ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 21. října 2008
o státní podpoře C 10/08 (ex NN 7/08), kterou Německo poskytlo na restrukturalizaci IKB Deutsche Industriebank AG
(oznámeno pod číslem K(2008) 6022)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2009/775/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 pododst. 1 této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1),
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Řízení bylo zahájeno na základě informací zaslaných Německem dne 3. srpna 2007. Po opakované výměně dalších informací ohlásilo Německo opatření dopisem ze dne 15. ledna 2008 a domáhalo se, aby bylo na tato opatření v každém případě nahlíženo jako na podpory na záchranu, resp. restrukturalizaci, slučitelné se společným trhem.
(2)
Dopisem ze dne 27. února 2008 informovala Komise Německo o svém rozhodnutí zahájit kvůli těmto opatřením řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES.
(3)
Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k podpoře vyjádřily. Komise neobdržela žádná stanoviska třetích stran.
(4)
Německo se po zahájení formálního vyšetřovacího řízení vyjádřilo dne 27. března 2008 k závěrům Komise a poskytlo dodatečně k informacím zaslaným ve dnech 15. a 25. ledna, 5. a 25 února, 3., 6., 11., 14., 20. a 27. března 2008 další informace dne 3. a 25. dubna, 7. a 30. května, 9. a 27. června, 25. července, 4., 22. a 26. srpna, 2., 3., 4., 5., 16., 18., 19. a 25. září, jakož i 14. října 2008. Společně s těmito informacemi zaslalo Německo 68 různých smluv a dokumentů, které tvoří základ opatření. Mimo to se s Německem, zařízením, které je příjemcem podpory, a společností Kreditanstalt für Wiederaufbau (dále jen „KfW“) uskutečnila řada setkání a telefonických konferencí.
2. POPIS OPATŘENÍ
2.1 Příjemce podpory
(5)
Příjemcem podpory je IKB Deutsche Industriebank AG (dále jen: IKB). IKB je středně velká německá soukromá banka uvedená na indexu SDAX se sídlem v Düsseldorfu. Hlavním akcionářem je německá rozvojová banka KfW, která před krizí vlastnila 38 % akcií. Kromě toho vlastnila nadace Stiftung Industrieforschung, která nevyvíjí vlastní aktivní obchodní činnost, 12 %; se zbývajícími 50 % akcií bylo volně obchodováno. Po plánovaném posílení kapitálu by mohlo vlastnictví akcií KfW vzrůst na 91 %.
(6)
KfW jako většinový akcionář IKB je rozvojovou bankou spolkové rupubliky (80 %) a spolkových zemí (20 %). Tato banka se s bilančním součtem celkem 360 mld. EUR (stav ke dni 31. prosince 2006) řadí k deseti největším bankám v Německu. KfW dává jako veřejnoprávní instituce se sídlem v Německu impulzy v hospodářské, společenské a ekologické oblasti v Německu, v Evropě i ve světě. K úkolům KfW patří podpora malých a středních podniků, podpora financování a modernizace bytového fondu, podpora vzdělání a dalšího vzdělávání, financování projektů komunální infrastruktury, podpora financování exportu a projektů, podpora rozvojových a transformačních zemí, jakož i podpora ochrany životního prostředí a klimatu. KfW získává podpůrné prostředky většinou na kapitálovém trhu. Pověření banky poskytováním podpor ze strany státu je zakotveno v zákoně o KfW (3). KfW má při plnění veřejné zakázky „instituční závazek“.
(7)
Před restrukturalizací byla obchodní činnost IKB rozčleněna do následujících čtyř obchodních odvětví.
1.
Firemní zákazníci
Hlavním oborem činnosti IKB je poskytování dlouhodobého financování středně velkým podnikům s ročním obratem nad 7,5 mil. EUR. Poskytování úvěrů, financování z vlastního kapitálu a poskytování leasingu středně velkým podnikům bylo vždy hlavním zaměřením obchodu s firemními zákazníky, přičemž v popředí stojí tuzemské obchody. Zatímco podíl IKB na trhu s firemními zákazníky činí pouze 1 %, v tržním segmentu pro dlouhodobé úvěry poskytované středně velkým podnikům je banka zastoupena 10 %. Její silnou stránkou jsou dlouhodobé vztahy se zákazníky. Vzhledem k mimořádně ostré hospodářské soutěži jsou však marže nízké. Úvěrové obchody […] (4) jsou méně atraktivní, a proto IKB musí s tímto okruhem zákazníků nezbytně vyvíjet jiné ziskové aktivity (např. strukturované financování nebo produkty v oblasti nemovitostí) a využívat k tomu svých dlouholetých vztahů se zákazníky.
2.
Strukturované financování
Tato oblast obchodní činnosti zahrnuje především následující aktivity: financování přímých investic, financování projektů a exportu, financování akvizic a infrastruktury, jakož i restrukturalizace podnikových struktur, financování a vymístění úvěrů (syndikace) pro zákazníky z řad středně velkých podniků. Pobočky IKB v důležitých finančních centrech, jako jsou Londýn, Lucemburk, Madrid, Milán, New York a Paříž, jsou velmi dobře umístěny, aby se mohly starat o národní a mezinárodní financování akvizic. IKB pomáhá svým zákazníkům při optimalizaci celkového financování jejich podniku a odprodeje úvěrů. V rámci svých syndikovaných úvěrových obchodů se IKB podílí také na úvěrových nástrojích zřizovaných jinými úvěrovými bankami. Střediskem strukturovaného financování je Německo, přičemž IKB se stará i o německé podniky v západní Evropě.
Díky svým aktivitám v oblasti strukturovaného financování dosahuje IKB velmi vysokých zisků. V původním plánu restrukturalizace, v němž ještě nebyla zahrnuta později sjednaná kompenzační opatření, byl pro toto odvětví vykázán výnos vlastního kapitálu ve výši okolo [ 10] %.
3.
Financování nemovitostí
Okolo [ 10] % tržních aktivit IKB je zaměřeno na financování nemovitostí. Hlavním úkolem tohoto odvětví je financování nemovitostí pro kancelářské, obchodní a podnikatelské využití, jakož i logistických nemovitostí a nemovitostí v oblasti managementu a poskytování balíčků financování v lokalitách, od nichž lze očekávat trvalý pronájem a prodejnost. Zde je IKB partnerem středně velkých podniků, velkopodniků, soukromých a institučních investorů, projektantů, společností pro místní rozvoj a fondových společností. Tyto projekty vyžadují financování ve výši minimálně 5 milionů EUR. Jako poskytovatel kompletních investicí do nemovitostí vyvíjí IKB i rozsáhlé koncepce a řešení pro novostavby, sanační a konverzní opatření. Služby v oblasti financování nemovitostí nejsou nabízeny pouze v Německu, ale i v jiných evropských státech, především v Belgii, Francii, Itálii, Lucembursku, Nizozemí, Španělsku a Spojeném království.
V původním plánu restrukturalizace, v němž ještě nebyla zahrnuta později sjednaná kompenzační opatření, byl pro toto odvětví uveden výnos vlastního kapitálu ve výši okolo [ 5] %.
4.
Investice do portfolia
Od počátku tohoto století investuje IKB stále více do mezinárodních úvěrových portfolií z nejrůznějších oblastí investic. Cílem tohoto rozšíření byla diverzifikace rizikového profilu jak s ohledem na regiony, tak i na hospodářská odvětví, a to při současném navýšení zisků z výnosů z provizí. Vyčleněním úvěrových rizik z bilance přes mimobilanční účelově založené společnosti se podařilo uvolnit kapitál, takže IKB mohla investovat do jiných tříd aktiv, např. do financování středního stavu nebo úvěrových portfolií. Z vysvětlení v bodech 10 a násl. je zřejmé, že rozsáhlé investice IKB do portfolia jsou důvodem jejích potíží. Proto IKB mezitím své aktivity v této obchodní oblasti ukončila.
(8)
V obchodním roce 2006/07 bylo v různých odvětvích dosaženo následujících výsledků:
Tabulka 1
Segmenty v přehledu
(v mil. EUR)
Operativní zisk
Objem úvěru
Firemní zákazníci
92,8
16 065
Strukturované financování
90,6
4 889
Nemovitosti
23,2
7 870
Financování z vlastního kapitálu
11,3
18 260
Centrála/konsolidace
- 103
4 114
Celkem
114,5
51 198
(9)
Před krizí měla IKB bilanční součet 49,1 mld. EUR (stav ke dni 31. prosince 2006), který se po opravě s ohledem na všechny mimobilanční aktivity IKB zvýšil na 63,5 mld. EUR (stav ke dni 31. března 2007).
2.2 Důvody potíží IKB
(10)
Potíže IKB mají spojitost s přetrvávající US-subprime krizí, v jejímž důsledku byly IKB, a především jedna z jejích účelově založených společností, Rhineland Funding Capital Corporation (dále jen „Rhineland“), vystaveny vysokým rizikům (5). Na základě této krize vznikly nedostatky likvidity, které společnost Rhineland (v případě, že běžně používané CP nebyly kompletně upsány) překlenula úvěrovými linkami u obchodních bank.
(11)
IKB poskytla Rhineland několik úvěrových linek pro likviditu ve výši cca 8,1 mld. EUR. Rhineland investovala do strukturovaných úvěrových portfolií, k nimž patří rovněž rizika z amerických hypoték ze subprime oblasti, a refinancovala své investice vydáním krátkodobých cenných papírů podložených pohledávkami („Commercial Papers“, dále jen „CP“). Dodatečně k likviditním nástrojům, které byly poskytnuty Rhinelandu přímo, poskytla IKB přes tak zvanou strukturu Havenrock nepřímo rizikovou ochranu pro aktivní položky Rhinelandu. Celkové riziko ztráty pro IKB činilo u struktury Havenrock 1,2 mld. EUR. Jak u přímých likviditních nástrojů pro Rhineland, tak i u struktury Havenrock se jednalo o mimobilanční opatření. Mimo to měla IKB na základě podřazených dlužních titulů ve strukturovaném investičním nástroji Rhinebridge (dále jen „Rhinebridge“) a v jiných druzích investičních portfolií (např. „Collateralised Debt Obligations“, „CDO“) i přímé bilanční investice do portfolia (částečně ze segmentu subprime). V létě 2007 byly části původně velmi vysoce oceněných strukturovaných portfolií Rhineland, Rhinebridge a CDO příslušnými ratingovými agenturami značně devalvovány.
(12)
Na základě přetrvávající krize na hypotečním trhu v USA v oblasti subprime a jako přímý následek devalvace subprime pohledávkami podložených cenných papírů ratingovými agenturami ztratily určité, v tomto segmentu obchodované papíry na hodnotě. Týkalo se to především účelově založené společnosti Rhineland, které hrozilo, že už nebude schopna své investiční portfolio refinancovat na trhu s CP. S ohledem na vyprahlý trh s CP bylo pravděpodobné, že Rhineland využije úvěrové linky na likviditu poskytnuté IKB ve výši 8,1 mld. EUR, pro které však v bilanci IKB zatím nebyla učiněna žádná opatření. Mimo to byly ostatní bilanční investice do portfolia jako Rhinebridge vystaveny silným výkyvům fair value, které bylo nutné evidovat podle mezinárodních účetních standardů (International Financial Reporting Standards - IFRS).
