geldt niet voor onderdanen van derde landen die een aanzienlijk belang hebben in een luchtvaartmaatschappij van een derde land.
4. Iedere onderneming die rechtstreeks of indirect een controleparticipatie in een luchtvaartmaatschappij heeft, dient aan de voorwaarden van lid 2 te voldoen.
5. Een luchtvaartmaatschappij moet desgevraagd te allen tijde aan de voor de exploitatievergunning verantwoordelijke Lid-Staat kunnen aantonen dat zij aan de voorwaarden van dit artikel voldoet. De Commissie, die optreedt op verzoek van een Lid-Staat, onderzoekt of aan de voorwaarden van dit artikel is voldaan en neemt indien nodig een besluit.
Artikel 5
1. Een luchtvervoeronderneming die een aanvraag indient en waaraan voor de eerste maal een exploitatievergunning wordt verleend, moet ten genoegen van de bevoegde autoriteiten van de vergunningverlenende Lid-Staat kunnen aantonen dat zij:
a) gedurende een periode van 24 maanden vanaf het begin van de exploitatie te allen tijde haar op realistische onderstellingen gebaseerde, bestaande en potentiële verbintenissen kan nakomen, en
b) gedurende een periode van drie maanden vanaf het begin van de exploitatie haar vaste en bedrijfsuitgaven kan dekken die voortvloeien uit de exploitatie volgens haar bedrijfsplan en die op realistische onderstellingen zijn gebaseerd, zonder dat rekening wordt gehouden met haar inkomsten uit exploitatie.
2. Voor de toepassing van lid 1 verstrekt de aanvrager een bedrijfsplan voor ten minste de eerste twee jaren van de exploitatie. Het bedrijfsplan bevat ook nadere gegevens betreffende de financiële banden tussen de aanvrager en eventuele andere commerciële activiteiten waarbij de aanvrager rechtstreeks of via verwante ondernemingen betrokken is. De aanvrager verstrekt tevens alle relevante inlichtingen, meer bepaald de gegevens vermeld in deel A van de bijlage.
3. Elke luchtvaartmaatschappij stelt de vergunningverlenende autoriteiten vooraf in kennis van plannen voor de exploitatie van een nieuwe geregelde luchtdienst of een niet-geregelde luchtdienst naar een continent of een regio in de wereld waarop zij nog geen dienst onderhoudt, voor wijzigingen in het soort of aantal gebruikte toestellen of voor een ingrijpende wijziging in de omvang van haar activiteiten. Zij geeft tevens vooraf kennis van elke voorgenomen fusie of overneming en stelt de vergunningverlenende autoriteiten binnen 14 dagen in kennis van iedere wijziging in het eigendom van elke afzonderlijke deelneming die 10 % of meer vertegenwoordigt van het totale aandelenkapitaal van de luchtvaartmaatschappij of van haar moederonderneming of van de vennootschap die in laatste instantie houdstermaatschappij is. De indiening van een bedrijfsplan voor twaalf maanden, twee maanden vóór het tijdvak waarop het betrekking heeft, volstaat als kennisgeving in de zin van dit lid, voor wat de in dat bedrijfsplan vervatte wijzigingen in de lopende exploitatie en/of gegevens betreft.
4. Indien de vergunningverlenende autoriteiten van oordeel zijn dat de overeenkomstig lid 3 meegedeelde wijzigingen een aanzienlijke invloed op de financiële positie van de luchtvaartmaatschappij hebben, eisen zij dat deze een herzien bedrijfsplan indient waarin de betrokken wijzigingen zijn opgenomen en dat een periode van ten minste twaalf maanden vanaf de datum van toepassing van dit plan betreft, alsmede alle relevante inlichtingen, met inbegrip van de gegevens vermeld in deel B van de bijlage, om te kunnen beoordelen of de luchtvaartmaatschappij in staat is gedurende die periode van twaalf maanden haar bestaande en potentiële verbintenissen na te komen. De vergunningverlenende autoriteiten nemen uiterlijk drie maanden nadat hun alle nodige inlichtingen zijn verstrekt, een besluit over het herziene bedrijfsplan.
5. De vergunningverlenende autoriteiten kunnen te allen tijde en in ieder geval wanneer er duidelijke aanwijzingen zijn dat een luchtvaartmaatschappij waaraan zij een exploitatievergunning hebben verleend, met financiële problemen kampt, de financiële prestaties van die luchtvaartmaatschappij onderzoeken en de vergunning schorsen of intrekken indien zij er niet langer van overtuigd zijn dat de luchtvaartmaatschappij in staat is gedurende een periode van twaalf maanden haar bestaande en potentiële verbintenissen na te komen. De vergunningverlenende autoriteiten kunnen ook een tijdelijke vergunning verlenen in afwachting van een financiële reorganisatie van de luchtvaartmaatschappij, mits de veiligheid niet in het gedrang komt.
