Nařízení Rady (EHS) č. 1192/69
ze dne 26. června 1969
o společných pravidlech normalizace účtů železničních podniků
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 75 a 94 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady ze dne 13. května 1965 [1] o harmonizaci některých ustanovení o hospodářské soutěži v dopravě po železnici, silnici a vnitrozemských vodních cestách,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že jedním z cílů společné dopravní politiky je odstranění rozdílů vznikajících tím, že orgány veřejné moci ukládají železničním podnikům finanční břemena nebo jim poskytují výhody, což způsobuje podstatné narušení podmínek hospodářské soutěže;
vzhledem k tomu, že je proto vhodné učinit kroky, které zajistí odstranění důsledků takových finančních břemen nebo výhod, s cílem dosáhnout rovného zacházení se všemi druhy dopravy; že pro některé skupiny finančních břemen nebo výhod mohou tyto kroky spočívat v jejich brzkém odstranění; že s ohledem na ostatní skupiny finančních břemen nebo výhod musí být tyto kroky prováděny jako součást postupu normalizace účtů železničních podniků, přičemž charakteristickým znakem této normalizace je finanční vyrovnání důsledků těchto finančních břemen nebo výhod;
vzhledem k tomu, že konečné řešení, pokud jde o některé skupiny finančních břemen nebo výhod, které mají být zahrnuty do normalizace, bude muset být provedeno společně s postupnou harmonizací pravidel upravujících finanční vztahy mezi železničními podniky a státy, jak je stanoveno v článku 8 rozhodnutí Rady ze dne 13. května 1965 o harmonizaci některých ustanovení o hospodářské soutěži v dopravě po železnici, silnici a vnitrozemských vodních cestách; že je proto vhodné pro tyto skupiny finančních břemen nebo výhod ponechat až do konečného řešení každému státu právo rozhodnout v každém jednotlivém případě, zda se má normalizace uskutečnit; že kladného v případě rozhodnutí by normalizace měla být provedena v souladu se společnými pravidly stanovenými v tomto nařízení, zejména pokud jde o způsoby výpočtu výše finančního vyrovnání;
vzhledem k tomu, že dříve než lze v rámci normalizace účtů provést finanční vyrovnání plynoucí z normalizace, je nutné určit finanční břemena nesená nebo výhody požívané železničními podniky porovnáním jejich postavení s postavením v situaci, kdy by byly provozovány za stejných podmínek jako podniky provozující ostatní druhy dopravy;
vzhledem k tomu, že pro toto určení musí být definovány případy, na které by měla být uplatněna normalizace; že by měly být zahrnuty všechny skutečnosti v členských státech kromě jednak závazků veřejných služeb ve smyslu nařízení Rady (EHS) č. 1191/69 ze dne 26. června 1969 o postupu členských států ohledně závazků vyplývajících z pojmu veřejné služby v dopravě po železnici, silnici a vnitrozemských vodních cestách [4] a jednak rozdílů v oblasti nákladů infrastruktury a daňového zatížení podle pravidel upravujících tyto tři druhy dopravy - rozdílů, které budou v patřičné době zrušeny na základě opatření navržených s ohledem na zpoplatnění infrastruktury a v souvislosti s úpravou obecných a specifických daňových systémů v dopravě;
vzhledem k tomu, že každý případ normalizace je jedinečný, a je proto vhodné stanovit oblast působnosti každého případu a stanovit zásady výpočtu pro použití k určení finančního břemene uloženého nebo výhod poskytnutých železničním podnikům;
vzhledem k tomu, že za účelem určení výše takových břemen nebo výhod je nezbytné porovnat systém použitelný pro železniční podniky se systémem použitelným pro soukromé podniky provozující ostatní druhy dopravy;
vzhledem k tomu, že finanční břemena nesená železničními podniky jsou obvykle větší než výhody, které požívají, a navíc tyto podniky mohou snadno poskytovat účetní údaje nutné k určení výše těchto břemen nebo výhod; že je proto vhodné ponechat podnikům v této záležitosti právo iniciativy, přičemž je na příslušných orgánech členských států, aby v souladu s podmínkami stanovenými v tomto nařízení a před stanovením výše vyrovnání prošetřily údaje, na kterých podniky zakládají své žádosti; že je žádoucí stanovit lhůtu, v níž tyto orgány musí rozhodnout;
vzhledem k tomu, že vyplacení vyrovnání je vázáno na přípravu rozpočtu státu nebo příslušných orgánů i rozpočtů železničních podniků, a je proto vhodné stanovit zvláštní opatření zajišťující vyplacení vyrovnání na základě odhadů a následné vyrovnání nedoplatků nebo přeplatků;
vzhledem k tomu, že kvůli jasnosti a v zájmu vhodného zveřejnění normalizace účtů je žádoucí stanovit, aby se výše vyrovnání poskytnutých na základě normalizace účtů uváděly v tabulce přiložené k roční účetní závěrce železničních podniků;
vzhledem k tomu, že je žádoucí zajistit, aby členské státy poskytly dopravním podnikům vhodné prostředky, které by jim umožnily uplatnit své zájmy ve vztahu k jednotlivým rozhodnutím učiněným členskými státy při provádění tohoto nařízení;
vzhledem k tomu, že Komise musí být schopna získat od členských států všechny užitečné informace o uplatňování tohoto nařízení;
vzhledem k tomu, že vyrovnání podle tohoto nařízení mají členské státy poskytovat se společnými postupy stanovenými tímto nařízením, a měla by proto být vyloučena z postupu informování předem podle čl. 93 odst. 3 Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství;
vzhledem k tomu, že pro provádění společné dopravní politiky je nutné okamžité uplatňování tohoto nařízení na šest vnitrostátních železničních podniků; že z důvodů povahy ostatních železničních podniků, zejména pokud jde o podmínky hospodářské soutěže v dopravě a z důvodů potřeby provádět uvedenou společnou dopravní politiku po etapách, může být zkoumání podmínek pro rozšiřování působnosti tohoto nařízení na ostatní železniční podniky odloženo o několik let;
vzhledem k tomu, že postup normalizace neosvobozuje členské státy od vlastní odpovědnosti v co největší míře odstraňovat příčiny narušování hospodářské soutěže; že však takovými kroky nesmějí právně nebo ve skutečnosti vyvolat zhoršování situace zaměstnanců železničních podniků nebo brzdit či zpomalit zlepšování jejich životních a pracovních podmínek,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
ODDÍL I
Definice a oblast působnosti
Článek 1
1. Účty železničních podniků jsou normalizovány v souladu se společnými pravidly stanovenými v tomto nařízení.