(13)
Důvodem potíží IKB jsou investice do portfolia ve výši 18,3 mld. EUR. Investice do portfolia ve výši 18,3 mld. EUR vykázané v korigované bilanci 2006/07 byly původně drženy z převážné části mimobilančně v Rhineland a jen z malé části vykázány v bilanci IKB. U mimobilančních aktivních položek v Rhinelandu se jednalo o aktiva v hodnotě 11,5 mld. EUR (stav ke dni 31. března 2007 i během krize). V důsledku prodeje a měnových korekcí docházelo k jejich postupnému snížení až na hodnotu 6,3 mld. EUR v srpnu 2008. V korigované bilanci pro rok 2006/07 činily bilancované investice do portfolia 6,8 mld. EUR.
2.3 Opatření
a) První opatření: Riziková ochrana
(14)
Dne 27. července 2007 dala německá banka, která poskytla IKB úvěrovou linku, německému úřadu pro dohled nad finančními trhy (dále jen: BaFin) na vědomí, že se chystá tuto linku uzavřít. Nato oznámil BaFin KfW, Spolkovému ministerstvu financí a ostatním zúčastněným stranám, že IKB zavře (6), pokud uvedené strany nepřevezmou rizika plynoucí z angažmá IKB v Rhineland. Kromě toho se ukázalo, že subprime položky IKB se neomezují jen na Rhineland, ale zahrnují rovněž Rhinebridge a jiné subprime investice do portfolia.
(15)
Dne 29. července 2007 se BaFin, Spolkové ministerstvo financí, KfW a tři velké německé úvěrové svazy (7) dohodly, že KfW po dohodě s BaFin zasáhne a převezme rizikovou ochranu pro IKB. Úvěrové svazy se uvolily převzít 30 % rizik z rizikové ochrany. Toto bylo písemně potvrzeno 16. srpna 2007 dohodou mezi KfW a uvedenými třemi úvěrovými svazy.
(16)
KfW oznámila následující opatření k zajištění bonity IKB:
-
Od pondělí 30. července 2007 riziková ochrana pro všechna práva (poplatky) a závazky IKB v rámci likviditních nástrojů poskytnutých Rhinelandu ve výši 8,1 mld. EUR (tato částka mezitím především kvůli vývoji směnného kurzu klesla na 6,3 mld. EUR). Formální převzetí závazků likviditních nástrojů poskytnutých Rhinelandu, ke kterému došlo 29. července 2007, platí až do splatnosti, resp. prodeje (8) strukturovaného úvěrového portfolia. Taková portfolia mají všeobecně platnost nad pět let.
-
Ochrana IKB proti ztrátám ve výši 1 mld. EUR na základě angažování do Rhinebridge a jiných bilančních subprime investic do portfolia v celkové výši 6,8 mld. EUR.
(17)
Původně odhadovalo Německo očekávané ztráty v rámci rizikové ochrany ve prospěch IKB poskytnuté KfW a úvěrovými svazy na celkem 3,5 mld. EUR (Rhineland a Havenrock: 2,5 mld. EUR, Rhinebridge a jiné subprime investice do portfolia: 1 mld. EUR (9).
(18)
V původní dohodě ze dne 29. července 2007 se KfW a úvěrové svazy dohodly na následném rozdělení očekávaných ztrát z rizikové ochrany:
-
v zásadě nese KfW 70 % očekávaných ztrát, ovšem bez omezení rizik ohledně Rhinelandu; tzn. ztráty překračující 30 % podíl úvěrových svazů (viz níže) ponese ze 100 % KfW,
-
úvěrové svazy převezmou 30 % očekávaných ztrát až do max. výše 1 mld. EUR.
(19)
Rozdělení rizik mezi KfW a úvěrové svazy platí v rámci maximální hranice odpovědnosti ve výši 1 mld. EUR pro úvěrové svazy (viz 18. bod odůvodnění) nezávisle na tom, ve které chráněné oblasti (Rhineland, Rhinebridge nebo přímé investice) ztráty vznikly, přičemž nároky budou na strany uplatňovány podle sjednaného rozdělení rizik rovnocenně.
(20)
Dodatečně ke svému podílu na rizikové ochraně projevily uvedené tři úvěrové svazy ochotu působit na své členy takovým způsobem, aby byly při vypuknutí krize uzavřené úvěrové linky pro IKB opět otevřeny.
(21)
Mimo to je v dohodě ze dne 16. srpna 2007 poukazováno na to, že KfW ze své funkce vedoucího subjektu poolu vyjedná přiměřenou odměnu za ochranná opatření a učiní předběžná opatření pro zpětnou úhradu všech výdajů úvěrových svazů a KfW. Zatímco ohledně zpětných úhrad bylo dosaženo dohody a byla učiněna příslušná opatření, od otázky odměny bylo upuštěno, jelikož by to mohlo být kvalifikováno jako […], která by vyžadovala schválení […].
(22)
30 % podíl na riziku, které svazy převzaly, byl mezi nimi rozdělen následovně:
-
50 % Spolkový svaz německých bank („BdB“),
-
16,7 % Spolkový svaz německých Volksbank a Raiffeisenbank („BVR“),
-
33,3 % Německý svaz spořitelen („DSGV“).
(23)
BdB převzal 50 % podíl, protože v případě insolvence IKB by byly finanční prostředky každého soukromého nebo firemního zákazníka zajištěny fondem soukromých bank na zajištění vkladů až do výše 30 % rozhodujícího ručícího vlastního kapitálu IKB (asi 662 mil. EUR na zákazníka k 26. září 2007) (10).
b) Druhé opatření: Posílení prevence rizik
(24)
Vzhledem k dalšímu zhoršení situace na finančních trzích byla riziková ochrana kompletně využita na ztráty IKB v rámci struktury Havenrock a ukázala se jako nedostatečná. K zajištění pokračování obchodní činnosti IKB byla nutná další opatření k pokrytí ztrát. Dne 30. listopadu 2007 zajistily KfW a úvěrové svazy v souvislosti s úvěrovými linkami IKB ve struktuře Havenrock dodatečná rizika v odhadované výši 350 mil. EUR (440 mil. USD). 150 mil. EUR zajistila KfW, z toho 54,3 mil. EUR ve formě směnitelné obligace, kterou KfW dne 14. února 2008 (s účinností od 28. února 2008) přeměnila na akcie, aby tak zvýšila svůj podíl na IKB na 43 %. BdB převzal dalších 150 mil. EUR, BVR i DSGV pak dalších 50 mil. EUR.
c) Třetí opatření: Doplnění kapitálu a půjčky KfW
(25)
V únoru 2008 uložila Spolková vláda KfW, aby IKB poskytla dalších 2,3 mld. EUR.
(26)
1,05 mld. EUR bylo poskytnuto ve formě půjček, k nimž bylo ihned sjednáno upuštění od vymáhání pohledávky a vydána doložka o zlepšení, podle níž je IKB povinna hradit splátky, pokud v následujících letech opět dosáhne zisků. Tato opatření byla nutná k uzavření kapitálu v bance a zamezení, aby se podíl základního kapitálu IKB dostal pod zákonem stanovený limit.
(27)
Mimo to požadoval BaFin od KfW záruku za navýšení kapitálu v neomezené výši. KfW projevila ochotu k zajištění dodatečného financování ve formě doplnění kapitálu ve výši 1,25 mld. EUR. Předběžná opatření k posílení kapitálu byla v podstatě učiněna již v srpnu 2008, ke skutečnému navýšení kapitálu však může dojít teprve po vydání kladného rozhodnutí Komise. K navýšení kapitálu tudíž ještě nedošlo. Po navýšení kapitálu by podíl KfW na IKB činil cca 90,8 %.
(28)
Třetí opatření KfW bylo podpořeno Spolkovou vládou částkou 1,2 mld. EUR poskytnutou KfW a úvěrovými svazy částkou 300 mil. EUR.
d) Poskytnutí likvidity
(29)
Mimo to KfW poskytla IKB od ledna 2008 úvěrové linky na likviditu v celkové hodnotě [ 2,5] mld. EUR. Tyto prostředky jsou rozděleny na dva rámcové nástroje po […] mld. EUR, přičemž první rámcový nástroj byl zřízen od 24. ledna 2008 s referenční sazbou Euribor plus [ 50] až [ 50] základních bodů se [ 100]% zajištěním. Druhý rámcový nástroj ze dne 18. července 2008 byl poskytnut s referenční sazbou Euribor plus [ 100] základních bodů se [ 100]% zajištěním. Toto silné podložení úvěrových linek má zajistit, aby jistiny i v nejhorším případě postačovaly k pokrytí úvěru.
(30)
IKB získala i od jiných bank úvěrové linky na likviditu. [jedna velká americká banka] a [jiná velká americká banka] poskytly IKB likviditní nástroje za [ 0,75] mld. EUR na měsíční bázi s referenční sazbou Euribor plus [ 100] až [ 100] základních bodů se zajištěním [ 100] % až [ 100] %. Dále měla IKB přístup k úvěrové lince na likviditu ve výši až [ 250] mil. EUR, kterou ji poskytla [jedna německá zemská banka] na jeden rok s referenční sazbou Euribor plus [ 90] až [ 100] základních bodů proti [ 100] % až [ 100] % zajištění. Další úvěrovou linku na likviditu ve výši [ 500] mil. EUR dala k dispozici [jiná německá zemská banka] na jeden rok s referenční sazbou Euribor plus [ 50] základních bodů s příslušným zajištěním.
2.4 Nárůst ztrát během restrukturalizace
(31)
Očekávané ztráty, které měly být kryty rizikovou ochranou pro mimobilanční aktivní položky v Rhinelandu, vzrostly z původně odhadovaných 2,5 mld. EUR (nejhorší případ) na 7,0 mld. EUR (11). V souvislosti s rizikovou ochranou pro Rhineland poskytnutou v červenci 2007 převzala KfW v rámci likviditních nástrojů pro Rhineland veškerá rizika mimobilančních aktivních položek, tzn., že tato rizika přenesla na svou vlastní bilanci. Toto nemá žádné dopady na maximální odpovědnost úvěrových svazů ve výši 1 mld. EUR za ztráty z jiných položek.
(32)
Mimo to pokrylo první opatření ztráty až do výše 1 mld. EUR za bilanční investice do portfolia ve výši 6,8 mld. EUR. Bilanční investice klesly na jaře roku 2008 v důsledku měnových korekcí na 6,31 mld. EUR. Rovněž na jaře roku 2008 se pokusila IKB obě portfolia prodat ve veřejné dražbě. Na základě přetrvávající krize na kapitálovém trhu nedošlo k prodeji, protože nabídky se pohybovaly daleko pod očekávanými prodejními cenami. Na základě toho musela IKB účetní hodnoty těchto portfolií dále snížit. Do srpna 2008 utržila IKB majetkové ztráty ve výši [ 750] mil. EUR. Mimo to se podařilo na trhu prodat aktiva v nominální hodnotě 990 mil. EUR. Nominální hodnota zbývajícího portfolia tak v srpnu 2008 činila [ 5] mld. EUR.
(33)
Za účelem jasného vymezení poskytla KfW v rámci přípravy na možný prodej IKB v srpnu předčasně zbývajících 360 mil. EUR, a splnila tak zbývající rizikovou ochranu pro portfolia v bilanci IKB. Oficiálně nebyly tyto ztráty zatím realizovány, ale aktivní pozice tvořící jejich základ již odpadly. Záruka ve výši 1 mld. EUR tak byla kompletně vyčerpána a lze ji považovat za splněnou.
