NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1295/2008
ze dne 18. prosince 2008
o dovozu chmele ze třetích zemí
(kodifikované znění)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (1), a zejména na čl. 192 odst. 2 a čl. 195 odst. 2 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EHS) č. 3076/78 ze dne 21. prosince 1978 o dovozu chmele z třetích zemí (2) a nařízení Komise (EHS) č. 3077/78 ze dne 21. prosince 1978 o stanovení rovnocennosti ověřovací listiny původu pro chmel dovážený ze třetích zemí s ověřovací listinou původu Společenství (3) bylo několikrát podstatně změněno (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by proto uvedená nařízení měla být kodifikována sloučením do jediného textu.
(2)
Čl. 158 odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví, že chmel a chmelové výrobky pocházející z třetích zemí mohou být dovezeny pouze tehdy, pokud jsou jejich znaky jakosti přinejmenším rovnocenné s těmi, které byly přijaty pro stejné produkty sklizené ve Společenství nebo z takových produktů získané. Odstavec 2 uvedeného článku však stanoví, že tyto produkty se považují za odpovídající uvedeným znakům, pokud je k nim přiložena ověřovací listina původu vydaná orgány země původu a uznaná za rovnocennou ověřovací listině původu požadované pro uvádění na trh chmele a chmelových výrobků pocházejících ze Společenství.
(3)
Nařízení Komise (ES) č. 1850/2006 ze dne 14. prosince 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro vydávání ověřovacích listin původu pro chmel a chmelové výrobky (5), stanoví velmi přísné požadavky pro uvádění chmelových výrobků na trh, zejména pokud jde o směsi. V současnosti neexistuje žádná účinná metoda kontroly těchto požadavků na hranicích. Jedinou možnou náhradou za tuto kontrolu je záruka zemí vývozu, že tyto výrobky splňují požadavky Společenství pro uvádění na trh. Je proto nutné požadovat, aby byla k těmto výrobkům dováženým ze třetích zemí přiložena ověřovací listina původu podle čl. 158 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007.
(4)
Za účelem zaručit dodržování právních předpisů Společenství pro vydávání ověřovacích listin původu pro chmel by měly členské státy ověřit, zda dovážený chmel splňuje minimální požadavky pro uvádění na trh stanovené nařízením (ES) č. 1850/2006.
(5)
Některé třetí země se zavázaly dodržovat stanovené pro uvádění chmele a chmelových výrobků na trh a oprávnit některé orgány k vydávání osvědčení o rovnocennosti. Je vhodné uznat tyto ověřovací listiny původu za rovnocenné s ověřovacími listinami původu Společenství a uvést příslušné produkty do volného oběhu.
(6)
Povinností příslušných orgánů třetích zemích je aktualizovat údaje uvedené v příloze I a sdělovat je Komisi.
(7)
Za účelem usnadnit příslušným orgánům členských států kontrolu je nutné předepsat formu a v případě nutnosti i obsah ověřovací listiny původu a pravidla pro její použití.
(8)
S ohledem na obchodní zvyklosti musí být příslušné orgány v případě rozdělení zásilky oprávněny nechat vystavit za jejich přímého dohledu výpis z ověřovací listiny původu pro každou novou zásilku, která na základě rozdělení vznikne.
(9)
Některé produkty by v souladu s režimem Společenství pro vydávání ověřovacích listin původu pro chmel měly být na základě svého použití osvobozeny od předložení ověřovacích listin původu stanovených tímto nařízením.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Uvedení produktů ze třetích zemí uvedených v čl. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 1234/2007 do volného oběhu ve Společenství je podmíněno poskytnutím důkazu o splnění požadavků uvedených v čl. 158 odst. 1 uvedeného nařízení.
2. Důkaz podle čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení se poskytuje předložením osvědčení podle čl. 158 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007, dále „osvědčení o rovnocennosti“.
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se „zásilkou“ rozumí množství produktů stejných vlastností, které jsou ve stejnou dobu odeslané jedním stejným odesílatelem jednomu stejnému příjemci.
Článek 3
Ověřovací listiny původu pro chmel a chmelové výrobky dovážené ze třetích zemí, které vydal příslušný orgán třetí země původu a uvedený v příloze I, jsou uznány za osvědčení o rovnocennosti.
Příloha I se upraví na základě údajů sdělených příslušnými třetími zeměmi.
Článek 4
1. Osvědčení o rovnocennosti se vystavuje pro každou zásilku v jednom originále a dvou opisech na formuláři v souladu se vzorem přílohy II a podle pokynů uvedených v příloze IV.
