NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 498/2007
ze dne 26. březena 2007,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 o Evropském rybářském fondu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 ze dne 27. července 2006 o Evropském rybářském fondu (1) a zejména na jeho článek 102,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1198/2006 (dále jen „základní nařízení“) nahrazuje nařízení Rady (ES) č. 1263/1999 (2) a (ES) č. 2792/1999 (3) a zohledňuje nový vývoj v rybářství, rybolovných oblastech a vnitrozemském rybolovu. Je proto vhodné stanovit prováděcí pravidla k základnímu nařízení.
(2)
Je třeba stanovit prováděcí pravidla pro předložení operačních programů. S cílem usnadnit vypracování operačních programů, jejich posouzení a schválení Komisí, je třeba stanovit společná pravidla pro strukturu a obsah těchto programů založená zejména na požadavcích článku 20 základního nařízení.
(3)
Pokud jde o podporu opatřením k přizpůsobení rybářského loďstva Společenství, měly by členské státy ve svých operačních programech uvést metody výpočtu prémií.
(4)
Pokud jde o možnost uvedenou v čl. 25 odst. 4 základního nařízení dosáhnout snížení výkonu motoru u skupiny plavidel, je třeba určit podmínky pro tuto možnost.
(5)
Měly by se definovat některé termíny vztahující se k akvakultuře a zpracování produktů rybolovu a akvakultury a jejich uvádění na trh, aby bylo zajištěno, že jsou tyto termíny chápány jednotně.
(6)
Pokud jde o podporu produktivním investicím do akvakultury a investicím do zpracování produktů a jejich uvádění na trh, měly by členské státy ve svých operačních programech popsat, jak zajistí, aby byly upřednostněny mikropodniky a malé podniky.
(7)
Pokud jde o podporu opatřením v oblasti zdraví zvířat, měla by být stanovena pravidla vedoucí k zajištění souladu se směrnicí Rady 2006/88/ES ze dne 24. října 2006 o veterinárních požadavcích na živočichy pocházející z akvakultury a produkty z nich získané a o prevenci a tlumení některých chorob vodních živočichů (4).
(8)
Pokud jde o podporu opatřením společného zájmu, měly by být definovány způsobilé výdaje.
(9)
Pokud jde o rybolovné oblasti uvedené v článku 43 základního nařízení, měly by být stanoveny podmínky pro jejich výběr.
(10)
Partnerství soukromého a veřejného sektoru podporované podle článku 45 základního nařízení by mělo být v souladu s některými prováděcími pravidly.
(11)
Pokud jde o podporu udržitelnému rozvoji v rybolovných oblastech, postupy pro výběr skupin by měly být transparentní, aby zajišťovaly, že na podporu budou vybrány vhodné a vysoce kvalitní strategie místního rozvoje.
(12)
Měla by být stanovena pravidla společná několika opatřením. Zejména by za účelem zajištění lepšího cílení investičních operací měl být k dispozici soubor společných pravidel definujících způsobilé výdaje.
(13)
S cílem zajistit co největší rozšíření informací o možnostech financování mezi všechny dotčené strany a rovněž v zájmu transparentnosti by měl být s ohledem na zásadu proporcionality stanoven minimální obsah informačních opatření, jež jsou potřebná k informování případných příjemců o možnostech financování, které Společenství spolu s členskými státy nabízí prostřednictvím Evropského rybářského fondu (ERF), včetně povinnosti zveřejnit kroky, jež musí případný příjemce učinit při podávání žádosti o financování, a použitá výběrová kritéria.
(14)
V zájmu větší transparentnosti, pokud jde o využívání pomoci z ERF, by měl být každoročně členskými státy elektronicky nebo jinak zveřejněn seznam příjemců, názvy operací a částka z veřejných zdrojů přidělená na tyto operace. Cílem zveřejnění těchto informací veřejnosti je zvýšení transparentnosti akce Společenství v oblasti rozvoje odvětví rybolovu, rybolovných oblastí a vnitrozemského rybolovu, zlepšení řádného finančního řízení použitých veřejných prostředků a zejména posílení kontroly použitých veřejných peněžních prostředků a zabránění narušení hospodářské soutěže mezi příjemci opatření ERF. Vzhledem k převažujícímu významu uskutečňovaných cílů je oprávněné, s ohledem na zásadu proporcionality a požadavek na ochranu osobních údajů, zajistit obecné zveřejnění příslušných informací, pokud to nepřekračuje rámec toho, co je nutné v demokratické společnosti a pro předcházení nesrovnalostem.
(15)
Za účelem lepšího provádění informačních opatření a lepší výměny informací o informačních a propagačních strategiích a jejich výsledcích mezi členskými státy a Komisí, je třeba jmenovat kontaktní osoby odpovědné za informační a propagační opatření.
(16)
Na základě zkušeností z programového období 2000-2006 je nezbytné podrobně stanovit podmínky, které by měly splňovat nástroje finančního inženýrství, aby mohly být financovány v rámci operačního programu.
(17)
S ohledem na článek 59 základního nařízení a vzhledem k získaným zkušenostem je nutné stanovit povinnosti, které by řídící orgány měly mít vůči příjemcům ve fázi před výběrem a schválením operací, které mají být financovány, a to i s aspekty, jež by měla zahrnovat ověření výdajů vykázaných příjemcem, včetně správních ověření žádostí o úhradu a ověření jednotlivých operací přímo na místě, a s ohledem na podmínky, které je třeba dodržet při ověřováních prováděných na místě na základě vzorku.
(18)
Je rovněž nezbytné podrobně stanovit informace, které by měly být zahrnuty do účetních záznamů operací, a rovněž informace, které by se měly uchovávat jakožto údaje o provádění, jež by měly řídící orgány zaznamenat, uložit a předložit Komisi na její žádost.
(19)
V zájmu zajištění řádné kontroly výdajů v rámci operačních programů je nezbytné stanovit kritéria, jimž by měla odpovídat auditní stopa, aby bylo možné ji pokládat za dostatečnou.
(20)
Audit operací se provádí v rámci odpovědnosti auditního orgánu. K zajištění odpovídajícího rozsahu a účinnosti těchto auditů a jejich provádění podle stejných norem ve všech členských státech, je nezbytné stanovit podmínky, které by měly audity splňovat.
(21)
Podle dosavadních zkušeností je nezbytné podrobně stanovit základ pro výběr vzorků operací, u nichž má být proveden audit, které by měl auditní orgán dodržet při vytváření nebo schvalování metody pro výběr vzorků, včetně určitých technických kritérií, která je třeba použít pro namátkové statistické výběry vzorků, a faktorů, které je třeba vzít v úvahu pro doplňkový výběr vzorků.
(22)
V zájmu zjednodušení a sladění norem pro přípravu a předložení auditní strategie, výroční kontrolní zprávy a prohlášení o uzavření, za něž je auditní orgán odpovědný podle článku 61 základního nařízení, je nezbytné stanovit prováděcí pravidla k jejich obsahu a blíže určit povahu a kvalitu informací, ze kterých vycházejí.
(23)
Za účelem zajištění co nejúčinnějšího používání článku 87 základního nařízení, pokud jde o dostupnost dokumentů a práva Účetního dvora a Komise na přístup ke všem podkladům týkajícím se výdajů a auditů, by měly řídící orgány zajistit, aby byly informace o totožnosti a sídle subjektů, které dané podklady vlastní, snadno dostupné, a tyto podklady by měly být okamžitě poskytnuty omezenému počtu osob a subjektů. Ze stejného důvodu je nezbytné stanovit, které nosiče dat mohou být pokládány za běžné pro účely uchovávání těchto dokumentů. Proto by měly vnitrostátní orgány stanovit postupy nezbytné podle potřeby k zajištění souladu uložených dokumentů s originály, je-li to třeba, a jejich spolehlivosti pro účely auditu.
(24)
V zájmu harmonizace norem pro certifikaci výdajů a pro přípravu žádostí o platby by měl být stanoven obsah těchto certifikačních výkazů a žádostí a měla by být blíže vymezena povaha a kvalita informací, ze kterých vycházejí. Je třeba stanovit podrobné postupy, podle kterých se v souladu s čl. 60 písm. f) základního nařízení vedou účetní záznamy o částkách, jež mají být získány zpět, a částkách odejmutých z důvodu zrušení celého příspěvku na operaci nebo jeho části, a podle kterých jsou podávány příslušné informace Komisi.
(25)
Podle článku 71 základního nařízení se požaduje, aby členské státy před podáním první žádosti o průběžnou platbu nebo nejpozději do dvanácti měsíců od schválení operačního programu předložily Komisi popis řídících a kontrolních systémů, zprávu uvádějící výsledky posouzení zavedených systémů a stanovisko k jejich souladu s ustanoveními o řídících a kontrolních systémech uvedeného nařízení. Vzhledem k tomu, že tyto doklady patří mezi klíčové prvky, na něž se Komise v souvislosti se sdíleným řízením rozpočtu Společenství spoléhá a ujišťuje se tak, že členské státy využívají dotčenou finanční pomoc v souladu s platnými pravidly a zásadami nezbytnými k ochraně finančních zájmů Společenství, je nezbytné podrobně stanovit, jaké informace by takové doklady měly obsahovat, a základ pro posouzení a stanovisko.
(26)
Článek 57 základního nařízení stanoví, že opatření pro audit musí být úměrná celkové výši veřejných výdajů na daný operační program. Jsou-li veřejné výdaje na operační program omezené, je vhodné, aby měly členské státy možnost se více spolehnout na vnitrostátní subjekty a pravidla pro výkon některých funkcí spojených s kontrolními a auditními opatřeními a aby Komise proto určila, která ověření, které audity operací a které povinnosti mohou být vykonávány a provedeny vnitrostátními subjekty v souladu s vnitrostátními pravidly. Za těchto okolností by měla Komise rovněž rozlišovat mezi prostředky, pomocí kterých musejí členské státy vykonávat certifikaci výdajů a ověřování řídícího a kontrolního systému, a stanovit podmínky, za kterých může omezit svůj vlastní audit a spoléhat se na ujištění vnitrostátních orgánů.
(27)
Mezi řídící a kontrolní povinnosti členských států náleží podávání zpráv o nesrovnalostech a monitorování těchto nesrovnalostí. Podrobná pravidla k provedení tohoto požadavku byla uvedena v nařízení Komise (ES) č. 1681/94 ze dne 11. července 1994 o nesrovnalostech a navrácení neoprávněně vyplacených částek v souvislosti s financováním strukturálních politik a organizaci informačního systému v této oblasti (5). Z důvodu jasnosti a zjednodušení je vhodné zahrnout tato pravidla do tohoto nařízení.
(28)
Je třeba učinit opatření, aby mohla Komise proplatit soudní náklady, pokud žádá, aby členský stát zahájil soudní řízení za účelem navrácení neoprávněně vyplacených částek následkem nesrovnalosti nebo aby v tomto řízení pokračoval, a aby mohly být členskému státu poskytnuty informace umožňující mu rozhodnout o rozdělení nákladů na ztrátu částek, které nelze získat zpět, podle čl. 70 odst. 2 základního nařízení. Měl by být rovněž zajištěn pravidelný kontakt Komise a členských států týkající se nesrovnalostí, využívání informací poskytovaných za účelem provádění hodnocení rizik a shrnujících zpráv a poskytování informací příslušným výborům.
(29)
V zájmu omezení administrativní zátěže způsobené systémem podávání zpráv při zachování nezbytné úrovně informovanosti by členské státy neměly mít povinnost podávat zprávy o nesrovnalostech, které se týkají částek nižších než je určitá stanovená výše, nevyžádá-li si tuto zprávu výslovně Komise, aniž jsou dotčeny povinnosti vyplývající přímo z čl. 60 písm. f) základního nařízení.
(30)
Používání elektronických prostředků k výměně informací a údajů finančního rázu vede ke zjednodušení, vyšší výkonnosti a transparentnosti a k časovým úsporám. Za účelem plného využití těchto výhod a při zachování bezpečnosti výměn by měl být vytvořen společný počítačový systém a seznam dokumentů společného zájmu Komise a členských států. Je proto nutné přesně stanovit formát každého dokumentu a uvést podrobný popis informací, které by tyto dokumenty měly obsahovat. Ze stejných důvodů je nezbytné stanovit, jak bude tento počítačový systém fungovat, pokud jde o určení strany odpovědné za ukládání dokumentů do tohoto systému a jejich aktualizace.
(31)
V souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES ze dne 13. prosince 1999 o zásadách Společenství pro elektronické podpisy (6), s přihlédnutím k úrovni bezpečnosti a důvěrnosti vyžadované pro finanční řízení fondů z ERF, k úrovni znalostí a k analýze nákladů a přínosů, je nezbytné požadovat používání elektronického podpisu.
(32)
Za účelem zajištění rychlého vývoje a řádného fungování společného počítačového systému by měly být náklady na jeho vývoj financovány ze souhrnného rozpočtu Evropských společenství podle čl. 46 odst. 1 základního nařízení a náklady na rozhraní s celostátními, regionálními a místními počítačovými systémy by měly být způsobilé na finanční příspěvek z ERF podle článku 46 uvedeného nařízení.
(33)
Na základě směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (7) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (8) je nezbytné zajistit, v souvislosti s informačními a propagačními opatřeními a s audity podle tohoto nařízení, aby Komise a členské státy předcházely jakémukoli neoprávněnému zveřejnění osobních údajů nebo možnosti přístupu k nim, a určit, k jakému účelu Komise a členské státy mohou tyto údaje zpracovávat.
(34)
Nařízení Komise (ES) č. 2722/2000 ze dne 13. prosince 2000, kterým se stanoví podmínky, za nichž může finanční nástroj pro orientaci rybolovu (FNOR) přispívat k eradikaci patologických rizik v akvakultuře (9), nařízení Komise (ES) č. 908/2000 ze dne 2. května 2000 o pravidlech pro výpočet podpor, které členské státy poskytují organizacím producentů v odvětví rybolovu a akvakultury (10) a nařízení Komise (ES) č. 366/2001 ze dne 22. února 2001 o prováděcích pravidlech k opatřením podle nařízení Rady (ES) č. 2792/1999 (11) by měla být zrušena.
(35)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro Evropský rybářský fond,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1198/2006 (dále jen „základní nařízení“), pokud jde o:
a)
strukturu a předání operačních programů;
b)
opatření v odvětví rybolovu;
c)
hodnocení operačních programů;
d)
informace a propagaci;
e)
nástroje finančního inženýrství;
f)
řízení, monitorování a kontrolu;
g)
nesrovnalosti;
h)
elektronickou výměnu údajů;
i)
osobní údaje.
Článek 2
Zvláštní ujednání pro některé operační programy
V případě operačních programů, jejichž celkové způsobilé veřejné výdaje nejsou vyšší než 90 milionů EUR v cenách roku 2004, se stanoví zvláštní ujednání v čl. 28 odst. 2, článcích 51, 52 a 53.
KAPITOLA II
STRUKTURA A PŘEDÁNÍ OPERAČNÍCH PROGRAMŮ
Článek 3
Struktura a předání operačních programů
1. Obsah operačního programu uvedený v článku 20 základního nařízení se stanoví v souladu s částí A přílohy I tohoto nařízení a finanční plán se stanoví s souladu s částí B uvedené přílohy.
Hodnocení ex ante podle článku 48 základního nařízení tvoří přílohu k operačnímu programu.
2. Členské státy umožní Komisi přístup k elektronické verzi operačního programu, kterou při každé revizi programu aktualizují. Žádosti o revize programu podle článku 18 základního nařízení předají členské státy Komisi elektronickou cestou v souladu s článkem 65 tohoto nařízení. Členské státy předloží Komisi žádosti o revizi operačního programu, která se týká příspěvku z Evropského rybářského fondu (ERF) ve stávajícím roce, nejpozději do 30. září uvedeného roku.
KAPITOLA III
PRIORITNÍ OSY
ODDÍL 1
Prioritní osa 1: Opatření k přizpůsobení rybářského loďstva Společenství
Článek 4
Veřejná podpora v případě trvalého zastavení rybolovných činností
1. Po trvalém zastavení rybolovných činností je dotčené rybářské plavidlo natrvalo vyškrtnuto z rejstříku rybářského loďstva Společenství a případně je tomuto plavidlu trvale zrušena licence k rybolovu na něj vázaná.
2. Operační program určí metody pro výpočet prémií poskytnutých podle článku 23 základního nařízení.
3. Je-li trvalého zastavení rybolovných činností dosaženo přeřazením plavidla jak je uvedeno v čl. 23 odst. 1 písm. b) základního nařízení, upraví členský stát v souladu s tím výši prémie s ohledem na kritéria jako jsou tržní hodnota licence pro plavidlo a zbytková hodnota plavidla.
4. Dojde-li ke ztrátě rybářského plavidla v době mezi datem rozhodnutí o poskytnutí prémie a skutečným datem trvalého ukončení rybolovných činností, provede řídící orgán finanční opravu ve výši náhrady vyplacené pojišťovnou.
Článek 5
Veřejná podpora pro dočasné zastavení rybolovných činností
1. Operační program určí metody pro výpočet prémií poskytnutých podle článku 24 základního nařízení.
2. Pro účely čl. 24 odst. 2 základního nařízení se „finančním příspěvkem Společenství přiděleným odvětví“ rozumí příspěvek ERF na operační program dotčeného členského státu.
Článek 6
Investice do rybářských plavidel a selektivnost
1. Pro účely článku 25 základního nařízení je řídící orgán odpovědný za posouzení souladu s odstavci 2 až 5 tohoto článku a za to, že poskytne Komisi na její žádost všechny příslušné doklady.
2. Celkové způsobilé výdaje, na něž se vztahuje podpora na rybářské plavidlo během celého programového období podle článku 25 základního nařízení, kromě čl. 25 odst. 6 písm. e), nejsou vyšší než celková částka stanovená na základě objektivních kritérií jako jsou např. kritéria uvedená v čl. 23 odst. 3 uvedeného nařízení a zahrnutá v operačním programu.
3. 20% snížení výkonu motoru může být dosaženo u skupiny plavidel, jak je stanoveno v čl. 25 odst. 4 základního nařízení, při dodržení všech těchto podmínek:
a)
všechna plavidla náležející do stejné skupiny se určují jednotlivě;
b)
všechna plavidla náležející do stejné skupiny působí ve stejných správních oblastech;
c)
všechna plavidla náležející do stejné skupiny používají stejná hlavní lovná zařízení podle seznamu v dodatku III (oddíl C) nařízení Komise (ES) č. 1639/2001 (12);
d)
všech plavidel náležejících do stejné skupiny je nanejvýš padesát.
4. Výstupy z rybolovné kapacity rybářského loďstva s veřejnou podporou se neberou v úvahu při výpočtu 20 % snížení výkonu, kterého může být dosaženo u skupiny plavidel, jak je stanoveno v čl. 25 odst. 4 základního nařízení.
5. Finanční podpora poskytnutá podle čl. 25 odst. 6 písm. e) základního nařízení se poskytuje pouze na zařízení a modernizační práce sloužící k ochraně úlovků a lovného zařízení před volně žijícími predátory v rámci směrnic Rady 79/409/EHS (13) a 92/43/EHS (14).
Článek 7
Drobný pobřežní rybolov
1. Je-li podíl soukromé finanční účasti snížen v souladu s čl. 26 odst. 2 základního nařízení, zvýší se podle toho podíl veřejného příspěvku. Příspěvek z ERF se vypočítá v souladu s podíly stanovenými v článku 53 základního nařízení v závislosti na výsledném veřejném příspěvku.
2. Operační program určí metody výpočtu prémií ve prospěch drobného pobřežního rybolovu poskytnutých podle čl. 26 odst. 3 a čl. 26 odst. 4 základního nařízení.
3. Pro účely čl. 26 odst. 4 písm. b) základního nařízení se „produkty rybolovu“ rozumí produkty pocházející z úlovků rybářských plavidel působících v drobném pobřežním rybolovu.
Článek 8
Socioekonomická vyrovnávací opatření na správu rybářského loďstva Společenství
1. Operační program určí metody výpočtu socioekonomických vyrovnání za správu rybářského loďstva Společenství poskytnutých podle článku 27 základního nařízení.
2. Podpora stanovená v čl. 27 odst. 1 písm. d) základního nařízení na předčasný odchod do důchodu je způsobilá na vyrovnání z ERF, i když je vyplacena příjemcům po 31. prosinci 2015, pokud je za tímto účelem složena na vázaném účtu před tímto datem.
ODDÍL 2
Prioritní osa 2: Akvakultura, vnitrozemský rybolov, zpracovávání produktů rybolovu a akvakultury a jejich uvádění na trh
Článek 9
Rozsah intervenčních opatření v akvakultuře
Podpora podle čl. 28 odst. 6 základního nařízení se může vztahovat na náklady na posouzení stanovené ve směrnici Rady 85/337/EHS (15).
Článek 10
Opatření ve prospěch produktivních investic do akvakultury
1. Pro účely čl. 29 odst. 1 písm. a), b) a c) základního nařízení se použijí tyto definice:
a)
„nové druhy“: druhy, jejichž produkce je v akvakultuře členského státu nízká nebo neexistuje a jejichž tržní vyhlídky jsou dobré;
b)
„druhy s dobrými tržními vyhlídkami“: druhy, u kterých se v střednědobém výhledu ukazuje, že tržní poptávka bude pravděpodobně převyšovat nabídku;
c)
„běžné postupy v odvětví akvakultury“: činnosti v akvakultuře, které jsou prováděny v souladu se závaznými právními předpisy vztahujícími se na zdravotní a veterinární oblast nebo oblast životního prostředí;
d)
„tradiční akvakultura“: zavedené postupy, kterou souvisí se společenským a kulturním dědictvím dané oblasti.
2. Podpora stanovená v článku 29 základního nařízení se může vztahovat na obslužná plavidla používaná v akvakultuře. Rybářská plavidla vymezená v čl. 3 písm. c) nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 (16) nelze pokládat za obslužná plavidla používaná v akvakultuře, i když jsou používána výlučně v akvakultuře.
3. Aniž je dotčen čl. 35 odst. 6 základního nařízení, podpora podle článku 29 uvedeného nařízení se může vztahovat na investice související s maloobchodním prodejem v hospodářství, pokud takový prodej tvoří nedílnou součást akvakulturního hospodářství.
4. Využívají-li členské státy možnost stanovenou v čl. 29 odst. 1 písm. a) základního nařízení, zavedou mechanismus, kterým se řídícímu orgánu zpřístupní výsledky výhledových tržních analýz o živočišných druzích chovaných v akvakultuře.
5. V případě opatření stanovených v článku 29 základního nařízení členské státy určí ve svých operačních programech jakým způsobem má být podpora přednostně poskytována mikropodnikům a malým podnikům.
Článek 11
Opatření na ochranu vodního prostředí
1. Je-li příjemcům udělena podpora na účely uvedené v článku 30 základního nařízení, členské státy zkontrolují, zda tito příjemci dodržují závazky týkající se vodního prostředí alespoň po dobu tří let od data schválení operace a na konci provádění operace.
2. Podpora poskytnutá podle čl. 30 odst. 2 písm. b) základního nařízení se týká pouze nákladů na účast Společenství v systému řízení podniků a auditu z hlediska ochrany životního prostředí (EMAS), které vznikly před schválením režimu pro jednotlivé podniky.
3. Pro účely čl. 30 odst. 2 písm. c) základního nařízení se termínem „ekologická akvakultura“ rozumí činnosti v akvakultuře produkující hospodářské vodní druhy v souladu s metodami ekologické produkce ve smyslu článku 2 nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 (17), které nesou označení v tomto smyslu. Dokud Společenství nepřijme prováděcí pravidla týkající se produkce, včetně pravidel o přechodu použitelná na ekologickou akvakulturu, použijí se vnitrostátní pravidla nebo, pokud nejsou k dispozici, soukromé normy použitelné na ekologickou akvakulturu, které byly přijaty nebo uznány členskými státy.
4. Podpora stanovená v čl. 30 odst. 2 písm. d) základního nařízení může být poskytnuta pouze na konkrétní omezení nebo požadavky pro oblasti NATURA 2000 stanovená příslušnými vnitrostátními opatřeními pro provádění směrnic 79/409/EHS a 92/43/EHS.
5. Pro účely čl. 30 odst. 3 základního nařízení se termínem „běžná správná praxe v oblasti akvakultury“ rozumí shoda se závaznými právními předpisy vztahujícími se na zdravotní a veterinární oblast nebo oblast životního prostředí a použití protokolů o produkci, které zabraňují plýtvání zdroji a znečištění, ke kterému nemusí docházet.
Článek 12
Opatření v oblasti zdraví zvířat
1. Podpora stanovená v článku 32 základního nařízení se může vztahovat na:
a)
exotické choroby v akvakultuře uvedené v článku 3 rozhodnutí Rady 90/424/EHS (18), tlumící opatření použitá na základě oddílu 3 kapitoly V směrnice 2006/88/ES;
b)
neexotické choroby v akvakultuře uvedené v příloze rozhodnutí 90/424/EHS, eradikační programy vypracované a schválené na základě čl. 44 odst. 2 směrnice 2006/88/ES.
2. Řídící orgán operačního programu rozhodne, zda přispěje na financování tlumících opatření uvedených v odst. 1 písm. a) nebo eradikačního programu uvedeného v odst. 1 písm. b), a přijme prováděcí ustanovení pro svoji finanční účast před předložením opatření nebo program v souladu s ustanoveními rozhodnutí 90/424/EHS.
3. Neschválí-li Komise v souladu s článkem 24 rozhodnutí 90/424/EHS tlumící opatření nebo eradikační program uvedené v odstavci 1 tohoto článku, musí být vyčleněný příspěvek neprodleně vrácen do rozpočtu operačního programu.