(34)
V rámci jednání s potenciálními kupci byly zbývající investice do portfolia rozděleny na dvě strukturovaná portfolia (SIP 1 a SIP 2). SIP 1 zahrnuje především [určité cenné papíry] s nominální hodnotou […] mld. EUR a účetní hodnotou [ 1] mld. EUR (12). SIP 2 zahrnuje zbývající [cenné papíry] IKB s nominální hodnotou […] mld. EUR a účetní hodnotou [ 1] mld. EUR.
(35)
Tabulka 2 poskytuje přehled vývoje investic do portfolia do konce srpna 2008. Realizované a očekávané ztráty jsou odhadovány celkem na cca 10,28 mld. EUR.
Tabulka 2
Investice do portfolia v období od března 2007 do srpna 2008
(v mld. EUR)
Opravená nominální hodnota 3/2007
Měnové korekce
Prodej
(nom. hodnota aktiv)
Ztráty z prodeje
(nom. hodnota prodejní ceny)
Realizované ztráty
(nom. hodnota aktiv)
Nominální hodnota 8/2008
(IKB nebo KfW)
Odpisy
Účetní hodnota 8/2008
(IFRS)
Ztráty celkem
(realizované - očekávané ztráty)
Rhineland
11,5
3,7
[ 1]
-
[ 0,5]
[ 5] (KfW)
[ 3]
[ 2,0]
[ 3,5]
Havenrock
(1,2)
-
-
-
1,2
0
0
0
1,2
Bilančně celkem
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,75]
[ 5] (IKB)
[ 1,5]
[ 2]
[ 2,0]
-
SIP 1
neexistuje
-
[…] (IKB)
(…)
[ 1]
(…)
-
SIP 2
neexistuje
[…] (IKB)
(…)
[ 1]
(…)
-
Ostatní
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,5]
0
0
0
[ 0,5]
Celkem (1-3)
18,3
4,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 1,7]
[ 7,5]
[ 4,5]
[ 3,0]
[ 6,0]
2.5 Prodej
(36)
Prodej akcií IKB KfW byl zahájen v lednu 2008 a ukončen dne 21. srpna 2008 rozhodnutím prodat IKB firmě Lone Star Funds VI Financial Holdings, L. P. Dallas, USA (dále jen: Lone Star).
(37)
Prodej proběhl v rámci otevřeného, nediskriminačního a transparentního výběrového řízení. Po obecném oznámení počátkem ledna 2008 projevilo v prvním kole zájem [ 40] potenciálních kupců (včetně německých a mezinárodních bank a finančních investorů). [ 20] potenciálních kupců obdrželo po podpisu prohlášení o utajení informační memorandum (koncem ledna). [ 5] potenciálních kupců předložilo první nabídku (koncem února). [ 5] potenciálních kupců obdrželo přístup k datovému prostoru. Celkem [ 5] potenciálních kupců předložilo konkrétní nabídku (polovina května).
(38)
Koncem května 2008 vyzvala KfW tři z těchto [ 5] potenciálních kupců ([finanční a strategičtí investoři z různých zemí]) k předložení závazné nabídky. Z [ 5] potenciálních kupců, kteří předložili platnou nabídku, byla na základě ekonomického porovnání těchto [ 5] nabídek vybrána Lone Star, jelikož nabídla vyšší konečnou cenu.
(39)
Prodej IKB zahrnuje v podstatě prodejní cenu cca […] mil. EUR (za 90,8 % akcií), jakož i příslib finančního investora Lone Star investovat [ 400] mil. EUR do IKB. Lone Star vycházela při své nabídce z toho, že bude upuštěno od doložky o zlepšení. Na oplátku se Lone Star zavázala, že bude výše uvedenými [ 400] mil. EUR financovat SIP 2. Momentálně uvažuje IKB o prodeji aktivních položek SIP 2 účelově založené společnosti. KfW se uvolila k účasti na refinancování SIP 2 úvěrem ve výši 775 mil. EUR s referenční sazbou Euribor plus [ 80] základních bodů a prioritou před Capital Notes ve výši [ 200] mil. EUR a Mezzanine Notes ve výši [ 150] mil. EUR od Lone Star a IKB.
(40)
KfW koupila SIP 1 za 1 mld. EUR (13). KfW nese riziko první ztráty ve výši 150 mil. EUR, prostřednictvím ručení nese Německo dalších 600 mil. EUR z rizika (jedná se o neočekávané ztráty (14), zbývajících 250 mil. EUR z rizika nese KfW. KfW je přesvědčena, že celkové očekávané ztráty z portfolia jsou již obsaženy v ceně, takže podle jejího názoru nebudou nutná žádná další předběžná opatření.
(41)
Navíc byly oba rámcové nástroje ve výši [ 2,5] mld. EUR, které byly IKB poskytnuty ze strany KfW, prodlouženy maximálně do […] (původně měly vypršet v dubnu, resp. červenci 2009). Podmínky byly minimálně pozměněny. Zajištění prvního nástroje bylo zredukováno z [ 100] % na [ 100] % a úroková sazba pro druhý nástroj byla snížena z Euribor plus [ 100] základních bodů na Euribor plus [ 100] základních bodů. Podle KfW jsou tyto změny oprávněné, protože IKB navýšila svůj vlastní kapitál.
(42)
Mimo to neobsahuje kupní smlouva žádné zvláštní prodejní podmínky, kromě doložky o osvobození od odpovědnosti, podle níž mají výjimku [určité okolnosti] s finančními dopady do výše […] EUR. To se vztahuje především na […]. I když se zde jedná o […], který by mohl činit až […] EUR, je riziko, […], podle Německa velmi nízké, jelikož IKB zaujímala měsíc před příchodem finanční krize se svými velmi dobrými obchodními výsledky v bankovním ratingu pro Německo druhé místo a banka se při posuzování […] podle dostupných informací neodchýlila od běžné obchodní praxe. Jelikož na jedné straně existuje jen velmi malá pravděpodobnost vzniku […], avšak na druhé straně by […] dopady […] mohly být značné, je těžké toto […] posoudit. Německo se domáhá toho, aby při akvizicích takových […] rizika v obvyklém případě nesl i nadále původní vlastník. Proto KfW toto riziko od počátku z prodeje vyloučila. Jelikož skutečný vznik takového rizika je velmi nepravděpodobný, nestanovila IKB ve svém účetnictví žádné rezervy na případné pohledávky.
2.6 Podpůrná opatření
Tabulka 3
Opatření na podporu IKB během restrukturalizace
č.
Opatření
Nominální hodnota
v mld. EUR
1.
Riziková ochrana (Rhineland: 5,8 mld. EUR; Havenrock: 0,85 mld. EUR; bilancované aktivní položky: 1 mld. EUR.
cca 7,65
(z toho 1,00 od úvěrových svazů)
2.
Dodatečná prevence rizik (350 mil. EUR na ochranu před dodatečnými ztrátami - Havenrock)
0,35
(z toho 0,20 od úvěrových svazů)
3.
Navýšení kapitálu a nevratná půjčka (krytí odpisů aktivních položek s vlivem na bilanci)
2,30
(z toho 0,30 od úvěrových svazů)
4.
Likviditní nástroj
[ 2,5]
5.
Prodej akcií IKB
[…]
5.1
Přednostní úvěr na refinancování SIP 2
0,78
5.2
Převod SIP 1 na KfW
1,00
5.3
Doložka o osvobození od odpovědnosti […]
(…)
Celkem
[ 15]
2.7 Plán restrukturalizace
(43)
Německo zaslalo několik přepracovaných znění plánu restrukturalizace IKB. V podkladech ze srpna 2007 byla popsána opatření k překonání bankovní krize a zamezení budoucích problémů. Bezprostředně po poskytnutí prvního opatření pověřila IKB společnost PriceWaterhouseCoopers (PWC) analýzou tehdejší situace. Na základě této studie oznámila IKB dne 3. září 2007 odchod z oblasti mezinárodních strukturovaných investic.
(44)
Mezitím IKB plán aktualizovala a byla prodána firmě Lone Star. Lone Star předložila koncepci sanace IKB, který byl od 16. července do 25. září 2008 zkoumán auditorskou společností KPMG. Koncepce sanace obsahuje přehled relevantních stěžejních trhů IKB, objasňuje příčiny krize, analyzuje problémy a navrhuje opatření k jejich odstranění. Cílem této koncepce je na jedné straně krátkodobá stabilizace finanční situace banky zajištěním potřebné likvidity a na druhé straně obnovení dlouhodobé výnosnosti odstraněním rizikových položek a zaměřením na hlavní obor činnosti. Dlouhodobě koncepce sanace stanoví, že IKB se bude soustředit na obchod s firemními zákazníky ze středně velkých podniků a strukturované financování omezí na míru nezbytně nutnou pro obchody s firemními zákazníky.
(45)
Koncepce sanace potvrzuje výstup z investic do portfolia, pro který se IKB rozhodla bezprostředně po krizi.
(46)
Během pohovorů s Komisí akceptovala IKB mimo to jako kompenzační opatření i výstup z financování nemovitostí. To znamená, že IKB nebude od konce roku 2008 realizovat žádné nové financování nemovitostí a stávající aktivní položky rychle uzavře (úvěrové linky nelze okamžitě zrušit), přičemž na konci období restrukturalizace, tzn. k 30. září 2011, musí být uzavřeno minimálně 60 % a IKB musí do té doby prodat své dceřiné společnosti IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG a IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (15). Zbývající portfolio ve výši [ 3 mld.] mld. EUR bude zlikvidováno se splatností zbývajících aktivních položek. Kompletní prodej umožní snížení objemu úvěrových obchodů v oblasti financování nemovitostí o 4,9 mld. EUR.
(47)
Mimo to Německo nabídlo jako kompenzační opatření, že se IKB rozloučí s několika svými dceřinými společnostmi:
-
IKB International S.A., Luxemburg bude aktivně ukončena k 30. září 2011 (16): tato společnost byla s bilančním součtem kolem [ 10] mld. EUR důležitou platformou kapitálového trhu. Od 31. března 2009 nebudou uzavírány žádné nové obchody. Všechny obchody, které jsou důležité pro první nebo druhý pilíř, jsou realizovány v centrále IKB v Düsseldorfu (17).
-
IKB Capital Corporaton New York s bilančním součtem [ 2] mld. EUR vyvíjela v USA činnost v oblasti strukturovaného financování. Bude aktivně ukončena do 30. září 2011. Od 31. prosince 2008 nebudou uzavírány žádné nové obchody.
-
Dále se IKB AG vzdá svého pracoviště v Amsterdamu; tamní pobočka s úvěrovým objemem [ 500] mil. EUR se specializovala na financování MSP a obchod s nemovitostmi. Bude aktivně ukončena do 30. března 2010. Od 31. prosince 2008 nebudou uzavírány žádné nové obchody.
-
50 % podíl ve společnosti Movesta Lease and Finance GmbH se stávajícím bilančním součtem [ 500] mil. EUR bude do 30. září 2011 prodán.
-
Dále se IKB zbaví určitých nestrategických aktivních položek v hodnotě 1,7 mld. EUR (bilanční hodnota k 31. březnu 2007). Budou aktivně ukončeny k 30. září 2011.