2. Osvědčení o rovnocennosti je platné pouze, pokud je řádně vyplněno a schváleno některým z orgánů uvedeným v příloze I.
3. Řádně ověřené osvědčení musí obsahovat místo a datum vystavení, podpis a razítko příslušného orgánu.
Článek 5
1. Na každém balení, pro které bylo vystaveno osvědčením o rovnocennosti, jsou v jednom z úředních jazyků Společenství uvedeny tyto údaje:
a)
popis výrobku;
b)
odrůda nebo odrůdy;
c)
země původu;
d)
značky a čísla uvedená v kolonce 9 osvědčení o rovnocennosti nebo jeho výpisu.
2. Údaje uvedené v odstavci 1 jsou uvedeny čitelně, nesmazatelným písmem jednotné velikosti na vnější straně balení.
Článek 6
1. Pokud je pro zásilku před jejím uvedením do volného oběhu vystaveno osvědčení o rovnocennosti a tato zásilka je po rozdělení znovu odeslána, vystavuje se pro každou novou zásilku vzniklou na základě tohoto rozdělení výpis z osvědčení.
Osvědčení je nahrazeno nezbytným počtem výpisů.
Výpis vystavuje příslušná strana v jednom originálu a dvou opisech na formuláři v souladu se vzorem přílohy III a podle ustanovení uvedených v příloze IV.
2. Celní orgány náležitě potvrdí originál a dva opisy osvědčení o rovnocennosti a spolupodepíší originál a dvě kopie každého výpisu.
Ponechají si originál osvědčení o rovnocennosti, odešlou oba dva opisy příslušnému úřednímu subjektu podle článku 21 nařízení (ES) č. 1850/2006 a vrátí příslušné osobě originál a dva opisy každého výpisu.
Článek 7
Po splnění celních formalit požadovaných pro uvedení produktu do volného oběhu ve Společenství je nutné předložit originál a oba opisy osvědčení o rovnocennosti nebo výpisu celním orgánům, které je spolupodepíší a ponechají si originál. Celní orgány odešlou jeden opis příslušnému subjektu podle článku 21 nařízení (ES) č. 1850/2006 v členském státě, kde je produkt uveden do volného oběhu. Druhý opis je vrácen dovozci, který si ho musí ponechat nejméně tři roky.
Článek 8
Pokud je zásilka po uvedení do volného oběhu dále prodávána nebo rozdělena, musí být k produktu přiložena faktura nebo obchodní doklad, který vystavil prodejce a který uvádí číslo osvědčení o rovnocennosti nebo výpisu, jakož i název subjektu, který tato osvědčení a tyto výpisy vydal.
Faktura nebo obchodní doklad musí rovněž obsahovat tyto údaje převzaté z osvědčení o rovnocennosti nebo výpisu:
a)
pro chmelové hlávky:
i)
popis produktu;
i)
hrubá hmotnost;
iii)
místo produkce;
iv)
sklizňový rok;
v)
odrůda;
vi)
země původu;
vii)
značky a čísla uvedená v kolonce 9 osvědčení;
b)
pro chmelové výrobky, kromě údajů uvedených v písm. a), místo a datum zpracování.
Článek 9
1. Členské státy pravidelně provádějí náhodné kontroly za účelem ověřit, zda chmel dovážený podle článku 158 nařízení (ES) č. 1234/2007 odpovídá minimálním požadavkům pro uvádění na trh stanoveným v příloze I nařízení (ES) č. 1850/2006.
2. Členské státy každoročně do 30. června předloží Komisi zprávu o četnosti, druhu a výsledku kontrol, které prováděly v průběhu roku před uvedeným datem. Kontroly by se měly týkat alespoň 5 % očekávaných zásilek chmele dovážených během příslušného roku ze třetí země do příslušného členského státu.
3. Pokud příslušné orgány členských států stanoví, že kontrolované vzorky nesplňují minimální požadavky pro uvádění na trh uvedené v odstavci 1, nemohou být příslušné zásilky uvedeny na trh ve Společenství.
4. Pokud členský stát stanoví, že vlastnosti produktu neodpovídají údajům uvedeným v osvědčení o rovnocennosti, které je přiloženo k produktu, oznámí to Komisi.
Postupem uvedeným v čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 může být rozhodnuto, že orgán, který vydal osvědčení o rovnocennosti pro příslušné produkty, bude vyškrtnut ze seznamu uvedenému v příloze I tohoto nařízení.