2. Finanční vyrovnání vyplývající z normalizace účtů stanovené v odstavci 1 se provádějí se společnými postupy stanovenými v tomto nařízení od 1. ledna 1971.
Článek 2
1. Normalizace účtů železničních podniků ve smyslu tohoto nařízení spočívá:
a) v určení finančních břemen nesených nebo výhod požívaných železničními podniky v důsledku právních nebo správních předpisů porovnáním jejich postavení s postavením v situaci, kdy by byly provozovány za stejných podmínek jako podniky provozující ostatní druhy dopravy;
b) ve finančních vyrovnáních břemen nebo výhod prokázaných na základě určení podle písmene a).
2. Za finanční břemeno se pro účely tohoto nařízení nepovažuje finanční břemeno plynoucí z právních nebo správních předpisů, které vyjadřuje výsledky jednání sociálních partnerů.
3. Normalizace účtů ve smyslu tohoto nařízení se nevztahuje na závazky veřejných služeb uložené členskými státy a zahrnuté do nařízení (EHS) č. 1191/69.
Článek 3
1. Toto nařízení se vztahuje na tyto železniční podniky:
- Société nationale des chemins de fer belges (SNCB.(National Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS),
- Deutsche Bundesbahn (DB),
- Société nationale des chemins de fer français (SNCF),
- Azienda autonoma delle Ferrovie dello Stato (FS),
- Société nationale des chemins de fer luxembourgeois (CFL),
- Naamloze Vennootschap Nederlandse Spoorwegen (NS).
2. Komise předloží nejpozději do 1. ledna 1973 Radě opatření, která považuje za nezbytná pro rozšíření působnosti tohoto nařízení na ostatní podniky provozující dopravu po železnici.
Článek 4
1. Normalizace účtů ve smyslu tohoto nařízení se použije na tyto skupiny finančních břemen nebo výhod:
a) platby, které jsou pro železniční podniky povinné, ale které jsou v ostatním hospodářství, včetně ostatních druhů dopravy, neseny státem (skupina I);
b) výdaje sociální povahy vynaložené železničními podniky na rodinné přídavky jiné než výdaje, které by nesly, pokud by platily příspěvky za stejných podmínek jako podniky provozující ostatní druhy dopravy (skupina II);
c) platby na starobní důchody a ostatní důchody nesené železničními podniky za podmínek odlišných od podmínek použitelných pro podniky provozující ostatní druhy dopravy (skupina III);
d) náklady na zařízení železničních přejezdů nesené železničními podniky (skupina IV).
2. Nejpozději do 1. ledna 1971 se odstraní tyto skupiny finančních břemen nebo výhod existující v době vstupu tohoto nařízení v platnost:
a) povinnost přijímat více zaměstnanců, než je pro podnik potřebné (skupina V);
b) nárůsty mezd a platů uložené vládou členského státu se zpětnou působností kromě případů, kdy jsou tyto nárůsty uskutečňovány za výlučným účelem uvést mzdy a platy placené železničními podniky do souladu se mzdami a platy placenými u jiných druhů dopravy (skupina VI);
c) přesunutí obnovy a údržby na pozdější dobu uložené příslušnými orgány (skupina VII).
3. Nejpozději do 1. ledna 1973 se zruší tato skupina finančních břemen nebo výhod existující v době vstupu tohoto nařízení v platnost:
finanční břemena vztahující se na rekonstrukci nebo náhradu v důsledku válečných škod, která nese železniční podnik, ale která by měl převzít stát (skupina VIII);
kapitálové a úrokové zatížení z půjček poskytnutých v rámci této skupiny podléhá normalizaci účtů ve smyslu tohoto nařízení do skončení finančního závazku.