(48)
Vzhledem k napjaté situaci na trhu však Německo vyjednalo ekonomickou klauzuli, která IKB v případě nepředvídaných okolností, především při přetrvávající krizi na kapitálovém trhu nebo nemožnosti prodeje určitých aktivních položek umožňuje opatření změnit nebo nahradit, popř. prodloužit lhůtu, pokud to bude dostatečně odůvodněno a Komise proti tomu nebude mít námitek.
(49)
Mimo to se Německo zavázalo zajistit, aby celkový bilanční součet IKB činil k 30. září 2011 maximálně 33,5 mld. (18) EUR; to by odpovídalo snížení bilance o 47,2 % oproti 63,5 mld. EUR vykázaným v opravené bilanci z března 2007. Německo navrhuje následující průběh realizace kompenzačních opatření a výstupu z obchodní činnosti v oblasti investic do portfolia.
Tabulka 4
Redukční opatření
(v mld. EUR)
č.
Opatření
Aktiva 31. března 2007
Aktiva 30. září 2011
Zbývající aktivní položky v hlavním oboru činnosti
[ 35,0]
[ 35,0]
Opatření na obnovu výnosnosti
Výstup z investic do portfolia
18,30
0,00
Kompenzační opatření
1.
Financování nemovitostí
4,90
[ 3,0]
2.
IKB International S.A., Luxemburg
[ 10,0]
0,00
3.
IKB Capital Corporation, New York
[ 2,0]
0,00
4.
Amsterdam AG
[ 0,5]
0,00
5.
Prodej nestrategických aktivních položek
1,70
0,00
6.
Prodej 50 % podílu ve společnosti Movesta
[ 0,5]
0,00
Mezisoučet: neuzavřená kompenzační opatření (mezisoučet: realizovaná kompenzační opatření)
[ 15,0]
(0)
[ 3,0]
([ 12,0])
Opětovné vybudování určitých obchodních aktivit, které byly dříve realizovány v Lucembursku)
-
[ 2,0]
Celková bilance bez růstu
63,50
(…)
Maximální bilanční suma
33,50
33,50
Zbývající marže pro nové obchody
-
(…)
(50)
Dále poukazuje koncepce sanace na to, že IKB, jejíž hodnocení ratingovou agenturou Fitch kleslo z A + na BBB-, má za současných podmínek na trhu potíže s financováním. Maximální potřeba likvidity do konce období restrukturalizace je odhadována na [ 10 mld.] EUR. Tento deficit má být vyrovnán navýšením kapitálu, prodloužením likviditních úvěrových linek KfW a refinancováním na bázi pohledávky. Část deficitu likvidity bude pokryta zmenšením objemu nových obchodů.
(51)
Dále obsahuje plán sanace hypotézy pro budoucí vývoj banky s uvedením scénářů pro dobrý případ, základní případ a špatný případ. Na základě těchto hypotéz by mohla IKB v základním případě dosáhnout na konci restrukturalizační fáze v září 2011 výnosu z vlastního kapitálu ve výši […] %. Zisk před zdaněním by činil […] mil. EUR s […] pracovníky na plný úvazek. Ukazatel kapitálové přiměřenosti Tier 1 ratio by se zvýšil na […] % a poměr mezi náklady a výnosy (cost income ratio) by klesl na […] %.
(52)
Dále zaslalo Německo údaje k nákladům na restrukturalizaci, které jsou rozčleněny následovně: náklady v souvislosti se ztrátami z investic do portfolia ve výši [ 6] mld. EUR (Rhineland: 5,8 mld. EUR, Havenrock: 1,2 mld. EUR) a z bilančních investic do portfolia ([…] mld. EUR) (19), skutečné náklady na restrukturalizaci (včetně rizikové ochrany, náklady na výstup z portfolia a správní náklady ve výši cca [ 0,25] mld. EUR), kapitálové ztráty ve výši cca [ 1] mld. EUR, náklady vzniklé v důsledku redukce oborů činnosti, ke které již částečně došlo a částečně vzhledem k prodloužení stávajících smluv z [ 1] mld. EUR ještě dojde, jakož i […] ve výši […] mld. EUR (20). Proto odhaduje Německo náklady na restrukturalizaci IKB celkem na cca [ 15] mld. EUR.
3. FORMÁLNÍ VYŠETŘOVACÍ ŘÍZENÍ
(53)
V rozhodnutí o zahájení řízení vyslovila Komise pochybnosti, zda opatření KfW ve prospěch IKB odpovídají zásadě tržně jednajícího investora, jelikož riziko KfW spojené s těmito opatřeními nebylo omezeno, zatímco úvěrové svazy svou spoluúčast na rizikové ochraně omezily a ostatní akcionáři IKB se vůbec nepodíleli.
(54)
Mimo to měla Komise tenkrát pochybnosti, zda lze opatření podle čl. 87 odst. 3 Smlouvy o ES považovat za slučitelná se společným trhem. Podle názoru Komise nelze tato opatření považovat za nápravu vážné poruchy v hospodářství některého členského státu slučitelnou se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES. Kromě toho dle názoru Komise nebyl důvod nahlížet na tato opatření jako na podporu na záchranu, jelikož se nejednalo o přechodná opatření. Tenkrát nebyly kompletně splněny předpoklady uvedené v pokynech Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (dále jen „pokyny“) (21).
4. STANOVISKA NĚMECKA V NÁVAZNOSTI NA ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(55)
Německo trvá i nadále na svém původním názoru, že se u opatření nejedná o státní podporu, jelikož splňují zásadu tržně jednajícího investora. Bylo zasaženo na základě uvážení tržně jednajícího investora, neboť pro KfW by byla insolvence IKB spojena s vyššími náklady než opatření na podporu během restrukturalizace IKB. Stran toho zdůrazňuje Německo, že otázka přiměřeného kapitálového výnosu není relevantní. Mimo to musí být ověření, zda byla dodržena zásada tržně jednajícího invesotra, provedeno ex ante.
(56)
Při hodnocení prvního opatření by dle názoru Německa měly být zohledněny pouze původně odhadované ztráty, tzn. ztráty ve výši 3,5 mld. EUR v nejhorším případě a ve výši [ 2,5] mld. v průměrném případě. Německo tvrdí, že tržně jednající investor by vzal za základ přímé náklady na insolvenci IKB, tzn. v tomto případě 1,5 mld. EUR, které by vyplynuly ze zachování účetní hodnoty IKB ve výši cca 620 mil. EUR (22) (podle německých účetních předpisů) a odpisu úvěrů ve výši cca 850 mil. EUR, které IKB poskytla v oblasti podpor KfW třetím subjektům (23). Navíc by insolvence IKB vedla k tomu, že by musely být odepsány další úvěry z oblasti podpor v minimální výši 1,1 mld. EUR, takže by vzrostly náklady na refinancování. Poškozena by však byla nakonec i pověst KfW.
(57)
Dále Německo uvádí, že i kdyby bylo na podpůrná opatření nahlíženo jako na státní podporu, musela by být tato podpora snížena o ztráty, které by KfW utrpěla v případě insolvence.
(58)
Ohledně druhého opatření poukazuje Německo na to, že se jedná pouze o doplnění prvního opatření a že toto opatření bylo z většiny financováno úvěrovými svazy. Vzhledem k rozsudku Alitalia je nutno vycházet z toho, „že doplnění kapitálu z veřejných prostředků vyhovuje zásadě soukromého investora a nepředstavuje státní podporu, pokud zároveň následuje významné doplnění kapitálu soukromým investorem za srovnatelných podmínek“ (24).
(59)
U třetího opatření Německo charakter podpory nepopírá.
(60)
I v případě prodeje IKB se dle názoru Německa nejedná o státní podporu, jelikož KfW jednala jako tržně jednající prodávající. Kupní cena je výsledkem jednání s různými potenciálními kupci, a proto odpovídá tržním podmínkám. Dodatečná opatření jsou nutná k prodeji banky a byla realizována za tržních podmínek.
(61)
To se vztahuje za prvé na SIP 1, které bylo prodáno KfW za cenu o [ 10] % nižší, než je účetní hodnota dle IFRS. Tato cena je skutečně lepší, než prodejní cena vyjednaná firmou Lone Star za SIP 2 ([srážka 10] %), přitom je však nutno uvážit, že SIP 2 na rozdíl od SIP 1 zahrnovalo především […]. Proto se Německo domáhá, aby KfW mohla portfolio prodat anebo bez ztrát držet až do splatnosti. Kromě toho potřebovala KfW pro prodej SIP od svého vlastníka, Spolkové republiky Německo, pomoc, protože […]; to bylo překlenuto státní zárukou, aby se zamezilo povinnosti KfW vázat vlastní kapitál ve výši […] mil. EUR ([…]). Za druhé je účast KfW na SIP 2 odůvodněna i tržně, jelikož vzhledem k prioritě úvěru skýtala jen malé riziko a úhrada (Euribor plus [ 80] základních bodů), pro kterou Německo sdělilo tržní benchmarky, byla vysoká. Skutečnost, že KfW musela za […] převzít riziko odpovědnosti (rezervu) ve výši […] EUR, není u případů s nízkou pravděpodobností vzniku rizika, avšak vysokou hodnotou sporu neobvyklá a byla v posledním kole jednání všemi zúčastněními stranami stanovena jako podmínka.
(62)
Pro případ, že by Komise zastávala názor, že opatření obsahují prvky podpory, uvádí Německo, že na tyto podpory by mělo být v každém případě nahlíženo jako na podpory restrukturalizace slučitelné se společným trhem. Banka se vzdala sektoru, který vedl k jejím obtížím, a bude se do budoucna soustředit na hlavní obor činnosti.
(63)
Dále se Německo zavázalo k realizaci všech opatření uvedených ve 46. bodě odůvodnění.
(64)
Německo kromě toho tvrdí, že banka přispívá k restrukturalizaci vysokým podílem vlastních zdrojů [minimálně 10] mld. EUR). Německo své údaje v tomto bodu několikrát pozměnilo a vlastní podíl naposledy vypočetlo jako součet všech příspěvků na restrukturalizaci, na které nebyla poskytnuta žádná podpora, omezení nových obchodů a výnosů z prodejů po odečtení ztrát. Čisté výnosy z prodejů byly odhadovány na [ 5] mld. EUR; jako jejich základ byly stanoveny aktivní položky prodávané v období restrukturalizace po odečtení […], zbývajícího obchodu v Lucembursku a některých investic do portfolia v Lucembursku. Konkrétně stanovilo Německo odhadem […] mld. EUR pro obchod s nemovitostmi, […] mld. EUR pro lucemburskou dceřinou společnost, […] mld. EUR pro dceřinou společnost v New Yorku, […] mil. EUR pro Amsterdam, […] mld. EUR pro Movestu a […] mld. EUR pro ostatní nestrategická aktiva.
5. PRÁVNÍ ZHODNOCENÍ PODPORY
5.1 Existence podpory
(65)
Komise nejprve zkoumá, zda opatření představují státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. Podle tohoto odstavce se pod pojmem státní podpora rozumí podpory poskytované v jakékoliv formě státem nebo ze státních prostředků, které mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy.
a) Riziková ochrana a navýšení kapitálu (opatření 1 až 3)
(66)
Komise trvá na svém názoru, který zastávala v rozhodnutí o zahájení řízení, že ani jedno z těchto tří finančních opatření by nebylo realizováno tržně jednajícím investorem, a všechna tato opatření tudíž představují státní podpory. Jelikož IKB působí v přeshraničním a mezinárodním měřítku, je nesporné, že zvýhodnění poskytnutím státních prostředků by narušilo hospodářskou soutěž v bankovním sektoru a mělo dopad na obchod uvnitř Společenství (25).