6. De luchtvaartmaatschappijen verstrekken hun vergunningverlenende autoriteiten elk boekjaar onverwijld de door accountants gecontroleerde rekeningen over het voorgaande boekjaar. De luchtvaartmaatschappijen verstrekken te allen tijde op verzoek van de vergunningverlenende instanties de ter zake dienende inlichtingen voor de toepassing van lid 5, met name de gegevens vermeld in deel C van de bijlage.
7. a) Het bepaalde in de leden 1 tot en met 4 en in lid 6 van dit artikel is niet van toepassing op luchtvaartmaatschappijen die uitsluitend vluchten verzorgen met toestellen van minder dan 10 ton maximale startmassa en/of minder dan 20 stoelen. Deze luchtvaartmaatschappijen moeten te allen tijde kunnen aantonen dat hun nettokapitaal ten minste 80 000 ecu bedraagt of op verzoek van de vergunningverlenende autoriteiten de ter zake dienende inlichtingen kunnen verstrekken voor de toepassing van lid 5. De Lid-Staten mogen echter de bepalingen van de leden 1, 2, 3 en 4 en van lid 6 toepassen op luchtvaartmaatschappijen waaraan zij een exploitatievergunning hebben verleend, indien deze maatschappijen geregelde diensten onderhouden of indien hun omzet meer dan 3 miljoen ecu per jaar bedraagt.
b) Na raadpleging van de Lid-Staten kan de Commissie de onder a) genoemde bedragen verhogen indien dit op grond van de economische ontwikkelingen noodzakelijk is. Deze wijziging wordt in het Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen bekendgemaakt.
c) De Lid-Staten kunnen het besluit van de Commissie binnen een termijn van één maand aan de Raad voorleggen. In uitzonderlijke omstandigheden kan de Raad binnen een termijn van één maand met gekwalificeerde meerderheid van stemmen een andersluidend besluit nemen.
Artikel 6
1. Wanneer de bevoegde autoriteiten van een Lid-Staat de afgifte van een exploitatievergunning afhankelijk stellen van de overlegging van een bewijs dat de persoon die de activiteiten van de onderneming permanent en daadwerkelijk leidt, van goed zedelijk gedrag is of dat hij nooit failliet is verklaard of wanneer zij de vergunning in geval van ernstige fouten bij de beroepsuitoefening of van strafbare feiten schorsen of intrekken, aanvaarden deze Lid-Staten voor onderdanen van andere Lid-Staten als voldoende bewijs de overlegging van documenten die door de bevoegde autoriteiten van de Lid-Staat van herkomst van de betrokkene zijn afgegeven en waaruit blijkt dat aan die eisen is voldaan.
Wanneer de in de eerste alinea bedoelde documenten niet worden afgegeven door de bevoegde autoriteiten van de Lid-Staat van herkomst worden deze vervangen door een verklaring onder ede - of, in de Lid-Staten waar de verklaring onder ede niet bestaat, door een plechtige verklaring - die door de betrokkene wordt afgelegd ten overstaan van een bevoegde rechterlijke of administratieve instantie, of, in voorkomend geval, van een notaris of een bevoegde beroepsorganisatie van de Lid-Staat van herkomst; deze instantie of notaris geeft een attest af dat deze verklaring onder ede, of deze plechtige verklaring, bewijskracht heeft.
2. De bevoegde autoriteiten van de Lid-Staten kunnen eisen dat de in lid 1 bedoelde documenten en attesten bij overlegging niet ouder zijn dan drie maanden.
Artikel 7
De aansprakelijkheid van de luchtvaartmaatschappij bij ongeval, met name ten aanzien van passagiers, bagage, vracht, post en derden, dient te zijn verzekerd.
Artikel 8
1. Voor de verlening of handhaving van een exploitatievergunning aan een luchtvaartmaatschappij mag niet worden geëist dat zij luchtvaartuigen in eigendom heeft. Wel moeten de Lid-Staten vereisen dat de luchtvaartmaatschappijen waaraan zij een vergunning verlenen, een of meer luchtvaartuigen te hunner beschikking hebben door eigendom of een of andere vorm van huurovereenkomst.