4. Tyto skupiny finančních břemen nebo výhod existující v době vstupu tohoto nařízení v platnost mohou být předmětem normalizace účtů ve smyslu tohoto nařízení:
a) povinnost zaměstnávat více zaměstnanců, než je pro podnik potřebné (skupina IX);
b) opatření ve prospěch zaměstnanců jako uznání určitých služeb jejich zemi uložená železničním podnikům státem za podmínek odlišných od podmínek použitelných pro podniky provozující ostatní druhy dopravy (skupina X);
c) platby zaměstnancům uložené železničním podnikům, a nikoliv podnikům provozujícím ostatní druhy dopravy (skupina XI);
d) výdaje sociální povahy vynakládané železničními podniky zejména na lékařskou péči a odlišné od výdajů,které by nesly, kdyby měly stejné podmínky jako podniky provozující ostatní druhy dopravy (skupina XII);
e) finanční břemena připadající na železniční podniky v důsledku toho, že po nich stát požaduje, aby udržovaly dílny nebo jiná zařízení v provozu za okolností neslučitelných s provozem podniku na obchodním základě (skupina XIII);
f) podmínky uložené s ohledem na zadávání veřejných zakázek na stavební práce a dodávky (skupina XIV).
Tato skupina finančních břemen nebo výhod může být rovněž předmětem normalizace účtů ve smyslu tohoto nařízení:
finanční břemena nesená v důsledku chybějící normalizace v minulosti (skupina XV).
Konečné řešení, pokud jde o skupiny IX až XV, přijme Rada nejpozději do přijetí opatření k provedení článku 8 rozhodnutí Rady ze dne 13. května 1965 o harmonizaci některých ustanovení o hospodářské soutěži v dopravě po železnici, silnici a vnitrozemských vodních cestách. Mezitím se členské státy pokusí odstranit příčiny těchto finančních břemen nebo výhod.
ODDÍL II
Společná pravidla pro normalizaci a vyrovnání
Článek 5
1. Finanční břemena nebo výhody železničních podniků, které jsou nebo mohou být předmětem normalizace účtů, se určují v souladu s přílohami, které jsou nedílnou součástí tohoto nařízení.
2. Pokud se pro jakoukoliv skupinu, která má být normalizována, podmínky použitelné pro železniční podniky mají porovnat s podmínkami použitelnými u jiných druhů dopravy, provádí se porovnání pouze se soukromými podniky.
Článek 6
1. Hrubá výše vyrovnání se určí pro jednotlivé skupiny normalizace použitím zásad pro výpočet uvedených v příloze pro danou skupinu.
Čistá výše vyrovnání se získá pouze jediným započtením každé položky objevující se vícekrát ve výpočtu hrubé výše vyrovnání pro různé skupiny.
2. Pokud výpočet provedený v souladu s přílohami pro jednotlivé skupiny normalizace prokáže finanční břemeno nesené železničním podnikem, má tento podnik nárok na finanční vyrovnání od orgánů veřejné moci ve výši tohoto finančního břemene.
Pokud tento výpočet prokáže výhodu požívanou železničním podnikem, musí tento železniční podnik zaplatit orgánům veřejné moci finanční vyrovnání ve výši této výhody.
Článek 7
1. Železniční podniky podávají každý rok příslušným orgánům žádost o normalizaci na základě tohoto nařízení.
2. Žádost obsahuje
a) údaje o následujícím rozpočtovém roce vypočtené na základě právních nebo správních předpisů platných v době podání žádosti a
b) údaje potřebné pro úpravu částek vyplacených předběžně za rozpočtový rok, pro který jsou známy konečné výsledky.
3. Tato žádost musí být podána včas, aby orgány veřejné moci mohly učinit nezbytná rozpočtová opatření, a musí obsahovat veškerá odůvodnění, zejména o:
a) finančních břemenech nebo výhodách jednotlivých skupin normalizace;
b) metodách výpočtu použitých pro některé zohledněné skupiny;
c) hrubých a čistých výších podle čl. 6 odst. 1 pro jednotlivé skupiny. Odhady podle odst. 2 písm. a) se vypočítají na základě údajů za poslední rozpočtový rok, pro který jsou známy konečné výsledky, přičemž se bere ohled na všechny změny, které případně nastaly v rámci jednotlivých skupin normalizace do doby podání žádosti.
Článek 8
1. Příslušné orgány členských států prošetří údaje, na kterých je žádost daného železničního podniku založena.
2. Příslušné orgány členských států poté, co danému podniku poskytnou příležitost podat připomínky, mohou
- upravit výši vyrovnání a změnit ostatní položky v žádosti, pokud nebyla dodržena ustanovení tohoto nařízení,
- zahrnout do žádosti jiná finanční břemena nebo výhody plynoucí z některé skupiny uvedené v článku 4.
3. Příslušné orgány určí v souladu s tímto nařízením odhadovanou výši vyrovnání pro následující rozpočtový rok a konečnou výši vyrovnání za poslední předcházející rozpočtový rok, pro který jsou známy konečné výsledky. Jejich rozhodnutí obsahuje podrobnosti o výpočtu těchto částek.
4. Příslušné orgány oznámí železničnímu podniku své rozhodnutí nejpozději do šesti měsíců od obdržení žádosti.
Pokud příslušné orgány v této lhůtě nepřijmou rozhodnutí, považuje se žádost podniku za předběžně přijatou.