4. Je-li hodnota způsobilých nákladů na akce schválené Komisí v souladu v článkem 24 rozhodnutí 90/424/EHS nižší než částka vyčleněná řídícím orgánem, může členský stát znovu použít takto uvolněný rozdíl na svůj operační program.
5. Podpora stanovená v článku 32 základního nařízení se nevztahuje na dohledové činnosti, které mají prokázat nepřítomnost choroby za účelem získání úředního statusu oblasti prosté nákazy nebo fixní náklady, jako jsou náklady úředních veterinárních útvarů.
Článek 13
Vnitrozemský rybolov
1. Pro účely článku 33 základního nařízení se „plavidly operujícími výlučně ve vnitrozemských vodách“ rozumí plavidla zapojená do obchodního rybolovu ve vnitrozemských vodách a neregistrovaná v rejstříku rybářského loďstva Společenství.
2. U investic stanovených podle čl. 33 odst. 2 druhého pododstavce a článku 25 základního nařízení může být plavidlům o délce menší než 12 metrů, nepoužívajícím vlečná zařízení a působícím ve vnitrozemském rybolovu poskytnuta podpora ve stejné výši jako podpora pro plavidla působící v drobném pobřežním rybolovu uvedená v článku 26 uvedeného nařízení.
3. Členské státy ve svých operačních programech určí, jakým způsobem zajistí, aby investice podporované podle článku 33 základního nařízení neohrozily rovnováhu mezi velikostí loďstva a odpovídajícími dostupnými zásobami ryb.
Článek 14
Investice do zpracovávání a uvádění na trh
1. Investice k odstraňování dioxinu a jiných látek škodlivých pro lidské zdraví z rybího masa nebo rybího oleje mohou být podporovány ERF podle článku 34 základního nařízení, i když jsou konečné produkty určeny k použití a zpracování k jiným účelům než k lidské spotřebě.
2. V případě opatření stanovených v článku 35 základního nařízení členské státy určí ve svých operačních programech, jakým způsobem bude podpora přednostně poskytována mikropodnikům a malým podnikům.
ODDÍL 3
Prioritní osa 3: Opatření společného zájmu
Článek 15
Společné činnosti
1. Podpora stanovená v článku 37 základního nařízení se nevztahuje na náklady související s průzkumným rybolovem.
2. Podpora stanovená v čl. 37 prvním pododstavci písm. n) základního nařízení může být poskytnuta na:
a)
vytvoření organizací producentů s cílem usnadnit založení a administrativní chod organizace producentů uznané podle nařízení Rady (ES) č. 104/2000 (19) po 1. lednu 2007;
b)
provádění plánů organizací producentů, které získaly zvláštní uznání podle článku 12 nařízení (ES) č. 104/2000 s cílem usnadnit provádění jejich plánů na zlepšení jakosti produktů,
nebo
c)
restrukturalizaci organizací producentů s cílem zvýšit jejich efektivitu v souladu s tržními požadavky.
3. Podpora uvedená v odst. 2 písm. b) tohoto článku se snižuje během tří let po datu udělení zvláštního uznání podle článku 12 nařízení (ES) č. 104/2000.
Článek 16
Opatření na ochranu a rozvoj vodních živočichů a rostlin
1. Podpora stanovená v čl. 38 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) základního nařízení se týká opatření na výstavbu a umístění umělých útesů a dalších zařízení vytvořených z dlouhotrvajících prvků.
Podpora se může vztahovat na přípravné práce k umístění, včetně studií, součástí, signalizace, přepravy a montáže zařízení a vědeckého monitorování.
2. Podpora uvedená v čl. 38 odst. 2 základního nařízení se nevztahuje na zařízení pro shromažďování ryb.
3. Podpora stanovená v čl. 38 odst. 2 prvním pododstavci písm. c) základního nařízení se může vztahovat na výdaje na nezbytná opatření na zachování stanovišť náležejících do evropské ekologické sítě NATURA 2000. Podpora se může vztahovat na přípravu plánů řízení, strategií a režimů, infrastruktury včetně odpisů a vybavení pro rezervace, odborné přípravy a vzdělávání zaměstnanců pracujících v rezervacích i příslušných studií.
4. Podpora stanovená v čl. 38 odst. 2 prvním pododstavci písm. c) základního nařízení se nevztahuje na vyrovnání za zřeknutí se práv, ztrátu příjmu a platy zaměstnanců.
5. Pro účely druhého pododstavce čl. 38 odst. 2 základního nařízení se „přímým vysazováním ryb“ rozumí vypouštění živých vodních organismů, ať jde o živočichy pocházejí z líhní nebo živočichy odlovené na jiném místě.
Článek 17
Místa vykládky
Je-li poskytována podpora na investice na restrukturalizaci míst vykládek a na zlepšení podmínek vykládek ryb prováděných rybáři, kteří působí v pobřežním rybolovu ve stávajících místech vykládky, jak je stanoveno ve druhém pododstavci čl. 39 odst. 1 základního nařízení, členské státy zajistí slučitelnost s příslušnými hygienickými pravidly a dodržení kontrolních opatření v těchto místech vykládky.
Článek 18
Rozvoj nových trhů a propagační kampaně
1. Podpora stanovená na propagační opatření podle čl. 40 odst. 3 písm. a), d), e) a g) základního nařízení se může vztahovat zejména na:
a)
náklady reklamních agentur a jiných poskytovatelů služeb účastnících se přípravy a provádění propagačních kampaní;
b)
nákup nebo pronájmy reklamních ploch, tvorby sloganů nebo štítků po dobu propagačních kampaní;
c)
náklady na vydání materiálů a externí pracovníky potřebné pro kampaně;
d)
pořádání veletrhů a výstav a účast na nich.
2. Pokud jde o produkty chráněné podle nařízení Rady (ES) č. 510/2006 (20), může být podpora na jejich propagaci podle článku 7 uvedeného nařízení poskytnuta pouze od data, ke kterému byl název zapsán do rejstříku.
Článek 19
Pilotní projekty
1. Na průzkumný rybolov se neposkytuje žádná podpora podle článku 41 základního nařízení.
2. Je-li poskytnuta podpora na pilotní projekt podle článku 41 základního nařízení, zajistí řídící orgán, aby pilotní projekt zahrnoval odpovídající následné vědecké hodnocení a aby bylo provedeno odpovídající kvalitativní posouzení technických zpráv uvedených v čl. 41 odst. 3 uvedeného nařízení.
3. Pilotní projekty nejsou přímo obchodní povahy. Jakýkoli zisk vytvořený během provádění pilotního projektu se odečte z veřejné podpory poskytnuté na tuto operaci.
4. Překročí-li celkové náklady na pilotní projekt 1 milion EUR, vyžádá si řídící orgán před schválením projektu posouzení provedené nezávislým vědeckým orgánem.
Článek 20
Přestavba za účelem přeřazení rybářských plavidel na jinou činnost
Podpora stanovená v článku 42 základního nařízení může být poskytnuta na přestavbu rybářského plavidla po jeho přeřazení na jinou činnost, pouze pokud je toto plavidlo natrvalo vyškrtnuto z rejstříku rybářského loďstva a případně je natrvalo zrušena licence k rybolovu vázaná na plavidlo.
ODDÍL 4
Prioritní osa 4: Udržitelný rozvoj rybolovných oblastí
Článek 21
Cíle a opatření
Podpora podle článku 43 základního nařízení se poskytuje na:
a)
provádění strategií místního rozvoje podle čl. 45 odst. 2 základního nařízení a článku 24 tohoto nařízení za účelem dosažení cílů uvedených v čl. 43 odst. 2 písm. a), b) a c) základního nařízení a prostřednictvím způsobilých opatření stanovených v čl. 44 odst. 1 písm. a) až g) a písm. i) a j) a čl. 44 odst. 2 a 3 uvedeného nařízení;
b)
rozvíjení meziregionální a nadnárodní spolupráce mezi skupinami v rybolovných oblastech podle čl. 44 odst. 1 písm. h) základního nařízení hlavně formou budování kontaktů a šíření zásad osvědčených postupů za účelem dosažení cíle uvedeného v čl. 43 odst. 2 písm. d) uvedeného nařízení.
Článek 22
Zeměpisné použití prioritní osy 4
1. Operační program upřesní postupy a kritéria pro výběr rybolovných oblastí. Členské státy rozhodnou jakým způsobem budou uplatňovat čl. 43 odst. 3 a 4 základního nařízení.
2. Vybrané rybolovné oblasti se nemusí nutně shodovat s vnitrostátními správními oblastmi nebo pásmy ustavenými pro účely způsobilosti v rámci cílů strukturálních fondů.
Článek 23
Postupy a kritéria pro výběr skupin
1. Složení skupiny podle čl. 45 odst. 1 základního nařízení je takové, aby byla schopna vypracovat a provádět strategii rozvoje v dotčené oblasti.
Důležitost a účinnost partnerství se posuzuje na základě jejího složení i z hlediska transparentnosti a jasnosti přidělování úkolů a povinností.
Schopnost partnerů plnit jim přidělené úkoly a účinnost a rozhodování jsou zaručeny.
Partnerství zahrnuje, a to i na rozhodovací úrovni, zástupce odvětví rybolovu a zástupce dalších příslušných místních socioekonomických odvětví.
2. Správní kapacita „skupiny“ se považuje za odpovídající pokud skupina:
a)
buď vybere z partnerství jednoho partnera jako správního vedoucího, který zaručí uspokojivé fungování partnerství,
nebo
b)
se sloučí v právně ustavenou společnou strukturu, jejíž formální stanovy zaručují uspokojivé fungování partnerství.
3. Pokud je skupině svěřena správa veřejných peněžních prostředků, je posouzena její finanční kapacita:
a)
s ohledem na odst. 2 písm. a) z hlediska schopnosti správního vedoucího spravovat peněžní prostředky;
b)
s ohledem na odst. 2 písm. b) z hlediska schopnosti společné struktury spravovat peněžní prostředky.
4. Skupiny pro provádění strategií místního rozvoje se vyberou nejpozději do čtyř let ode dne schválení operačního programu. Delší časové období lze poskytnout, pokud řídící orgán pořádá více než jeden výběrový postup pro skupiny.
5. Operační program upřesní:
a)
postupy a kritéria pro výběr skupin a počet skupin, které hodlá členský stát vybrat. Výběrová kritéria uvedená v článku 45 základního nařízení a v tomto článku se pokládají za minimální a mohou být doplněna zvláštními vnitrostátními kritérii. Postupy musí být transparentní, zajišťovat odpovídající publicitu a případně zajistit konkurenční prostředí mezi skupinami, které předkládají strategie místního rozvoje;
b)
řídící ustanovení a postupy platící pro mobilizaci a oběh finančních toků i pro příjemce. Popisuje především jak jsou skupiny zapojené do řídících, monitorovacích a kontrolních systémů.
Článek 24
Strategie místního rozvoje
Strategie místního rozvoje navržená skupinou v souladu s čl. 45 odst. 2 základního nařízení:
a)
je celistvá a založená na vzájemném působení zúčastněných subjektů, odvětví a operací a jejím cílem je víc než pouhé hromadění operací nebo soubor odvětvových opatření;
b)
odpovídá potřebám rybolovné oblasti, zejména ze socioekonomického hlediska;
c)
je udržitelná;
d)
doplňuje další zásahy v dotčené oblasti.
Článek 25
Provádění strategie místního rozvoje
1. Bez ohledu na čl. 45 odst. 2 základního nařízení vybere skupina činnosti, které budou financovány v rámci strategie místního rozvoje.
2. Je-li skupině svěřena správa veřejných peněžních prostředků, vytvoří oddělený účet na provádění strategie místního rozvoje.
ODDÍL 5
Společná ustanovení pro jednotlivá opatření
Článek 26
Společná ustanovení pro prioritní osy 1 až 4
Na příspěvek z ERF nejsou způsobilé tyto výdaje:
a)
pro účely čl. 28 odst. 3, čl. 34 odst. 3, čl. 37 prvního pododstavce bodu i) a čl. 44 odst. 2 základního nařízení nákup infrastruktury používané pro celoživotní vzdělávání ve výši převyšující 10 % celkových způsobilých výdajů na dotyčnou činnost;
b)
část nákladů na vozidla, která přímo nesouvisí s dotyčnou operací.
KAPITOLA IV
HODNOCENÍ OPERAČNÍCH PROGRAMŮ
Článek 27
Hodnocení v polovině období
Členské státy pošlou hodnocení v polovině období uvedená v článku 49 základního nařízení nejpozději do 30. června 2011. Komise se může rozhodnout zastavit platební lhůtu v souladu s článkem 88 základního nařízení, pokud členský stát tuto povinnost nesplní.
KAPITOLA V
INFORMOVÁNÍ A PROPAGACE
Článek 28
Popis informačních a propagačních opatření v operačním programu a ve výročních a závěrečných prováděcích zprávách
1. Pro účely čl. 20 odst. 1 písm. g) bodu v) základního nařízení obsahuje operační program alespoň tyto části:
a)
obsah informačních a propagačních opatření, která přijmou členské státy nebo řídící orgán, zaměřených na případné příjemce, příjemce a předběžný rozpočet na tato opatření;
b)
obsah informačních a propagačních opatření, která přijmou členské státy nebo řídící orgán, zaměřených na veřejnost a předběžný rozpočet na tato opatření;
c)
správní útvary nebo subjekty odpovědné za provádění informačních a propagačních opatření;
d)
údaj o tom, jak mají být informační a propagační opatření vyhodnocena z hlediska zviditelnění operačních programů a informovanosti o nich a úlohy Společenství.
2. V případě operačních programů uvedených v článku 2 se nepoužijí odst. 1 písm. c) a d) tohoto článku.
3. Výroční zprávy a závěrečná zpráva o provádění operačního programu, které jsou uvedené v článku 67 základního nařízení, obsahují:
a)
uskutečněná informační a propagační opatření;
b)
ustanovení pro informační a propagační opatření uvedená v čl. 31 druhém pododstavci písm. d) tohoto nařízení, případně včetně elektronické adresy, na níž lze tyto údaje nalézt.
Výroční zpráva o provádění za rok 2010 a závěrečná zpráva o provádění, které jsou uvedené v článku 67 základního nařízení, obsahují kapitolu posuzující výsledky informačních a propagačních opatření z hlediska zviditelnění operačního programu a informovanosti o nich a o úloze Společenství, jak je stanoveno v odst. 1 písm. d) tohoto článku.
Článek 29
Informační opatření určená případným příjemcům
1. Pro účely čl. 51 odst. 2 písm. a) základního nařízení zajistí řídící orgán, aby byl operační program obecně šířen spolu s uvedením podrobných údajů o finančním příspěvku z ERF a dán k dispozici všem dotčeným stranám. Řídící orgán kromě toho zajistí, aby informace o možnostech financování, které nabízí společná pomoc ze Společenství a členského státu prostřednictvím operačního programu, byly co možná nejvíce rozšířeny.
2. Řídící orgán poskytne případným příjemcům jasné a podrobné informace přinejmenším o:
a)
podmínkách způsobilosti, které je třeba splnit, aby bylo možné získat finanční prostředky v rámci operačního programu;
b)
popisu postupů hodnocení žádostí o financování a popis daných časových období;
c)
kritériích výběru operací, které mají být financovány;
d)
kontaktech na osoby, které mohou poskytnout informace o operačním programu, a to na celostátní, regionální a místní úrovni.
3. Řídící orgán informuje případné příjemce o zveřejnění stanoveném v čl. 31 druhém pododstavci písm. d).
4. Řídící orgán zapojí do informačních a propagačních opatřeních v souladu s vnitrostátními právními předpisy a postupy nejméně jeden z následujících subjektů, který může šířit informace uvedené v odstavci 2:
a)
celostátní, regionální a místní orgány a rozvojové agentury;
b)
obchodní a profesní sdružení;
c)
hospodářské a sociální partnery;
d)
nevládní organizace;
e)
organizace zastupující podnikatelské kruhy;
f)
informační střediska o Evropské unii a zastoupení Komise v členských státech;
g)
vzdělávací instituce.
Článek 30
Informační opatření určená příjemcům
Řídící orgán informuje příjemce o tom, že přijetí finančních prostředků znamená rovněž souhlas s uvedením v seznamu příjemců zveřejněném v souladu s čl. 31 druhým pododstavcem písm. d).
Článek 31
Odpovědnost řídícího orgánu týkající se informačních a propagačních opatření určených veřejnosti
Pro účely čl. 51 odst. 2 písm. c) základního nařízení zajistí řídící orgán, aby se informační a propagační opatření určená veřejnosti prováděla se zaměřením na co možná nejširší zastoupení médií a s použitím různých forem a metod komunikace na příslušné územní úrovni.
Řídící orgán odpovídá za organizaci přinejmenším následujících informačních a propagačních opatření:
a)
hlavní informační činnosti propagující spuštění operačního programu;
b)
alespoň jedné hlavní informační činnosti za rok představující úspěchy operačního programu;
c)
vyvěšení vlajky Evropské unie na jeden týden ode dne 9. května před budovou řídícího orgánu;
d)
elektronické nebo jiné zveřejnění seznamu příjemců, názvů operací a částky přidělené operacím z veřejných zdrojů.
Neuvádí se jména účastníků operací podporovaných ERF a zaměřených na zlepšení odborných dovedností a vzdělávání a příjemců podpory na předčasný odchod z odvětví rybolovu, včetně předčasného odchodu do důchodu, jak je uvedeno v čl. 27 odst. 1 písm. d) základního nařízení.
Článek 32
Odpovědnost příjemců vztahující se k informačním a propagačním opatřením určeným veřejnosti
1. Pro účely článku 51 základního nařízení je příjemce odpovědný za informování veřejnosti o pomoci získané z ERF prostřednictvím opatření stanovených v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku.
2. Převyšují-li celkové způsobilé náklady na operaci spolufinancovanou ERF 500 000 EUR a sestávají-li z financování infrastruktury nebo stavebních prací, umístí příjemce na místo operace během jejího provádění velkoplošný panel. Informace uvedené v článku 33 nejméně 25 % velkoplošného panelu.
Po dokončení operace se velkoplošný panel nahradí stálou vysvětlující tabulkou uvedenou v odstavci 3.
3. Převyšují-li celkové způsobilé náklady na operaci 500 000 EUR a sestávají-li se z nákupu hmotného předmětu nebo financování infrastruktury nebo stavebních prací, umístí příjemce dobře viditelnou a dostatečně velkou stálou vysvětlující tabulku, a to nejpozději do šesti měsíců ode dne dokončení operace.
Na tabulce je kromě informací uvedených v uvedeném článku uveden druh a název operace. Informace uvedené v článku 33 zabírají nejméně 25 % tabulky.
Vysvětlující tabulka se rovněž nainstaluje na sídla skupin financovaných v rámci prioritní osy 4 základního nařízení.
4. Ve vhodných případech příjemce zajistí, aby byli účastníci operace spolufinancované z ERF informováni o tomto financování.
Příjemce za tímto účelem jasně oznámí, že prováděná operace byla vybrána v rámci operačního programu, který je spolufinancován ERF.
Jakýkoli doklad, včetně potvrzení o účasti nebo jakékoli jiné potvrzení týkající se takové operace, musí obsahovat prohlášení o tom, že operační program byl spolufinancován ERF.
Článek 33
Technické vlastnosti informačních a propagačních opatření k operaci
1. Veškerá informační a propagační opatření zaměřená na příjemce, případné příjemce a veřejnost obsahují tyto údaje:
a)
symbol Evropské unie v souladu s grafickými normami stanovenými v příloze II a odkaz na Evropskou unii;
b)
odkaz na ERF: „Evropský rybářský fond“;
c)
prohlášení, které vybere řídící orgán a které zdůrazňuje přínos zásahu Společenství, nejlépe pak ve znění: „Investování do udržitelného rybolovu“.
2. Pokud jde o malé propagační předměty, nepoužijí se odst. 1 písm. b) a c).
KAPITOLA VI
NÁSTROJE FINANČNÍHO INŽENÝRSTVÍ
Článek 34
Obecná ustanovení platná pro všechny nástroje finančního inženýrství
1. Na základě čl. 55 odst. 8 základního nařízení může ERF jako součást operačního programu od 1. ledna 2005 spolufinancovat výdaje na operaci zahrnující příspěvky na podporu nástrojů finančního inženýrství pro podniky, v první řadě malé a střední podniky, včetně mikropodniků, vymezené v doporučení Komise 2003/361/ES (21), např. fondů rizikového kapitálu, záručních fondů, úvěrových fondů včetně prostřednictvím podílových fondů.
Nástroje finančního inženýrství mají podobu činností, jež vytvářejí návratné investice, nebo poskytují záruky na návratné investice, nebo obojí. Vztahují se na ně podmínky stanovené v článcích 35, 36 a 37.
2. Výkaz výdajů, pokud jde o nástroje finančního inženýrství, zahrnuje celkové výdaje vyplacené na zavedení těchto nástrojů, nebo na ně přispívající. Při částečné nebo konečné uzávěrce operačního programu jsou však způsobilé výdaje součtem všech plateb na investice do podniků z každého z nástrojů finančního inženýrství uvedených v odstavci 1, nebo všech poskytnutých záruk včetně částek vyčleněných jako záruky záručním fondem a způsobilých nákladů na řízení. Odpovídající výkaz nákladů se příslušným způsobem opraví.
3. Úrok vytvořený platbami z operačního programu na financování nástrojů finančního inženýrství se použije na financování nástrojů finančního inženýrství malých a středních podniků, včetně mikropodniků.
4. Zdroje vrácené do operace z investic provedené nástroji finančního inženýrství nebo zbylých po vyplacení všech záruk jsou znovu použity příslušnými orgány dotčených členských států ve prospěch malých a středních podniků včetně mikropodniků.
Článek 35
Podmínky platné pro všechny nástroje finančního inženýrství
1. Pokud ERF financuje operace zahrnující nástroje finančního inženýrství, včetně operací uskutečňovaných prostřednictvím podílových fondů, předloží partneři podílející se na spolufinancování, nebo akcionáři, nebo jejich pověřený zástupce obchodní plán.
Členský stát nebo řídící orgán posoudí tento obchodní plán a monitoruje jeho provádění nebo za tyto činnosti odpovídá. V posouzení hospodářské životaschopnosti investičních činností nástrojů finančního inženýrství se přihlédne ke všem zdrojům příjmů dotčených podniků.
2. Obchodní plán stanovený v odstavci 1 upřesní alespoň:
a)
cílové trhy podniků a kritéria a podmínky jejich financování;
b)
provozní rozpočet nástroje finančního inženýrství;
c)
vlastnictví nástroje finančního inženýrství;
d)
partnery nebo akcionáře podílející se na spolufinancování;
e)
stanovy nástroje finančního inženýrství;
f)
ustanovení o odbornosti, způsobilosti a nezávislosti řízení;
g)
odůvodnění a zamýšlené použití příspěvku z ERF;
h)
politiku nástroje finančního inženýrství týkající se vyvázání z investic v podnicích;
i)
pravidla pro zrušení nástroje finančního inženýrství, včetně opětovného využití zdrojů, které se nástroji finančního inženýrství vrátily z investic, nebo zdrojů, které zbývají po vyplacení všech záruk přičtených k příspěvku z operačního programu.
3. Nástroje finančního inženýrství, včetně podílových fondů, jsou zřízeny jako nezávislé právní subjekty řízené dohodami mezi partnery nebo akcionáři podílejícími se na spolufinancování, nebo jako oddělená finanční jednotka v rámci stávající finanční instituce.
Pokud je nástroj finančního inženýrství zřízen v rámci finanční instituce, je ustaven jako oddělený balík peněžních prostředků podléhající zvláštním prováděcím pravidlům v rámci finanční instituce, který zejména zajistí, aby bylo vedeno oddělené účetnictví, jež rozlišuje nové zdroje investované do nástroje finančního inženýrství, včetně zdrojů poskytnutých operačním programem, od zdrojů původně dostupných v dané instituci.
Komise není partnerem podílejícím se na spolufinancování ani akcionářem nástrojů finančního inženýrství.
4. Neprokáže-li se po veřejné soutěži jako nezbytné povolit vyšší procentní sazbu, nesmí náklady na řízení v ročním průměru po dobu trvání pomoci překročit tyto hodnoty:
a)
2 % kapitálu vloženého z operačního programu do podílových fondů nebo kapitálu vloženého z operačního programu nebo podílového fondu do záručních fondů;
b)
3 % kapitálu vloženého z operačního programu nebo podílového fondu do nástroje finančního inženýrství ve všech ostatních případech, s výjimkou nástrojů drobných úvěrů určených pro mikropodniky;
c)
4 % kapitálu vloženého z operačního programu nebo podílového fondu do nástrojů drobných úvěrů určených pro mikropodniky.
5. Podmínky příspěvků z operačních programů na nástroje finančního inženýrství jsou stanoveny v dohodě o financování, kterou je třeba uzavřít mezi řádně zmocněným zástupcem nástroje finančního inženýrství a členským státem, nebo řídícím orgánem.
6. Dohoda o financování uvedená v odstavci 5 obsahuje přinejmenším:
a)
investiční strategii a plánování;
b)
monitorování provádění v souladu s platnými pravidly;
c)
výstupní politiku pro vyvázání příspěvku z operačního programu z nástroje finančního inženýrství;
d)
pravidla pro zrušení nástroje finančního inženýrství, včetně opětovného využití zdrojů, které se nástroji finančního inženýrství vrátily z investic, nebo zdrojů, které zbývají po vyplacení všech záruk přičtených k příspěvku z operačního programu.