(67)
Komise bere na vědomí argument Německa, že zmíněná opatření IKB nepřinesla žádný užitek, jelikož KfW jednala výhradně ze své funkce vlastníka, a tudíž jako soukromý investor; Německo však nepopírá, že se v případě KfW jedná o státní úvěrovou banku s veřejným pověřením a že za počínání KfW nese odpovědnost stát. Tím, že Německo přiznává, že Spolkové ministerstvo financí se nejen účastnilo schůzí představenstva, které se podílelo na všech rozhodnutích z víkendu 27. až 29. července 2007, ale dokonce jim i v době rozhodnutí předsedalo, v podstatě potvrzuje, že rozhodnutí KfW lze přičíst státu (26).
(68)
Proto se Komise při svém zkoumání zaměřila na otázku, zda IKB získala intervencí KfW výhodu, kterou by jí za stejných okolností tržně jednající investor neposkytl. Komise připouští, že podle předběžných odhadů by riziková ochrana pro IKB v nejhorším případě pokryla ztráty v celkové výši 2,5 mld. EUR. Stejně jako ve srovnatelných případech (27) vychází Komise i v tomto případě z toho, že v takto nepřehledné situaci by soukromý investor s ohledem na očekávané ztráty vycházel z tohoto nejhoršího případu, a nikoliv z průměrného případu. Kromě toho je nutno zdůraznit, že KfW nevyloučila, že by její odpovědnost mohla potenciálně vzrůst až na 8,1 mld. EUR.
(69)
Není pravda, že by opatření pro KfW a Německo vyšlo levněji než likvidace IKB (28), a to ani v případě, že by se vycházelo z posouzení situace ex ante v době vydání rozhodnutí (29). Komise nemůže akceptovat všechny Německem uplatňované likvidační náklady. I když účetní hodnota IKB skutečně činila 620 mil. EUR, poukazovala Komise již v rozhodnutí o zahájení řízení na to, že kurz akcie IKB už před intervencí KfW značně klesl, takže hodnota podílu KfW v IKB v době intervence s největší pravděpodobností neodpovídala této účetní hodnotě. Mimo to zpochybnila Komise v rozhodnutí o zahájení řízení, že by riziko ztráty ve výši cca [ 15] %, ze kterého bylo vycházeno, bylo u úvěrů poskytnutých v rámci rozvoje realistické. Německo nepředložilo dostatečně přesvědčivé důkazy pro zdůvodnění věrohodnosti odhadu provedeného KfW.
(70)
I pro uplatňované hrozící nepřímé ztráty v důsledku všeobecné bankovní krize, které se, jak je objasněno v rozhodnutí o zahájení řízení, zdají být čistě hypotetické, chybí dle názoru Komise dostatečné odůvodnění. Komise rovněž trvá na tom, že strukturované financování v rámci rozvoje patří k veřejnému pověření KfW a není součástí funkcí KfW jako běžné úvěrové banky. Proto nelze ztráty z této obchodní činnosti považovat za náklady, které by zohlednil i tržně jednající investor (30).
(71)
Rozhodujícím argumentem je pro Komisi i nadále skutečnost, že odhadované ztráty v rámci rizikové ochrany nebyly de facto omezeny na 2,5 mld. EUR, ale mohly neomezeně narůstat. I kdyby bylo možné tvrdit, že tato neomezená odpovědnost BaFin byla požadována jako nezbytný předpoklad pro vzdání se moratoria, neexistují žádné pochybnosti o tom, že tržně jednající investor by tuto okolnost při svém zvažování rovněž zohlednil. To je zřejmé při pohledu na soukromý podíl na rizikové ochraně.
(72)
Ohledně chování KfW a úvěrových svazů Komise připomíná, že v případě veřejného podílníka činného souběžně se soukromými investory musí probíhat poskytování kapitálu přiměřeně a za stejných podmínek (31) a na základě stejných obchodních úvah (32). Z těchto úvah vychází i Německem uváděný rozsudek soudu prvního stupně k případu Alitalia, v němž jsou požadovány srovnatelné okolnosti.
(73)
V této souvislosti Komise konstatuje, že úvěrové svazy svůj podíl na krytí ztrát prvního opatření omezily na 1 mld. EUR (cca 30 %), zatímco KfW se horní hranice vzdala, a tím na sebe vzala mnohem vyšší riziko než úvěrové svazy. I kdyby byly potenciální přímé ztráty na základě vlastnické role KfW a úvěrů odečteny (viz 56. bod odůvodnění), dohromady údajně […] mld. EUR a vycházelo se z nejpříznivějších odhadů, zůstal by podíl KfW na rizikové ochraně stejně velký, jako celkový podíl zúčastněných úvěrových svazů. Proto je nutno konstatovat, že KfW nevykonávala podobnou činnost jako bankovní pool.
(74)
Dále nelze považovat za pádný argument, že by byla v německém bankovním sektoru vyvolána všeobecná krize s katastrofálními následky pro KfW. Všechny ostatní banky by byly touto krizí postiženy podobně. Podíl úvěrových svazů na rizikové ochraně omezený na 1 mld. EUR (cca 30 %) však nelze srovnávat s 95 % tržním podílem jejich členských bank v Německu (33). Komise proto nevidí žádný komerční důvod pro neúměrně vysoké nasazení KfW. KfW možná do jisté míry jednala v zájmu svých dceřiných společností, zašla však přitom nepochybně dál než soukromý investor. Soukromý vlastník by se angažoval mnohem méně a naléhal by na dodatečnou podporu ze strany úvěrových svazů nebo státu. Proto se KfW alespoň v určitém rozsahu nechovala jako tržně jednající investor.
(75)
Totéž platí pro druhé opatření, v jehož případě se podle údajů Německa jedná pouze o opatření na podporu první rizikové ochrany. I když může podíl KfW a úvěrových svazů vypadat v absolutním vyjádření vyváženě (z relativního hlediska by však měl být podíl úvěrových svazů podstatně vyšší), je nutno na toto i na první opatření pohlížet z hlediska celkové restrukturalizace, takže KfW, protože nejednala jako tržní investor, už nemůže podle stálé jurisdikce uplatňovat argument tržně jednajícího investora (34).
(76)
To platí o to více pro třetí opatření, k němuž dal stát KfW jednoznačný pokyn a podpořil i další opatření ve výši 2,3 mld. EUR částkou 1,2 mld. EUR. Tím byla KfW vystavena mnohem většímu nebezpečí než úvěrové svazy, i kdyby bylo v případě insolvence IKB využito bezpečnostního mechanismu, který by zátěže rozložil na celý bankovní sektor.
(77)
V jiných případech Komise zastávala názor, že je složité stanovit částku podpory, pokud je poskytována prostřednictvím rizikové ochrany (35). V souladu s pokyny a jurisdikcí může být prvek podpory u záruky pro podnik v obtížích stejně vysoký jako částka, která je touto zárukou potenciálně pokryta, případ od případu však i nižší (36). Ale i když byl prvek podpory ex ante odhadován na méně než 8,1 mld. EUR (Rhineland, Havenrock a 1 mld. EUR bilanční aktivní položky), je realistický odhad ztrát 6,8 mld. EUR mezitím mnohem vyšší než odhady pro nejhorší případ (viz tabulka 3, bez třetího opatření). Komise proto došla k závěru, že výše podpory poskytnuté v rámci rizikové ochrany a prostřednictvím doplnění kapitálu činí 8,8 mld. EUR (viz tabulka 3 č. 1 až č. 3).
b) Likviditní nástroj
(78)
Dodatečně k doplnění kapitálu a opatřením ke kompenzaci ztrát podpořila KfW i pokračování obchodní činnosti IKB dvěma rámcovými nástroji po [ 1] mld. EUR. Tato opatření byla realizována v průběhu restrukturalizace a nelze je oddělit od prvního a druhého opatření, takže KfW nemůže ani v tomto případě uplatňovat argument tržně jednajícího investora (37). Komisi není jasné, proč by soukromý investor - především bez záruky rizikové podpory - podstupoval tak vysoké riziko. Pokud by se KfW přesto řídila určitými tržními benchmarky, muselo by se to odrazit ve vyčíslení prvku podpory.
(79)
Komise konstatuje, že pro první rámcový nástroj, který již byl využit, byla stanovena pevná úroková sazba Euribor plus [ 50] až [ 50] základních bodů a pro druhou likviditní úvěrovou linku úroková sazba Euribor plus [ 100] základních bodů, a že každý nástroj […] byl zajištěn více než 100 % ([…] %). Zajištění bylo realizováno pomocí plnohodnotných aktivních položek IKB, které nepocházejí z investic do portfolia a v běžném případě by neměly selhat. Zajištění je strukturováno tak, aby jistina de facto nikdy neklesla pod 100 %. Pro poskytnutí likvidity tudíž opravdu existuje vysoké zajištění a relativně nízké riziko selhání. KfW se tedy nespolehla pouze na finanční sílu IKB, ale vlastnila i plnohodnotné jistiny.
(80)
Rizikové marže, z nichž bylo vycházeno, by však měly být v souladu se sdělením Komise o revizi metody stanovování referenčních a diskontních sazeb (38) (dále jen: sdělení o referenčních a diskontních sazbách). Jelikož rating podniku proběhl na základě rizikové ochrany a panuje shoda, že se jedná o podnik v obtížích (viz bod 0), musí Komise vycházet z marží pro podniky v obtížích. V případě vysokého zajištění činí tato marže 400 základních bodů (39). Komise tak vychází z toho, že užitek likviditní úvěrové linky ve výši [ 1] mld. EUR odpovídá při desetiměsíčním období (leden až říjen 2008) průměrně [ 300] základním bodům. Druhá, zatím nevyužitá likviditní úvěrová linka z července 2008 by znamenala u příslušného devítiměsíčního období (únor až říjen 2008) výhodu [ 200] základních bodů. Podpora související s těmito nástroji by tudíž pro první likviditní úvěrovou linku činila […] mil. EUR a pro druhou […] mil. EUR, z čehož vyplývá celková částka podpory ve výši […] mil. EUR.
(81)
Ohledně likviditních úvěrových linek [jedné zemské banky] a [druhé zemské banky] nevidí Komise důvod k domněnce, že tyto linky nebyly poskytnuty se zřetelem na tržní úvahy a mohly IKB přinést výhodu. Okolnosti, za kterých byly tyto likviditní úvěrové linky poskytnuty, především skutečnost, že mezibankovní obchod patří ke každodenní a běžné obchodní činnosti banky, souběžná rozsáhlá účast soukromých ekonomických subjektů a okolnost, že [první zemská banka] a [druhá zemská banka] tyto úvěrové linky nezřídily na pokyn státu, přivádějí Komisi k závěru, že neexistují indikátory, že by za výše uvedené obchodní činnosti odpovídal stát (40). Proto neobsahují tyto nástroje dle názoru Komise žádnou státní podporu.
c) Prodej IKB
(82)
Komise dále zkoumala, zda prodej IKB firmě Lone Star obsahoval státní podporu. Bylo by tomu tak v případě, pokud by byla IKB prodána firmě Lone Star pod tržní cenou. Německo sdělilo Komisi k tomuto tématu mnoho informací (viz oddíl 2.5), které však neobsahují žádné podklady, že by cena zaplacená firmou Lone Star neodpovídala nejvyšší nabídce, která by byla dosažena v otevřeném, transparentním, nediskriminačním a nepodmíněném prodejním řízení. Jelikož to je podle zásad Komise pro privatizaci (41) rozhodujícím kritériem, lze z toho vyvodit, že prodej neobsahuje podporu ve prospěch Lone Star.