Článek 9
Členské státy zaplatí odhadovanou výši vyrovnání určenou na základě článku 8 v průběhu rozpočtového roku, pro který byl odhad proveden.
V průběhu tohoto rozpočtového roku členské státy zaplatí nebo vyberou zůstatek vyrovnání vzniklý na základě rozdílu mezi konečnou výší vyrovnání za poslední předcházející rozpočtový rok, pro který jsou známy konečné výsledky, a již zaplacenými odhadovanými částkami.
Článek 10
1. Výše vyrovnání vyplacených ve vztahu k jednotlivým skupinám normalizace se uvádí v tabulce připojené k roční účetní závěrce železničního podniku.
V tabulce se odděleně uvádějí výše vyrovnání obdržených na základě odhadu a výše vyrovnání obdržených nebo vyplacených jako vyrovnání nedoplatku nebo přeplatku podle článku 9.
V tabulce se rovněž uvádí výše vyrovnání poskytnutých podle nařízení (EHS) č. 1191/69 s ohledem na jednotlivé závazky veřejné služby.
2. Celková výše vyrovnání obdržených na základě normalizace účtů a vyrovnávaní obdržených na základě závazků veřejných služeb se podle platných pravidel daného členského státu zaznamenává buď do obchodní bilance, nebo do výkazu ztrát a zisků daného železničního podniku.
Článek 11
Rozhodnutí příslušných orgánů členských států přijatá na základě tohoto nařízení uvádějí odůvodnění a úředně se zveřejňují.
Článek 12
Členské státy zajistí, aby železničním podnikům jako takovým byla dána příležitost vhodnými způsobem uplatnit své zájmy, pokud jde o rozhodnutí přijatá na základě tohoto nařízení.
ODDÍL III
Závěrečná ustanovení
Článek 13
1. Komise může členské státy požádat o poskytnutí všech užitečných informací týkajících se uplatňování tohoto nařízení. Komise může konzultovat zúčastněné členské státy, kdykoliv to pokládá za nezbytné.
2. Vyrovnání vyplacená na základě tohoto nařízení jsou vyloučena z postupu informování předem stanoveného v čl. 93 odst. 3 Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství.
Členské státy neprodleně sdělí Komisi podrobnosti o částkách skutečně vyplacených jako vyrovnání za každou skupinu finančních břemen nebo výhod zmíněnou v tomto nařízení.
Článek 14
1. Členské státy přijmou v dostatečném předstihu po konzultaci s Komisí právní a správní předpisy nezbytné pro provedení tohoto nařízení.
2. Pokud o to členský stát požádá nebo pokud to Komise pokládá za účelné, projedná Komise se zúčastněnými členskými státy opatření navrhovaná podle odstavce 1.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 26. června 1969.
++++
( 1 ) PB nr . 88 van 24 . 5 . 1965 , blz . 1500/65 .
( 2 ) PB nr . C 135 van 14 . 12 . 1968 , blz . 34 .
( 3 ) PB nr . C 118 van 11 . 11 . 1968 , blz . 7 .
( 4 ) Zie bladzijde 1 van dit Publikatieblad .
VERORDENING ( EEG ) Nr . 1192/69 VAN DE RAAD
van 26 juni 1969
betreffende de gemeenschappelijke regels voor de normalisatie van de rekeningstelsels van de spoorwegondernemingen
DE RAAD VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN ,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Economische Gemeenschap , inzonderheid op de artikelen 75 en 94 ,
Gelet op de beschikking van de Raad van 13 mei 1965 met betrekking tot de harmonisatie van bepaalde voorschriften die van invloed zijn op de mededinging in het vervoer per spoor , over de weg en over de binnenwateren ( 1 ) ,
Gezien het voorstel van de Commissie ,
Gezien het advies van het Europese Parlement ( 2 ) ,
Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité ( 3 ) ,
Overwegende dat de opheffing van de dispariteiten die erin bestaan dat de overheid lasten oplegt of voordelen verleent aan de spoorwegondernemingen en die dus de mededingingsvoorwaarden wezenlijk kunnen vervalsen , een der doeleinden van het gemeenschappelijke vervoerbeleid vormt ;
Overwegende dat hiertoe , in afwachting dat de gelijkheid van behandeling tussen de takken van vervoer een feit is geworden , een actie ter opheffing van de door deze lasten of voordelen veroorzaakte gevolgen dient te worden ondernomen ; dat deze actie voor bepaalde categorieën lasten of voordelen erin kan bestaan dat zij op korte termijn worden afgeschaft ; dat deze actie voor andere categorieën dient te worden ondernomen in het kader van een normalisatie van de rekeningstelsels der spoorwegondernemingen , welke door de financiële compensatie van de door dese lasten of voordelen veroorzaakte gevolgen wordt gekenmerkt ;
Overwegende dat een definitieve oplossing voor bepaalde voor de actie tot normalisatie in aanmerking komende categorieën lasten of voordelen tot stand dient te komen in samenhang met de geleidelijke harmonisatie van de voorschriften inzake de financiële betrekkingen tussen de spoorwegondernemingen en de Staat , bedoeld in artikel 8 van de beschikking van de Raad van 13 mei 1965 met betrekking tot de harmonisatie van bepaalde voorschriften die van invloed zijn op de mededinging in het vervoer per spoor , over de weg en over de binnenwateren ; dat voor deze categorieën lasten of voordelen , in afwachting van een definitieve oplossing , aan iedere Staat derhalve de mogelijkheid dient te worden gelaten om voor elk geval afzonderlijk te besluiten of al dan niet tot normalisatie moet worden overgegaan ; dat deze normalisatie dan evenwel , in geval van een positief besluit , overeenkomstig de gemeenschappelijke regels van de verordening dient plaats te vinden , inzonderheid voor wat betreft de berekeningsprincipes voor de vaststelling van de financiële compensatie ;