7. Řídící orgán přijme předběžná opatření, aby minimalizoval narušení hospodářské soutěže na trzích rizikového kapitálu nebo úvěrů. Prostředky pocházející z investic do kapitálu a do půjček po odečtení poměrného podílu nákladů na řízení a výkonnostních pobídek lze přednostně poskytnout investorům operujícím podle zásady investora v podmínkách tržního hospodářství, a to až do výše odměny stanovené interními předpisy pro nástroje finančního inženýrství, a jsou následně poměrně rozděleny mezi všechny partnery podílející se na spolufinancování nebo akcionáře.
Článek 36
Zvláštní podmínky platné pro podílové fondy
1. Financuje-li ERF nástroje finančního inženýrství realizované prostřednictvím podílových fondů, tj. fondů sloužících k investování do jednotlivých fondů rizikového kapitálu, záručních fondů a úvěrových fondů, členský stát nebo řídící orgán přistoupí k jejich provedení prostřednictvím jedné nebo více těchto forem:
a)
zadáním veřejné zakázky v souladu s platným zákonem o zadávání veřejných zakázek;
b)
v jiných případech, pokud dohoda není veřejnou zakázkou na služby ve smyslu zákona o zadávání veřejných zakázek, poskytnutím grantu, který je k tomuto účelu definován jako přímý finanční příspěvek formou daru:
i)
Evropské investiční bance nebo Evropskému investičnímu fondu,
nebo
ii)
finanční instituci bez vypsání výzvy k předkládání návrhů, jestliže se to zakládá na vnitrostátních právních předpisech slučitelných se Smlouvou.
2. Pokud ERF financuje nástroje finančního inženýrství uskutečňované prostřednictvím podílových fondů, uzavře členský stát nebo řídící orgán s podílovým fondem dohodu o financování, která stanoví podmínky a cíle financování.
Dohoda o financování podle potřeby zohlední závěry hodnocení rozdílů mezi nabídkou takových nástrojů pro malé a střední podniky a poptávkou po takových nástrojích malými a středními podniky.
3. Dohoda o financování uvedená v odstavci 2 stanoví zejména opatření pro:
a)
podmínky pro příspěvky z operačního programu do podílového fondu;
b)
výzvu k vyjádření zájmu určenou finančním zprostředkovatelům;
c)
hodnocení, výběr a akreditaci finančních zprostředkovatelů;
d)
zřízení a monitorování investiční politiky, která obsahuje přinejmenším údaj o cílových podnicích a produktech finančního inženýrství, jež mají být podporovány;
e)
podávání zpráv podílovým fondem členskému státu nebo řídícímu orgánu;
f)
monitorování provádění investic v souladu s platnými pravidly;
g)
požadavky na audit;
h)
výstupní politiku vyvázání pro podílový fond z fondů rizikového kapitálu, záručních fondů nebo úvěrových fondů;
i)
pravidla pro zrušení podílového fondu, včetně opětovného využití zdrojů, které se nástroji finančního inženýrství vrátily z investic, nebo zdrojů, které zbývají po vyplacení všech záruk, přičtených příspěvku z operačního programu.
4. Podmínky pro příspěvky z podílových fondů podporovaných operačním programem do fondů rizikového kapitálu, záručních fondů a úvěrových fondů se stanoví v dohodě o financování, která bude uzavřena mezi fondy rizikového kapitálu, záručním fondem a uvěrovým fondem na jedné straně a podílovým fondem na straně druhé. Dohoda o financování obsahuje alespoň body uvedené v čl. 35 odst. 6.
Článek 37
Zvláštní podmínky platné pro fondy rizikového kapitálu, záruční fondy a úvěrové fondy
Jiné nástroje finančního inženýrství než podílové fondy investují do podniků, zejména do MSP. Takové investice lze provést pouze ve fázích zřizování těchto podniků, v rané fázi jejich existence, včetně počátečního kapitálu, nebo rozšiřování těchto podniků, a to pouze do činností, které správci nástroje finančního inženýrství posoudí jako potenciálně ekonomicky životaschopné.
KAPITOLA VII
ŘÍZENÍ, MONITOROVÁNÍ A KONTROLA
ODDÍL 1
Obecná ustanovení
Článek 38
Zprostředkující subjekty
1. Vykonává-li jeden nebo více úkolů řídícího orgánu nebo certifikačního orgánu zprostředkující subjekt, jsou příslušná ujednání úředně zaznamenána v písemné formě.
2. Ustanovení tohoto nařízení ohledně řídícího orgánu a certifikačního orgánu platí pro zprostředkující subjekt.
Článek 39
Řídící orgán
1. Pro účely výběru a schválení operací podle čl. 59 písm. a) základního nařízení zajišťuje řídící orgán, že příjemci jsou informováni o zvláštních podmínkách týkajících se produktů nebo služeb, které mají být v rámci operace poskytnuty, o finančním plánu, lhůtě pro provedení, údajích finančního rázu a jiných údajích, které je třeba uchovat a sdělit. Před přijetím rozhodnutí o schválení se ujistí, že příjemce je schopen tyto závazky splnit.
2. Ověřování, které provádí řídící orgán podle čl. 59 písm. b) základního nařízení, se týká případně správních, finančních, technických a hmotných aspektů operací.
Ověřování zaručí, že vykázané výdaje jsou skutečné, že produkty nebo služby byly poskytnuty v souladu s rozhodnutím o schválení, že žádosti příjemce o úhradu jsou správné a že výdaje jsou v souladu s pravidly Společenství a vnitrostátními pravidly. Zahrnují postupy pro zamezení dvojímu financování výdajů z jiných režimů Společenství nebo vnitrostátních režimů a za jiná programová období.
Součástí ověřování jsou tyto postupy:
a)
správní ověření každé žádosti o úhradu, kterou podal příjemce;
b)
ověřování jednotlivých operací na místě.
3. Provádí-li se ověřování operačního programu na místě podle odst. 2 písm. b) na základě vzorku, povede řídící orgán záznamy, které popisují a zdůvodňují metodu výběru vzorků a určují, které operace nebo transakce byly vybrány k ověření.
Řídící orgán určí rozsah vzorku, na němž se přiměřeně ujistí, že související transakce jsou legální a řádné, s přihlédnutím k úrovni rizika, kterou řídící orgán stanoví v souvislosti s typem příjemců a daných operací.
Řídící orgán každoročně reviduje metodu výběru vzorků.
4. Řídící orgán vypracuje písemné normy a postupy pro ověřování prováděná podle odstavce 2 a o každém ověření uchovává záznamy, ve kterých je uvedeno, jaká práce byla vykonána, datum a výsledky ověření a opatření přijatá v souvislosti se zjištěnými nesrovnalostmi.
5. Je-li řídící orgán rovněž příjemcem v rámci operačního programu, zajistí ustanovení pro ověřování uvedená v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku přiměřené oddělení funkcí v souladu s čl. 57 odst. 1 písm. b) základního nařízení.
Článek 40
Údaje o operacích, které musí být sděleny Komisi na základě její žádosti
1. Účetní záznamy operací a údaje o provádění uvedené v čl. 59 písm. c) základního nařízení obsahují alespoň informace stanovené v příloze III tohoto nařízení. Tyto informace se případně rozdělí na základě věku a pohlaví příjemců.
2. Řídící, certifikační a auditní orgány a subjekty uvedené v čl. 61 odst. 3 základního nařízení mají přístup k informacím uvedených v odstavci 1 tohoto článku.
3. Na písemnou žádost Komise jí členský stát do patnácti pracovních dní od obdržení žádosti nebo v jakékoli jiné smluvené lhůtě poskytne příslušné informace uvedené v odstavci 1 za účelem provedení kontroly dokumentace a kontroly na místě. Komise může vyžadovat informace uvedené v odstavci 1 na úrovni operací, opatření, prioritních os nebo operačních programů.
Článek 41
Auditní stopa
Pro účely čl. 59 písm. f) základního nařízení se auditní stopa považuje za dostatečnou, pokud splňuje tato kritéria:
a)
umožňuje, aby souhrnné částky potvrzené Komisi souhlasily s podrobnými účetními záznamy a s podklady, které vede certifikační orgán, řídící orgán, zprostředkující subjekty a příjemci, pokud jde o operace spolufinancované v rámci operačního programu;
b)
umožňuje ověřit vyplacení veřejného příspěvku příjemci;
c)
umožňuje ověřit uplatňování kritérií výběru stanovených monitorovacím výborem pro operační program;
d)
obsahuje pro každou operaci příslušné technické specifikace a finanční plán, dokumenty týkající se schválení grantu, dokumenty vztahující se k postupům zadávání veřejných zakázek, zprávy o pokroku a zprávy o ověření a provedených auditech.
Článek 42
Audity operací
1. Audity uvedené v čl. 61 odst. 1 písm. b) základního nařízení se provádějí každých dvanáct měsíců od 1. července 2008 na vzorku operací vybraných na základě metody vypracované a schválené auditním orgánem v souladu s článkem 43 tohoto nařízení.
Audity se provádějí na místě na základě dokumentace a záznamů, jež vede příjemce.
2. Audity ověří, zda jsou splněny tyto podmínky:
a)
operace splňuje kritéria výběru pro operační program, provádí se v souladu s rozhodnutím o schválení a splňuje všechny příslušné podmínky týkající se její funkčnosti a využití nebo cílů, jichž je třeba dosáhnout;
b)
vykázané výdaje souhlasí s účetními záznamy a s podklady vedenými příjemcem;
c)
výdaje vykázané příjemcem jsou v souladu s předpisy Společenství a s vnitrostátními předpisy;
d)
veřejný příspěvek byl příjemci vyplacen v souladu s článkem 80 základního nařízení.
3. Pokud se ukáže, že zjištěné problémy jsou systémové povahy, a proto ohrožují jiné operace v rámci operačního programu, zajistí auditní orgán provedení dalšího přezkoumání, včetně případných doplňkových auditů, které zjistí rozsah daného problému. Odpovědné orgány přijmou nezbytná preventivní a nápravná opatření.
4. Pro účely vykazování v tabulkách přílohy VI části A bodu 9 a přílohy VII části A bodu 9 se mezi částky auditovaných výdajů počítají pouze výdaje spadající do působnosti auditu podle odstavce 1.
Článek 43
Výběr vzorků
1. Výběr vzorku operací, u nichž se má každých 12 měsíců provádět audit, se zakládá především na metodě namátkového statistického výběru vzorků, jak je stanovena v odstavcích 2, 3 a 4. Další operace lze vybrat jakožto doplňkové vzorky, jak je stanoveno v odstavcích 5 a 6.
2. Metoda použitá k výběru vzorků a k vyvození závěrů z výsledků zohledňuje mezinárodně uznávané auditorské standardy a je zdokumentována. Vzhledem k výši výdajů, množství a druhu operací a jiným příslušným faktorům určí auditní orgán příslušnou metodu statistického výběru vzorků, jíž má být použito. Technické parametry vzorku se stanoví v souladu s přílohou IV.
3. Vzorek, u něhož se má každých 12 měsíců provádět audit, se vybere z operací, u nichž byly výdaje vykazovány Komisi pro operační program během roku, který předcházel roku, v němž je Komisi sdělena výroční kontrolní zpráva stanovená v čl. 61 odst. 1 písm. e) bodě i) základního nařízení. V prvním období dvanácti měsíců se může auditní orgán rozhodnout, že seskupí operace, jejichž výdaje byly Komisi vykázány v roce 2007 a 2008, a vytvoří tak základ pro výběr operací, u nichž má být proveden audit.
4. Auditní orgán vyvodí závěry na základě výsledků auditů výdajů vykázaných Komisi v průběhu období uvedeného v odstavci 3 a sdělí je Komisi ve výroční kontrolní zprávě. U operačních programů, jejichž vypočtená četnost chyb se nachází nad tolerančním prahem, analyzuje auditní orgán její význam a provede nezbytná opatření, včetně vhodných doporučení, která uvede ve výroční kontrolní zprávě.
5. Auditní orgán pravidelně přezkoumá rozsah působnosti zajištěné namátkovými vzorky a přihlédne zejména k tomu, že audit musí poskytovat dostatečné záruky pro prohlášení, která je třeba vydat při částečném nebo konečném uzavření operačního programu. Na základě svého odborného posouzení rozhodne, zda je nezbytné provést audit doplňkového vzorku dalších operací, aby byly zohledněny zjištěné specifické rizikové faktory, a zajistit pro program dostatečný rozsah různých druhů operací, příjemců, zprostředkujících subjektů a prioritních os.
6. Auditní orgán vyvodí na základě výsledků auditů doplňkového vzorku závěry a sdělí je Komisi ve výroční kontrolní zprávě. Zjistí-li se velké množství nesrovnalostí nebo zjistí-li se systémové nedostatky, provede auditní orgán analýzu jejich závažnosti a přijme nezbytná opatření, včetně doporučení, jež sdělí ve výroční kontrolní zprávě. Výsledky auditů doplňkových vzorků se posuzují odděleně od výsledků auditu namátkových vzorků. Zejména nesrovnalosti zjištěné na doplňkovém vzorku se neberou v úvahu při výpočtu četnosti chyb namátkového vzorku.
Článek 44
Dokumenty předkládané auditním orgánem
1. V souladu se vzorem uvedeným v příloze V tohoto nařízení se vypracuje auditní strategie uvedená v čl. 61 odst. 1 písm. c) základního nařízení. Tato strategie se každoročně, nebo je-li to nutné, v průběhu roku aktualizuje a reviduje.
2. Výroční kontrolní zpráva a stanovisko uvedené v čl. 61 odst. 1 písm. e) bodě i) základního nařízení se zakládají na auditech systémů a auditech operací provedených podle čl. 61 odst. 1 písm. a) a b) uvedeného nařízení v souladu s auditní strategií pro operační program a jsou vypracovány podle vzorů uvedených v příloze VI tohoto nařízení.
3. Prohlášení o uzavření uvedené v čl. 61 odst. 1 písm. f) základního nařízení se zakládá na všech auditech provedených auditním orgánem nebo v rámci jeho odpovědnosti v souladu s auditní strategií. Prohlášení o uzavření a závěrečná kontrolní zpráva se vypracují podle vzoru uvedeného v příloze VII tohoto nařízení.
4. Dojde-li k omezení rozsahu přezkumu nebo neumožňuje-li zjištěná výše neoprávněných výdajů provést stanovisko bez výhrad v rámci výročního stanoviska uvedeného v čl. 61 odst. 1 písm. e) základního nařízení nebo v prohlášení o uzavření uvedeném v čl. 61 odst. 1 písm. f) uvedeného nařízení, uvede auditní orgán důvody a odhadne rozsah problému a jeho finanční dopad.
5. V případě částečného uzavření operačního programu vypracuje auditní orgán podle vzoru uvedeného v příloze VIII tohoto nařízení prohlášení o legálnosti a řádnosti transakcí uvedených ve výkazu výdajů v souladu s článkem 85 základního nařízení a předloží jej se stanoviskem uvedeným v čl. 61 odst. 1 písm. e) bodě iii) základního nařízení.
Článek 45
Dostupnost dokladů
1. Pro účely článku 87 základního nařízení zajistí řídící orgán, aby byly dostupné záznamy o totožnosti a sídle subjektů, které vlastní podklady týkající se výdajů a auditů, mezi které patří všechny dokumenty nezbytné pro auditní stopu.
2. Řídící orgán zajistí, aby dokumenty uvedené v odstavci 1 tohoto článku byly dostupné ke kontrole a aby byly výtahy nebo kopie těchto dokumentů předány osobám a subjektům, které na to mají právo, včetně alespoň pověřených zaměstnanců řídícího orgánu, certifikačního orgánu, zprostředkujících subjektů, auditního orgánu a subjektů uvedených v čl. 61 odst. 3 základního nařízení a pověřených úředníků Společenství a jejich pověřených zástupců.
3. Řídící orgán uchovává informace nezbytné pro účely hodnocení a podávání zpráv, včetně informací uvedených v článku 40 v souvislosti s operacemi uvedenými v čl. 87 odst. 2 základního nařízení po celou dobu uvedenou v odst. 1 písm. a) uvedeného článku.
4. Za obecně přijímané nosiče dat uvedené v článku 87 základního nařízení se pokládají přinejmenším:
a)
fotokopie originálů;
b)
mikrofiše originálů;
c)
elektronické verze originálů;
d)
doklady existující pouze v elektronické verzi.
5. Vnitrostátní orgány stanoví postup potvrzování souladu dokladů uchovávaných na obecně přijímaných nosičích dat s originály dokladů a zaručí, že uchovávané verze splňují podmínky vnitrostátních právních předpisů a jsou spolehlivé pro účely auditu.
6. Pokud doklady existují pouze v elektronické podobě, musí používané počítačové systémy splňovat uznávané bezpečnostní normy, které zaručují, že uchovávané doklady splňují podmínky vnitrostátních právních předpisů a jsou spolehlivé pro účely auditu.
Článek 46
Doklady předložené certifikačním orgánem
1. Potvrzené výkazy výdajů a žádosti o platby uvedené v čl. 60 písm. a) základního nařízení se vypracují ve formátu uvedeném v příloze IX tohoto nařízení a předají se Komisi.
2. Od roku 2008 předloží certifikační orgány každý rok do 31. března Komisi výkaz v souladu se vzorem uvedeným v příloze X, který u každé prioritní osy operačního programu uvede:
a)
částky vyňaté z výkazu výdajů předloženého v průběhu předchozího roku po zrušení všech nebo části veřejných příspěvků na operaci;
b)
částky získané zpět, jež byly odečteny z těchto výkazů výdajů;
c)
výkaz částek, které měly být získány zpět do 31. prosince předchozího roku a které jsou klasifikovány podle roku, v němž byly vydány příkazy k inkasu.
3. S cílem dospět k částečnému uzavření operačního programu předloží certifikační orgán Komisi výkaz výdajů uvedený v článku 85 základního nařízení ve formátu uvedeném v příloze XI tohoto nařízení.
Článek 47
Popis řídících a kontrolních systémů
Popis řídících a kontrolních systémů operačního programu uvedený v čl. 71 odst. 1 základního nařízení obsahuje informace o bodech uvedených v článku 57 uvedeného nařízení a informace stanovené v článcích 48 a 49 tohoto nařízení.
Tyto informace se předloží v souladu se vzorem uvedeným v části A přílohy XII tohoto nařízení.
Článek 48
Informace o řídícím orgánu, certifikačním orgánu a zprostředkujících subjektech
Pokud jde o řídící orgán, certifikační orgán a všechny zprostředkující orgány, poskytne členský stát Komisi tyto informace:
a)
popis úkolů, jež jim byly svěřeny;
b)
organizační schéma každého z nich, popis rozdělení úkolů v rámci jeho útvarů nebo mezi jeho útvary a orientační počet přidělených míst;
c)
postupy pro výběr a schvalování operací;
d)
postupy, podle kterých se přijímají, ověřují a potvrzují žádosti příjemců o úhradu, a zejména pravidla a postupy stanovené pro účely ověřování v článku 39 a postupy, jimiž se schvalují a provádějí platby příjemcům a zanášejí se do účetního systému;
e)
postupy, jimiž se vypracovávají a certifikují výkazy výdajů a předkládají se Komisi;
f)
odkaz na písemné postupy zřízené pro účely písmen c), d) a e);
g)
pravidla způsobilosti stanovená členským státem a platná pro daný operační program;
h)
systém uchovávání podrobných účetních záznamů operací a údajů o provádění uvedených v čl. 40 odst. 1 v rámci operačního programu.
Článek 49
Informace o auditním orgánu a subjektech uvedených v čl. 61 odst. 3 základního nařízení
Pokud jde o auditní orgán a subjekty uvedené v čl. 61 odst. 3 základního nařízení, poskytne členský stát Komisi tyto informace:
a)
popis jejich úkolů a jejich vzájemných vztahů;
b)
organizační schéma auditního orgánu a každého subjektu podílejícího se na provádění auditů operačních programů, které popisuje, jak je zajištěna jejich nezávislost, orientační počet přidělených míst a kvalifikace nebo zkušenosti, které jsou pro tato místa nezbytné;
c)
postupy pro monitorování toho, jak jsou prováděna doporučení a nápravná opatření plynoucí z auditních zpráv;
d)
případně postupy dohledu auditního orgánu na práci subjektů podílejících se na provádění auditů týkajících se daného operačního programu;
e)
postupy pro přípravu výroční kontrolní zprávy a prohlášení o uzavření.
Článek 50
Hodnocení řídících a kontrolních systémů
1. Zpráva uvedená v čl. 71 odst. 2 základního nařízení se zakládá na přezkoumání popisu systémů, příslušných dokladů týkajících se systémů, systému pro uchovávání účetních záznamů a údajů o provádění operací a na pohovorech se zaměstnanci hlavních subjektů, které auditní orgán nebo jiný subjekt odpovídající za zprávu pokládá za důležité za účelem doplnění, vysvětlení nebo ověření informací.
2. Stanovisko k souladu systémů uvedené v čl. 71 odst. 2 základního nařízení se vypracuje podle vzoru uvedeného v části B přílohy XII tohoto nařízení.
3. Je-li dotčený řídící a kontrolní systém v podstatě shodný se stávajícím systémem pomoci schválené podle nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (22), lze přihlédnout k výsledkům auditů provedených auditory na úrovni členských států a Společenství v rámci tohoto systému pro účely vypracování zprávy a stanoviska podle čl. 71 odst. 2 základního nařízení.
ODDÍL 2
Odchylky týkající se kontroly operačních programů uvedených v článku 2
Článek 51
Obecné odchylky
1. U operačních programů uvedených v článku 2 tohoto nařízení se po auditních orgánech nepožaduje, aby Komisi předložily auditní strategii jak je uvedeno v čl. 61 odst. 1 písm. c) základního nařízení.
2. U operačních programů uvedených v článku 2 tohoto nařízení, u nichž je stanovisko k souladu systému uvedeného v čl. 71 odst. 2 základního nařízení bez výhrad nebo u nichž byly výhrady staženy po přijetí nápravných opatření, může Komise usoudit:
a)
že se může v zásadě spoléhat na stanovisko podle čl. 61 odst. 1 písm. e) bodu ii) základního nařízení, pokud jde o účinné fungování systémů;
b)
že bude provádět své vlastní audity na místě pouze v případě, že existují důkazy o možných nedostatcích systému ovlivňujících výdaje potvrzené Komisi v roce, pro který bylo vydáno stanovisko podle čl. 61 odst. 1 písm. e) bodu ii) základního nařízení, jež neobsahuje žádné výhrady k takovým nedostatkům.
3. Pokud Komise dojde k závěru uvedenému v odstavci 2 tohoto článku, uvědomí odpovídajícím způsobem dotyčný členský stát.
Pokud existují důkazy o možných nedostatcích, může požádat dotčený členský stát, aby provedl audity v souladu s čl. 72 odst. 3 základního nařízení, nebo provést vlastní audity podle čl. 72 odst. 2 uvedeného nařízení.
Článek 52
Ustavení subjektů a zavedení postupů podle vnitrostátního práva
1. U operačních programů uvedených v článku 2 může členský stát kromě obecných odchylek uvedených v článku 51 využít možnosti v souladu s vnitrostátními pravidly ustavit subjekty a zavést postupy pro výkon:
a)
funkcí řídícího orgánu v souvislosti s ověřováním spolufinancovaných produktů a služeb a výdajů prohlášených podle čl. 59 písm. b) základního nařízení;
b)
funkcí certifikačního orgánu podle článku 60 základního nařízení;
c)
funkcí auditního orgánu podle článku 61 základního nařízení.
2. Využije-li členský stát možnosti uvedené v odstavci 1 tohoto článku, nevyžaduje se, aby určil certifikační orgán a auditní orgán jak je uvedeno v čl. 58 odst. 1 písm. b) a c) základního nařízení.
3. Využije-li členský stát možnosti uvedené v odstavci 1 tohoto článku, použijí se obdobně ustanovení článku 71 základního nařízení.
Článek 53
Zvláštní ustanovení pro subjekty a postupy podle vnitrostátního práva
1. Tento článek se použije na operační programy, u nichž členský stát využil možnosti stanovené v čl. 52 odst. 1.
2. Ověřování uvedená v čl. 39 odst. 2 provádí vnitrostátní subjekty uvedené v čl. 52 odst. 1.
3. Audity operací uvedené v čl. 61 odst. 1 písm. b) základního nařízení se provádějí v souladu s vnitrostátními postupy. Nepoužijí se články 42 a 43 tohoto nařízení.
4. Ustanovení čl. 44 odst. 2 až 5 se použijí obdobně pro přípravu dokladů vydaných vnitrostátními subjekty uvedenými v čl. 52 odst. 1.
Výroční kontrolní zpráva a výroční stanovisko se případně vypracovává podle vzorů uvedených v příloze VI.
5. Povinnosti stanovené v čl. 46 odst. 2 provádí vnitrostátní subjekt uvedený v čl. 52 odst. 1.
Výkaz výdajů se vypracovává podle vzorů uvedených v přílohách IX a XI.
6. Informace, které mají být součástí popisu řídících a kontrolních systémů, uvedené v článcích 47, 48, a 49, obsahují případně údaje o vnitrostátních subjektech uvedených v čl. 52 odst. 1.