(83)
Dále Komise zkoumala, zda prodej obsahuje dodatečné podpory ve prospěch IKB, což by bylo v případě, kdyby byla likvidace pro KfW levnější, než prodej IKB, tzn., že bylo zkoumáno, zda se jedná o prodejní řízení obvyklé na trhu. V této věci konstatuje Komise, že prodejem se nedosáhne pouze prodejní ceny, nýbrž je s ním spojeno i dodatečné doplnění kapitálu KfW, které je nutno považovat za součást prodeje. K tomu patří zachování obou likviditních úvěrových linek ve výši [ 2,5] mld. EUR, přednostní úvěr KfW pro refinancování SIP 2, převod SIP 1 do KfW před prodejem IKB a naplánování rizika odpovědnosti […]. KfW tato opatření učinila jednoznačně za účelem umožnění prodeje IKB a odprodeje co nejvíce aktivních položek v co nejkratší lhůtě. I když KfW dosáhla na první pohled pozitivní prodejní ceny, provázela prodej opatření, která nakonec vedla k záporné prodejní ceně.
(84)
Nelze však nechat bez povšimnutí, že tato opatření proběhla v rámci restrukturalizace IKB, a tudíž v souvislosti s prvními třemi podpůrnými opatřeními. Proto je Komise nemůže posuzovat odděleně od prvních třech opatření a považuje i zde argument tržně jednajícího investora přednesený KfW za neopodstatněný (42).
(85)
Nehledě na to se zdá, že kritérium tržního prodejního chování v tomto případě tak jako tak nebylo splněno. Nakonec je rozhodující, zda došlo k záporné ceně, protože Německo nemohlo uplatnit žádné hodnověrné dodatečné realizační náklady, které by tržně jednající prodávající zohlednil. Komise tak nemůže zohlednit především odhadované ztráty z rizika selhání za úvěry poskytnuté v rámci podpory rozvoje. Podle názoru Komise patří strukturované financování v rámci podpory rozvoje k veřejnému pověření KfW a není součástí funkcí KfW jako běžné úvěrové banky. Proto by nemělo být považováno za nákladovou položku, která by byla důležitá i pro tržně jednajícího investora, jelikož ten by na sebe nevzal žádné závazky ze státních podpůrných opatření (43).
(86)
Proto Komise zkoumala, zda podpůrná opatření vedla de facto k negativní ceně. Jelikož se v případě podpůrných opatření nejedná o dotace, ale především o úvěry a záruky, musí být stejně jako u běžného právního zhodnocení podpory stanovena jejich ekonomická výhoda pro IKB.
(87)
Za prvé, KfW poskytuje IKB i nadále likvidní prostředky. Jak již bylo objasněno dříve v 77. bodu odůvodnění, je složité vyčíslit poskytnutou výhodu, jelikož soukromí investoři by případně byli rovněž ochotni poskytnout za určitých podmínek likvidní prostředky, pokud by byla zajištěna riziková ochrana. Po prodeji IKB firmě Lone Star bude riziková ochrana rozpuštěna. Převzetí IKB firmou Lone Star a schválení restrukturalizační podpory a sanačního plánu Komisí ukazuje, že obnovení výnosnosti je považováno za reálné. Zatímco IKB bude ve fázi restrukturalizace oficiálně považována za podnik v obtížích, je opodstatněné označovat podnik pro účely výpočtu prvku podpory za „slabý“ (ratingová kategorie B) ve smyslu sdělení o referenčních a diskontních sazbách (44). Podle tohoto sdělení by marže půjčky činila 220 základních bodů, což by znamenalo, že druhá likviditní úvěrová linka by byla [ 100] základních bodů a první [ 125] základních bodů pod referenční sazbou. Přepočteno na […] let (říjen 2008 až duben […]) by vyšla další podpora ve výši [asi 90] mil. EUR.
(88)
Za druhé, KfW získala SIP 1 za 1 mld. EUR. Komise konstatuje, že cena vyjednaná KfW je o [ 10] % pod účetní cenou IFRS, a že IKB mohla předtím některé části portfolia prodat nad účetní hodnotou IFRS. Při současné situaci na trhu by snad žádný soukromý investor nebyl schopen či ochoten takové portfolio koupit (alespoň ne jako celek). Skutečnost, že Lone Star neměla o koupi zájem a KfW nebyla s to tuto koupi bez státní pomoci realizovat, hovoří sama za sebe. Nutnost dalších odpisů za portfolio nelze vyloučit. V nejhorším případě by se to dotklo druhořadé tranše ve výši [ 200] mil. EUR. Jelikož neexistují žádné další benchmarky, vychází Komise z toho, že KfW nese se SIP 1 dodatečné riziko až do výše [ 200] mil. EUR.
(89)
Za třetí, pro SIP 2 poskytla KfW přednostní úvěr ve výši 775 mil. EUR, který bude hrazen s referenční sazbou Euribor plus [ 90] základních bodů za prioritu (tzn. úvěr bude uspokojen na prvním místě z přijatých tržeb). Úvěr však bude schválen účelově založené společnosti, která není doposud známa jako dlužník. Úroková sazba poskytnutá takové účelově založené společnosti by podle sdělení o referenčních a diskontních sazbách měla činit minimálně Euribor plus 400 základních bodů (45). Jelikož se však jedná o přednostní úvěr, který má druhořadé postavení za účastí IKB, a tudíž je v zásadě ve prospěch IKB, akceptuje Komise v tomto případě i marži půjčky ve výši 220 základních bodů. Prvek podpory ve spojení s poskytnutím přednostní tranše 775 mld. EUR tak lze odhadem stanovit na [ 30] mil. EUR ([ 100] základních bodů na […] let, tzn. od října 2008 do […]).
(90)
Za čtvrté, důvodem pro převzetí rizika za […] bylo, že v případě převzetí rizika společně s IKB nebylo toto riziko možné přiměřeně vyčíslit. Jelikož existuje nízké riziko odpovědnosti a z poskytnutých informací vyplývá, že vznik tohoto rizika je spíše nepravděpodobný, nebylo by přiměřené nahlížet na toto riziko jako na součást prodeje. Nízké riziko potvrzuje skutečnost, že auditoři nevyžadovali od IKB žádné rezervy. Co se týče případných náhrad škod vzniklých v souvislosti s […], trvá samozřejmě jisté zbytkové riziko. Jelikož nebyl předložen žádný kvantitativní odhad rizika, vychází Komise z toho, že pro současná opatření bude nutno stanovit odhad […] EUR, což odpovídá riziku […] %.
(91)
Celkem zahrnují opatření učiněná KfW v rámci prodeje IKB podpory ve výši 390 mil. EUR; tato částka přesahuje prodejní cenu [ 100] mil. EUR o [ 250] mil. EUR, takže vzniká záporná prodejní cena. Proto je nutno konstatovat, že prodej IKB obsahoval podporu ve prospěch IKB.
d) Přehled státních podpor
(92)
Jak je zřejmé z tabulky 5, činí podpory poskytnuté v rámci všech opatření celkem 9,155 mld. EUR.
Tabulka 5
Opatření podpory ve prospěch IKB během její restrukturalizace
č.
Opatření
V mil. EUR
Částka podpory
v mil. EUR
1.
První riziková ochrana (Rhineland 5,8 mld. EUR, Havenrock: 0,85 mld. EUR; bilancované aktivní položky: 1 mld. EUR)
6 650
2.
Druhá riziková ochrana (350 mil. EUR na dodatečné pokrytí ztrát - Havenrock)
200
3.
Navýšení kapitálu a nevratný úvěr (pro pokrytí odpisů bilancovaných aktivních položek)
2 000
4.
Likviditní nástroj pro IKB (před prodejem)
(…)
5.
Prodej IKB
5a.
Cena akcií IKB
(…)
5b.
Likviditní nástroj pro IKB (po prodeji)
(…)
5c.
Přednostní úvěr na refinancování SIP 2
(…)
5d.
Převod SIP 1 do KfW
(…)
5e.
Osvobození od odpovědnosti […]
(…)
Prodej IKB (netto)
[ 250]
Celkem
[ 10 000]
5.2 Slučitelnost opatření se společným trhem podle čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES: podpory k nápravě vážné poruchy v hospodářství některého členského státu
(93)
Komise trvá na svém názoru uvedeném v rozhodnutí o zahájení řízení, že čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES v tomto případě nelze použít. Podle čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES smí být podpory poskytovány k nápravě vážné poruchy v hospodářství některého členského státu. Komise poukazuje na to, že soud prvního stupně zdůraznil, že čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES musí být aplikován restriktivně.
(94)
Vyšetřování potvrdilo poznatek Komise, že problémy IKB vznikly v důsledku podnikově specifických událostí. Mimoto se Německu nepodařilo Komisi předloženými informacemi přesvědčit, že by systémové dopady vyplývající z insolvence IKB dosahovaly rozměrů, které by představovaly „vážnou poruchu v hospodářství“ Německa ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. b) (46). Tento případ se zakládá na specifických problémech IKB, takže jsou nutná cílená opravná opatření, která lze realizovat podle pravidel pro podniky v obtížích. Zmiňovaná opatření nelze tedy podle čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES klasifikovat jako slučitelná se společným trhem.
5.3 Slučitelnost se společným trhem podle čl. 87 odst. 3 písm. c) - podpora na restrukturalizaci
(95)
Výsledky vyšetřování připouští závěr, že opatření lze považovat za podporu na restrukturalizaci slučitelnou se společným trhem, jelikož splňují všechny předpoklady stanovené v pokynech. Proto lze upustit od šetření, zda by se v případě opatření mohlo zároveň jednat o podpory na záchranu, což již Komise v rozhodnutí o zahájení řízení na základě nezvratného charakteru rizikové ochrany vyloučila.
a) Podniky v obtížích
(96)
Podle názoru Komise byla IKB podnikem v obtížích ve smyslu bodu 9 pokynů a s největší pravděpodobností by bez intervence KfW nebyla schopna déle čelit krizi likvidity. Hrozící ztráty by vedly k uzavření banky, čímž jsou splněny podmínky v bodu 10 písm. c) pokynů. Německo proti tomuto názoru, který Komise zastávala již v rozhodnutí o zahájení řízení, nemělo námitek.
b) Obnovení dlouhodobé životaschopnosti
(97)
Toto šetření potvrdilo, že díky restrukturalizaci bude obnovena dlouhodobá životaschopnost IKB. Dle názoru Komise má prodej IKB firmě Lone Star rozhodující význam pro řešení vzniklých obtíží a pozitivní ekonomický vývoj banky.
(98)
Dále šetření potvrdilo, že IKB svou činnost zaměřila jiným směrem. Zbavila se ztrátových obchodních oblastí a přestala investovat do portfolia. Banka se mimo to do budoucna soustředí na svůj hlavní obor činnosti, zákazníky z okruhu středně velkých podniků. Zbývající obchody v segmentu strukturovaného financování zůstanou zachovány za účelem uspokojení potřeb v oblasti obchodů s firemními zákazníky, banka se však vzdá [ 20] % segmentu, jakož i kompletní obchodní oblasti financování do nemovitostí. Mimo to učinila IKB opatření na zlepšení rizikového managementu a výrazně zredukovala své rizikové položky. IKB tím zrealizovala interní opatření nutná pro změnu kurzu.