Overwegende dat het , in het kader van de normalisatie der rekeningstelsels , voor het verrichten van de financiële compensaties welke deze normalisatie met zich kan brengen , nodig is eerst zowel de op de spoorwegondernemingen drukkende lasten , als de door hen genoten voordelen vast te stellen ten opzichte van de situatie waarin de spoorwegondernemingen zich zouden bevinden indien zij aan dezelfde voorwaarden waren onderworpen als de ondernemingen in de overige takken van vervoer ;
Overwegende dat het voor deze vaststelling noodzakelijk is de situaties te omschrijven waarop het normalisatieproces betrekking dient te hebben ; dat hierbij alle in de Lid-Staten bestaande feitelijke situaties dienen te worden bestreken , met uitzondering , enerzijds , van de openbare dienstverplichtingen , bedoeld in Verordening ( EEG ) nr . 1191/69 van de Raad van 26 juni 1969 , betreffende het optreden van de Lid-Staten ten aanzien van met het begrip openbare dienst verbonden verplichtingen op het gebied van het vervoer per spoor , over de weg en over de binnenwateren ( 4 ) en , anderzijds , van de dispariteiten welke zich voordoen op het gebied van de lasten van de infrastructuur en van de fiscale lasten in de regeling voor de drie takken van vervoer , welke dispariteiten zullen worden opgeheven in het kader van de voor de tarifering van de infrastructuur beoogde oplossingen en bij de aanpassing van de algemene en bijzondere fiscale regeling voor het vervoer ;
Overwegende dat , aangezien elke voor normalisatie in aanmerking komende situatie een bijzonder geval vertegenwoordigt , voor elk van deze gevallen het toepassingsgebied en de berekeningsprincipes moeten worden vastgesteld , welke voor de bepaling van de aan de spoorwegondernemingen opgelegde lasten of verleende voordelen dienen te worden toegepast ;
Overwegende dat het ter bepaling van het bedrag van deze lasten of voordelen in beginsel noodzakelijk is een vergelijking te maken tussen de voor de spoorwegondernemingen geldende regeling en die welke voor de particuliere ondernemingen van de overige takken van vervoer geldt ;
Overwegende dat de spoorwegondernemingen meestal meer lasten dragen dan dat zij voordelen genieten en dat zij bovendien gemakkelijk de voor de vaststelling van deze lasten of voordelen vereiste boekhoudkundige gegevens kunnen verstrekken ; dat hun derhalve een recht van initiatief op dit gebied dient te worden toegekend , met dien verstande dat de bevoegde instanties van de Lid-Staten onder de in deze verordening bepaalde voorwaarden de gegevens kunnen onderzoeken die als basis hebben gediend voor de aanvraag van de ondernemingen , alvorens het bedrag van de compensatie vast te stellen ; dat deze instanties binnen een vastgestelde termijn dienen te beslissen ;
Overwegende dat het , aangezien de compensatiebetalingen verband houden met de voorbereiding van de begroting van de Staat of van de bevoegde instanties , alsmede met die van de spoorwegondernemingen , nuttig is bijzondere bepalingen vast te stellen voor de betaling van de geraamde bedragen en voor de vereffening van het resterende bedrag ;
Overwegende dat voor de duidelijkheid van de rekeningstelsels en ten einde aan de normalisatie van de rekeningstelsels een passende publiciteit te geven , bepaald dient te worden dat de bedragen van de uit hoofde van de normalisatie van de rekeningstelsels toegekende compensaties op een aan de jaarlijkse balans der spoorwegondernemingen gehechte tabel worden vermeld ;
Overwegende dat het nodig is ervoor te zorgen dat er door de Lid-Staten passende middelen ter beschikking van de spoorwegondernemingen worden gesteld , opdat zij hun belangen kunnen doen gelden ten opzichte van de ter uitvoering van deze verordening door de Lid-Staten genomen bijzondere besluiten ;
Overwegende dat de Commissie van de Lid-Staten alle dienstige gegevens omtrent de toepassing van deze verordening moet kunnen verkrijgen ;
Overwegende dat , daar de uit de toepassing van deze verordening voortvloeiende compensaties door de Lid-Staten worden toegekend volgens gemeenschappelijke , in deze verordening vastgestelde methoden , voor deze compensaties vrijstelling dient te worden verleend van de procedure van voorafgaande kennisgeving , bedoeld in artikel 93 , lid 3 , van het Verdrag tot oprichting van de Europese Economische Gemeenschap ;
Overwegende dat de verwezenlijking van het gemeenschappelijke vervoerbeleid de onmiddellijke toepassing vereist van de bepalingen van deze verordening op de zes nationale spoorwegondernemingen ; dat de bestudering van de voorwaarden waaronder de uitbreiding van de toepassing dezer verordening tot de overige spoorwegondernemingen mogelijk is , enkele jaren kan worden uitgesteld , zulks zowel wegens de situatie van deze ondernemingen met name ten aanzien van de concurrentievoorwaarden in het vervoer , als wegens de noodzaak , dit gemeenschappelijke beleid geleidelijk tot uitvoering te brengen ;
Overwegende dat de uitvoering van de normalisatie de Lid-Staten er niet van ontheft zelf , zoveel mogelijk , de bestaande oorzaken van distorsie uit te schakelen ; dat zij bij het nastreven van dit doel de positie van het personeel van de spoorwegondernemingen , in rechte of in feite , niet ongunstiger mogen maken en de verbetering van de levens - en arbeidsvoorwaarden van dit personeel niet mogen belemmeren of remmen ,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD :
AFDELING I
Definities en toepassingsgebied
Artikel 1
1 . De rekeningstelsels van de spoorwegondernemingen worden genormaliseerd volgens de in deze verordening vastgelegde gemeenschappelijke regels .