KAPITOLA VIII
NESROVNALOSTI
Článek 54
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
a)
„hospodářským subjektem“ jakákoli fyzická či právnická osoba a ostatní subjekty, které se podílejí na provádění pomoci z ERF, s výjimkou členských států při výkonu veřejných pravomocí;
b)
„prvotním odhalením ve správním nebo soudním řízení“ první písemné posouzení příslušného správního nebo soudního orgánu, ve kterém se na základě konkrétních skutečností dospívá k závěru, že došlo k nesrovnalosti, aniž je tím dotčena možnost, že takový závěr může být podle průběhu správního nebo soudního řízení následně revidován či stažen;
c)
„podezřením na podvod“ nesrovnalost, která zavdává podnět k zahájení správního nebo soudního řízení na vnitrostátní úrovni s cílem určit, zda došlo k úmyslnému jednání a zejména zda došlo k podvodu podle čl. 1 odst. 1 písm. a) Úmluvy o ochraně finančních zájmů Evropských společenství, vypracované na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii (23);
d)
„úpadkem“ konkursní řízení ve smyslu čl. 2 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 (24).
Článek 55
Počáteční hlášení - odchylky
1. Aniž jsou dotčeny povinnosti podle článku 70 základního nařízení, nahlásí členské státy do dvou měsíců následujících po konci každého čtvrtletí Komisi veškeré nesrovnalosti, které se staly předmětem prvotního odhalení ve správním nebo soudním řízení.
V tomto hlášení členské státy uvedou v každém případě podrobné údaje o:
a)
ERF, cíli, operačním programu, prioritní ose a příslušné operaci a čísle společného identifikačního kódu (CCI);
b)
ustanovení, které bylo porušeno;
c)
datu a zdroji první informace, která vedla k podezření, že došlo k nesrovnalosti;
d)
praktikách použitých při vzniku nesrovnalosti;
e)
případně zda tato praktika vzbuzuje podezření na podvod;
f)
způsobu, jakým byla nesrovnalost odhalena;
g)
případně členských státech a třetích zemích, jichž se záležitost týká;
h)
období, během něhož k nesrovnalosti došlo, nebo čase, kdy k nesrovnalosti došlo;
i)
vnitrostátních orgánech nebo subjektech, které vypracovaly úřední zprávu o nesrovnalosti, a o orgánech, které jsou pověřeny se nesrovnalostí zabývat ze správního nebo soudního hlediska;
j)
datu prvotního odhalení nesrovnalosti ve správním nebo soudním řízení;
k)
totožnosti fyzických a právnických osob nebo jiných zúčastněných subjektů, kromě případů, kdy tato informace není důležitá pro účely potírání nesrovnalostí vzhledem k povaze dané nesrovnalosti;
l)
celkovém rozpočtu a příspěvku z veřejných zdrojů schváleném pro operaci a o rozdělení jeho spolufinancování mezi příspěvek Společenství a členských států;
m)
výši příspěvku z veřejných zdrojů, kterého se nesrovnalost týká, a výši příslušného ohroženého příspěvku Společenství;
n)
částkách, které by bývaly byly neoprávněně vyplaceny, pokud by nesrovnalost nebyla zjištěna, v případech, kdy nebyl vyplacen příspěvek z veřejných zdrojů osobám nebo jiným subjektům uvedeným v písmenu k);
o)
případném pozastavení plateb a možnostech získání příspěvku zpět;
p)
povaze neoprávněného výdaje.
2. Odchylně od odstavce 1 není třeba sdělovat následující případy:
a)
případy, kdy k nesrovnalosti došlo pouze kvůli selhání při provádění celé nebo části operace, která je součástí spolufinancovaného operačního programu, z důvodu úpadku příjemce;
b)
případy, na něž příjemce dobrovolně upozornil řídící nebo certifikační orgán dříve, než je některý z těchto orgánů sám zaznamenal, ať již před nebo po vyplacení příspěvku z veřejných zdrojů;
c)
případy zjištěné a opravené řídícím nebo certifikačním orgánem před vyplacením příspěvku z veřejných zdrojů příjemci a před zahrnutím daných výdajů do výkazu výdajů předloženého Komisi.
Musejí však být oznámeny nesrovnalosti, ke kterým došlo před úpadkem, a jakékoli podezření na podvod.
3. Pokud některé z údajů uvedených v odstavci 1, zejména ty, které se týkají praktik použitých při spáchání nesrovnalosti a způsobu, jakým byla nesrovnalost odhalena, nejsou dostupné, doplní je členské státy pokud možno při předložení následující čtvrtletní zprávy o nesrovnalostech Komisi.
4. Pokud vnitrostátní předpisy stanoví utajení vyšetřování, musí být poskytnutí údajů povoleno příslušným soudním orgánem.
5. Nemá-li členský stát žádné nesrovnalosti podle odstavce 1, o nichž by mohl podat hlášení, informuje o této skutečnosti Komisi ve lhůtě stanovené v uvedeném odstavci.
Článek 56
Naléhavé případy
Každý členský stát okamžitě nahlásí Komisi a případně jiným dotčeným členským státům jakékoli nesrovnalosti, jež byly odhaleny, nebo je podezření, že k nim došlo, obává-li se, že:
a)
by mohly mít velmi rychle dopad vně jeho území,
nebo
b)
ukazují, že došlo k použití nových nezákonných praktik.
Článek 57
Podávání hlášení o následných krocích a případy, kdy se nepodaří získat částky zpět
1. Do dvou měsíců od konce každého čtvrtletí členské státy informují Komisi o postupech zavedených v souvislosti se všemi nesrovnalostmi, které již dříve oznámily, a o významných změnách, které z nich vyplývají, přičemž upozorní na všechny předchozí zprávy, které předložily podle článku 55.
Tyto informace musí obsahovat alespoň:
a)
částky, které byly získány zpět nebo u kterých se to předpokládá;
b)
předběžná opatření přijatá členskými státy k zajištění zpětného získání neoprávněně vyplacených částek;
c)
jakékoli soudní a správní postupy zahájené za účelem získání neoprávněně vyplacených částek zpět a uložení sankcí;
d)
důvody pro upuštění od postupů zpětného získávání;
e)
jakékoli upuštění od trestního stíhání.
Členské státy oznámí Komisi správní nebo soudní rozhodnutí nebo jejich hlavní body týkající se ukončení těchto řízení a uvedou zejména, zda lze na základě zjištěných údajů pojmout podezření na podvod či nikoli. V případě uvedeném v písmenu d) členské státy pokud možno informují Komisi před přijetím rozhodnutí.
2. Domnívá-li se členský stát, že částku nelze získat zpět nebo se nepředpokládá, že by to bylo možné, informuje ve zvláštní zprávě Komisi o částce, která nebyla získána zpět, a o faktech důležitých pro dané rozhodnutí o rozdělení nákladů na ztrátu podle čl. 70 odst. 2 základního nařízení.
Tyto informace musejí být dostatečně podrobné, aby Komisi umožnily rozhodnout co nejdříve po konzultaci orgánů dotčených členských států.
Obsahují přinejmenším:
a)
kopii rozhodnutí o přidělení;
b)
datum poslední platby příjemci;
c)
kopii příkazu k inkasu;
d)
v případě úpadku, na nějž se vztahuje ohlašovací povinnost podle čl. 55 odst. 2, kopii dokladu potvrzujícího platební neschopnost příjemce;
e)
stručný popis opatření, která členský stát přijal s cílem získat zpět předmětnou částku, včetně uvedení data u jednotlivých opatření.
3. V případě uvedeném v odstavci 2 může Komise výslovně žádat, aby členský stát nadále pokračoval v řízení o zpětném získání vyplacených částek.
Článek 58
Elektronický přenos
Informace uvedené v článcích 55, 56 a čl. 57 odst. 1 se předávají, pokud je to možné, elektronicky prostřednictvím zabezpečeného spojení, přičemž se použije Komisí za tímto účelem stanovený modul.
Článek 59
Náhrada soudních nákladů
V případech, kdy příslušné orgány členského státu rozhodnou na výslovnou žádost Komise o zahájení soudního řízení nebo o jeho pokračování za účelem získání neoprávněně vyplacených částek zpět, se Komise může zavázat, že členskému státu proplatí po předložení podkladů všechny soudní náklady a náklady vzniklé přímo ze soudního řízení nebo jejich část, i kdyby řízení bylo neúspěšné.
Článek 60
Kontakty s členskými státy
1. Komise udržuje s dotčenými členskými státy příslušné kontakty za účelem doplnění předložených údajů o nesrovnalostech uvedených v článku 55 a o řízeních uvedených v článku 57 a zejména o možnostech zpětného získání částek.
2. Nezávisle na kontaktech uvedených v odstavci 1 Komise uvědomí členské státy, vede-li povaha nesrovnalosti k podezření, že by ke stejným nebo podobným praktikám mohlo dojít v ostatních členských státech.
3. Komise uspořádá na úrovni Společenství informační schůze pro zástupce členských států, kde s nimi přezkoumá informace, které obdržela podle článků 55, 56 a 57 a odstavce 1 tohoto článku. Přezkoumání se zaměří na poučení, které je třeba si vzít z informací týkajících se nesrovnalostí, preventivních opatření a soudních řízení.
4. Na žádost členského státu nebo Komise se členský stát a Komise vzájemně konzultují za účelem odstranění jakýchkoli nedostatků, které poškozují zájmy Společenství a které se objeví v průběhu vymáhání platných ustanovení.
Článek 61
Využití informací
Komise může využít všech informací obecné nebo provozní povahy, které členské státy sdělují podle tohoto nařízení, aby provedla analýzy rizik a na základě obdržených informací vypracovala zprávy a systémy včasného varování pro větší efektivitu při zjišťování rizik.
Článek 62
Informování výborů
Komise pravidelně informuje členské státy v rámci Poradního výboru pro koordinaci v boji proti podvodům ustaveného rozhodnutím Komise 94/140/ES (25) o řádovém rozsahu finančních prostředků, jichž se týkají nesrovnalosti, které byly zjištěny, a o různých kategoriích nesrovnalostí, rozdělených podle typu a počtu. Informován je rovněž výbor uvedený v článku 101 základního nařízení.
Článek 63
Nesrovnalosti menšího rozsahu, které není třeba ohlašovat
1. V případech, kdy se nesrovnalosti týkají částek menších než 10 000 EUR ze souhrnného rozpočtu Evropských společenství, předkládají členské státy Komisi informace stanovené v článcích 55 a 57 pouze tehdy, pokud je Komise výslovně požaduje.
V souladu s čl. 60 písm. f) základního nařízení však členské státy však vedou účetní záznamy o návratných částkách nižších než je tento práh a o částkách navrácených nebo odebraných po zrušení příspěvku na operaci a vrátí získané částky do souhrnného rozpočtu Evropských společenství.
Aniž jsou dotčeny povinnosti vyplývající přímo z čl. 70 odst. 1 písm. b) základního nařízení, členský stát a Společenství sdílí ztrátu vyplývající z částek nižších než stanovená hranice, jež nemohou být získány zpět, v souladu s mírou spolufinancování platnou pro danou operaci. Postup stanovený v čl. 57 odst. 2 tohoto nařízení se nepoužije, nerozhodne-li Komise jinak.
Třetí pododstavec tohoto odstavce se použije rovněž na případy úpadku vyjmuté z oznamovací povinnosti podle čl. 55 odst. 1.
2. Členské státy, které ke dni, kdy došlo k nesrovnalosti, nepřijaly euro jako svou měnu, přepočítají výdaje vynaložené v měně členského státu na eura v souladu s článkem 95 základního nařízení. Nebyly-li výdaje zapsány do účetnictví certifikačního orgánu, použije se aktuální účetní směnný kurs, který Komise zveřejňuje elektronicky.
KAPITOLA IX
ELEKTRONICKÁ VÝMĚNA ÚDAJŮ
Článek 64
Počítačový systém na výměnu údajů
Pro účely článků 65 a 75 základního nařízení se zřizuje počítačový systém na výměnu údajů jakožto nástroj na výměnu všech údajů týkajících se operačního programu.
Výměna údajů mezi jednotlivými členskými státy a Komisí se provádí za použití počítačového systému zřízeného Komisí, který umožňuje zabezpečenou výměnu údajů mezi Komisí a jednotlivými členskými státy.
Členské státy jsou zapojeny do dalšího vývoje počítačového systému na výměnu údajů.
Článek 65
Obsah počítačového systému na výměnu údajů
1. Počítačový systém na výměnu údajů obsahuje informace společného zájmu Komise a členských států a přinejmenším následující údaje nezbytné k finančním transakcím:
a)
finanční plán operačních programů podle vzoru uvedeného v části B přílohy I;
b)
výkazy výdajů a žádosti o platbu podle vzoru uvedeného v příloze IX;
c)
výroční výkaz o částkách, jež byly odejmuty nebo byly získány zpět, a o částkách, jejichž zpětné získání se očekává, podle vzoru uvedeného v příloze X;
d)
roční odhad pravděpodobných žádostí o platbu podle vzoru uvedeného v příloze XIII;
e)
finanční oddíl výročních a závěrečných zpráv o provádění podle vzoru uvedeného v bodě 3.3 přílohy XIV.
2. Kromě odstavce 1 počítačový systém na výměnu údajů obsahuje přinejmenším tyto doklady a údaje společného zájmu, díky nimž lze provádět monitorování:
a)
národní strategický plán uvedený v článku 15 základního nařízení;
b)
operační program včetně všech jeho revizí podle vzoru uvedeného v části A přílohy I;
c)
rozhodnutí Komise o příspěvku z ERF;
d)
výroční a konečné zprávy o provádění podle vzoru uvedeného v příloze XIV;
e)
auditní strategii podle vzoru uvedeného v příloze V;
f)
popis řídícího a kontrolního systému podle vzoru uvedeného v části A přílohy XII;
g)
zprávy a stanoviska o auditech podle vzorů uvedených v přílohách VI, VII, VIII a části B přílohy XII a korespondence mezi Komisí a jednotlivými členskými státy;
h)
výkazy výdajů týkajících se částečného uzavření podle vzoru uvedeného v příloze XI;
i)
výroční výkaz o částkách, jež byly odejmuty nebo byly získány zpět, a o částkách, jejichž zpětné získání se očekává, podle vzoru uvedeného v příloze X.
3. Údaje uvedené v odstavcích 1 a 2 se případně předají ve formátu uvedeném v přílohách.
Článek 66
Provoz počítačového systému na výměnu údajů
1. Komise a orgány jmenované členským státem podle základního nařízení a subjekty pověřené tímto úkolem uloží do počítačového systému na výměnu údajů dokumenty, za něž odpovídají, a jejich aktualizace, a to v požadovaném formátu.
2. Členské státy shromáždí a předloží Komisi žádosti o přístupová práva do počítačového systému na výměnu údajů.
3. Výměny údajů a transakce budou doplněny elektronickým podpisem jak je uvedeno v čl. 2 bodě 1 směrnice 1999/93/ES. Členské státy a Komise uznají právní účinnost elektronických podpisů používaných v počítačovém systému na výměnu údajů a jejich přípustnost jako důkazů v soudním řízení.
4. Náklady na vývoj počítačového systému na výměnu údajů se financují ze souhrnného rozpočtu Evropských společenství podle čl. 46 odst. 1 základního nařízení. Jakékoli náklady na rozhraní mezi běžným počítačovým systémem na výměnu údajů a celostátními, regionálními a místními počítačovými systémy a jakékoli náklady na přizpůsobení celostátních, regionálních a místních systémů požadavkům podle základního nařízení jsou způsobilé podle čl. 46 odst. 2 uvedeného nařízení.
Článek 67
Předávání údajů prostřednictvím počítačového systému na výměnu údajů
1. K počítačovému systému na výměnu údajů mají členské státy a Komise buď přímý přístup, nebo přístup prostřednictvím rozhraní na automatickou synchronizaci a ukládání dat s celostátními, regionálními a místními řídícími počítačovými systémy.
2. Za datum předání dokumentů Komisi se pokládá datum, kdy členský stát vloží dokumenty do počítačového systému na výměnu údajů.
3. V případech vyšší moci a zejména při selhání počítačového systému na výměnu údajů nebo při přerušení trvalého spojení může dotčený členský stát zaslat dokumenty požadované podle základního nařízení Komisi v tištěné podobě v souladu se vzorovými formuláři stanovenými v příloze I a přílohách V až XIV tohoto nařízení. Ihned poté, co zanikne příčina případu vyšší moci, uloží členský stát příslušné dokumenty neprodleně do počítačového systému na výměnu údajů. Odchylně od odstavce 2 se za datum předání dokumentu, pokládá datum zaslání dokumentu v tištěné podobě.
KAPITOLA X
OSOBNÍ ÚDAJE
Článek 68
Ochrana osobních údajů
1. Členské státy a Komise přijmou veškerá nezbytná opatření, aby předešly jakémukoli neoprávněnému zveřejnění informací uvedených v čl. 40 odst. 1, informací shromážděných Komisí v průběhu auditů a informací uvedených v kapitole VIII nebo přístupu k nim.
2. Informace uvedené v čl. 40 odst. 1 tohoto nařízení spolu s informacemi shromážděnými Komisí v průběhu auditů využije Komise výhradně za účelem splnění svých povinností stanovených v článku 72 základního nařízení.
K těmto informacím mají přístup Evropský účetní dvůr a Evropský úřad pro boj proti podvodům.
3. Informace uvedené v kapitole VIII nejsou sděleny jiným osobám než těm, které jsou v členských státech nebo v institucích Společenství oprávněny je znát z titulu své funkce, s výjimkou případů, kdy k tomu členský stát, který informace sdělil, dal souhlas.
4. Jakékoli osobní údaje, jež jsou součástí informací uvedených v čl. 31 druhém pododstavci písm. d), jsou zpracovány pouze za účelem stanoveným v uvedeném článku.
KAPITOLA XI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 69
Zrušení
Zrušují se nařízení (ES) č. 2722/2000, (ES) č. 908/2000 a (ES) č. 366/2001. Odkazy na tato zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Ustanovení zrušených nařízení se nadále použijí pro podporu schválenou podle nařízení (ES) č. 2792/1999.
Článek 70
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. března 2007.
VERORDENING (EG) Nr. 498/2007 VAN DE COMMISSIE
van 26 maart 2007
tot vaststelling van uitvoeringsbepalingen van Verordening (EG) nr. 1198/2006 van de Raad inzake het Europees Visserijfonds
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,
Gelet op Verordening (EG) nr. 1198/2006 van de Raad van 27 juli 2006 inzake het Europees Visserijfonds (1), en met name op artikel 102,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Verordening (EG) nr. 1198/2006 (hierna „de basisverordening” genoemd) vervangt de Verordeningen (EG) nr. 1263/1999 (2) en (EG) nr. 2792/1999 (3) van de Raad en houdt rekening met nieuwe ontwikkelingen op het gebied van visserij, visserijgebieden en binnenvisserij. Het is dan ook passend uitvoeringsbepalingen van de basisverordening vast te stellen.
(2)
Voor de presentatie van operationele programma's moeten nadere regels worden vastgesteld. Om de opstelling van de operationele programma's en het onderzoek en de goedkeuring ervan door de Commissie te vergemakkelijken, moeten, op basis van de eisen van artikel 20 van de basisverordening, gemeenschappelijke regels betreffende de structuur en de inhoud van deze programma's worden vastgesteld.
(3)
Wat de steun voor maatregelen voor de aanpassing van de communautaire visserijvloot betreft, moeten de lidstaten in hun operationele programma's de methoden voor de berekening van subsidies uiteenzetten.
(4)
De voorwaarden voor de mogelijkheid van artikel 25, lid 4, van de basisverordening om de beperking van het motorvermogen door een groep vaartuigen te verwezenlijken, moeten nader worden omschreven.
(5)
Bepaalde termen die verwijzen naar aquacultuur en de verwerking en afzet van visserij- en aquacultuurproducten moeten worden gedefinieerd om te garanderen dat deze op uniforme wijze worden geïnterpreteerd.
(6)
Wat steun voor productieve investeringen in aquacultuur en investeringen in verwerking en afzet betreft, moeten de lidstaten in hun operationele programma's toelichten hoe zij zullen garanderen dat voorrang wordt gegeven aan kleine en micro-ondernemingen.
(7)
Wat steun voor maatregelen inzake de diergezondheid betreft, moeten gedetailleerde voorwaarden worden vastgesteld om te garanderen dat Richtlijn 2006/88/EG van de Raad van 24 oktober 2006 betreffende veterinairrechtelijke voorschriften voor aquacultuurdieren en de producten daarvan en betreffende de preventie en bestrijding van bepaalde ziekten bij waterdieren (4) wordt nageleefd.
(8)
Wat steun voor maatregelen van algemeen belang betreft, moeten de subsidiabele uitgaven worden omschreven.
(9)
De voorwaarden voor de selectie van de in artikel 43 van de basisverordening bedoelde visserijgebieden moeten worden gespecificeerd.
(10)
De publiek-private partnerschappen waaraan steun wordt verleend uit hoofde van artikel 45 van de basisverordening moeten aan bepaalde nadere voorwaarden voldoen.
(11)
Wat steun voor de duurzame ontwikkeling van visserijgebieden betreft, moeten de procedures voor het selecteren van groepen transparant zijn om te garanderen dat relevante lokale ontwikkelingsstrategieën van hoge kwaliteit worden geselecteerd voor steunverlening.
(12)
Er moeten voor diverse maatregelen geldende gemeenschappelijke regels worden vastgesteld. Om te garanderen dat investeringen gerichter worden gedaan, moet een reeks gemeenschappelijke regels voor de vaststelling van subsidiabele uitgaven beschikbaar worden gesteld.
(13)
Om ervoor te zorgen dat de informatie over eventuele financieringsmogelijkheden op grote schaal onder alle belanghebbenden wordt verspreid, en omwille van de transparantie moet, rekening houdend met het evenredigheidsbeginsel, worden vastgesteld wat de voorlichtingsmaatregelen minimaal moeten inhouden om potentiële begunstigden over de door de Gemeenschap en de lidstaten gezamenlijk via het Europees Visserijfonds (EVF) geboden financieringsmogelijkheden te informeren, en moeten de stappen worden bekendgemaakt die potentiële begunstigden moeten ondernemen om een financieringsaanvraag in te dienen, alsook de selectiecriteria die worden gehanteerd.
(14)
Voor een grotere transparantie rond het gebruik van EVF-bijstand moeten de lijst van begunstigden, de namen van de concrete acties en het daarvoor uitgetrokken bedrag aan overheidsgelden jaarlijks elektronisch of anderszins door de lidstaten worden gepubliceerd. Door deze informatie publiek toegankelijk te maken wordt de transparantie van het optreden van de Gemeenschap op het gebied van de ontwikkeling van de visserij, visserijgebieden en binnenvisserij versterkt, wordt gezorgd voor een beter financieel beheer van de betrokken overheidsgelden, wordt de controle op het gebruikte overheidsgeld verbeterd en wordt ten slotte vermeden dat de mededinging tussen begunstigden van EVF-maatregelen wordt verstoord. Gezien het grote belang van de nagestreefde doelstellingen is het, gelet op het evenredigheidsbeginsel en de bescherming van persoonsgegevens, gerechtvaardigd om de desbetreffende gegevens bekend te maken. Dit gaat immers niet verder dan wat in een democratische samenleving vereist is en wat nodig is om onregelmatigheden te voorkomen.
(15)
Om een betere uitvoering van de voorlichtingsmaatregelen te garanderen en een betere uitwisseling van informatie tussen de lidstaten en de Commissie over de voorlichtings- en publiciteitsstrategieën en -resultaten mogelijk te maken, moeten contactpersonen voor die maatregelen worden aangewezen.
(16)
Gezien de ervaringen tijdens de programmeringsperiode 2000-2006 moeten de voorwaarden waaraan financieringsinstrumenten moeten voldoen om in het kader van een operationeel programma te kunnen worden gefinancierd, nader worden vastgelegd.
(17)
Gelet op artikel 59 van de basisverordening en in het licht van de opgedane ervaring moeten de verplichtingen worden vastgesteld die de beheersautoriteiten ten aanzien van de begunstigden moeten nakomen in de fase die leidt tot de selectie en goedkeuring van de te financieren concrete acties, de aspecten waarop de verificaties van de door de begunstigde gedeclareerde uitgaven betrekking moeten hebben, met inbegrip van de administratieve verificaties van de verzoeken tot terugbetaling, en de controles ter plaatse van afzonderlijke concrete acties en ten aanzien van de voorwaarden waaraan moet worden voldaan wanneer controles ter plaatse aan de hand van een steekproef worden verricht.
(18)
Ook moet nader worden vastgesteld welke informatie de boekhoudkundige gegevens over concrete acties dienen te bevatten, en welke informatie moet worden bewaard als gegevens over de uitvoering die de beheersautoriteiten moeten registreren en bewaren en desgevraagd aan de Commissie moeten toezenden.
(19)
Om ervoor te zorgen dat de uitgaven in het kader van operationele programma’s naar behoren kunnen worden gecontroleerd, moeten de criteria worden vastgesteld waaraan een controlespoor moet voldoen om als toereikend te worden beschouwd.
(20)
Audits van concrete acties worden onder verantwoordelijkheid van de auditautoriteit verricht. Om ervoor te zorgen dat de omvang en doeltreffendheid van deze audits toereikend zijn en dat zij in alle lidstaten volgens dezelfde normen worden verricht, moeten de voorwaarden worden vastgesteld waaraan de audits moeten voldoen.
(21)
De ervaring heeft uitgewezen dat het noodzakelijk is in detail de grondslag vast te stellen voor de steekproeftrekking uit de te controleren concrete acties, die de auditautoriteit bij de vaststelling of goedkeuring van de steekproefmethode in acht moet nemen, alsook bepaalde technische criteria voor een willekeurige statistische steekproef en de factoren die bij een aanvullende steekproef in aanmerking moeten worden genomen.