2. a) Onverminderd lid 3 moeten de door een luchtvaartmaatschappij gebruikte luchtvaartuigen naar keuze van de vergunningverlenende Lid-Staat in zijn nationale register of binnen de Gemeenschap zijn geregistreerd.
b) Wanneer een huurovereenkomst voor een in de Gemeenschap geregistreerd luchtvaartuig overeenkomstig artikel 10 kan worden goedgekeurd, mag een Lid-Staat niet eisen dat het betrokken luchtvaartuig in zijn eigen register wordt geregistreerd, wanneer hiervoor structurele aanpassingen van het luchtvaartuig vereist zijn.
3. In het geval van kortlopende huurovereenkomsten om tijdelijke behoeften van de luchtvaartmaatschappij te dekken of anderszins in uitzonderlijke omstandigheden kan een Lid-Staat vrijstellingen van de eis in lid 2, onder a), verlenen.
4. Bij de toepassing van lid 2, onder a), aanvaarden de Lid-Staten in hun nationaal register, overeenkomstig de geldende wetten en voorschriften, inclusief die betreffende de luchtwaardigheidscertificering, zonder verwijl en zonder discriminerende vergoeding, luchtvaartuigen die het eigendom zijn van onderdanen van andere Lid-Staten, alsmede overdrachten uit luchtvaartregisters van andere Lid-Staten. Naast het normale registratierecht wordt geen vergoeding gevraagd voor de overdracht van luchtvaartuigen.
Bewijs luchtvaartexploitant (AOC)
Artikel 9
1. De verlening en de geldigheid te allen tijde van een exploitatievergunning is afhankelijk van het bezit van een geldig AOC, waarin de onder de exploitatievergunning vallende activiteiten worden gespecificeerd, en dat in overeenstemming is met de criteria van de desbetreffende verordening van de Raad.
2. In afwachting van de toepassing van de in lid 1 bedoelde verordening van de Raad, zijn de nationale bepalingen betreffende het AOC of een gelijkwaardig document met betrekking tot de toelating van luchtvaartexploitanten van toepassing.
Artikel 10
1. In verband met de veiligheids- en aansprakelijkheidsnormen moet de luchtvaartmaatschappij die gebruik maakt van een luchtvaartuig van een andere onderneming of die een luchtvaartuig ter beschikking van een andere onderneming stelt, van de bevoegde vergunningverlenende autoriteiten voorafgaande goedkeuring verkrijgen. De voorwaarden voor de goedkeuring maken deel uit van de huurovereenkomst tussen de partijen.
2. De Lid-Staten geven geen goedkeuring voor overeenkomsten van verhuring met bemanning aan een luchtvaartmaatschappij waaraan zij een exploitatievergunning hebben verleend, tenzij aan gelijkwaardige veiligheidsnormen als die van artikel 9 is voldaan.
Algemene bepalingen
Artikel 11
1. Een exploitatievergunning blijft geldig zolang de luchtvaartmaatschappij aan de in deze verordening vervatte verplichtingen voldoet. Een Lid-Staat kan evenwel bepalen dat een nieuw onderzoek dient te worden uitgevoerd één jaar na de verlening van een nieuwe exploitatievergunning, en nadien om de vijf jaar.
2. Wanneer een luchtvaartmaatschappij haar activiteiten gedurende zes maanden heeft gestaakt of tijdens de zes maanden na het verkrijgen van een exploitatievergunning geen exploitatie is begonnen, beslist de verantwoordelijke Lid-Staat of de exploitatievergunning opnieuw ter goedkeuring moet worden voorgelegd.
3. Ten aanzien van de luchtvaartmaatschappijen waaraan zij een vergunning hebben verleend, beslissen de Lid-Staten of de exploitatievergunning opnieuw ter goedkeuring moet worden voorgelegd bij een wijziging van een of meer elementen die een invloed hebben op de rechtssituatie van de onderneming en meer bepaald in geval van fusie of bedrijfsovername. De betrokken luchtvaartmaatschappij(en) mag/mogen de exploitatie voortzetten, tenzij de vergunningverlenende autoriteiten besluiten dat de veiligheid in het gedrang komt, met opgave van de redenen daarvoor.
Artikel 12
De Lid-Staten kunnen een luchtvaartmaatschappij waartegen een rechtsvordering wegens insolventie of een soortgelijke procedure is ingesteld, haar exploitatievergunning niet laten behouden, wanneer de bevoegde instantie in die Lid-Staat ervan overtuigd is dat er geen realistische vooruitzichten zijn op een bevredigende financiële reorganisatie binnen een redelijke termijn.
Artikel 13
1. De procedures voor het verlenen van exploitatievergunningen worden door de betrokken Lid-Staat bekendgemaakt en de Commissie wordt daarvan in kennis gesteld.