2 . De compensatiebetalingen waartoe de in lid 1 genoemde normalisatie van de rekeningstelsels aanleiding kan geven , worden met ingang van 1 januari 1971 verricht volgens de in deze verordening vastgelegde gemeenschappelijke methoden .
Artikel 2
1 . De normalisatie van de rekeningstelsels der spoorwegondernemingen in de zin van deze verordening omvat :
a ) de vaststelling zowel van de lasten die op de spoorwegondernemingen drukken , als van de voordelen die zij genieten en die het gevolg zijn van wettelijke of bestuursrechtelijke bepalingen , ten opzichte van de toestand waarin zij zich zouden bevinden indien zij onder dezelfde voorwaarden zouden werken als de ondernemingen van de overige takken van vervoer , en
b ) een financiële compensatie van de lasten en voordelen die bij de sub a ) genoemde vaststelling aan het licht treden .
2 . Als lasten in de zin van deze verordening worden niet beschouwd de lasten die voortvloeien uit wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen waarin de resultaten van onderhandelingen tussen de sociale partners zijn vervat .
3 . De normalisatie van de rekeningstelsels in de zin van deze verordening heeft geen betrekking op de door de Lid-Staten opgelegde openbare dienstverplichtingen welke zijn bedoeld in Verordening ( EEG ) nr . 1191/69 .
Artikel 3
1 . Deze verordening is op de volgende spoorwegondernemingen van toepassing :
_ Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen ( N.M.B.S . ) / Société Nationale des Chemins de fer belges ( S.N.C.B . )
_ Deutsche Bundesbahn ( D.B . )
_ Société Nationale des Chemins de fer francais ( S.N.C.F . )
_ Azienda autonoma delle Ferrovie dello Stato ( F.S . )
_ Société Nationale des Chemins de fer luxembourgeois ( C.F.L . )
_ Naamloze Vennootschap Nederlandse Spoorwegen ( N.S . ) .
2 . De Commissie zal uiterlijk op 1 januari 1973 bij de Raad de bepalingen indienen welke zij nodig acht , ten einde de toepassing van deze verordening uit te breiden tot andere ondernemingen die vervoer per spoor versichten .
Artikel 4
1 . Voor de in deze verordening bedoelde normalisatie van de rekeningstelsels komen de volgende categorieën lasten of voordelen in aanmerking :
a ) toelagen waarvan de uitkering voor de spoorwegondernemingen verplicht is gesteld en welke voor het bedrijfsleven in het algemeen , hierbij inbegrepen de overige takken van vervoer , door de Staat worden bekostigd ( categorie I ) ;
b ) door de spoorwegondernemingen gedragen uitgaven van sociale aard , op het gebied van de gezinstoeslagen , afwijkend van de lasten welke zij voor hun rekening zouden moeten nemen indien zij onder dezelfde voorwaarden zouden bijdragen als de ondernemingen van de overige takken van vervoer ( categorie II ) ;
c ) pensioenlasten welke door de spoorwegondernemingen worden gedragen onder andere voorwaarden dan die welke voor de ondernemingen van de overige takken van vervoer gelden ( categorie III ) ;
d ) door de spoorwegondernemingen bekostigde uitgaven voor kruisingsinstallaties ( categorie IV ) .
2 . De volgende categorieën lasten of voordelen welke bij de inwerkingtreding van deze verordening nog bestaan , moeten uiterlijk op 1 januari 1971 zijn afgeschaft :
a ) verplichting meer personeel aan te werven dan voor het bedrijf noodzakelijk is ( categorie V ) ;
b ) door de regering van een Lid-Staat opgelegde verhoging van lonen met terugwerkende kracht , behalve indien de loonsverhoging slechts een aanpassing betekent van de door de spoorwegondernemingen betaalde lonen aan die welke door de overige takken van vervoer betaald worden ( categorie VI ) ;
c ) door de bevoegde instanties opgelegd uitstel van vernieuwing en onderhoud ( categorie VII ) .