Článek 10
Odchylně od tohoto nařízení se pro uvedení chmele nebo chmelových výrobků do volného oběhu nepožaduje ani předložení osvědčení uvedeného v čl. 1 odst. 2, ani soulad s ustanoveními článku 5 u následujícího chmele a chmelových výrobků, pokud hmotnost jednotlivého balíků není vyšší než 1 kilogram u chmelových hlávek a chmelového prášku a 300 gramů u chmelových extraktů a dodávky:
a)
jsou v malých balíčcích, které jsou určeny pro prodej soukromým osobám pro jejich vlastní potřebu;
b)
jsou určeny pro vědecké a technické pokusy;
c)
jsou určeny pro veletrhy, na které se vztahuje zvláštní celní režim.
Popis, hmotnost a konečné použití výrobku musí být uvedeny na balení.
Článek 11
Nařízení (EHS) č. 3076/78 a (EHS) č. 3077/78 se zrušují.
Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.
Článek 12
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské Unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. prosince 2008.
VERORDENING (EG) Nr. 1295/2008 VAN DE COMMISSIE
van 18 december 2008
betreffende de invoer van hop uit derde landen
(Gecodificeerde versie)
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,
Gelet op Verordening (EG) nr. 1234/2007 van de Raad van 22 oktober 2007 houdende een gemeenschappelijke ordening van de landbouwmarkten en specifieke bepalingen voor een aantal landbouwproducten (Integrale-GMO-verordening) (1), en met name op artikel 192, lid 2, en artikel 195, lid 2, in combinatie met artikel 4,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Verordening (EEG) nr. 3076/78 van de Commissie van 21 december 1978 betreffende de invoer van hop uit derde landen (2) en Verordening (EEG) nr. 3077/78 van de Commissie van 21 december 1978 houdende constatering van de gelĳkwaardigheid van de verklaringen waarvan uit derde landen ingevoerde hop vergezeld gaat met de communautaire certificaten (3) zijn herhaaldelijk en ingrijpend gewijzigd (4). Ter wille van de duidelijkheid en een rationele ordening van de teksten dienen beide verordeningen te worden gecodificeerd en in één tekst te worden samengebracht.
(2)
In artikel 158, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1234/2007 is bepaald dat hop en hopproducten van herkomst uit derde landen slechts mogen worden ingevoerd indien de kwaliteitsnormen ervan ten minste equivalent zijn aan die welke zijn vastgesteld voor hop of hopproducten die in de Gemeenschap zijn geoogst of die daaruit zijn vervaardigd. In lid 2, van genoemd artikel is evenwel bepaald dat de betrokken producten worden geacht die kenmerken te hebben wanneer zij vergezeld gaan van een door een instantie van het land van oorsprong afgegeven verklaring die is erkend als gelijkwaardig met het certificaat dat wordt vereist voor het in de handel brengen van hop en hopproducten van oorsprong uit de Gemeenschap.
(3)
Bij Verordening (EG) nr. 1850/2006 van de Commissie van 14 december 2006 betreffende de wijze van certificering van hop en hopproducten (5) zijn zeer strikte eisen gesteld voor het in de handel brengen van hopproducten, met name ten aanzien van mengproducten van hop. Er bestaat momenteel geen enkele methode om aan de grenzen doelmatig te controleren of aan deze eisen wordt voldaan. Een controle kan alleen worden vervangen door de verbintenis van de exportlanden om de communautaire eisen voor het in de handel brengen van deze producten na te leven. Het is derhalve noodzakelijk te eisen dat de betrokken producten van herkomst uit derde landen vergezeld gaan van de in artikel 158, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1234/2007 bedoelde verklaring.
(4)
Om ervoor te zorgen dat de communautaire voorschriften inzake de certificering van hop in acht worden genomen, moeten de lidstaten controles uitvoeren om na te gaan of de ingevoerde hop voldoet aan de minimumeisen voor het in de handel brengen van hop van Verordening (EG) nr. 1850/2006.
(5)
Enkele derde landen hebben zich ertoe verbonden aan de gestelde eisen voor het in de handel brengen van hop en hopproducten te voldoen en bepaalde diensten gemachtigd gelĳkwaardigheidsverklaringen af te geven. Deze verklaringen moeten derhalve worden erkend als gelĳkwaardig met de communautaire certificaten en de producten die door deze verklaringen worden gedekt moeten tot het vrĳe verkeer worden toegelaten.
(6)
Het is aan de bevoegde diensten van de derde landen de in bijlage I vermelde gegevens bij te houden en in een geest van samenwerking aan de Commissie mee te delen.