(22)
Om de normen voor de opstelling en presentatie van de auditstrategie, het jaarlijkse controleverslag en de afsluitingsverklaringen waarvoor de auditautoriteit krachtens artikel 61 van de basisverordening verantwoordelijk is, te vereenvoudigen en te harmoniseren, moeten nadere voorschriften inzake de inhoud daarvan worden vastgesteld en moeten de aard en kwaliteit van de informatie waarop zij gebaseerd zijn, worden gespecificeerd.
(23)
Teneinde de meest doeltreffende toepassing van artikel 87 van de basisverordening met betrekking tot de beschikbaarheid van documenten en het recht van de Rekenkamer en de Commissie op inzage in alle bewijsstukken betreffende uitgaven en audits te garanderen, moeten de beheersautoriteiten de namen en adressen beschikbaar houden van de instanties die de bewijsstukken in bezit hebben, en moeten die documenten aan een minimumaantal personen en instanties ter beschikking worden gesteld. Tevens moet worden vastgesteld welke gegevensdragers als algemeen aanvaard kunnen worden beschouwd voor het bewaren van deze documenten. Hiertoe moeten de nationale autoriteiten de nodige procedures vaststellen om ervoor te zorgen dat de bewaarde documenten waar nodig overeenstemmen met de originelen en dat zij betrouwbaar zijn voor auditdoeleinden.
(24)
Om de normen voor de certificering van de uitgaven en voor de opstelling van betalingsaanvragen te harmoniseren, moet de inhoud van dergelijke certificaten en aanvragen worden vastgesteld en moeten de aard en kwaliteit van de informatie waarop zij gebaseerd zijn, worden gespecificeerd. Er moeten gedetailleerde procedures worden vastgesteld voor het bijhouden, overeenkomstig artikel 60, onder f), van de basisverordening, van een boekhouding van de te innen bedragen en van de bedragen die worden geschrapt naar aanleiding van de volledige of gedeeltelijke intrekking van de bijdrage voor een concrete actie, en voor het informeren van de Commissie.
(25)
Overeenkomstig artikel 71 van de basisverordening moeten de lidstaten vóór de indiening van de eerste aanvraag voor tussentijdse betaling of uiterlijk binnen twaalf maanden te rekenen vanaf de goedkeuring van een operationeel programma bij de Commissie een beschrijving van de beheers- en controlesystemen indienen, alsmede een verslag waarin de resultaten van een evaluatie van de instelling van de systemen zijn uiteengezet, en een advies over de conformiteit van die systemen met de bepalingen van die verordening inzake beheers- en controlesystemen. Aangezien deze documenten behoren tot de belangrijkste elementen waarop de Commissie zich in het kader van het gedeelde beheer van de begroting van de Gemeenschap baseert om zich ervan te vergewissen dat de betrokken financiële bijstand door de lidstaten wordt gebruikt overeenkomstig de geldende regels en beginselen ter bescherming van de financiële belangen van de Gemeenschap, moet nader worden vastgesteld welke informatie die documenten moeten bevatten en op welke grondslag de evaluatie en het advies moeten worden gebaseerd.
(26)
In artikel 57 van de basisverordening is bepaald dat de regels voor de audits in verhouding moeten staan tot de totale overheidsuitgaven die aan het desbetreffende operationele programma zijn toegekend. Als de aan het operationele programma toegekende overheidsuitgaven beperkt zijn, moeten de lidstaten de mogelijkheid hebben in grotere mate een beroep te doen op de nationale instanties en regels voor de uitoefening van bepaalde functies met betrekking tot de controle en auditregelingen; in dat geval dient te Commissie te specificeren welke verificaties, welke audits van concrete acties en welke verplichtingen volgens de nationale regels door de nationale instanties mogen worden verricht en uitgevoerd. In die gevallen moet de Commissie ook een onderscheid maken tussen de middelen waarmee de lidstaten enerzijds de certificering van uitgaven en anderzijds de verificatie van het beheers- en controlesysteem moeten uitvoeren, en de voorwaarden vaststellen waaronder zij haar eigen audits mag beperken en mag vertrouwen op garanties die door nationale instanties zijn verstrekt.
(27)
In het kader van hun beheers- en controleverplichtingen moeten de lidstaten toezicht houden op en verslag uitbrengen over onregelmatigheden. In Verordening (EG) nr. 1681/94 van de Commissie van 11 juli 1994 betreffende onregelmatigheden in het kader van de financiering van het structuurbeleid en terugvordering van in dat kader onverschuldigd betaalde bedragen, alsmede betreffende de inrichting van een informatiesysteem op dit gebied (5) zijn uitvoeringsbepalingen voor deze vereiste vastgesteld. Ter wille van de duidelijkheid en vereenvoudiging is het passend die bepalingen in deze verordening op te nemen.
(28)
De Commissie dient de mogelijkheid te krijgen gerechtskosten te vergoeden wanneer zij een lidstaat verzoekt een gerechtelijke procedure in te leiden of voort te zetten teneinde naar aanleiding van een onregelmatigheid onverschuldigd betaalde bedragen terug te vorderen, en om informatie te krijgen aan de hand waarvan zij een besluit kan nemen inzake het in rekening brengen van verloren gegane bedragen overeenkomstig artikel 70, lid 2, van de basisverordening. De Commissie en de lidstaten moeten ook regelmatige contacten onderhouden over onregelmatigheden, het gebruik van de verstrekte informatie voor risicoanalysen en verslagen, en de verstrekking van informatie aan de desbetreffende comités.
(29)
Teneinde de administratieve lasten van het verslagleggingssysteem te beperken en tegelijkertijd te garanderen dat de benodigde informatie wordt verstrekt, dienen de lidstaten, onverminderd de rechtstreeks uit artikel 60, onder f), van de basisverordening voortvloeiende verplichtingen, niet te worden verplicht onregelmatigheden onder een bepaald bedrag te melden tenzij de Commissie uitdrukkelijk daarom verzoekt.
(30)
Het gebruik van elektronische middelen voor de uitwisseling van informatie en financiële gegevens leidt tot vereenvoudiging, meer efficiëntie en transparantie, en tijdsbesparing. Om deze voordelen ten volle te benutten en tegelijk een veilige gegevensuitwisseling te garanderen, moet een gemeenschappelijk computersysteem worden opgezet en moet worden vastgesteld welke documenten voor de Commissie en de lidstaten van gemeenschappelijk belang zijn. Daartoe dient het formaat van elk document te worden vastgesteld en moet uitvoerig worden beschreven welke informatie deze documenten moeten bevatten. Om dezelfde redenen moet worden verduidelijkt hoe een dergelijk computersysteem werkt en met name wie verantwoordelijk is voor het uploaden van de documenten en de eventuele updates daarvan naar het computersysteem.
(31)
Overeenkomstig Richtlijn 1999/93/EG van het Europees Parlement en de Raad van 13 december 1999 betreffende een gemeenschappelijk kader voor elektronische handtekeningen (6) en gelet op de voor het financiële beheer van gelden uit het EVF vereiste veiligheid en vertrouwelijkheid, de stand van de techniek en een kosten-batenanalyse, moet het gebruik van een elektronische handtekening verplicht worden gesteld.
(32)
Om de snelle ontwikkeling en goede werking van het gemeenschappelijk computersysteem te waarborgen, moeten de ontwikkelingskosten van dat systeem uit hoofde van artikel 46, lid 1, van de basisverordening uit de algemene begroting van de Europese Gemeenschappen worden gefinancierd en moeten de kosten van de interface met nationale, regionale en lokale computersystemen in aanmerking kunnen komen voor een financiële bijdrage uit het EVF overeenkomstig artikel 46 van die verordening.
(33)
In het licht van Richtlijn 95/46/EG van het Europees Parlement en de Raad van 24 oktober 1995 betreffende de bescherming van natuurlijke personen in verband met de verwerking van persoonsgegevens en betreffende het vrije verkeer van die gegevens (7) en Verordening (EG) nr. 45/2001 van het Europees Parlement en de Raad van 18 december 2000 betreffende de bescherming van natuurlĳke personen in verband met de verwerking van persoonsgegevens door de communautaire instellingen en organen en betreffende het vrĳe verkeer van die gegevens (8), moet met betrekking tot de voorlichtings- en publiciteitsmaatregelen en de auditwerkzaamheden uit hoofde van deze verordening worden vastgelegd dat de Commissie en de lidstaten de ongeoorloofde bekendmaking van of toegang tot persoonsgegevens moeten voorkomen, en moet nader worden bepaald voor welk doel de Commissie en de lidstaten dergelijke gegevens mogen verwerken.
(34)
Verordening (EG) nr. 2722/2000 van de Commissie van 13 december 2000 tot vaststelling van de voorwaarden waaronder het Financieringsinstrument voor de Oriëntatie van de Visserij (FIOV) een bijdrage kan verlenen voor de uitroeiing van dierziekten in de aquacultuur (9), Verordening (EG) nr. 908/2000 van de Commissie van 2 mei 2000 betreffende de wijze van berekening van de steun van de lidstaten voor de producentenorganisaties in de visserij- en aquacultuursector (10) en Verordening (EG) nr. 366/2001 van de Commissie van 22 februari 2001 betreffende de uitvoeringsbepalingen voor de acties waarin is voorzien bĳ Verordening (EG) nr. 2792/1999 van de Raad (11) moeten worden ingetrokken.
(35)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité van het Europees Visserijfonds,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
HOOFDSTUK I
ALGEMENE BEPALINGEN
Artikel 1
Onderwerp
Bij deze verordening worden uitvoeringsbepalingen van Verordening (EG) nr. 1198/2006 (hierna „de basisverordening” genoemd) vastgesteld wat betreft:
a)
de structuur en verzending van de operationele programma's,
b)
visserijmaatregelen,
c)
de evaluatie van de operationele programma’s,
d)
voorlichting en publiciteit,
e)
financieringsinstrumenten,
f)
beheer, toezicht en controle,
g)
onregelmatigheden,
h)
elektronische gegevensuitwisseling,
i)
persoonsgegevens.
Artikel 2
Specifieke regelingen voor bepaalde operationele programma's
Voor operationele programma's waarvoor de totale overheidsuitgaven niet meer dan 90 miljoen euro bedragen, prijspeil 2004, zijn specifieke regelingen vastgesteld in artikel 28, lid 2, en de artikelen 51, 52 en 53.
HOOFDSTUK II
STRUCTUUR EN VERZENDING VAN DE OPERATIONELE PROGRAMMA'S
Artikel 3
Structuur en verzending van de operationele programma's
1. De inhoud van het in artikel 20 van de basisverordening bedoelde operationele programma wordt vastgesteld overeenkomstig deel A van bijlage I bij deze verordening en het in deel B van die bijlage uiteengezette financieringsplan.
De in artikel 48 van de basisverordening bedoelde evaluatie vooraf wordt als bijlage bij het operationele programma gevoegd.
2. De lidstaten stellen een elektronische versie van hun operationele programma ter beschikking van de Commissie, dat bij elke herziening van het programma wordt bijgewerkt. De lidstaten zenden de Commissie de in artikel 18 van de basisverordening bedoelde verzoeken om herziening van het programma langs elektronische weg toe, overeenkomstig artikel 65 van deze verordening. De lidstaten dienen hun verzoeken om herziening van het operationele programma, die gevolgen hebben voor de bijdrage uit het Europese Visserijfonds (EVF) van het lopende jaar, uiterlijk op 30 september van dat jaar bij de Commissie in.
HOOFDSTUK III
PRIORITAIRE ZWAARTEPUNTEN
AFDELING 1
Prioritair zwaartepunt 1: Maatregelen voor de aanpassing van de communautaire visserijvloot
Artikel 4
Overheidssteun voor de definitieve beëindiging van de visserijactiviteiten
1. Na de definitieve beëindiging van de visserijactiviteiten wordt het betrokken vissersvaartuig permanent geschrapt uit het communautaire register van vissersvaartuigen en wordt, voor zover nodig, de bijbehorende visvergunning definitief ingetrokken.
2. In het operationele programma wordt vermeld hoe de krachtens artikel 23 van de basisverordening verleende subsidies worden berekend.
3. Indien de visserijactiviteiten van een vissersvaartuig definitief worden beëindigd door het vaartuig een nieuwe functie buiten de visserijsector te geven, overeenkomstig artikel 23, lid 1, onder b), van de basisverordening, passen de lidstaten de hoogte van de subsidie dienovereenkomstig aan, rekening houdend met criteria als de marktwaarde van de bij het vaartuig behorende visvergunning en de restwaarde van het vaartuig.
4. Indien het vissersvaartuig verloren gaat op een tijdstip tussen het besluit tot toekenning van de subsidie en het tijdstip waarop de visserijactiviteiten daadwerkelijk definitief worden beëindigd, wordt de subsidie door de beheersinstantie bekort met het bedrag van de door de verzekering uitgekeerde vergoeding.
Artikel 5
Overheidssteun voor de tijdelijke stillegging van visserijactiviteiten
1. In het operationele programma wordt vermeld hoe de krachtens artikel 24 van de basisverordening verleende subsidies worden berekend.
2. Voor de toepassing van artikel 24, lid 2, van de basisverordening wordt onder „communautaire financiële steun aan de sector” verstaan: de EVF-bijdrage aan het operationele programma van de betrokken lidstaat.
Artikel 6
Investeringen aan boord van vissersvaartuigen en selectiviteit
1. Voor de toepassing van artikel 25 van de basisverordening is de beheersautoriteit verantwoordelijk voor het beoordelen van de naleving van de leden 2 tot en met 5 van dit artikel en verstrekt de beheersautoriteit de Commissie op verzoek ook alle relevante documenten.
2. De totale subsidiabele uitgaven waarvoor overeenkomstig artikel 25 van de basisverordening, met uitzondering van lid 6, onder e), van dat artikel, per vissersvaartuig steun kan worden verleend gedurende de volledige programmeringsperiode, mogen niet meer bedragen dan het in het operationele programma vermelde maximumbedrag dat is vastgesteld op basis van objectieve criteria, zoals die van artikel 23, lid 3, van de basisverordening.
3. De vermindering van het motorvermogen met 20 % mag worden bereikt door een groep vaartuigen, zoals bepaald in artikel 25, lid 4, van de basisverordening, mits alle onderstaande voorwaarden zijn vervuld:
a)
alle vaartuigen van dezelfde groep zijn individueel geïdentificeerd;
b)
alle vaartuigen van dezelfde groep voeren hun activiteiten in hetzelfde beheersgebied uit;
c)
alle vaartuigen van dezelfde groep maken gebruik van hetzelfde hoofdvistuig, zoals vastgesteld in aanhangsel III (afdeling C) bij Verordening (EG) nr. 1639/2001 van de Commissie (12);
d)
hoogstens vijftig vaartuigen maken deel uit van dezelfde groep.
4. De capaciteitsvermindering van de visserijvloot met overheidssteun wordt niet meegerekend bij de vermindering van het motorvermogen met 20 % die door een groep vaartuigen mag worden bereikt, zoals bepaald in artikel 25, lid 4, van de basisverordening.
5. Financiële steun uit hoofde van artikel 25, lid 6, onder e), van de basisverordening wordt alleen verleend voor uitrustings- en moderniseringswerken ter bescherming van de vangst en het vistuig tegen overeenkomstig de Richtlijnen 79/409/EEG (13) en 92/43/EEG (14) van de Raad beschermde wilde predatoren.
Artikel 7
Kleinschalige kustvisserij
1. Indien het percentage voor de particuliere bijdrage wordt verlaagd overeenkomstig artikel 26, lid 2, van de basisverordening, wordt het percentage van de overheidsbijdrage dienovereenkomstig verhoogd. De bijdrage uit het EVF wordt berekend overeenkomstig de in artikel 53 van de basisverordening vastgestelde percentages, op basis van de aldus verhoogde overheidsbijdrage.
2. In het operationele programma worden de methoden voor het berekenen van de in artikel 26, leden 3 en 4, van de basisverordening vastgestelde bijdragen ten behoeve van de kleinschalige kustvisserij vermeld.
3. Voor de toepassing van artikel 26, lid 4, onder b), van de basisverordening wordt onder „visserijproducten” verstaan: visserijproducten die worden gevangen door vaartuigen die aan kleinschalige kustvisserij doen.
Artikel 8
Sociaaleconomische compensatie voor het beheer van de communautaire visserijvloot
1. In het operationele programma worden de methoden voor het berekenen van de bij artikel 27 van de basisverordening toegekende sociaaleconomische compensatie voor het beheer van de communautaire visserijvloot vermeld.
2. Overeenkomstig artikel 27, lid 1, onder d), van de basisverordening toegekende steun voor vervroegde pensionering komt in aanmerking voor een bijdrage uit het EVF, ook indien deze steun na 31 december 2015 aan de begunstigden wordt uitbetaald, mits de steun voor die datum met dit doel op een geblokkeerde rekening is vastgezet.
AFDELING 2
Prioritair zwaartepunt 2: Aquacultuur, binnenvisserij, verwerking en afzet van visserij- en aquacultuurproducten
Artikel 9
Werkingssfeer van de steun in de aquacultuurproductie
De in artikel 28, lid 6, van de basisverordening bedoelde steun mag worden gebruikt ter dekking van de kosten van de in Richtlijn 85/337/EEG van de Raad (15) vastgestelde beoordelingen.
Artikel 10
Maatregelen voor productieve investeringen in aquacultuur
1. Voor de toepassing van artikel 29, lid 1, onder a), b) en c), van de basisverordening, wordt verstaan onder:
a)
„nieuwe soorten”: soorten waarvoor in de lidstaat nauwelijks of geen aquacultuurproductie bestaat, maar die goede afzetvooruitzichten bieden;
b)
„soorten met goede afzetvooruitzichten”: soorten waarvoor uit de voorspellingen op middellange termijn blijkt dat er meer vraag dan aanbod zal zijn op de markt;
c)
„gangbare praktijk in de aquacultuursector”: aquacultuuractiviteiten die worden uitgevoerd overeenkomstig de bindende gezondheids-, veterinaire of milieuwetgeving;
d)
„traditionele aquacultuur”: sinds lang bestaande praktijken die deel uitmaken van het sociale en culturele erfgoed van een bepaald gebied.
2. De in artikel 29 van de basisverordening bedoelde steun mag worden verleend voor vaartuigen die in de aquacultuur worden gebruikt. Vissersvaartuigen, zoals gedefinieerd in artikel 3, onder c) van Verordening (EG) nr. 2371/2002 van de Raad (16) worden niet als dergelijke vaartuigen beschouwd, ook niet indien zij uitsluitend in de aquacultuur worden ingezet.
3. Onverminderd artikel 35, lid 6, van de basisverordening, mag overeenkomstig artikel 29 van de basisverordening verleende steun worden gebruikt voor investeringen met betrekking tot detailhandel op het bedrijf, wanneer die handel een integrerend onderdeel van het aquacultuurbedrijf is.
4. Wanneer de lidstaten gebruikmaken van de mogelijkheid van artikel 29, lid 1, onder a), van de basisverordening, dienen zij mechanismen op te zetten om de resultaten van de prospectieve marktanalyse betreffende aquacultuursoorten ter beschikking van de beheersautoriteit te stellen.
5. Met betrekking tot de maatregelen van artikel 29 van de basisverordening moeten de lidstaten in hun operationeel programma uiteenzetten hoe bij het verlenen van steun voorrang zal worden gegeven aan kleine en micro-ondernemingen.
Artikel 11
Maatregelen inzake het aquatische milieu
1. Wanneer aan begunstigden steun wordt verleend voor de in artikel 30 van de basisverordening genoemde maatregelen, moeten de lidstaten controleren of die begunstigden uiterlijk drie jaar na de datum van goedkeuring van de concrete actie en aan het einde van de uitvoering van de concrete actie aan de milieuverplichtingen op aquacultuurgebied voldoen.
2. De in artikel 30, lid 2, onder b), van de basisverordening bedoelde steun mag alleen worden gebruikt ter dekking van de kosten van de deelname aan een communautair milieubeheer- en milieuauditsysteem (EMAS) die zijn gemaakt vóór de goedkeuring van de regeling voor een individuele onderneming.
3. Voor de toepassing van artikel 30, lid 2, onder c), van de basisverordening wordt onder „biologische aquacultuur” verstaan: aquacultuuractiviteiten die gekweekte aquatische soorten opleveren overeenkomstig de biologische productiemethode in de zin van artikel 2 van Verordening (EEG) nr. 2092/91 van de Raad (17) en waarop een aanduiding in die zin is aangebracht. Zolang de Gemeenschap geen nadere productievoorschriften, inclusief voorschriften inzake overschakeling, voor organische aquacultuur heeft vastgesteld, zijn nationale voorschriften of, indien deze niet bestaan, op biologische aquacultuur toepasselijke en door de lidstaten aanvaarde of erkende particuliere normen van toepassing.
4. De in artikel 30, lid 2, onder d), van de basisverordening bedoelde steun mag alleen worden verleend voor specifieke beperkingen of vereisten voor Natura 2000-gebieden die zijn opgelegd door de toepasselijke nationale maatregelen ter uitvoering van de Richtlijnen 79/409/EEG en 92/43/EEG.
5. Voor de toepassing van artikel 30, lid 3, van de basisverordening wordt onder „normale goede aquacultuurmethoden” verstaan: naleving van de bindende gezondheids-, veterinaire en milieuwetgeving en het gebruik van productieprotocollen die de verspilling van hulpbronnen en vermijdbare verontreiniging voorkomen.
Artikel 12
Maatregelen inzake de diergezondheid
1. De in artikel 32 van de basisverordening bedoelde steun mag worden gebruikt voor:
a)
wat de in artikel 3 van Beschikking 90/424/EEG van de Raad (18) bedoelde exotische ziekten in de aquacultuur betreft: de bestrijdingsmaatregelen overeenkomstig afdeling 3 van hoofdstuk V van Richtlijn 2006/88/EG;
b)
wat de in de bijlage bij Beschikking 90/424/EEG bedoelde niet-exotische ziekten in de aquacultuur betreft: de overeenkomstig artikel 44, lid 2, van Richtlijn 2006/88/EG opgestelde en goedgekeurde uitroeiingsprogramma's.
2. De beheersautoriteit van het operationele programma beslist of zij zal bijdragen in de financiering van de in lid 1, onder a), bedoelde bestrijdingsmaatregelen of een in lid 1, onder b), bedoeld uitroeiingsprogramma, en of zij de nadere regeling voor haar financiële deelname zal vaststellen voordat zij de maatregelen of het programma volgens de bepalingen van Beschikking 90/424/EEG indient.
3. Indien de Commissie de in lid 1 bedoelde bestrijdingsmaatregelen of uitroeiingsprogramma's niet goedkeurt overeenkomstig artikel 24 van Beschikking 90/424/EG, vloeit de toegezegde bijdrage onmiddellijk terug naar de begroting van het operationele programma.
4. Indien de subsidiabele kosten van de door de Commissie overeenkomstig artikel 24 van Beschikking 90/424/EG goedgekeurde actie minder bedragen dan het door de beheersautoriteit toegezegde bedrag, mag de lidstaat het verschil gebruiken voor zijn operationele programma.
5. De in artikel 32 van de basisverordening bedoelde steun mag niet worden gebruikt voor toezichtactiviteiten die tot doel hebben aan te tonen dat een ziekte niet voorkomt, teneinde de officiële status „vrij van ziekte” te verkrijgen, noch voor vaste kosten, zoals de kosten van officiële veterinaire diensten.
Artikel 13
Binnenvisserij
1. Voor de toepassing van artikel 33 van de basisverordening wordt onder „vaartuigendie uitsluitend actief zijn in de binnenwateren” verstaan: vaartuigen die voor commerciële visserij in de binnenwateren worden ingezet en die niet in het communautaire register van vissersvaartuigen zijn opgenomen.
2. Voor de investeringen in de zin van artikel 33, lid 2, tweede alinea, en artikel 25 van de basisverordening kunnen vaartuigen die minder dan 12 meter lang zijn, geen gesleept vistuig gebruiken en actief zijn in de binnenvaart, steun ontvangen met dezelfde steunintensiteit als die voor vaartuigen die worden gebruikt voor kleinschalige kustvisserij, zoals bedoeld in artikel 26 van de basisverordening.
3. De lidstaten moeten in hun operationele programma's vaststellen hoe zij zullen garanderen dat de krachtens artikel 33 van de basisverordening gesteunde investeringen het evenwicht tussen de omvang van de vloot en de overeenkomstige beschikbare visbestanden niet zullen verstoren.
Artikel 14
Investeringen in verwerking en afzet
1. Investeringen in de extractie van dioxine of andere stoffen die schadelijk zijn voor de volksgezondheid uit visvlees of visolie kunnen EVF-steun ontvangen uit hoofde van artikel 34 van de basisverordening, ook indien de eindproducten bestemd zijn om te worden gebruikt en verwerkt voor andere doeleinden dan menselijke consumptie.
2. Met betrekking tot de maatregelen van artikel 35 van de basisverordening moeten de lidstaten in hun operationele programma's uiteenzetten hoe bij het verlenen van steun voorrang zal worden gegeven aan kleine en micro-ondernemingen.
AFDELING 3
Prioritair zwaartepunt 3: Maatregelen van gemeenschappelijk belang
Artikel 15
Collectieve acties
1. De in artikel 37 van de basisverordening bedoelde steun mag niet worden gebruikt ter dekking van kosten die verband houden met experimentele visserij.
2. De in artikel 37, eerste alinea, onder n), van de basisverordening bedoelde steun mag worden verleend voor:
a)
het opzetten van producentenorganisaties teneinde de oprichting en de administratieve werking te vergemakkelijken van producentenorganisaties die na 1 januari 2007 op grond van Verordening (EG) nr. 104/2000 van de Raad (19) worden erkend;
b)
het uitvoeren van de plannen van producentenorganisaties die specifiek erkend zijn op grond van artikel 12 van Verordening (EG) nr. 104/2000 teneinde de uitvoering te vergemakkelijken van hun plannen ter verbetering van de kwaliteit van hun producten;
of
c)
het herstructureren van producentenorganisaties teneinde hun doeltreffendheid te vergroten, overeenkomstig de marktvereisten.