(99)
Mimo to bere Komise na vědomí, že restrukturalizační plán IKB usiluje o trvalé obnovení dlouhodobé životaschopnosti IKB. Z tohoto plánu, který se opírá o solidní prognózy vývoje trhu, vyplývá, že zvolený obchodní model by se mohl osvědčit. Ukazatel kapitálové přiměřenosti Tier-1 ratio […] % a poměr mezi náklady a výnosy (cost income ratio) […] %, kterých má být dosaženo do roku 2011, ukazují, že se jedná o solidní obchodní plán. Relativně nízký výnos vlastního kapitálu ve výši […] % (2012) je nutno vidět v souvislosti s relativně vysokým ukazatelem kapitálové přiměřenosti Tier-1 ratio IKB, který představuje nezbytný záchranný polštář. Komise bere na vědomí značná opatření na úsporu nákladů, která mají být realizována do roku 2011. Komise zkoumala i hypotézy, ze kterých vychází restrukturalizační plán, a nemá pochyby o jejich reálnosti.
(100)
Z restrukturalizačního plánu vyplývá, že i v nejhorším případě bude pozitivní ekonomický vývoj IKB s pozitivním výnosem vlastního kapitálu možný. I v tomto případě bude banka schopna dosáhnout Tier-1 ratio ve výši […] %, a tudíž stát na solidních základech.
c) Omezení podpory na nezbytné minimum - vlastní podíl
(101)
Pochybnosti Komise, že podpora je omezena na nezbytné minimum, se podařilo odstranit. Komise došla nyní k závěru, že podpora je omezena na nezbytné minimum a že banka se na restrukturalizaci podle cílů stanovených v pokynech podílí z velké části vlastními prostředky, tzn., že přes 50 % restrukturalizačních nákladů je financováno z vlastních prostředků.
(102)
Náklady na restrukturalizaci zahrnují několik ztrátových položek (ztráty z portfolií, ztráty na základě vyšších nákladů na financování, ztráty na základě omezení oblastí obchodní činnosti a ztráty v souvislosti s prodejem aktivních položek), jakož i náklady na zřízení rizikové ochrany, náklady na restrukturalizaci personálu, správní náklady, jakož i honoráře pro poradce a právníky. Komise nezpochybňuje, že tyto náklady činí [ 15] mld. EUR, jak Německo uvádí v 52. bodu odůvodnění. Komise rovněž uznává, že se v případě refinancování SIP 1 a přednostního úvěru pro SIP 2 jedná o restrukturalizační náklady, jelikož tyto nástroje jsou potřebné pro obnovu dlouhodobé životaschopnosti. Celkové náklady lze proto odhadnout na cca [ 17] mld. EUR.
(103)
Restrukturalizace IKB může být v souladu s bodem 43 pokynů financována podporami, vlastními prostředky příjemců podpory, prodejem aktiv, prostředky podílníků a cizím financováním za tržních podmínek.
(104)
K restrukturalizaci portfolia přispívá značně podnik sám, jakož i bývalí a noví soukromí podílníci; patří sem především účast úvěrových svazů, vlastní prostředky IKB (47) a kapitálový příspěvek Lone Star. Obchodní ztráty a krizí podmíněné omezení obchodní činnosti však nelze uznat jako vlastní přínos, neboť dle bodu 43 pokynů se musí jednat o konkrétní, tzn. skutečný přínos. Vlastní přínos z této kategorie činí cca […] mld. EUR ([ 20] %).
(105)
Při zohlednění výnosů z prodejů realizovaných jako kompenzační opatření se tato částka výrazně zvýší a činí minimálně 50 %. To se týká aktivních položek s nominální hodnotou [ 15] mld. EUR (viz tabulka 4). Komise však tuto částku nemůže jako celek uznat za vlastní podíl. Za prvé bude část obchodu IKB Luxemburg obnovena v Düsseldorfu ([…] mld. EUR), takže se jedná pouze o částečný prodej. Za druhé není část finančních prostředků získávána aktivními prodeji, nýbrž ke lhůtě splatnosti dotčených aktiv. Za třetí není jasné, za jakou hodnotu budou aktivní položky realizovány. […]. Německo však předneslo dostatečné argumenty k přesvědčení Komise, že aktivní realizací aktivních položek lze v dohledné době získat minimálně [ 5] mld. EUR (48). Toto bude Komise sledovat, aby zajistila, že bude poskytnut dostatečně vysoký vlastní podíl a že je podpora skutečně omezena na nezbytné minimum.
(106)
Prodej aktivních položek má dvojí efekt. Na jedné straně bude snížen objem rizikově vážených aktiv, takže bude uvolněn kapitál a zvýšen stupeň kapitalizace. Na druhé straně bude z prodeje čerpána likvidita, kterou lze použít k financování restrukturalizace anebo k posílení základu likvidity (49). Jak již bylo objasněno v předešlém bodu, jedná se u těchto prostředků částečně o očekávané přílivy kapitálu, část již byla realizována a další část má následovat v nejbližší době. I při vyloučení očekávaných přílivů kapitálu, kterých lze dosáhnout teprve v roce 2011, a při opatrné domněnce, že nebude docíleno všech výnosů v očekávaném rozsahu, došla Komise k závěru, že je splněn předpoklad vlastního podílu v minimální výši 50 % platný pro restrukturalizaci nepochybnou z hlediska práva hospodářské soutěže.
(107)
K tomuto závěru došla Komise s přihlédnutím k následujícím aspektům.
Tabulka 6
Vlastní podíl
(v mld. EUR)
Opatření
Původ prostředků
Hodnota
Riziková ochrana
Úvěrové svazy
1,50
Kapitálové rezervy a hybridní kapitál podniku
IKB
[ 1,5]
Doplnění kapitálu SIP II
Lone Star
[ 0,25]
Mezisoučet
[ 3,25]
Prodej investic do portfolia
Trh
(…)
Ukončení obchodu s nemovitostmi
Trh
[…]
Ukončení IKB Int. Luxembourg
Trh
[…]
Ukončení IKB CC New York
Trh
[…]
Ukončení IKB Amsterdam
Trh
[…]
Prodej podílů ve společnosti Movesta
Trh
[…]
Prodej nestrategických aktivních položek
Trh
[…]
Mezisoučet: Prodeje jako kompenzační opatření
[ 5,0] (minimálně […])
d) Zamezení nepřiměřeného narušování hospodářské soutěže - kompenzační opatření
(108)
Komise je po provedeném šetření přesvědčena o tom, že byla učiněna dostatečná opatření k maximálnímu oslabení možných negativných dopadů podpory na konkurenty.
(109)
Komise konstatuje, že IKB se vzdá jednoho celého obchodního segmentu a zredukuje svůj nejvýnosnější segment, jímž je strukturované financování, o [20-30] %.
(110)
Komise nemůže akceptovat, že největší část krácení (tzn. ukončení investic do portfolia ve výši 18,3 mld. EUR) je uplatňována jako kompenzační opatření, jelikož tato jsou nutná k obnovení dlouhodobé životaschopnosti. Taková opatření nelze dle bodu 40 pokynů uznat jako kompenzační.
(111)
Nehledě na to odpovídají další krácení v rozsahu [ 10] mld. EUR cca [25] % bilančního součtu po odečtení investic do portfolia (tzn. [ 10] mld. EUR ze 45,2 mld. EUR) (50). I když výstup z investic do portfolia nelze akceptovat jako kompenzační opatření, má vliv na velikost banky a její obchodní činnost. Na základě opatření navržených Německem bude bilanční součet IKB snížen o 47,2 % (tzn. 18,3 mld. EUR investic do portfolia a [ 10] mld. EUR pro kompenzační opatření po odečtení […] mld. EUR růstové marže oproti 63,5 mld. EUR celkového bilančního součtu).
(112)
Komise kromě toho poukazuje na to, že snížení celkového bilančního součtu na 33,5 mld. EUR plánované do konce restrukturalizačního období (30. září 2011) zajišťuje, že rušení a prodejům nebude zabráněno obnovou obchodu v jiných částech banky nebo jednoduše jejich přesunutím.
(113)
Mimo to se už na obchodní činnosti IKB nepodílejí bývalí vlastníci ani vedoucí pracovníci banky, což je důležitý signál ohledně potírání morálního hazardu. Navíc byla banka prodána v rámci otevřeného a nediskriminačního řízení, které dalo možnost k získání banky konkurentům z bankovního sektoru, což samo o sobě představuje určitou kompenzaci za narušení hospodářské soutěže vzniklé v důsledku poskytnuté podpory.
(114)
Celkově jsou kompenzační opatření úměrná účinkům narušení vzniklým v důsledku podpory poskytnuté ze strany IKB a zajišťují maximálně možné oslabení negativních dopadů na obchodní podmínky.
(115)
Komisi je nutno průběžně informovat o průběhu realizace těchto kompenzačních opatření.
6. ZÁVĚR
(116)
Komise konstatuje, že zmiňovaná opatření podpory byla realizována za porušení čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES. Komise však došla k závěru, že se v případě sporných opatření jedná o restrukturalizační podporu, kterou lze dle čl. 87 odst. 3 písm. c Smlouvy o ES považovat za slučitelnou se společným trhem, pokud jsou splněny příslušné předpoklady,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Podpory, které Německo poskytlo na základě jím předložených dohod a dokumentů ve prospěch IKB Deutsche Industriebank AG (dále jen: IKB), jsou s výhradou podmínek a závazků uvedených v článku 2 slučitelné se společným trhem.
Článek 2
1. Německo zajistí, aby byl restrukturalizační plán pro IKB, který zaslalo Komisi 25. září 2008, do 30. září 2011 kompletně realizován.
2. Německo zajistí, aby byly následující aktivní položky IKB prodány třetí straně nezávislé na IKB a KfW, resp. zlikvidovány:
a)
Kompletní obchodní segment financování nemovitostí, který zahrnuje financování do tuzemských i zahraničních nemovitostí, bude do 31. prosince 2008 pozastaven a aktivně ukončen (51), přičemž […] % musí být prodáno do 30. září 2010, dalších […] % do 30. září 2011 a zbytek během příslušných lhůt splatnosti. Ukončení se týká i společnosti IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG a IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH. (52)
b)
Dceřiná společnost IKB International S.A. Luxembourg bude aktivně ukončena do 30. září 2011. Od 31. března 2009 nebudou uzavírány žádné nové obchody. IKB převezme z obchodních oblastí této dceřiné společnosti obchody důležité pro oblast firemních zákazníků a strukturovaného financování.
c)
IKB Capital Corporation New York bude aktivně ukončena do 30. září 2011, přičemž […] % úvěrového portfolia musí být prodáno k 30. září 2010. Od 31. prosince 2008 nebudou uzavírány žádné nové obchody.
d)
Obchodní činnosti IKB AG v Amsterdamu budou aktivně ukončeny do […]. Od 31. prosince 2008 nebudou uzavírány žádné nové obchody.
e)
50 % podíl ve společnosti Movesta Lease and Finance GmbH bude prodán do 30. září 2011.
f)
Další nestrategické aktivní položky původně vykázané v bilanci budou aktivně ukončeny s nominální hodnotou 1,7 mld. EUR (účetní hodnota k 31. březnu 2007) do 30. září 2011.