(7)
Het is dienstig, teneinde de taak van de bevoegde instanties van de lidstaten te vergemakkelijken, de vorm en voor zover nodig de inhoud van de voorgeschreven verklaringen en uittreksels vast te stellen, alsmede de voorwaarden voor het gebruik ervan.
(8)
Gezien de bestaande handelspraktijken, moeten de bevoegde instanties worden gemachtigd om, in geval van opdeling van een zending, onder hun controle een uittreksel van de verklaring te laten opstellen voor elke nieuwe door de opdeling ontstane zending.
(9)
Naar analogie van de communautaire certificeringsregeling moet voor sommige producten op grond van het gebruik ervan worden afgezien van het vorderen van overlegging van de bij deze verordening vastgestelde verklaringen.
(10)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Beheerscomité voor de gemeenschappelijke ordening van de landbouwmarkten,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
1. Om de in artikel 1, onder f, van Verordening (EG) nr. 1234/2007 bedoelde producten van herkomst uit derde landen in de Gemeenschap in het vrije verkeer te brengen moet het bewijs worden geleverd dat aan de in artikel 158, lid 1, van die verordening gestelde eisen is voldaan.
2. Het in artikel 1, lid 1, van deze verordening bedoelde bewijs wordt geleverd door overlegging van de in artikel 158, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1234/2007 bedoelde verklaring, hierna „gelijkwaardigheidsverklaring” genoemd.
Artikel 2
In deze verordening wordt onder „zending” verstaan de hoeveelheid van producten met dezelfde kenmerken, die tegelijk door een en dezelfde afzender aan een en dezelfde geadresseerde worden verzonden.
Artikel 3
De verklaringen waarvan hop en uit hop vervaardigde producten die worden ingevoerd uit derde landen vergezeld gaan en die zĳn afgegeven door een in bĳlage I genoemde door het derde land van oorsprong aangewezen officiële instantie, worden erkend als gelijkwaardigheidsverklaring.
Bĳlage I zal worden herzien op basis van de gegevens die de derde landen verstrekken.
Artikel 4
1. De gelijkwaardigheidsverklaring wordt, met inachtneming van het bepaalde in bijlage IV, voor elke zending in één origineel en twee kopieën opgesteld op een formulier dat overeenkomt met het in bijlage II opgenomen model.
2. Een gelijkwaardigheidsverklaring is slechts geldig indien deze behoorlijk is ingevuld en is geviseerd door een van de in bĳlage I genoemde instanties.
3. Een verklaring is behoorlijk geviseerd wanneer plaats en datum van afgifte erin zijn vermeld en wanneer het stempel van de instantie van afgifte en de handtekening van de tot ondertekening bevoegde persoon of personen erop voorkomen.
Artikel 5
1. Op elke verpakkingseenheid waarop een gelijkwaardigheidsverklaring betrekking heeft, moeten in een van de officiële talen van de Gemeenschap de volgende gegevens worden vermeld:
a)
de omschrijving van het product;
b)
de aanduiding van het ras of de rassen;
c)
het land van oorsprong;
d)
de merktekens en nummers die zijn vermeld in vak 9 van de gelijkwaardigheids-verklaring of het uittreksel ervan.
2. De in lid 1 bedoelde vermeldingen worden leesbaar in onuitwisbare letters en cijfers van gelijke grootte aangebracht op de buitenkant van de verpakking.
Artikel 6
1. Wanneer een zending waarvoor een gelijkwaardigheidsverklaring is afgegeven, na opdeling en voor zij in het vrije verkeer wordt gebracht, opnieuw wordt verzonden, wordt voor elke nieuwe door de opdeling ontstane zending een uittreksel van de verklaring opgesteld.
De verklaring wordt vervangen door het nodige aantal uittreksels.
Het uittreksel wordt met inachtneming van de in bijlage IV vervatte bepalingen, door de belanghebbende in één origineel en twee kopieën opgesteld op een formulier dat overeenkomt met het in bijlage III opgenomen model.
2. De douanedienst brengt dienovereenkomstige aantekeningen aan op het origineel en de twee kopieën van de gelijkwaardigheidsverklaring en viseert het origineel en de twee kopieën van elk uittreksel.
De douanedienst bewaart het origineel van de gelijkwaardigheidsverklaring, zendt de twee kopieën aan de in artikel 21 van Verordening (EG) nr. 1850/2006 bedoelde bevoegde certificeringsinstantie en geeft het origineel en de twee kopieën van elk uittreksel af aan de belanghebbende.