3. De in lid 2, onder b), van dit artikel bedoelde steun is degressief over drie jaar, met ingang van de datum van de specifieke erkenning op grond van artikel 12 van Verordening (EG) nr. 104/2000.
Artikel 16
Maatregelen ter bescherming en ontwikkeling van de aquatische flora en fauna
1. De in artikel 38, lid 2, eerste alinea, onder a), van de basisverordening bedoelde steun heeft betrekking op maatregelen voor de bouw en installatie van kunstmatige riffen of andere voorzieningen die zijn opgebouwd uit duurzame onderdelen.
De steun kan betrekking hebben op de werkzaamheden voorafgaand aan de installatie, inclusief studies, op de onderdelen, de markering, het vervoer en de assemblage van de voorzieningen en op het wetenschappelijk toezicht.
2. De in artikel 38, lid 2, van de basisverordening bedoelde steun mag niet worden verleend voor visaantrekkende voorzieningen.
3. De in artikel 38, lid 2, eerste alinea, onder c), van de basisverordening bedoelde steun kan betrekking hebben op uitgaven voor de nodige instandhoudingsmaatregelen voor gebieden die deel uitmaken van het Europese ecologische netwerk Natura 2000. De steun kan worden gebruikt voor de opstelling van beheersplannen, strategieën en schema's, infrastructuur, inclusief afschrijvingen en de uitrusting van reservaten, opleiding en scholing van werknemers van reservaten en relevante studies.
4. De in artikel 38, lid 2, eerste alinea, onder c), van de basisverordening bedoelde steun wordt niet verleend ter compensatie van afstand van rechten, derving van inkomsten en salarissen van werknemers.
5. Voor de toepassing van artikel 38, lid 2, tweede alinea, van de basisverordening wordt onder „het rechtstreeks uitzetten van vis” verstaan: het uitzetten van in het water levende organismen, afkomstig uit kwekerijen of elders gevangen.
Artikel 17
Aanvoerplaatsen
Wanneer steun wordt verleend voor investeringen in de herstructurering van aanvoerplaatsen en de verbetering van de omstandigheden waarin de vis door kustvissers wordt aangevoerd in bestaande aanvoerplaatsen, zoals bepaald in artikel 39, lid 1, tweede alinea, van de basisverordening, zien de lidstaten er op toe dat de geldende hygiënevoorschriften worden nageleefd en controlemaatregelen in die aanvoerplaatsen worden gehandhaafd.
Artikel 18
Ontwikkeling van nieuwe markten en promotiecampagnes
1. Steun voor de in van artikel 40, lid 3, onder a), d), e) en g), van de basisverordening bedoelde bevorderingsmaatregelen kan met name betrekking hebben op:
a)
de kosten van reclamebureaus en andere dienstverleners die betrokken zijn bij de voorbereiding en uitvoering van promotiecampagnes;
b)
de aankoop of huur van advertentieruimte en het bedenken van slagzinnen en labels voor de duur van de promotiecampagnes;
c)
de uitgaven voor publicaties en het voor de campagnes benodigde extern personeel;
d)
de organisatie van en deelname aan vakbeurzen en tentoonstellingen.
2. Voor de promotie van krachtens Verordening (EG) nr. 510/2006 van de Raad (20) beschermde producten mag alleen steun worden verleend vanaf de datum waarop de naam in het register is opgenomen, zoals bepaald in artikel 7 van die verordening.
Artikel 19
Proefprojecten
1. Uit hoofde van artikel 41 van de basisverordening wordt geen steun verleend voor experimentele visserij.
2. Wanneer krachtens artikel 41 van de basisverordening steun wordt verleend voor een proefproject ziet de beheersautoriteit er op toe dat het proefproject op adequate wijze wetenschappelijk wordt gevolgd en dat de kwaliteit van de in artikel 41, lid 3, van de basisverordening bedoelde technische verslagen afdoende wordt beoordeeld.
3. Proefprojecten mogen geen direct commercieel doel hebben. Inkomsten die ontstaan tijdens de uitvoering van een proefproject, worden afgetrokken van de overheidssteun voor de betrokken concrete actie.
4. Wanneer de totale kosten van een proefproject meer dan 1 miljoen euro bedragen, verzoekt de beheersautoriteit om een beoordeling door een onafhankelijk wetenschappelijk orgaan alvorens goedkeuring te verlenen.
Artikel 20
Aanpassing voor omschakeling van vissersvaartuigen
De in artikel 42 van de basisverordening bedoelde steun kan alleen worden verleend voor de aanpassing van een vissersvaartuig, na omschakeling, indien het omgeschakelde vaartuig permanent uit het register van vissersvaartuigen is geschrapt en, voor zover van toepassing, de bijbehorende visvergunning permanent is ingetrokken.
AFDELING 4
Prioritair zwaartepunt 4: Duurzame ontwikkeling van visgebieden
Artikel 21
Doelstellingen en maatregelen
De in artikel 43 van de basisverordening bedoelde steun wordt verleend voor:
a)
de uitvoering van de in artikel 45, lid 2, van de basisverordening en artikel 24 van de onderhavige verordening bedoelde strategieën voor plaatselijke ontwikkeling, teneinde de in artikel 43, lid 2, onder a), b) en c), van de basisverordening genoemde doelstellingen te verwezenlijken via de in aanmerking komende maatregelen van artikel 44, lid 1, onder a) tot en met g), i) en j), en artikel 44, leden 2 en 3, van die verordening;
b)
de tenuitvoerlegging van de in artikel 44, lid 1, onder h), van de basisverordening bedoelde interregionale en transnationale samenwerking tussen groepen in visserijgebieden, voornamelijk door netwerken en verspreiding van goede praktijken, teneinde de in artikel 43, lid 2, onder d), van die verordening genoemde doelstelling te verwezenlijken.
Artikel 22
Geografische toepassing van prioritair zwaartepunt 4
1. In het operationele programma worden de procedures en criteria voor het selecteren van visserijgebieden vastgesteld. De lidstaten beslissen hoe zij artikel 43, leden 3 en 4, van de basisverordening zullen toepassen.
2. De geselecteerde visserijgebieden hoeven niet noodzakelijk samen te vallen met een nationale bestuurlijke indeling of met de voor de bijstand uit hoofde van de structuurfondsen vastgestelde indeling in regio's.
Artikel 23
Procedures en criteria voor het selecteren van de groepen
1. De in artikel 45, lid 1, van de basisverordening bedoelde groep is zodanig samengesteld dat hij een ontwikkelingsstrategie voor het betrokken gebied kan opstellen en uitvoeren.
De relevantie en doeltreffendheid van het partnerschap worden beoordeeld aan de hand van haar samenstelling en van de doorzichtigheid en duidelijkheid in de toekenning van de taken en verantwoordelijkheden.
Het vermogen van de partners om zich van de toegekende taken te kwijten en de doeltreffendheid en de besluitvorming moeten zijn gewaarborgd.
Het partnerschap omvat vertegenwoordigers van de visserijsector en van andere relevante lokale sociaaleconomische sectoren, ook op het niveau waarop de beslissingen worden genomen.
2. De bestuurlijke capaciteit van de groep wordt adequaat geacht wanneer de groep:
a)
een partner uit het partnerschap selecteert als bestuurlijke leider die de goede werking van het partnerschap garandeert,
of
b)
zich verenigt in een gemeenschappelijke rechtsstructuur waarvan de formele structuur de goede werking van het partnerschap waarborgt.
3. Indien de groep met het beheer van overheidsgeld is belast, wordt de financiële capaciteit van de groep beoordeeld:
a)
wat lid 2, onder a), betreft, aan de hand van het vermogen van de bestuurlijke leider om de fondsen te beheren;
b)
wat lid 2, onder b), betreft, aan de hand van het vermogen van de gemeenschappelijke structuur om de fondsen te beheren.
4. De groepen voor de uitvoering van strategieën voor plaatselijke ontwikkeling worden uiterlijk vier jaar na de datum van goedkeuring van het operationele programma geselecteerd. Langere termijnen kunnen worden toegestaan wanneer de beheersautoriteit meer dan één selectieprocedure voor de groepen organiseert.
5. Het operationele programma bevat:
a)
de procedures en criteria voor het selecteren van de groepen, alsook het aantal groepen dat de lidstaat voornemens is te selecteren. De in artikel 45 van de basisverordening en in het onderhavige artikel genoemde selectiecriteria vormen een minimum en mogen worden aangevuld met specifieke nationale criteria. De procedures moeten transparant zijn, voor voldoende publiciteit zorgen en garanderen dat, voor zover van toepassing, mededinging plaatsvindt tussen de groepen die strategieën voor plaatselijke ontwikkeling voorstellen;
b)
de beheersregels en de procedures voor de beschikbaarstelling en de overmaking van de financiële middelen tot bij de begunstigde. In het operationele programma moet met name zijn beschreven hoe de groepen worden geïntegreerd in de systemen voor beheer, toezicht en controle.
Artikel 24
Strategie voor plaatselijke ontwikkeling
De door de groep overeenkomstig artikel 45, lid 2, van de basisverordening voorgestelde strategie voor plaatselijke ontwikkeling moet:
a)
geïntegreerd zijn en gebaseerd zijn op interactie tussen actoren, sectoren en concrete acties, en verder reiken dan een gewone verzameling van concrete acties of een aaneenschakeling van sectorale maatregelen;
b)
aansluiten op de behoeften van de visserijgebieden, met name op sociaaleconomisch gebied;
c)
aantonen dat zij duurzaam is;
en
d)
complementair zijn ten opzichte van andere maatregelen op het betrokken gebied.
Artikel 25
Uitvoering van de strategie voor plaatselijke ontwikkeling
1. Onverminderd artikel 45, lid 2, van de basisverordening kiest de groep de concrete acties die in het kader van de strategie voor plaatselijke ontwikkeling worden gefinancierd.
2. Indien de groep met het beheer van overheidsgeld is belast, opent hij een afzonderlijke rekening voor de uitvoering van de strategie voor plaatselijke ontwikkeling.
AFDELING 5
Gemeenschappelijke bepalingen voor diverse maatregelen
Artikel 26
Gemeenschappelijke bepalingen voor de prioritaire zwaartepunten 1 tot en met 4
De volgende uitgaven komen niet in aanmerking voor een bijdrage uit het EVF:
a)
voor de toepassing van artikel 28, lid 3, artikel 34, lid 3, artikel 37, eerste alinea, onder i), en artikel 44, lid 2, van de basisverordening, de aankoop van infrastructuur voor levenslang leren voor een bedrag dat meer dan 10 % bedraagt van de totale subsidiabele uitgaven van de betrokken concrete actie;
b)
het gedeelte van de voertuigkosten die niet direct verband houden met de betrokken concrete actie.
HOOFDSTUK IV
EVALUATIE VAN DE OPERATIONELE PROGRAMMA’S
Artikel 27
Tussentijdse evaluaties
De lidstaten dienen uiterlijk op 30 juni 2011 de in artikel 49 van de basisverordening bedoelde tussentijdse evaluaties in. Wanneer een lidstaat deze verplichting niet naleeft, kan de Commissie beslissen de betalingen te onderbreken overeenkomstig artikel 88 van de basisverordening.
HOOFDSTUK V
VOORLICHTING EN PUBLICITEIT
Artikel 28
Beschrijving van de voorlichtings- en publiciteitsmaatregelen in de operationele programma's en in de jaarlijkse en definitieve uitvoeringsverslagen
1. Voor de toepassing van artikel 20, lid 1, onder g), v), van de basisverordening, moet het operationele programma minstens de volgende elementen bevatten:
a)
de inhoud van de door de lidstaat of de beheersautoriteit te nemen voorlichtings- en publiciteitsmaatregelen die gericht zijn tot (potentiële) begunstigden en de indicatieve begroting van die maatregelen;
b)
de inhoud van de door de lidstaat of de beheersautoriteit te nemen tot het publiek gerichte voorlichtings- en publiciteitsmaatregelen en de indicatieve begroting van die maatregelen;
c)
de bestuurlijke afdelingen of instanties die verantwoordelijk zijn voor de uitvoering van de voorlichtings- en publiciteitsmaatregelen;
d)
een indicatie van de wijze waarop de voorlichtings- en publiciteitsmaatregelen zullen worden geëvalueerd uit het oogpunt van zichtbaarheid van en bekendheid met het operationele programma en de rol van de Gemeenschap daarin.
2. Lid 1, onder c) en d), is niet van toepassing op de in artikel 2 genoemde operationele programma's.
3. De in artikel 67 van de basisverordening bedoelde jaarlijkse en definitieve uitvoeringsverslagen van een operationeel programma bevatten:
a)
de uitgevoerde voorlichtings- en publiciteitsmaatregelen;
b)
de getroffen voorzieningen voor de in artikel 31, tweede alinea, onder d), van deze verordening bedoelde voorlichtings- en publiciteitsmaatregelen, alsmede, voor zover van toepassing, het elektronisch adres waar die gegevens te vinden zijn;
Het jaarlijkse uitvoeringsverslag voor het jaar 2010 en het in artikel 67 van de basisverordening bedoelde definitieve uitvoeringsverslag bevatten een hoofdstuk met een evaluatie van de resultaten van de voorlichtings- en publiciteitsmaatregelen uit het oogpunt van zichtbaarheid van en bekendheid met het operationele programma en de rol van de Gemeenschap daarin, zoals bepaald in lid 1, onder d), van dit artikel.
Artikel 29
Voorlichtingsmaatregelen voor potentiële begunstigden
1. Voor de toepassing van artikel 51, lid 2, onder a), van de basisverordening ziet de beheersautoriteit er op toe dat het operationele programma op ruime schaal wordt verspreid, met vermelding van bijzonderheden over de financiële bijdrage uit het EVF, en dat het ter beschikking van alle belanghebbenden wordt gesteld. Daarnaast zorgt de beheersautoriteit ervoor dat informatie over de financieringsmogelijkheden die via het operationele programma door de gezamenlijke bijstand van de Gemeenschap en de lidstaten worden geboden, op zo ruim mogelijke schaal wordt verspreid.
2. De beheersautoriteit verstrekt potentiële begunstigden duidelijke en gedetailleerde informatie over ten minste het volgende:
a)
de voorwaarden waaraan moet worden voldaan om voor financiering in het kader van het operationele programma in aanmerking te komen;
b)
een beschrijving van de procedures en termijnen voor de behandeling van financieringsaanvragen;
c)
de criteria voor de selectie van de te financieren concrete acties;
d)
de nationale, regionale en lokale aanspreekpunten die informatie over het operationele programma kunnen verstrekken.
3. De beheersautoriteit informeert potentiële begunstigden over de in artikel 31, tweede alinea, onder d), bedoelde publicatie.
4. In overeenstemming met de nationale wetgeving en praktijk betrekt de beheersautoriteit ten minste een van de volgende instanties bij de voorlichtings- en publiciteitsmaatregelen om de in lid 2 genoemde informatie op ruime schaal te verspreiden:
a)
nationale, regionale en lokale overheden en ontwikkelingsbureaus;
b)
vak- en beroepsorganisaties;
c)
economische en sociale partners;
d)
niet-gouvernementele organisaties;
e)
organisaties die het bedrijfsleven vertegenwoordigen;
f)
centra voor voorlichting over de Europese Unie en vertegenwoordigingen van de Commissie in de lidstaten;
g)
onderwijsinstellingen.
Artikel 30
Voorlichtingsmaatregelen voor begunstigden
De beheersautoriteit deelt de begunstigden mee dat aanvaarding van de financiering impliceert dat zij ermee akkoord gaan dat hun naam wordt opgenomen in de overeenkomstig artikel 31, tweede alinea, onder d), gepubliceerde lijst van begunstigden.
Artikel 31
Verantwoordelijkheden van de beheersautoriteit met betrekking tot de voorlichtings- en publiciteitsmaatregelen voor het publiek
Voor de toepassing van artikel 51, lid 2, onder c), van de basisverordening garandeert de beheersautoriteit dat de voorlichtings en -publiciteitsmaatregelen voor het publiek worden uitgevoerd en dat daarbij wordt gestreefd naar een zo groot mogelijke mediadekking, waarbij gebruik wordt gemaakt van diverse communicatievormen en -methoden op het passende territoriale niveau.
De beheersautoriteit is verantwoordelijk voor de organisatie van ten minste de volgende voorlichtings- en publiciteitsmaatregelen:
a)
een grote voorlichtingsactie om bekendheid te geven aan de start van het operationele programma;
b)
ten minste een grote voorlichtingsactie per jaar, waarbij de resultaten van het operationele programma worden gepresenteerd;
c)
het uithangen, gedurende één week, te beginnen op 9 mei, van de vlag van de Europese Unie voor het gebouw van elke beheersautoriteit;
d)
de publicatie, elektronisch of anderszins, van de lijst van begunstigden, de namen van de concrete acties en de daarvoor uitgetrokken bedragen aan overheidsgelden.
Deelnemers aan concrete acties met EVF-steun die gericht zijn op opleiding en de verbetering van beroepsvaardigheden, alsook begunstigden die steun ontvangen voor de in artikel 27, lid 1, onder d), van de basisverordening bedoelde vervroegde uittreding uit de visserijsector, met inbegrip van vervroegde pensionering, blijven anoniem.
Artikel 32
Verantwoordelijkheden van de begunstigden met betrekking tot de voorlichtings- en publiciteitsmaatregelen voor het publiek
1. Voor de toepassing van artikel 51 van de basisverordening is de begunstigde verantwoordelijk voor de voorlichting van het publiek over de uit het EVF verkregen bijstand, door middel van de in de leden 2, 3 en 4 van dit artikel genoemde maatregelen.
2. Wanneer de totale subsidiabele kosten van een concrete actie waaraan medefinanciering uit het EVF wordt verstrekt meer dan 500 000 euro bedragen en deze kosten betrekking hebben op de financiering van infrastructuur of bouwprojecten, plaatst de begunstigde voor de duur van de uitvoering een bord op het terrein waar de concrete acties plaatsvinden. De in artikel 33 bedoelde informatie beslaat ten minste 25 % van het bord.
Na voltooiing van het project wordt het bord vervangen door de in lid 3 bedoelde permanente plaquette.
3. Wanneer de totale subsidiabele kosten van een concrete actie meer dan 500 000 euro bedragen en deze kosten betrekking hebben op de aankoop van een fysiek object of de financiering van infrastructuur of van bouwprojecten, plaatst de begunstigde uiterlijk zes maanden na de datum van voltooiing van de concrete acties op zichtbare wijze een permanente plaquette van voldoende grote afmetingen.
Op de plaquette worden naast de in artikel 33 bedoelde informatie het type en de naam van de concrete actie vermeld. De in dat artikel bedoelde informatie beslaat ten minste 25 % van de plaquette.
Op de locaties waar de op basis van prioritair zwaartepunt 4 van de basisverordening gefinancierde groepen zich bevinden, wordt eveneens een plaquette aangebracht.
4. Voor zover van toepassing ziet de begunstigde er op toe dat de deelnemers aan een uit het EVF gefinancierde concrete actie in kennis worden gesteld van die financiering.
De begunstigde vermeldt duidelijk dat de uitgevoerde concrete actie is geselecteerd in het kader van een operationeel programma dat wordt medegefinancierd uit het EVF.
In alle documenten, inclusief bewijzen van aanwezigheid of andere certificaten, betreffende een dergelijke concrete actie wordt vermeld dat het operationele programma werd medegefinancierd uit het EVF.
Artikel 33
Technische kenmerken van de voorlichtings- en publiciteitsmaatregelen voor de concrete actie
1. Alle op begunstigden, potentiële begunstigden en het publiek gerichte voorlichtings- en publiciteitsmaatregelen omvatten het volgende:
a)
het embleem van de Europese Unie, volgens de grafische normen in bijlage II, en een verwijzing naar de Europese Unie;
b)
een verwijzing naar het EVF: „Europees Visserijfonds”;
c)
een door de beheersautoriteit gekozen vermelding die de meerwaarde van de bijstandsverlening door de Gemeenschap benadrukt, bij voorkeur: „Investering in duurzame visserij”.
2. Voor klein promotiemateriaal zijn de punten b) en c) van lid 1 niet van toepassing.
HOOFDSTUK VI
FINANCIËLE INSTRUMENTERING
Artikel 34
Algemene bepalingen voor alle financieringsinstrumenten
1. Overeenkomstig artikel 55, lid 8, van de basisverordening mag EVF-medefinanciering, als onderdeel van een operationeel programma, betrekking hebben op uitgaven voor financieringsinstrumenten voor ondernemingen, met name kleine en middelgrote ondernemingen (KMO's), inclusief micro-ondernemingen, zoals gedefinieerd in Aanbeveling 2003/361/EG van de Commissie (21) met ingang van 1 januari 2005; voorbeelden van dergelijke financieringsinstrumenten zijn risicokapitaal-, garantie- en kredietfondsen, inclusief holdingfondsen.
De financieringsinstrumenten nemen de vorm aan van acties waarbij terugvorderbare investeringssteun, garanties daarvoor of beide worden verstrekt. De voorwaarden van de artikelen 35, 36 en 37 zijn van toepassing op de financieringsinstrumenten.
2. De uitgavenstaat met betrekking tot de financieringsinstrumenten omvat het totale bedrag van de uitgaven die gedaan zijn voor het vaststellen van of bijdragen in dergelijke instrumenten. Bij de gedeeltelijke of definitieve afsluiting van het operationele programma zijn de subsidiabele uitgaven echter het totaal van alle voor investeringen in ondernemingen gedane betalingen uit de in lid 1 bedoelde financieringsinstrumenten of alle verstrekte garanties, inclusief de door garantiefondsen als garantie vastgelegde bedragen en de in aanmerking komende beheerskosten. De bijbehorende uitgavenstaat wordt dienovereenkomstig gecorrigeerd.
3. Rente uit de betalingen die door het operationele programma voor financieringsinstrumenten worden gedaan, wordt gebruikt ter financiering van financieringsinstrumenten voor kleine en middelgrote ondernemingen, inclusief micro-ondernemingen.
4. Middelen die uit investeringen in het financieringsinstrument worden teruggestort of die overblijven nadat alle garanties zijn gehonoreerd, worden door de bevoegde autoriteiten van de betrokken lidstaten gebruikt ten gunste van kleine en middelgrote ondernemingen, inclusief micro-ondernemingen.
Artikel 35
Voorwaarden voor alle financieringsinstrumenten
1. Wanneer het EVF concrete acties financiert die financieringsinstrumenten omvatten, inclusief die welke worden georganiseerd door holdingfondsen, wordt door de medefinancieringspartners, aandeelhouders of hun gemachtigde vertegenwoordiger een bedrijfsplan ingediend.
Dat bedrijfsplan moet worden beoordeeld en op de uitvoering ervan moet toezicht worden gehouden door of onder de verantwoordelijkheid van de lidstaat of de beheersautoriteit. Bij de beoordeling van de economische levensvatbaarheid van de investeringsactiviteiten van de financieringsinstrumenten moet rekening worden gehouden met alle bronnen van inkomsten van de betrokken ondernemingen.
2. In het in lid 1 genoemde bedrijfsplan moet minstens het volgende zijn vermeld:
a)
de doelmarkt van de ondernemingen en de criteria en voorwaarden voor de financiering ervan;
b)
de operationele begroting van het financieringsinstrument;
c)
de eigenaren van het financieringsinstrument;
d)
de medefinancieringspartners of aandeelhouders;
e)
de statuten van het financieringsinstrument;
f)
de bepalingen inzake beroepsmatige aanpak, bevoegdheid en onafhankelijkheid van het beheer;
g)
de rechtvaardiging van de EVF-bijdragen en het voorgenomen gebruik;
h)
het beleid van het financieringsinstrument inzake het terugtreden uit investeringen in ondernemingen;
en
i)
de voorwaarden voor de ontbinding van het financieringsinstrument, waaronder het hergebruik van middelen die uit investeringen in het financieringsinstrument worden teruggestort of die overblijven nadat alle garanties zijn gehonoreerd, en die zijn toe te schrijven aan de bijdrage van het operationeel programma.
3. De financieringsinstrumenten, met inbegrip van holdingfondsen, moeten worden opgezet als onafhankelijke rechtspersonen waarvan de werking is geregeld in de overeenkomsten tussen de medefinancieringspartners of aandeelhouders, of als een afzonderlijk financieel geheel binnen een bestaande financiële instelling.
Indien het financieringsinstrument wordt opgezet binnen een financiële instelling, moet het worden opgezet als een afzonderlijk financieringsblok dat onderworpen is aan specifieke uitvoeringsvoorschriften in de financiële instelling, waarin met name is bepaald dat afzonderlijke rekeningen moeten worden bijgehouden, waarin de nieuwe middelen die in het financieringsinstrument worden geïnvesteerd, inclusief de bijdragen van het operationeel programma, duidelijk worden onderscheiden van de middelen die oorspronkelijk in de instelling beschikbaar waren.
De Commissie mag geen medefinancieringspartner of aandeelhouder in financieringsinstrumenten worden.
4. Tijdens de gehele duur van de bijstand mogen de beheerskosten gemiddeld per jaar, niet hoger liggen dan de hierna vermelde drempels, tenzij na een openbare aanbesteding een hoger percentage nodig blijkt:
a)
2 % van de bijdrage van het operationeel programma in de holdingfondsen of van de bijdrage van het operationeel programma of holdingfonds in de garantiefondsen;
b)
3 % van de bijdrage van het operationeel programma of holdingfonds in het financieringsinstrument in alle andere gevallen, met uitzondering van microkredietinstrumenten ten behoeve van micro-ondernemingen;
c)
4 % van de bijdrage van het operationeel programma of het holdingfonds in instrumenten ten behoeve van micro-ondernemingen.