2. De betrokken Lid-Staat besluit zo spoedig mogelijk, en uiterlijk drie maanden nadat alle vereiste inlichtingen zijn verstrekt, over een aanvraag, waarbij met alle beschikbare gegevens rekening wordt gehouden. Van het besluit wordt aan de luchtvervoeronderneming die de aanvraag heeft ingediend, kennis gegeven. Een afwijzing wordt met redenen omkleed.
3. Een onderneming waarvan de aanvraag voor een exploitatievergunning is afgewezen, kan zich tot de Commissie wenden. Wanneer de Commissie van oordeel is dat niet aan de voorwaarden van deze verordening is voldaan, spreekt zij zich uit over de juiste interpretatie van de verordening, onverminderd artikel 169 van het Verdrag.
4. De besluiten van de Lid-Staten waarbij een exploitatievergunning wordt verleend of ingetrokken, worden in het Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen bekendgemaakt.
Artikel 14
1. Ten einde haar uit artikel 4 voortvloeiende taken uit te voeren, kan de Commissie alle nodige inlichtingen inwinnen bij de betrokken Lid-Staten, die er ook voor zorgen dat de luchtvaartmaatschappijen waaraan zij een vergunning hebben verleend, inlichtingen verstrekken.
2. Indien de gevraagde inlichtingen niet binnen de door de Commissie gestelde termijn worden verstrekt of onvolledig worden verstrekt, vraagt de Commissie de te verstrekken inlichtingen bij beschikking gericht tot de betrokken Lid-Staat. In de beschikking wordt vermeld welke inlichtingen vereist zijn, en wordt een passende termijn vastgesteld waarbinnen deze moeten worden verstrekt.
3. Wanneer de overeenkomstig lid 2 verlangde inlichtingen niet binnen de gestelde termijn zijn verstrekt of wanneer de luchtvaartmaatschappij niet anderszins heeft aangetoond dat zij aan de eisen van artikel 4 voldoet, brengt de Commissie, tenzij er bijzondere omstandigheden bestaan, alle Lid-Staten onverwijld op de hoogte van de situatie. De Lid-Staten kunnen de rechten inzake de markttoegang waarvan de luchtvaartmaatschappij uit hoofde van Verordening (EEG) nr. 2408/92 van de Raad van 23 juli 1992 betreffende de toegang van communautaire luchtvaartmaatschappijen tot intracommunautaire luchtroutes(6) gebruik mag maken, opschorten totdat hun door de Commissie ter kennis is gebracht dat documenten zijn overgelegd die aantonen dat aan de betrokken vereisten is voldaan.
Artikel 15
Onverminderd het bepaalde in deze verordening dient de luchtvaartmaatschappij ook te voldoen aan de met het Gemeenschapsrecht verenigbare voorschriften van het nationale recht.
Artikel 16
Niettegenstaande artikel 3, lid 1, blijven de in een Lid-Staat op de datum van inwerkingtreding van deze verordening geldende exploitatievergunningen overeenkomstig de wettelijke regeling op basis waarvan zij zijn afgegeven, geldig voor een maximumperiode van één jaar, behalve in het geval van artikel 4, lid 1, onder b), waarvoor een maximumperiode van drie jaar geldt; gedurende die termijnen treffen de luchtvaartmaatschappijen die houder zijn van de bedoelde vergunningen de nodige maatregelen om te voldoen aan alle eisen van deze verordening. Voor de toepassing van dit artikel worden onder maatschappijen met exploitatievergunningen ook die maatschappijen verstaan die op de datum van inwerkingtreding van deze verordening wettig activiteiten uitoefenen met een geldig AOC, doch die niet over een exploitatievergunning beschikken.
Dit artikel laat artikel 4, leden 2, 3, 4 en 5, en artikel 9 onverlet, behalve dat luchtvaartmaatschappijen die hun activiteiten uitoefenen op basis van vóór de inwerkingtreding van deze verordening toegestane vrijstellingen, hun activiteiten mogen voortzetten gedurende een termijn die niet langer is dan de bovenvermelde maximumperiodes, totdat de Lid-Staten hebben kunnen nagaan of zij voldoen aan artikel 4.
Artikel 17
Alvorens wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen voor de tenuitvoerlegging van deze verordening vast te stellen, raadplegen de Lid-Staten de Commissie en stellen zij haar in kennis van alle getroffen maatregelen.
Artikel 18
1. De Lid-Staten en de Commissie werken samen bij de tenuitvoerlegging van deze verordening.
2. Bij de toepassing van deze verordening verkregen vertrouwelijke informatie valt onder het beroepsgeheim.
Artikel 19
Deze verordening treedt in werking op 1 januari 1993.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke Lid-Staat.
Gedaan te Brussel, 23 juli 1992.