3 . De volgende categorie lasten of voordelen welke bij de inwerkingtreding van deze verordening nog bestaan , moet uiterlijk op 1 januari 1973 zijn afgeschaft :
lasten in verband met wederopbouw of vervanging wegens oorlogsschade , welke door de spoorwegonderneming worden gedragen en voor rekening van de Staat hadden moeten komen ( categorie VIII ) .
De financiële lasten welke voortvloeien uit voor deze categorie toegekende leningen , komen in aanmerking voor de normalisatie van de rekeningstelsels in de zin van deze verordening , totdat zij ophouden te bestaan .
4 . De volgende categorieën lasten of voordelen welke bij de inwerkingtreding van deze verordening nog bestaan , kunnen in aanmerking komen voor de normalisatie van de rekeningstelsels in de zin van deze verordening :
a ) verplichting om meer personeel in dienst te houden dan voor het bedrijf noodzakelijk is ( categorie IX ) ;
b ) door de Staat voorgeschreven voorzieningen ten behoeve van het personeel uit hoofde van nationale erkentelijkheid , onder andere voorwaarden dan die welke voor de ondernemingen van de overige takken van vervoer gelden ( categorie X ) ;
c ) toelagen ten behoeve van het personeel , waarvan de uitkering is opgelegd aan de spoorwegondernemingen en niet aan de ondernemingen van de overige takken van vervoer ( categorie XI ) ;
d ) door de spoorwegondernemingen gedragen lasten van sociale aard , met name op het gebied van de gezondheidszorg , afwijkend van die welke zij voor hun rekening zouden moeten nemen , indien zij onder dezelfde voorwaarden zouden bijdragen als de ondernemingen van de overige takken van vervoer ( categorie XII ) ;
e ) lasten voortvloeiende uit de door de Staat opgelegde instandhouding van werkplaatsen of andere inrichtingen , onder voorwaarden welke niet in overeenstemming zijn met een commercieel beheer van de spoorwegonderneming ( categorie XIII ) ;
f ) voorwaarden die zijn opgelegd voor de openbare aanbesteding van werken en leveranties ( categories XIV ) .
De volgende categorie lasten of voordelen kan eveneens in aanmerking komen voor de normalisatie van de rekeningstelsels in de zin van deze verordening :
financiële lasten welke het gevolg zijn van het ontbreken van normalisatie in het verleden ( categorie XV ) .
Ten aanzien van de categorieën IX tot en met XV zal de Raad uiterlijk bij de aanneming van de maatregelen ter uitvoering van artikel 8 van de beschikking van de Raad van 13 mei 1965 met betrekking tot de harmonisatie van bepaalde voorschriften die van invloed zijn op de mededinging in het vervoer per spoor , over de weg en over de binnenwateren een definitieve oplossing vaststellen . Intussen dienen de Lid-Staten ernaar te streven , de oorzaken van deze lasten of voordelen te doen verdwijnen .
AFDELING II
Gemeenschappelijke regels voor normalisatie en compensatie
Artikel 5
1 . De lasten of voordelen van de spoorwegondernemingen welke voor de normalisatie van de rekeningstelsels in aanmerking moeten of kunnen komen , worden vastgesteld krachtens de bepalingen van de bijlagen , die een wezenlijk bestanddeel van deze verordening uitmaken .
2 . Indien het ten aanzien van een normalisatiecategorie voor de spoorwegondernemingen geldende stelsel wordt vergeleken met dat van de overige takken van vervoer , dient de vergelijking slechts te geschieden met de particuliere ondernemingen van de overige takken van vervoer .
Artikel 6
1 . Het brutobedrag van de compensaties wordt voor elke normalisatiecategorie vastgesteld door toepassing van de berekeningsprincipes , zoals vermeld in de voor de betrokken categorie geldende bijlage .
Het nettobedrag wordt verkregen door elk bedrag dat in de factoren voor de berekening van de brutobedragen voor de diverse categorieën meer dan eenmaal voorkomt , slechts eenmaal in aanmerking te nemen .
2 . Indien de berekening overeenkomstig de bepalingen van de voor elke normalisatiecategorie geldende bijlage een last voor de spoorwegonderneming te zien geeft , heeft deze recht op een dienovereenkomstige compensatiebetaling door de overheid .
Indien deze berekening een voordeel voor de spoorwegonderneming te zien geeft , is deze gehouden tot een dienovereenkomstige compensatiebetaling aan de overheid .
Artikel 7
1 . De spoorwegondernemingen dienen elk jaar overeenkomstig de bepalingen van deze verordening bij de bevoegde instanties een aanvraag om normalisatie in .
2 . Deze aanvraag bevat :
a ) gegevens voor het volgende begrotingsjaar , berekend overeenkomstig de wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen die op het tijdstip van indiening van de aanvraag van kracht zijn ;
b ) gegevens welke noodzakelijk zijn voor de herziening van de voorlopige bedragen die reeds betaald zijn voor het begrotingsjaar waarvan de definitieve resultaten bekend zijn .