5. De voorwaarden voor bijdragen uit operationele programma’s in financieringsinstrumenten worden uiteengezet in een financieringsovereenkomst, te sluiten tussen de naar behoren gemachtigde vertegenwoordiger van het financieringsinstrument en de lidstaat of de beheersautoriteit.
6. De in lid 5 bedoelde financieringsovereenkomst omvat ten minste:
a)
de investeringsstrategie en -planning;
b)
toezicht op de uitvoering volgens de geldende regels;
c)
een beleid inzake de terugtrekking van de bijdrage van het operationeel programma uit het financieringsinstrument;
d)
de voorwaarden voor de ontbinding van het financieringsinstrument, waaronder het hergebruik van middelen die uit investeringen in het financieringsinstrument worden teruggestort of die overblijven nadat alle garanties zijn gehonoreerd, en die zijn toe te schrijven aan de bijdrage van het operationeel programma.
7. De beheersautoriteiten moeten voorzorgsmaatregelen treffen om concurrentievervalsing op de risicokapitaal- of kredietmarkt tot een minimum te beperken. Opbrengsten uit kapitaalinvesteringen en leningen (na aftrek van het evenredige gedeelte van de beheerskosten en prestatieprikkels) moeten bij voorkeur aan de volgens het beginsel van de particuliere investeerder in een markteconomie werkende investeerders worden toegerekend tot het vergoedingsniveau dat in de statuten van de financieringsinstrumenten is vastgesteld en daarna moeten zij evenredig over alle medefinancieringspartners of aandeelhouders worden verdeeld.
Artikel 36
Bijzondere voorwaarden voor holdingfondsen
1. Wanneer het EVF financieringsinstrumenten financiert die worden georganiseerd door holdingfondsen, d.w.z. fondsen die zijn opgezet om in verscheidene risicokapitaalfondsen, garantiefondsen en leningfondsen te investeren, voert de lidstaat of beheersautoriteit deze uit op een of meer van de volgende wijzen:
a)
via de gunning van een openbare aanbesteding volgens de toepasselijke wetgeving inzake overheidsopdrachten;
b)
in andere gevallen, waarin het geen openbare aanbesteding voor diensten in de betekenis van de wetgeving inzake overheidsopdrachten betreft, via de toekenning van een subsidie, voor dit doel gedefinieerd als een directe financiële bijdrage bij wijze van schenking:
i)
aan de Europese Investeringsbank of het Europees Investeringsfonds,
of
ii)
aan een financiële instelling, zonder een oproep tot het indienen van voorstellen, indien dit geschiedt overeenkomstig een nationale wet die verenigbaar is met het Verdrag.
2. Wanneer het EVF financieringsinstrumenten financiert die worden georganiseerd door holdingfondsen, sluit de lidstaat of beheersautoriteit een financieringsovereenkomst met het holdingfonds waarin de financieringsregelingen en -doelstellingen worden vastgelegd.
De financieringsovereenkomst houdt, voor zover nodig, rekening met de conclusies van een evaluatie van de verschillen tussen vraag en aanbod wat dergelijke instrumenten betreft bij KMO's.
3. De in lid 2 bedoelde financieringsovereenkomst dient met name te voorzien in:
a)
de voorwaarden voor bijdragen uit het operationeel programma in het holdingfonds;
b)
een oproep tot het indienen van blijken van belangstelling aan financiële intermediairs;
c)
de beoordeling, selectie en accreditatie van financiële intermediairs;
d)
het opzetten van en het toezicht op het investeringsbeleid, dat ten minste een opgave van de doelondernemingen en de te ondersteunen financiële-engineeringproducten moet bevatten;
e)
de verslaglegging door het holdingfonds aan de lidstaat of beheersautoriteiten;
f)
toezicht op de uitvoering van investeringen volgens de geldende regels;
g)
auditvoorschriften;
h)
het beleid van het holdingfonds inzake het terugtreden uit de risicokapitaal-, garantie- of leningfondsen;
i)
de voorwaarden voor de ontbinding van het holdingfonds, waaronder het hergebruik van middelen die uit investeringen in het financieringsinstrument worden teruggestort of die overblijven nadat alle garanties zijn gehonoreerd, en die zijn toe te schrijven aan de bijdrage van het operationeel programma.
4. De voorwaarden voor bijdragen uit door operationele programma’s ondersteunde holdingfondsen in risicokapitaal-, garantie- en leningfondsen worden vastgesteld in een financieringsovereenkomst, te sluiten tussen het risicokapitaal-, garantie- of leningfonds enerzijds en het holdingfonds anderzijds. De financieringsovereenkomst dient ten minste de in artikel 35, lid 6, genoemde punten te omvatten.
Artikel 37
Bijzondere voorwaarden voor risicokapitaal-, garantie- en leningfondsen
Andere financieringsinstrumenten dan holdingfondsen investeren in ondernemingen, vooral in KMO's. Die investeringen kunnen alleen worden gedaan bij de oprichting, in de vroegste stadia (inclusief startkapitaal), of bij de uitbreiding van die ondernemingen en alleen in activiteiten die door de beheerders van de financieringsinstrumenten potentieel economisch levensvatbaar worden geacht.
HOOFDSTUK VII
BEHEER, TOEZICHT EN CONTROLE
AFDELING 1
Algemene bepalingen
Artikel 38
Bemiddelende instanties
1. Indien een of meer taken van een beheers- of certificeringsautoriteit door een bemiddelende instantie worden uitgevoerd, worden de desbetreffende regelingen officieel schriftelijk vastgelegd.
2. De bepalingen van deze verordening betreffende de beheers- en certificeringsautoriteit zijn van toepassing op de bemiddelende instantie.
Artikel 39
Beheersautoriteit
1. Voor de selectie en goedkeuring van concrete acties uit hoofde van artikel 59, onder a), van de basisverordening draagt de beheersautoriteit er zorg voor dat de begunstigden worden geïnformeerd over de specifieke voorwaarden betreffende de in het kader van de concrete actie te leveren producten of diensten, het financieringsplan, de uitvoeringstermijn en de financiële en andere informatie die moet worden bewaard en medegedeeld. Zij vergewist zich ervan dat de begunstigde in staat is aan deze voorwaarden te voldoen, voordat de goedkeuringsbeschikking wordt vastgesteld.
2. De door de beheersautoriteit uit hoofde van artikel 59, onder b), van de basisverordening te verrichten verificaties hebben betrekking op de administratieve, financiële, technische en materiële aspecten van concrete acties, voor zover van toepassing.
Bij de verificaties wordt nagegaan of de gedeclareerde uitgaven daadwerkelijk zijn gedaan, of de producten of diensten conform de goedkeuringsbeschikking zijn geleverd, of de verzoeken tot terugbetaling van de begunstigde correct zijn en of de uitgaven in overeenstemming zijn met de communautaire en nationale voorschriften. De verificaties omvatten procedures om een dubbele financiering van uitgaven, waarbij ook in het kader van andere communautaire of nationale regelingen of andere programmeringsperioden een financiering wordt verkregen, te voorkomen.
De verificaties omvatten de volgende procedures:
a)
administratieve verificaties met betrekking tot elk verzoek tot terugbetaling van begunstigden;
b)
controles ter plaatse van afzonderlijke concrete acties.
3. Indien voor een operationeel programma controles ter plaatse uit hoofde van lid 2, onder b), aan de hand van een steekproef worden verricht, houdt de beheersautoriteit documenten bij waarin de steekproefmethode wordt beschreven en gemotiveerd, en waarin de voor verificatie geselecteerde concrete acties of transacties worden vermeld.
De beheersautoriteit stelt de steekproefomvang zodanig vast dat een redelijke mate van zekerheid wordt verkregen omtrent de wettigheid en regelmatigheid van de onderliggende transacties, gelet op het door de beheersautoriteit voor het soort begunstigden en de betrokken concrete acties vastgestelde risiconiveau.
De beheersautoriteit beziet de steekproefmethode elk jaar opnieuw.
4. De beheersautoriteit stelt schriftelijke normen en procedures voor de krachtens lid 2 te verrichten verificaties vast en houdt voor elke verificatie de uitgevoerde werkzaamheden bij, de datum en resultaten van de verificatie, en de maatregelen die ten aanzien van aan het licht gekomen onregelmatigheden zijn genomen.
5. Indien de beheersautoriteit in het kader van het operationele programma tevens begunstigde is, moeten de regelingen voor de in de leden 2, 3 en 4 van dit artikel bedoelde verificaties overeenkomstig artikel 57, lid 1, onder b), van de basisverordening een adequate functiescheiding waarborgen.
Artikel 40
Op verzoek aan de Commissie mee te delen gegevens over concrete acties
1. De in artikel 59, onder c), van de basisverordening bedoelde boekhoudkundige gegevens over elke concrete actie en de gegevens over de uitvoering omvatten minstens de in bijlage III bij deze verordening vermelde informatie. Deze informatie wordt, voor zover relevant, uitgesplitst op basis van leeftijd en geslacht van de begunstigden.
2. De beheers-, certificerings- en auditautoriteiten en de in artikel 61, lid 3, van de basisverordening genoemde instanties hebben toegang tot de in lid 1 van dit artikel bedoelde informatie.
3. Op schriftelijk verzoek van de Commissie verstrekt de lidstaat haar de in lid 1 bedoelde informatie binnen vijftien werkdagen na ontvangst van het verzoek of binnen een andere overeengekomen termijn, zodat documentencontroles of controles ter plaatse kunnen worden verricht. De Commissie kan de in lid 1 bedoelde informatie verlangen met betrekking tot de concrete acties, maatregelen, prioritaire zwaartepunten of met betrekking tot het operationele programma.
Artikel 41
Controlespoor
Voor de toepassing van artikel 59, onder f), van de basisverordening wordt een auditspoor als toereikend geacht wanneer het aan de volgende voorwaarden voldoet:
a)
het maakt het mogelijk de aan de Commissie medegedeelde gecertificeerde totale bedragen in overeenstemming te brengen met de gedetailleerde boekhoudkundige gegevens en bewijsstukken van de certificeringsautoriteit, de beheersautoriteit, de bemiddelende instanties en de begunstigden met betrekking tot in het kader van het operationele programma medegefinancierde concrete acties;
b)
het maakt het mogelijk de betaling van de overheidsbijdrage aan de begunstigde te verifiëren;
c)
het maakt het mogelijk de toepassing van de door het Comité van toezicht voor het operationele programma vastgestelde selectiecriteria te verifiëren;
d)
het bevat voor elke concrete actie, voor zover van toepassing, de technische specificaties en het financieringsplan, documenten betreffende de goedkeuring van de subsidie, documenten betreffende de procedures voor overheidsopdrachten, voortgangsverslagen en verslagen over de uitgevoerde verificaties en audits.
Artikel 42
Audits van concrete acties
1. De in artikel 61, lid 1, onder b), van de basisverordening bedoelde audits worden vanaf 1 juli 2008 om de twaalf maanden verricht op een steekproef van concrete acties die is geselecteerd volgens een door de auditautoriteit overeenkomstig artikel 43 van deze verordening vastgestelde of goedgekeurde methode.
De audits worden ter plaatse verricht aan de hand van documenten en gegevens van de begunstigde.
2. Bij de audits wordt gecontroleerd of aan de volgende voorwaarden is voldaan:
a)
de concrete actie beantwoordt aan de selectiecriteria voor het operationele programma, is uitgevoerd overeenkomstig de goedkeuringsbeschikking en voldoet aan alle voorwaarden betreffende functionaliteit en gebruik of de te verwezenlijken doelstellingen;
b)
de gedeclareerde uitgaven stemmen overeen met de boekhoudkundige gegevens en bewijsstukken van de begunstigde;
c)
de door de begunstigde gedeclareerde uitgaven zijn in overeenstemming met de communautaire en nationale voorschriften;
d)
de overheidsbijdrage aan de begunstigde is betaald overeenkomstig artikel 80 van de basisverordening.
3. Indien geconstateerde problemen een systematisch karakter blijken te vertonen en dus een risico voor andere concrete acties in het kader van het operationele programma kunnen inhouden, zorgt de auditautoriteit ervoor dat er nader onderzoek wordt verricht, zo nodig met aanvullende audits, om de omvang van die problemen vast te stellen. Door de bevoegde autoriteiten worden de nodige preventieve en corrigerende maatregelen genomen.
4. Met het oog op de verslaglegging in de tabellen in punt 9 van deel A van bijlage VI en punt 9 van deel A van bijlage VII worden voor het bedrag aan gecontroleerde uitgaven alleen uitgaven meegerekend die binnen het bestek van de audit overeenkomstig lid 1 vallen.
Artikel 43
Steekproef
1. De steekproef van om de twaalf maanden te controleren concrete acties wordt in eerste instantie gebaseerd op een willekeurige statistische steekproefmethode zoals beschreven in de leden 2, 3 en 4. Bij wijze van aanvullende steekproef als beschreven in de leden 5 en 6 kunnen extra concrete acties worden geselecteerd.
2. Bij de methode voor het selecteren van de steekproef en het trekken van conclusies uit de resultaten wordt rekening gehouden met internationaal aanvaarde auditnormen; de methode moet worden gedocumenteerd. Gelet op het bedrag aan uitgaven, het aantal en het soort concrete acties en andere relevante factoren, stelt de auditautoriteit de geschikte statistische steekproefmethode vast die moet worden toegepast. De technische parameters van de steekproef worden vastgesteld volgens bijlage IV.
3. De om de twaalf maanden te controleren steekproef wordt geselecteerd uit de concrete acties waarvoor de uitgaven bij de Commissie zijn gedeclareerd voor het operationele programma tijdens het jaar voorafgaande aan het jaar waarin het in artikel 61, lid 1, onder e), i), van de basisverordening bedoelde jaarlijkse controleverslag aan de Commissie is medegedeeld. Voor de eerste periode van twaalf maanden kan de auditautoriteit besluiten de concrete acties waarvoor in 2007 en 2008 bij de Commissie uitgaven zijn gedeclareerd, te combineren als basis voor de selectie van de te controleren concrete acties.
4. De auditautoriteit trekt conclusies op basis van de resultaten van de audits betreffende de tijdens de in lid 3 bedoelde periode bij de Commissie gedeclareerde uitgaven en deelt die de Commissie mede in het jaarlijkse controleverslag. Bij operationele programma’s waarvoor het verwachte foutenpercentage boven de drempel van materiële fouten ligt, analyseert de auditautoriteit de significantie daarvan en neemt zij de nodige maatregelen en doet zij passende aanbevelingen, die in het jaarlijkse controleverslag worden medegedeeld.
5. De auditautoriteit beoordeelt regelmatig de dekking van de willekeurige steekproef, met name gelet op de noodzaak voldoende controlezekerheid te krijgen voor de verklaringen die moeten worden overgelegd bij de gedeeltelijke en definitieve afsluiting van het operationele programma. Zij beslist op grond van haar deskundig oordeel of het noodzakelijk is een aanvullende steekproef van extra concrete acties te controleren teneinde rekening te houden met geconstateerde specifieke risicofactoren en teneinde voor het programma voldoende dekking te waarborgen van de verschillende soorten concrete acties, begunstigden, bemiddelende instanties en prioritaire zwaartepunten.
6. De auditautoriteit trekt conclusies op basis van de resultaten van de audits van de aanvullende steekproef en deelt die de Commissie mede in het jaarlijkse controleverslag. Wanneer het aantal geconstateerde onregelmatigheden groot is of wanneer systematische onregelmatigheden zijn geconstateerd, analyseert de auditautoriteit de significantie daarvan en neemt zij de nodige maatregelen en doet zij aanbevelingen, die in het jaarlijkse controleverslag worden medegedeeld. De resultaten van de audits van de aanvullende steekproef worden los van die van de willekeurige steekproef geanalyseerd. Met name worden bij de berekening van het foutenpercentage van de willekeurige steekproef de in de aanvullende steekproef geconstateerde onregelmatigheden buiten beschouwing gelaten.
Artikel 44
Door de auditautoriteit in te dienen documenten
1. De in artikel 61, lid 1, onder c), van de basisverordening bedoelde auditstrategie wordt opgesteld volgens het model in bijlage V bij deze verordening. Zij wordt jaarlijks en zo nodig in de loop van het jaar bijgewerkt en geëvalueerd.
2. Het krachtens artikel 61, lid 1, onder e), i), van de basisverordening ingediende jaarlijkse auditverslag en advies zijn gebaseerd op de overeenkomstig de auditstrategie voor het operationele programma krachtens artikel 61, lid 1, onder a) en b), van die verordening uitgevoerde audits van systemen en concrete acties, en worden opgesteld overeenkomstig de modellen in bijlage VI bij deze verordening.
3. De in artikel 61, lid 1, onder f), van de basisverordening bedoelde afsluitingsverklaring is gebaseerd op alle audits die door of onder de verantwoordelijkheid van de auditautoriteit overeenkomstig de auditstrategie zijn verricht. De afsluitingsverklaring en het laatste controleverslag worden opgesteld volgens het model in bijlage VII bij deze verordening.
4. Indien de reikwijdte van het onderzoek beperkt is of indien de hoogte van de geconstateerde onregelmatige uitgaven voor het in artikel 61, lid 1, onder e), van de basisverordening bedoelde jaarlijkse advies of de in artikel 61, lid 1, onder f), van de basisverordening bedoelde afsluitingsverklaring geen verklaring zonder beperking toelaat, geeft de auditautoriteit de redenen daarvoor en raamt zij de omvang van het probleem en de financiële gevolgen daarvan.
5. In het geval van een gedeeltelijke afsluiting van een operationeel programma wordt de verklaring betreffende de wettigheid en regelmatigheid van de transacties waarop de in artikel 85 van de basisverordening bedoelde uitgavenstaat betrekking heeft, door de auditautoriteit opgesteld volgens het model in bijlage VIII bij deze verordening en samen met het in artikel 61, lid 1, onder e), iii), van de basisverordening bedoelde advies ingediend.
Artikel 45
Beschikbaarheid van documenten
1. Voor de toepassing van artikel 87 van de basisverordening houdt de beheersautoriteit een lijst bij met de namen en adressen van de instanties die de bewijsstukken betreffende uitgaven en audits - inclusief alle documenten die voor een toereikend controlespoor vereist zijn - in bezit hebben.
2. De beheersautoriteit zorgt ervoor dat de in lid 1 van dit artikel bedoelde documenten voor controle ter beschikking worden gesteld van de daartoe gerechtigde personen en instanties, onder wie in ieder geval bevoegd personeel van de beheersautoriteit, de certificeringsautoriteit, de bemiddelende instanties, de auditautoriteit en de in artikel 61, lid 3, van de basisverordening bedoelde instanties, alsmede bevoegde ambtenaren van de Gemeenschap en hun bevoegde vertegenwoordigers, en dat hun daarvan uittreksels en kopieën worden verstrekt.
3. De beheersautoriteit bewaart de voor de evaluatie en verslaglegging benodigde informatie, met inbegrip van de in artikel 40 bedoelde informatie, met betrekking tot de in artikel 87, lid 2, van de basisverordening bedoelde concrete acties gedurende de hele in lid 1, onder a), van dat artikel bedoelde periode.
4. Ten minste de volgende gegevensdragers worden als algemeen aanvaard beschouwd in de zin van artikel 87 van de basisverordening:
a)
fotokopieën van originelen;
b)
microfiches van originelen;
c)
elektronische versies van originelen;
d)
alleen in elektronische vorm bestaande documenten.
5. De procedure om de overeenstemming met de originelen (authenticiteit) van de op algemeen aanvaarde gegevensdragers bewaarde documenten te waarmerken wordt vastgesteld door de nationale autoriteiten en moet garanderen dat de bewaarde versies aan de nationale wettelijke eisen voldoen en dat zij betrouwbaar zijn voor auditdoeleinden.
6. In het geval van uitsluitend in elektronische vorm bestaande documenten moeten de computersystemen beantwoorden aan aanvaarde beveiligingsnormen die garanderen dat de bewaarde documenten aan de nationale wettelijke eisen voldoen en dat zij betrouwbaar zijn voor auditdoeleinden.
Artikel 46
Door de certificeringsautoriteit in te dienen documenten
1. De in artikel 60, onder a), van de basisverordening bedoelde gecertificeerde uitgavenstaten en betalingsaanvragen worden opgesteld volgens het in bijlage IX bij deze verordening vastgestelde model en bij de Commissie ingediend.
2. Met ingang van 2008 doet de certificeringsautoriteit uiterlijk op 31 maart van elk jaar de Commissie een overzicht toekomen volgens het model in bijlage X, met voor elk prioritair zwaartepunt van het operationele programma:
a)
de bedragen die op de in het voorgaande jaar ingediende uitgavenstaten zijn geschrapt naar aanleiding van de volledige of gedeeltelijke intrekking van de overheidsbijdrage voor een concrete actie;
b)
de geïnde bedragen die op deze uitgavenstaten in mindering zijn gebracht;
c)
een overzicht van de per 31 december van het voorgaande jaar te innen bedragen, ingedeeld volgens het jaar waarin de inningsopdrachten werden afgegeven.
3. Om over te gaan tot de gedeeltelijke afsluiting van het operationele programma doet de certificeringsautoriteit de Commissie de in artikel 85 van de basisverordening bedoelde uitgavenstaat toekomen volgens het model in bijlage XI bij deze verordening.
Artikel 47
Beschrijving van de beheers- en controlesystemen
De beschrijving van de beheers- en controlesystemen voor het in artikel 71, lid 1, van de basisverordening bedoelde operationele programma bevat informatie over de in artikel 57 van die verordening genoemde punten, alsook de in de artikelen 48 en 49 van de onderhavige verordening genoemde informatie.
Deze informatie wordt overeenkomstig het model in deel A van bijlage XII bij deze verordening ingediend.
Artikel 48
Informatie betreffende de beheersautoriteit, de certificeringsautoriteit en de bemiddelende instanties
De lidstaat verstrekt de Commissie de volgende informatie met betrekking tot de beheersautoriteit, de certificeringsautoriteit en elke bemiddelende instantie:
a)
een beschrijving van de aan hen toevertrouwde taken;
b)
hun organisatieschema, een beschrijving van de taakverdeling tussen of binnen hun afdelingen en het indicatieve aantal posten dat hun is toegewezen;
c)
de procedures voor de selectie en goedkeuring van concrete acties;
d)
de procedures volgens welke de verzoeken tot terugbetaling van de begunstigden worden ontvangen, geverifieerd en gevalideerd, en met name de in artikel 39 voor verificatiedoeleinden vastgestelde regels en procedures, en de procedures volgens welke betalingen aan begunstigden worden goedgekeurd, uitgevoerd en geboekt;
e)
de procedures volgens welke uitgavenstaten worden opgesteld, gecertificeerd en bij de Commissie ingediend;
f)
een verwijzing naar de schriftelijke procedures die voor de toepassing van de punten c), d) en e) zijn vastgesteld;
g)
de door de lidstaat vastgestelde subsidiabiliteitsregels die op het operationele programma van toepassing zijn;
h)
het systeem om de in artikel 40, lid 1, bedoelde gedetailleerde boekhoudkundige gegevens en gegevens over de uitvoering van concrete acties in het kader van het operationele programma bij te houden.
Artikel 49
Informatie betreffende de auditautoriteit en de in artikel 61, lid 3, van de basisverordening bedoelde instanties
Met betrekking tot de auditautoriteit en de in artikel 61, lid 3, van de basisverordening bedoelde instanties verstrekt de lidstaat de Commissie de volgende informatie:
a)
een beschrijving van hun respectieve taken en onderlinge verbanden;
b)
het organisatieschema van de auditautoriteit en van elk van de instanties die betrokken zijn bij de uitvoering van audits voor het operationele programma, met een beschrijving van de wijze waarop hun onafhankelijkheid gewaarborgd is, het indicatieve aantal toegewezen posten en de vereiste kwalificaties of ervaring;
c)
de procedures voor het toezicht op de uitvoering van aanbevelingen en corrigerende maatregelen naar aanleiding van auditverslagen;
d)
indien van toepassing, de procedures voor het toezicht van de auditautoriteit op de werkzaamheden van de instanties die bij de uitvoering van audits voor het operationele programma zijn betrokken;
e)
de procedures voor de opstelling van het jaarlijkse controleverslag en de afsluitingsverklaring.
Artikel 50
Evaluatie van de beheers- en controlesystemen
1. Het in artikel 71, lid 2, van de basisverordening bedoelde verslag is gebaseerd op een onderzoek van de beschrijving van de systemen, van relevante documenten over de systemen, van het systeem voor het bijhouden van de boekhoudkundige gegevens en van de gegevens over de uitvoering van concrete acties, en op gesprekken met de personeelsleden van de belangrijkste instanties die door de auditautoriteit of andere voor het verslag verantwoordelijke instantie belangrijk worden geacht om de informatie aan te vullen, te verduidelijken of te verifiëren.
2. Het in artikel 71, lid 2, van de basisverordening bedoelde advies over de conformiteit wordt opgesteld overeenkomstig het model in deel B van bijlage XII bij deze verordening.
3. Indien de betrokken beheers- en controlesystemen grotendeels dezelfde zijn als die welke voor de krachtens Verordening (EG) nr. 1083/2006 van de Raad (22) goedgekeurde bijstand zijn opgezet, mag bij de opstelling van het verslag en advies uit hoofde van artikel 71, lid 2, van de basisverordening rekening worden gehouden met de resultaten van de audits die voor die systemen door nationale en communautaire auditors zijn uitgevoerd.