Artikel 7
Bij het vervullen van de douaneformaliteiten om het product waarop de gelijkwaardigheidsverklaring of het uittreksel ervan betrekking heeft, in de Gemeenschap in het vrije verkeer te brengen, worden het origineel en de twee kopieën overgelegd aan de douanediensten, die deze documenten dienovereenkomstig viseren en het origineel bewaren. Een kopie wordt door de douanediensten toegezonden aan de in artikel 21 van Verordening (EG) nr. 1850/2006 bedoelde bevoegde certificeringsinstantie van de lidstaat waar het product in het vrije verkeer wordt gebracht. De tweede kopie wordt afgegeven aan de importeur, die deze minstens drie jaar moet bewaren.
Artikel 8
Wanneer het product, nadat het in het vrije verkeer is gebracht, opnieuw wordt verkocht of een zending wordt opgedeeld, moet het product vergezeld gaan van een factuur of een door de verkoper opgesteld handelsdocument waarin het nummer van de gelijkwaardigheidsverklaring of het uittreksel ervan en de naam van de instantie van afgifte van de genoemde documenten is vermeld.
Op het handelsdocument of de factuur moeten eveneens de onderstaande gegevens voorkomen die worden overgenomen uit de gelijkwaardigheidsverklaring of het uittreksel ervan:
a)
voor hopbellen:
i)
omschrijving van het product,
ii)
brutogewicht,
iii)
plaats van productie,
iv)
oogstjaar,
v)
ras,
vi)
land van oorsprong,
vii)
de merktekens en nummers die zijn vermeld in vak 9 van de verklaring;
b)
voor uit hop vervaardigde producten de onder a), genoemde gegevens alsmede de plaats en datum van verwerking.
Artikel 9
1. De lidstaten moeten geregeld steekproefcontroles uitvoeren om na te gaan of de op grond van artikel 158 van Verordening (EG) nr. 1234/2007 ingevoerde hop voldoet aan de in bijlage I bij Verordening (EG) nr. 1850/2006 vastgestelde minimumeisen voor het in de handel brengen van hop.
2. De lidstaten moeten jaarlijks uiterlijk op 30 juni bij de Commissie verslag uitbrengen over de frequentie, de aard en de resultaten van de controles die in het aan genoemde datum voorafgaande jaar zijn uitgevoerd. De controles moeten worden uitgevoerd op ten minste 5 % van het aantal zendingen hop dat naar verwachting in dat jaar uit een derde land in de betrokken lidstaat zal worden ingevoerd.
3. Indien de bevoegde instanties van de lidstaten constateren dat de onderzochte monsters niet aan de in lid 1 bedoelde minimumeisen voor het in de handel brengen voldoen, mogen de betrokken zendingen niet in de handel worden gebracht in de Gemeenschap.
4. Indien een lidstaat constateert dat een product niet beantwoordt aan de gegevens van de gelijkwaardigheidsverklaring waarvan het vergezeld gaat, stelt hij de Commissie daarvan in kennis.
Volgens de in artikel 195, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1234/2007 bedoelde procedure kan worden besloten de instantie die de gelijkwaardigheidsverklaring voor het product heeft afgegeven, te schrappen van de in bijlage I bij de onderhavige verordening opgenomen lijst.
Artikel 10
In afwijking van deze verordening is de overlegging van de in artikel 1, lid 2, bedoelde verklaring en de toepassing van artikel 5 niet vereist om hop en de hierna genoemde uit hop vervaardigde producten in verpakkingen van maximaal 1 kg voor hopbellen en hopmeel en 300 g voor hopextract in het vrije verkeer te brengen, op voorwaarde dat de betrokken hop en hopproducten
a)
worden aangeboden in kleine verpakkingen bestemd voor de verkoop aan particulieren voor eigen gebruik,
b)
bestemd zijn voor wetenschappelijk en technisch onderzoek,
c)
bestemd zijn voor jaarbeurzen waarvoor de desbetreffende douaneregelingen gelden.
Op de verpakking dienen de aard, het gewicht en het uiteindelijke gebruik van de producten te worden vermeld.
Artikel 11
De Verordeningen (EEG) nr. 3076/78 en (EEG) nr. 3077/78 worden ingetrokken.
Verwijzingen naar de ingetrokken verordeningen gelden als verwijzingen naar de onderhavige verordening en worden gelezen volgens de concordantietabel in bijlage VI.
Artikel 12
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 18 december 2008.