3 . Deze aanvraag , die tijdig genoeg moet worden ingediend om de benodigde kredieten op de begroting van de overheid te kunnen plaatsen , bevat alle nodige motiveringen betreffende met name :
a ) de lasten of voordelen voor elke normalisatiecategorie ;
b ) de voor elke betrokken categorie toegepaste berekeningsmethode ;
c ) de in lid 1 van artikel 6 bedoelde bruto - en nettobedragen , voor elke betrokken categorie . Wat de vaststelling van de in lid 2 , sub a ) , bedoelde voorlopige bedragen betreft , deze bedragen worden berekend aan de hand van de boekhoudkundige gegevens over het laatste begrotingsjaar waarvan de resultaten definitief zijn , met inachtneming van de wijzigingen die tot de indiening van de aanvraag voor elke normalisatiecategorie zijn opgetreden .
Artikel 8
1 . De bevoegde instanties van de Lid-Staten onderzoeken de gegevens die als grondslag hebben gediend voor het opstellen van de aanvraag der spoorwegonderneming .
2 . Na de betrokken onderneming gelegenheid te hebben gegeven tot het maken van opmerkingen , kunnen de bevoegde instanties van de Lid-Staten :
_ de compensatiebedragen corrigeren en andere onderdelen van de aanvraag wijzigen , indien de bepalingen van deze verordening niet in acht worden genomen ;
_ in de aanvraag andere lasten of voordelen opnemen , die onder een van de in artikel 4 genoemde categorieën vallen .
3 . De bevoegde instanties stellen overeenkomstig de bepalingen van deze verordening het geraamde bedrag vast van de compensatie voor het volgende begrotingsjaar , alsmede het definitieve bedrag van de compensatie voor het voorafgaande begrotingsjaar waarvan het definitieve resultaat bekend is . In dit besluit worden tevens de gegevens vermeld , op grond waarvan deze bedragen zijn berekend .
4 . De bevoegde instanties brengen hun beslissing uiterlijk zes maanden na ontvangst van de aanvraag ter kennis van de spoorwegonderneming .
Indien de bevoegde instanties binnen deze termijn geen beslissing nemen , wordt de aanvraag van de onderneming geacht te zijn aanvaard als raming .
Artikel 9
De Lid-Staten betalen het krachtens artikel 8 vastgestelde geraamde bedrag van de compensaties uit in de loop van het begrotingsjaar waarvoor de raming is opgesteld .
In de loop van hetzelfde begrotingsjaar betalen of ontvangen de Lid-Staten het saldo van de compensatie , dat ontstaat door het verschil tussen het definitieve bedrag van de compensatie en de geraamde bedragen die reeds op dezelfde grondslag voor het voorafgaande , definitief afgesloten begrotingsjaar werden uitbetaald .
Artikel 10
1 . De bedragen van de compensatiebetalingen voor elke normalisatiecategorie worden vermeld in een aan de jaarlijkse balans van de spoorwegonderneming te hechten tabel . Deze tabel bevat zowel de bedragen van de compensatiebetalingen welke uit hoofde van een raming zijn ontvangen , als die , welke ontvangen of betaald zijn ter afwikkeling van het saldo , een en ander overeenkomstig de bepalingen van artikel 9 .
Deze tabel bevat eveneens voor elke openbare dienstverplichting de bedragen van de compensaties welke worden toegekend krachtens de bepalingen van Verordening ( EEG ) nr . 1191/69 .
2 . Het totale bedrag van de voor de normalisatie van de rekeningstelsels ontvangen compensaties en van de voor de openbare dienstverplichtingen ontvangen compensaties , wordt vermeld op de exploitatierekening of op de winst - en verliesrekening van de spoorwegonderneming , een en ander overeenkomstig de geldende nationale voorschriften .
Artikel 11
De ter uitvoering van de bepalingen van deze verordening genomen beslissingen van de bevoegde instanties van de Lid-Staten worden met redenen omkleed officieel bekendgemaakt .
Artikel 12
De Lid-Staten dragen er zorg voor , dat de spoorwegondernemingen als zodanig met passende middelen hun belangen kunnen verdedigen tegen de ter uitvoering van de bepalingen van deze verordening genomen besluiten .
AFDELING III
Slotbepalingen
Artikel 13
1 . De Commissie kan de Lid-Staten om alle dienstige inlichtingen betreffende de toepassing van deze verordening verzoeken . Wanneer de Commissie dit nodig acht , pleegt zij overleg met de betrokken Lid-Staten .
2 . De compensaties die voortvloeien uit de toepassing van deze verordening zijn niet onderworpen aan de procedure van voorafgaande kennisgeving , bedoeld in artikel 93 , lid 3 , van het Verdrag tot oprichting van de Europese Economische Gemeenschap .
Voor iedere categorie van in deze verordening bedoelde lasten of voordelen stellen de Lid-Staten de Commissie onverwijld in kennis van de werkelijk als compensatie uitgekeerde bedragen .
Artikel 14
1 . De Lid-Staten stellen tijdig , na overleg met de Commissie , de wettelijke of bestuursrechtelijke bepalingen vast die voor de uitvoering van deze verordening noodzakelijk zijn .
2 . Wanneer een Lid-Staat erom verzoekt of wanneer de Commissie het zelf dienstig acht , pleegt zij met de betrokken Lid-Staten overleg over de ontwerpen van de in lid 1 bedoelde bepalingen .
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke Lid-Staat .
Gedaan te Luxemburg , 26 juni 1969 .