AFDELING 2
Afwijkingen met betrekking tot de controle van in artikel 2 bedoelde operationele programma's
Artikel 51
Algemene afwijkingen
1. Met betrekking tot de in artikel 2 bedoelde operationele programma's hoeft de auditautoriteit geen auditstrategie overeenkomstig artikel 61, lid 1, onder c), van de basisverordening bij de Commissie in te dienen.
2. Wanneer het in artikel 71, lid 2, van de basisverordening bedoelde advies over de conformiteit geen bezwaren bevat of wanneer de bezwaren zijn ingetrokken naar aanleiding van genomen corrigerende maatregelen, kan de Commissie met betrekking tot de in artikel 2 van deze verordening bedoelde operationele programma's concluderen:
a)
dat zij hoofdzakelijk op het overeenkomstig artikel 61, lid 1, onder e), ii), van de basisverordening uitgebrachte advies kan vertrouwen wat de effectieve werking van de systemen betreft,
en
b)
dat zij alleen audits ter plaatse zal uitvoeren als er aanwijzingen zijn van tekortkomingen in de systemen die van invloed zijn op de ten overstaan van de Commissie gecertificeerde uitgaven in een jaar waarvoor een in artikel 61, lid 1, onder e), ii), van de basisverordening bedoeld advies is uitgebracht dat geen bezwaren met betrekking tot dergelijke tekortkomingen bevat.
3. Wanneer de Commissie tot de in lid 2 bedoelde conclusie komt, stelt zij de betrokken lidstaat daarvan in kennis.
Indien er aanwijzingen van tekortkomingen zijn, kan de Commissie eisen dat de betrokken lidstaat audits uitvoert overeenkomstig artikel 72, lid 3, van de basisverordening of kan zij eigen audits uitvoeren uit hoofde van artikel 72, lid 2, van die verordening.
Artikel 52
Oprichting van instanties en vaststelling van procedures overeenkomstig nationale wetgeving
1. Met betrekking tot de in artikel 2 genoemde operationele programma's kan een lidstaat naast de in artikel 51 bedoelde algemene afwijkingen gebruikmaken van de mogelijkheid om overeenkomstig nationale regels de instanties op te richten en procedures vast te stellen voor:
a)
de functies van de beheersautoriteiten wat de verificatie betreft van de overeenkomstig artikel 59, onder b), van de basisverordening gedeclareerde uitgaven voor producten en diensten waarvoor medefinanciering is verleend;
b)
de functies van de certificeringsautoriteit, overeenkomstig artikel 60 van de basisverordening;
en
c)
de functies van de auditautoriteit, overeenkomstig artikel 61 van de basisverordening.
2. Indien een lidstaat gebruikmaakt van de in lid 1 bedoelde mogelijkheid, hoeft zij geen certificeringsautoriteit en auditautoriteit aan te stellen overeenkomstig artikel 58, lid 1, onder b) en c), van de basisverordening.
3. Indien een lidstaat gebruikmaakt van de in lid 1 van dit artikel bedoelde mogelijkheid, zijn de bepalingen van artikel 71 van de basisverordening van overeenkomstige toepassing.
Artikel 53
Specifieke bepalingen voor overeenkomstig het nationale recht opgerichte instanties en vastgestelde procedures
1. Dit artikel is van toepassing op operationele programma's waarvoor een lidstaat gebruik heeft gemaakt van de bij artikel 52, lid 1, geboden mogelijkheid.
2. De in artikel 39, lid 2, bedoelde verificaties worden uitgevoerd door de in artikel 52, lid 1, bedoelde nationale instanties.
3. De in artikel 61, lid 1, onder b), van de basisverordening bedoelde audits van concrete acties worden uitgevoerd volgens de nationale procedures. De artikelen 42 en 43 van deze verordening zijn niet van toepassing.
4. Artikel 44, leden 2 tot en met 5, is van overeenkomstige toepassing op de opstelling van de door de in artikel 52, lid 1, bedoelde nationale instanties afgegeven documenten.
Het jaarlijkse controleverslag en het jaarlijkse advies worden opgesteld volgens de modellen in bijlage VI.
5. De in artikel 46, lid 2, vastgestelde verplichtingen worden uitgevoerd door de in artikel 52, lid 1, bedoelde nationale instanties.
De uitgavenstaat wordt opgesteld volgens de modellen in de bijlagen IX en XI.
6. De informatie die moet worden opgenomen in de beschrijving van de in de artikelen 47, 48 en 49 bedoelde beheers- en controlesystemen omvat zo nodig de informatie betreffende de in artikel 52, lid 1, bedoelde nationale instanties.
HOOFDSTUK VIII
ONREGELMATIGHEDEN
Artikel 54
Definities
Voor de toepassing van dit hoofdstuk wordt verstaan onder:
a)
„economische subject”: elke natuurlijke of rechtspersoon of andere instantie die betrokken is bij de uitvoering van bijstand uit het EVF, met uitzondering van de lidstaten in de uitoefening van hun prerogatieven van openbaar gezag;
b)
„eerste administratieve of gerechtelijke vaststelling”: de eerste schriftelijke beoordeling door een bevoegde administratieve of gerechtelijke autoriteit waarin op basis van concrete feiten wordt geconcludeerd tot het bestaan van een onregelmatigheid, onverminderd de mogelijkheid dat deze conclusie naderhand, in het licht van de ontwikkelingen in de administratieve of de gerechtelijke procedure, moet worden herzien of ingetrokken;
c)
„vermoeden van fraude”: onregelmatigheid die aanleiding geeft tot het inleiden van een administratieve of gerechtelijke procedure in de lidstaat om na te gaan of er sprake is van een opzettelijke gedraging, in het bijzonder van fraude in de zin van artikel 1, lid 1, onder a), van de overeenkomst, opgesteld op grond van artikel K.3 van het Verdrag betreffende de Europese Unie, aangaande de bescherming van de financiële belangen van de Europese Gemeenschappen (23);
d)
„faillissement”: een van de in artikel 2, onder a), van Verordening (EG) nr. 1346/2000 van de Raad (24) omschreven insolventieprocedures.
Artikel 55
Eerste melding - afwijkingen
1. Onverminderd de verplichtingen uit hoofde van artikel 70 van de basisverordening zenden de lidstaten de Commissie binnen twee maanden na afloop van elk kwartaal een overzicht toe van de onregelmatigheden waarvoor een eerste administratieve of gerechtelijke vaststelling is opgemaakt.
In dat overzicht verstrekken zij in elk geval nadere gegevens omtrent:
a)
het EVF, de doelstelling, het operationele programma, het prioritaire zwaartepunt en de betrokken concrete actie, alsmede de CCI-code (code commun d’identification);
b)
de bepaling waarop inbreuk werd gemaakt;
c)
de datum waarop voor het eerst de inlichtingen werden verkregen die hebben geleid tot het vermoeden dat een onregelmatigheid werd begaan, en de bron van die inlichtingen;
d)
de bij de onregelmatigheid toegepaste praktijken;
e)
voor zover van toepassing, de aspecten van die praktijken die aanleiding geven tot een vermoeden van fraude;
f)
de wijze waarop de onregelmatigheid werd ontdekt;
g)
voor zover van toepassing, de betrokken lidstaten en de betrokken derde landen;
h)
het tijdstip waarop of de periode waarin de onregelmatigheid werd begaan;
i)
de nationale diensten of instanties die de onregelmatigheid officieel hebben vastgesteld en de diensten die verantwoordelijk zijn voor de administratieve en/of gerechtelijke afhandeling;
j)
de datum van de eerste administratieve of gerechtelijke vaststelling van de onregelmatigheid;
k)
de identiteit van de natuurlijke en/of rechtspersonen en/of andere instanties die bij de zaak zijn betrokken, behalve indien deze informatie, gezien de aard van de desbetreffende onregelmatigheid, voor de bestrijding van onregelmatigheden geen nut heeft;
l)
het totale budget en de overheidsbijdrage die voor de concrete actie zijn goedgekeurd, en de verdeling van de medefinanciering tussen communautaire en nationale bijdrage;
m)
het met de onregelmatigheid gemoeide bedrag van de overheidsbijdrage en de overeenkomstige communautaire bijdrage die gevaar loopt;
n)
indien nog geen enkele betaling van de overheidsbijdrage aan de onder k) bedoelde personen of andere instanties heeft plaatsgevonden, de bedragen die onverschuldigd zouden zijn betaald mocht de onregelmatigheid niet zijn ontdekt;
o)
de eventuele opschorting van de betalingen en de terugvorderingsmogelijkheden;
p)
de aard van de onrechtmatige uitgave.
2. In afwijking van lid 1 behoeven de volgende gevallen niet te worden gemeld:
a)
gevallen waarin de enige onregelmatigheid erin bestaat dat een concrete actie in het medegefinancierde operationele programma geheel of gedeeltelijk niet wordt uitgevoerd wegens faillissement van de begunstigde;
b)
gevallen die door de begunstigde spontaan ter kennis van de beheers- of certificeringsautoriteit worden gebracht voordat zij door een van beide worden ontdekt, hetzij vóór, hetzij na betaling van de overheidsbijdrage;
c)
gevallen die door de beheers- of certificeringsautoriteit worden ontdekt en rechtgezet vóór uitbetaling van de overheidsbijdrage aan de begunstigde en vóór opneming van de uitgave in de aan de Commissie voorgelegde uitgavenstaat.
Onregelmatigheden voorafgaand aan een faillissement en elk vermoeden van fraude moeten echter wel worden gemeld.
3. Ingeval sommige van de in lid 1 bedoelde gegevens, met name die omtrent de bij de onregelmatigheid toegepaste praktijken en de wijze waarop de onregelmatigheid werd ontdekt, niet beschikbaar zijn, vullen de lidstaten die gegevens voor zover mogelijk aan wanneer zij de Commissie de volgende kwartaallijsten toezenden.
4. Indien de nationale bepalingen in geheimhouding van het onderzoek voorzien, kunnen deze inlichtingen slechts met toestemming van de bevoegde rechterlijke instantie worden medegedeeld.
5. Indien een lidstaat geen onregelmatigheden als bedoeld in lid 1 te melden heeft, doet hij de Commissie daarvan binnen de in dat lid genoemde termijn mededeling.
Artikel 56
Dringende gevallen
Elke lidstaat stelt de Commissie en, zo nodig, de andere betrokken lidstaten onverwijld in kennis van de vastgestelde of vermoede onregelmatigheden indien te vrezen valt dat:
a)
zij zeer spoedig gevolgen buiten zijn grondgebied zullen hebben,
of
b)
zij het gebruik van een nieuwe onregelmatige praktijk aan het licht brengen.
Artikel 57
Melding van vervolgmaatregelen en niet-terugvordering
1. Binnen twee maanden na afloop van elk kwartaal stellen de lidstaten de Commissie, onder verwijzing naar eerder gedane meldingen uit hoofde van artikel 55, in kennis van de procedures die naar aanleiding van de medegedeelde onregelmatigheden zijn ingeleid, alsmede van belangrijke wijzigingen die zich tijdens deze procedures hebben voorgedaan.
Deze informatie behelst ten minste het volgende:
a)
de bedragen van de verrichte of verwachte terugvorderingen;
b)
de ter waarborging van de terugvordering van onverschuldigd betaalde bedragen door de lidstaten getroffen conservatoire maatregelen;
c)
alle administratieve en gerechtelijke procedures die met het oog op de terugvordering van onverschuldigd betaalde bedragen en met het oog op de toepassing van sancties zijn ingeleid;
d)
de redenen van een eventuele staking van de terugvorderingsprocedures;
e)
het eventuele staken van de strafvervolging.
De lidstaten stellen de Commissie in kennis van de administratieve of gerechtelijke beslissingen met betrekking tot de beëindiging van deze procedures of van de wezenlijke elementen van die beslissingen, en vermelden in het bijzonder of die elementen al dan niet een vermoeden van fraude hebben doen rijzen. In het in punt d) bedoelde geval informeren de lidstaten de Commissie, voor zover mogelijk, voordat een beslissing wordt genomen.
2. Wanneer een lidstaat van oordeel is dat een bedrag niet kan worden teruggevorderd of naar verwachting niet zal worden teruggevorderd, geeft hij door middel van een speciale kennisgeving het bedrag aan dat niet kan worden teruggevorderd, alsmede de feiten met betrekking tot het besluit inzake de toedeling van het verloren gegane bedrag uit hoofde van artikel 70, lid 2, van de basisverordening.
Deze gegevens moeten voldoende gedetailleerd zijn om de Commissie in staat te stellen zo spoedig mogelijk en na overleg met de autoriteiten van de betrokken lidstaten een dergelijk besluit te nemen.
De kennisgeving omvat ten minste:
a)
een afschrift van het toekenningsbesluit;
b)
de datum van de laatste betaling aan de begunstigde;
c)
een afschrift van het verzoek tot terugbetaling;
d)
in het geval van krachtens artikel 55, lid 2, meldingsplichtige faillissementen, een afschrift van het document waarin de insolventie van de begunstigde formeel wordt vastgesteld;
e)
een beknopte beschrijving van de maatregelen die de lidstaat heeft genomen om de betrokken bedragen terug te vorderen, met opgave van de datum van elke maatregel.
3. In het in lid 2 bedoelde geval kan de Commissie de lidstaat uitdrukkelijk verzoeken de terugvorderingsprocedure voort te zetten.
Artikel 58
Verzending langs elektronische weg
De in de artikelen 55 en 56 en artikel 57, lid 1, bedoelde inlichtingen worden zoveel mogelijk langs elektronische weg, via een beveiligde verbinding en met gebruikmaking van de specifieke, door de Commissie ter beschikking gestelde applicatie verzonden.
Artikel 59
Terugbetaling van gerechtskosten
Indien de bevoegde autoriteiten van een lidstaat op uitdrukkelijk verzoek van de Commissie besluiten om ter terugvordering van onverschuldigd uitbetaalde bedragen een gerechtelijke procedure in te leiden dan wel deze voort te zetten, kan de Commissie zich ertoe verbinden om, tegen overlegging van bewijsstukken, de gerechts- en proceskosten volledig of ten dele aan de lidstaat terug te betalen, ook indien deze procedure niet tot het beoogde resultaat leidt.
Artikel 60
Contacten met de lidstaten
1. De Commissie onderhoudt met de belanghebbende lidstaten de geëigende contacten teneinde de verstrekte gegevens omtrent de in artikel 55 bedoelde onregelmatigheden en de in artikel 57 bedoelde procedures, en in het bijzonder omtrent de mogelijkheden tot terugvordering, aan te vullen.
2. Afgezien van de in lid 1 bedoelde contacten, licht de Commissie de lidstaten in wanneer de aard van de onregelmatigheid doet vermoeden dat identieke of soortgelijke praktijken in andere lidstaten zouden kunnen voorkomen.
3. De Commissie organiseert op Gemeenschapsniveau voorlichtingsbijeenkomsten voor de vertegenwoordigers van de lidstaten, teneinde tezamen met hen de op grond van de artikelen 55, 56 en 57 en lid 1 van dit artikel verkregen inlichtingen te onderzoeken. Dit onderzoek spitst zich toe op de lessen die daaruit kunnen worden getrokken wat de onregelmatigheden, de preventieve maatregelen en de vervolging betreft.
4. Ingeval bij de toepassing van bepaalde geldende bepalingen een leemte aan het licht komt die de belangen van de Gemeenschap schaadt, treden de lidstaten en de Commissie hetzij op verzoek van een van hen, hetzij op verzoek van de Commissie, met elkaar in overleg teneinde deze leemte te verhelpen.
Artikel 61
Gebruik van informatie
De Commissie kan alle door de lidstaten krachtens deze verordening medegedeelde gegevens van algemene of operationele aard gebruiken om risicoanalysen te verrichten en kan op grond van de verkregen gegevens rapporten opstellen en waarschuwingssystemen ontwikkelen om een efficiëntere risico-identificatie mogelijk te maken.
Artikel 62
Verstrekking van informatie aan comités
De Commissie stelt de lidstaten, in het kader van het bij Besluit 94/140/EG van de Commissie (25) opgerichte Raadgevend Comité coördinatie fraudebestrijding, regelmatig op de hoogte van de orde van grootte van de met de ontdekte onregelmatigheden gemoeide bedragen, alsmede van de verschillende soorten onregelmatigheden, ingedeeld naar aard en onder vermelding van het aantal ervan. Het in artikel 101 van de basisverordening genoemde comité wordt eveneens op de hoogte gesteld.
Artikel 63
Onregelmatigheden onder de rapportagedrempel
1. Wanneer de onregelmatigheden betrekking hebben op ten laste van de Gemeenschapsbegroting komende bedragen van minder dan 10 000 euro, delen de lidstaten de in de artikelen 55 en 57 bedoelde inlichtingen alleen aan de Commissie mee indien zij uitdrukkelijk daarom verzoekt.
Overeenkomstig artikel 60, onder f), van de basisverordening houden de lidstaten evenwel een boekhouding bij van bedragen onder deze drempel die terugvorderbaar zijn en van de bedragen die zijn geïnd of geschrapt naar aanleiding van de intrekking van de bijdrage voor een concrete actie, en storten zij de geïnde bedragen terug in de algemene begroting van de Europese Gemeenschappen.
Onverminderd de rechtstreeks uit artikel 70, lid 1, onder b), van de basisverordening voortvloeiende verplichtingen, delen de lidstaat en de Gemeenschap het verlies dat voortvloeit uit de bedragen onder de drempel die niet kunnen worden teruggevorderd, overeenkomstig het voor de betrokken concrete actie geldende medefinancieringspercentage. De procedure van artikel 57, lid 2, van deze verordening is niet van toepassing, tenzij de Commissie anders beslist.
De derde alinea van dit lid is ook van toepassing op faillissementen die van de meldingsplicht uit hoofde van artikel 55, lid 1, zijn vrijgesteld.
2. De lidstaten die op het tijdstip van vaststelling van de onregelmatigheid niet de euro als munt gebruiken, rekenen de bedragen van de in de nationale munteenheid gedane uitgaven om in euro overeenkomstig artikel 95 van de basisverordening. Indien de uitgave niet in de rekeningen van de certificeringsautoriteit is opgenomen, wordt de laatste door de Commissie elektronisch bekendgemaakte boekhoudkundige wisselkoers gehanteerd.
HOOFDSTUK IX
ELEKTRONISCHE GEGEVENSUITWISSELING
Artikel 64
Computersysteem voor gegevensuitwisseling
Voor de toepassing van de artikelen 65 en 75 van de basisverordening wordt een computersysteem opgezet voor de uitwisseling van alle gegevens betreffende het operationele programma.
De gegevensuitwisseling tussen elke lidstaat en de Commissie geschiedt met behulp van dit door de Commissie opgezet computersysteem dat de beveiligde uitwisseling van gegevens tussen de Commissie en elke lidstaat mogelijk maakt.
De lidstaten worden betrokken bij de verdere ontwikkeling van het computersysteem voor gegevensuitwisseling.
Artikel 65
Inhoud van het computersysteem voor gegevensuitwisseling
1. Het computersysteem voor gegevensuitwisseling bevat informatie van gemeenschappelijk belang voor de Commissie en de lidstaten, en met name de volgende gegevens die voor financiële transacties noodzakelijk zijn:
a)
het financieringsplan voor operationele programma’s volgens het model in bijlage I, deel B;
b)
de uitgavenstaten en betalingsaanvragen volgens het model in bijlage IX;
c)
het jaarlijkse overzicht van geschrapte en geïnde bedragen en hangende terugvorderingen volgens het model in bijlage X;
d)
de jaarlijkse prognoses van te verwachten betalingsaanvragen volgens het model in bijlage XIII;
e)
het financiële gedeelte van de jaarlijkse verslagen en de eindverslagen over de uitvoering volgens het model in bijlage XIV, punt 3.3.
2. Naast de in lid 1 bedoelde gegevens bevat het computersysteem voor gegevensuitwisseling ten minste de volgende documenten en gegevens van gemeenschappelijk belang die het mogelijk maken toezicht uit te oefenen:
a)
het in artikel 15 van de basisverordening bedoelde nationaal strategisch plan;
b)
het operationele programma, inclusief eventuele herzieningen overeenkomstig het model in bijlage I, deel A;
c)
de beschikking van de Commissie inzake de EVF-bijdrage;
d)
de jaarlijkse verslagen en de eindverslagen over de uitvoering volgens het model in bijlage XIV;
e)
de auditstrategie volgens het model in bijlage V;
f)
de beschrijving van de beheers- en controlesystemen overeenkomstig het model in bijlage XII, deel A;
g)
de verslagen en adviezen over audits volgens de modellen in de bijlagen VI, VII en VIII en XII, deel B, en de correspondentie tussen de Commissie en elke lidstaat;
h)
de uitgavenstaten betreffende een gedeeltelijke afsluiting volgens het model in bijlage XI;
i)
het jaarlijkse overzicht van geschrapte en geïnde bedragen en hangende terugvorderingen volgens het model in bijlage X.
3. De in de leden 1 en 2 bedoelde gegevens worden waar nodig toegezonden in het in de bijlagen bij deze verordening aangegeven formaat.
Artikel 66
Werking van het computersysteem voor gegevensuitwisseling
1. De Commissie en de door de lidstaten op grond van de basisverordening aangewezen autoriteiten, alsmede de instanties waaraan die taak is gedelegeerd, voeren de documenten waarvoor zij verantwoordelijk zijn in het computersysteem voor gegevensuitwisseling in en werken deze bij, in het vereiste formaat.
2. De lidstaten centraliseren verzoeken om recht op toegang tot het computersysteem voor gegevensuitwisseling en zenden deze aan de Commissie.
3. De uitwisselingen van gegevens en transacties dragen een elektronische handtekening in de zin van artikel 2, punt 1, van Richtlijn 1999/93/EG. De lidstaten en de Commissie erkennen de rechtsgeldigheid en toelaatbaarheid van de in het computersysteem voor gegevensuitwisseling gebruikte elektronische handtekening als bewijs in gerechtelijke procedures.
4. De ontwikkelingskosten van het computersysteem voor gegevensuitwisseling worden uit hoofde van artikel 46, lid 1, van de basisverordening gefinancierd uit de algemene begroting van de Europese Gemeenschappen. De kosten van een interface tussen het gemeenschappelijke computersysteem voor gegevensuitwisseling en nationale, regionale en lokale computersystemen en de kosten van de aanpassing van laatstgenoemde systemen aan de eisen van de basisverordening komen krachtens artikel 46, lid 2, van die verordening voor subsidie in aanmerking.
Artikel 67
Toezending van gegevens via het computersysteem voor gegevensuitwisseling
1. Het computersysteem voor gegevensuitwisseling is voor de lidstaten en de Commissie rechtstreeks toegankelijk dan wel toegankelijk via een interface voor de automatische registratie en synchronisatie van gegevens met nationale, regionale en lokale geautomatiseerde beheersystemen.
2. De in aanmerking genomen datum voor de toezending van documenten aan de Commissie is de datum waarop de lidstaat de documenten in het computersysteem voor gegevensuitwisseling invoert.
3. In geval van overmacht, en in het bijzonder wanneer het gemeenschappelijke computersysteem defect is of geen duurzame verbinding tot stand kan worden gebracht, mag de betrokken lidstaat de op grond van de basisverordening vereiste documenten op papier toezenden overeenkomstig het model in de bijlagen I en V tot en met XIV bij deze verordening. Zodra er een einde komt aan de overmachtsituatie, voert de lidstaat de desbetreffende documenten onverwijld in het computersysteem voor gegevensuitwisseling in. In afwijking van lid 2 wordt de in aanmerking genomen datum voor de toezending geacht de datum van verzending van de documenten op papier te zijn.
HOOFDSTUK X
PERSOONSGEGEVENS
Artikel 68
Bescherming van persoonsgegevens
1. De lidstaten en de Commissie nemen alle nodige maatregelen ter voorkoming van de ongeoorloofde bekendmaking van en toegang tot de in artikel 40, lid 1, bedoelde informatie, de door de Commissie in de loop van haar audits verzamelde gegevens en de in hoofdstuk VIII bedoelde informatie.
2. De in artikel 40, lid 1, van deze verordening bedoelde informatie en die welke door de Commissie in de loop van haar audits wordt verzameld, worden door de Commissie uitsluitend gebruikt ter kwijting van haar verantwoordelijkheden krachtens artikel 72 van de basisverordening.
De Europese Rekenkamer en het Europees Bureau voor fraudebestrijding hebben toegang tot deze informatie.
3. De in hoofdstuk VIII bedoelde informatie mag niet worden doorgegeven aan anderen dan die welke, in de lidstaten of bij de instellingen van de Gemeenschap, uit hoofde van hun functie daartoe toegang dienen te hebben, tenzij de lidstaat die de informatie verstrekt daarin uitdrukkelijk heeft toegestemd.
4. Persoonsgegevens die deel uitmaken van de in artikel 31, tweede alinea, onder d), bedoelde informatie, mogen uitsluitend voor de in dat artikel genoemde doeleinden worden verwerkt.
HOOFDSTUK XI
SLOTBEPALINGEN
Artikel 69
Intrekking
De Verordeningen (EG) nr. 2722/2000, (EG) nr. 908/2000 en (EG) nr. 366/2001 worden ingetrokken. Verwijzingen naar de ingetrokken verordeningen gelden als verwijzingen naar de onderhavige verordening.
De bepalingen van de ingetrokken verordeningen blijven van toepassing op bijstand uit hoofde van Verordening (EG) nr. 2792/1999.
Artikel 70
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 26 maart 2007.