3. Německo zajistí, aby celkový bilanční součet IKB činil k 30. září 2011 maximálně 33,5 mld. EUR (53).
4. V případě nepředvídaných okolností, především při přetrvávající krizi na kapitálovém trhu nebo nemožnosti prodeje určitých aktivních položek lze opatření uvedená v odstavcích 2 a 3 změnit nebo nahradit, popřípadě prodloužit lhůtu, pokud to bude minimálně dva měsíce před uplynutím příslušné lhůty dostatečně zdůvodněno a Komise během dvou měsíců nevznese námitky.
5. Za účelem dohledu nad plněním podmínek a závazků stanovených v odstavcích 1, 2 a 3 bude Německo zasílat do roku 2012 každoročně nejpozději k 31. červenci zprávy o průběhu realizace restrukturalizačního plánu a těchto podmínek a závazků.
Článek 3
Toto rozhodnutí je adresováno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 21. října 2008.
BESCHIKKING VAN DE COMMISSIE
van 21 oktober 2008
betreffende steunmaatregel C 10/08 (ex NN 7/08) die door Duitsland is toegekend voor de herstructurering van IKB Deutsche Industriebank AG
(Kennisgeving geschied onder nummer C(2008) 6022)
(Slechts de tekst in de Duitse taal is authentiek)
(Voor de EER relevante tekst)
(2009/775/EG)
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, en met name op artikel 88, lid 2, eerste alinea,
Gelet op de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, en met name op artikel 62, lid 1, onder a),
Na de belanghebbenden overeenkomstig genoemde artikelen te hebben aangemaand hun opmerkingen te maken (1),
Overwegende hetgeen volgt:
1. PROCEDURE
(1)
De procedure is ingeleid op basis van informatie die Duitsland op 3 augustus 2007 heeft verstrekt. Nadat er nog een aantal keren informatie is uitgewisseld, heeft Duitsland de betreffende herstructureringsmaatregelen bij brief van 15 januari 2008 aangemeld, stellende dat de maatregelen in ieder geval aangemerkt dienen te worden als reddings- c.q. herstructureringssteun die verenigbaar is met de gemeenschappelijke markt.
(2)
Bij brief van 27 februari 2008 heeft de Commissie Duitsland in kennis gesteld van haar voornemen om een procedure op grond van artikel 88, lid 2, van het EG-Verdrag in te leiden.
(3)
Het besluit van de Commissie om een formele onderzoeksprocedure in te leiden (hierna: „besluit tot inleiding van de procedure”) is in het Publicatieblad van de Europese Unie bekendgemaakt (2). De Commissie heeft de belanghebbenden opgeroepen hun standpunt over de steun kenbaar te maken. Er zijn uiteindelijk echter geen opmerkingen van derden ontvangen.
(4)
Na de inleiding van de formele onderzoeksprocedure heeft Duitsland op 27 maart 2008 zijn standpunt kenbaar gemaakt over de stellingname van de Commissie. In aanvulling op de informatie die op 15 en 25 januari, 5 en 25 februari, 3, 6, 11, 14, 20 en 27 maart 2008 is verstrekt, heeft Duitsland op 3 en 25 april, 7 en 30 mei, 9 en 27 juni, 25 juli, 4, 22 en 26 augustus, 2, 3, 4, 5, 16, 18, 19 en 25 september en 14 oktober 2008 nadere informatie verschaft. Daarnaast heeft Duitsland nog 68 verschillende overeenkomsten en documenten overgelegd die de basis voor de steunmaatregelen vormen. Tot slot heeft er een reeks bijeenkomsten en teleconferenties met Duitsland, de begunstigde onderneming en de Kreditanstalt für Wiederaufbau (hierna: „KfW”) plaatsgevonden.
2. BESCHRIJVING VAN DE MAATREGELEN
2.1. De begunstigde
(5)
De begunstigde onderneming is IKB Deutsche Industriebank AG (hierna: „IKB”), een in Düsseldorf gevestigde middelgrote Duitse particuliere bank waarvan de aandelen aan de SDAX genoteerd staan. De hoofdaandeelhouder van IKB is de overheidsbank KfW, die vóór de crisis 38 % van de aandelen bezat. Daarnaast was 12 % van de aandelen in handen van de Stiftung Industrieforschung, een stichting die zelf geen bedrijfsactiviteiten uitoefent. De overige 50 % van de aandelen werden vrijelijk verhandeld. Na de geplande kapitaalinjectie zou het aandelenbezit van KfW mogelijk tot 91 % toenemen.
(6)
KfW, de hoofdaandeelhouder van IKB, is een Förderbank (stimuleringsbank) die in gezamenlijke handen is van de federale overheid (80 %) en de deelstaten (20 %). Met een balanstotaal van 360 miljard EUR (per 31.12.2006) behoort KfW tot de tien grootste banken in Duitsland. Als publiekrechtelijk orgaan met zetel in Duitsland geeft KfW impulsen aan de economie, de samenleving en het milieu in Duitsland, Europa en de rest van de wereld. KfW houdt zich onder meer bezig met het ondersteunen van kleine en middelgrote ondernemingen, het bevorderen van de financiering en modernisering van koopwoningen en van (vervolg)opleidingen, het financieren van gemeentelijke infrastructuurprojecten, het bevorderen van export- en projectfinanciering, het ondersteunen van ontwikkelingslanden en landen met een overgangseconomie en het bevorderen van de milieu- en klimaatbescherming. In het algemeen betrekt KfW de stimuleringsgelden op de kapitaalmarkt. De publieke stimuleringstaak van de bank is verankerd in de Wet op de KfW (3). Bij het vervullen van haar publieke taken is de bank gebonden aan een institutionele aansprakelijkheid (Anstaltslast).
(7)
Vóór de herstructurering was IKB op de volgende vier terreinen actief:
1.
Zakelijke cliënten
De kernactiviteit van IKB is het beschikbaar stellen van langlopende kredieten aan kleine en middelgrote ondernemingen met een jaaromzet van minimaal 7,5 miljoen EUR. Kredietverstrekking, de financiering van eigen vermogen en leasing ten behoeve van deze ondernemingen zijn altijd al de belangrijkste activiteiten geweest wat de zakelijke cliënten betreft, waarbij het met name om binnenlandse activiteiten gaat. Hoewel het aandeel van IKB op de markt voor zakelijke cliënten slechts 1 % bedraagt, heeft IKB in het marktsegment van langlopende kredieten aan kmo een aandeel van 10 %. De langdurige cliëntenrelaties vormen in dit opzicht het sterkste punt van IKB. Gezien de zeer scherpe concurrentie zijn de winstmarges echter klein. De kredietactiviteiten zijn […] (4) minder lucratief, hetgeen betekent dat IKB voor dit cliëntensegment met behulp van zijn vaste klantenbestand andere winstgevende activiteiten dient te ontwikkelen (bijvoorbeeld gestructureerde financieringen of producten op het gebied van onroerende zaken).
2.
Gestructureerde financiering
Op dit gebied zijn met name de volgende activiteiten van belang: de financiering van directe investeringen, project- en exportfinanciering, de financiering van acquisities en infrastructuur alsmede financiële herstructureringen en syndicaatvorming ten behoeve van kleine en middelgrote ondernemingen. De kantoren van IKB in de belangrijke financiële centra van Londen, Luxemburg, Madrid, Milaan, New York en Parijs zijn goed gepositioneerd om nationale en internationale acquisitiefinancieringen te verzorgen. IKB is zijn cliënten behulpzaam bij het optimaliseren van de totale financiering van hun onderneming en bij het afstoten van kredieten. In het kader van zijn syndiceringsactiviteiten is IKB ook betrokken bij kredietfaciliteiten die door andere kredietinstellingen worden gearrangeerd. Het zwaartepunt bij de activiteiten op het gebied van financiële herstructureringen ligt in Duitsland, waarbij IKB zijn diensten echter ook aanbiedt aan Duitse ondernemingen elders in West-Europa.
De winst die IKB behaalt met zijn activiteiten op het gebied van de gestructureerde financiering zijn aanzienlijk. In het oorspronkelijke herstructureringsplan voor IKB, waarin de later overeengekomen compenserende maatregelen nog niet waren opgenomen, werd voor deze activiteit een rendement op het eigen vermogen van ongeveer [ 10] % voorzien.
3.
Vastgoedfinanciering
Circa [ 10] % van de marktactiviteiten van IKB bestaat uit vastgoedfinanciering, met name de financiering van kantoor- en winkelruimte, van logistieke en bedrijfshuisvesting, en van pakketfinancieringen op locaties waarvan een duurzame verhuur en verkoopbaarheid kan worden verwacht. Op dit gebied fungeert IKB als partner van kleine en middelgrote ondernemingen, grote ondernemingen, particuliere en institutionele beleggers, projectontwikkelaars, bureaus voor ruimtelijke ordening en vastgoedfondsen. De financieringsbehoefte voor elk plan dient ten minste 5 miljoen EUR te zijn. Als complete aanbieder van vastgoedbeleggingen ontwikkelt IKB ook omvattende concepten en oplossingen voor nieuwbouwprojecten en sanerings- en herinrichtingsmaatregelen. De diensten op het gebied van de vastgoedfinanciering worden niet alleen in Duitsland, maar ook in andere Europese landen aangeboden, met name in België, Frankrijk, Italië, Luxemburg, Nederland, Spanje en het Verenigd Koninkrijk.
In het oorspronkelijke herstructureringsplan voor IKB, waarin de later overeengekomen compenserende maatregelen nog niet waren opgenomen, werd voor deze activiteit een rendement op het eigen vermogen van ongeveer [ 5] % voorzien.
4.
Portefeuillebeleggingen
Sinds het begin van deze eeuw heeft IKB zich steeds meer gericht op beleggingen in internationale kredietportefeuilles op velerlei gebieden. Doel was om hiermee het risicoprofiel te diversifiëren, zowel geografisch als sectoraal, en tegelijkertijd de winst uit commissies op te voeren. Door kredietrisico’s uit de balans te filteren met behulp van SPV’s, die niet op de balans hoeven te worden vermeld, kon kapitaal worden vrijgemaakt waarmee IKB weer in andere soorten activa kon beleggen, zoals de financiering van kleine en middelgrote ondernemingen en kredietportefeuilles. Uit de toelichting hieronder in de overwegingen 10 en volgende blijkt dat de omvangrijke portefeuillebeleggingen van IKB de oorzaak vormden van de moeilijkheden waarin IKB terecht kwam. IKB is in de tussentijd derhalve weer met deze activiteiten gestopt.
(8)
Voor het boekjaar 2006/2007 zijn de cijfers per segment als volgt:
Tabel 1
Overzicht cijfers per segment
(miljoen EUR)
Operationele winst
Kredietvolume
Zakelijke cliënten
92,8
16 065
Gestructureerde financiering
90,6
4 889
Vastgoed
23,2
7 870
Kapitaalfinanciering
11,3
18 260
Consolidering
- 103
4 114
Totaal
114,5
51 198
(9)
Vóór de crisis bedroeg het balanstotaal van IKB 49,1 miljard EUR (stand per 31.12.2006). Na correctie in verband met alle activiteiten van IKB buiten de balans bedroeg het balanstotaal 63,5 miljard EUR (stand per 31 maart 2007).
2.2. Oorzaken van de problemen bij IKB
(10)
De problemen bij IKB houden verband met de langdurige Amerikaanse subprime-crisis, waardoor IKB, en met name een van zijn SPV’s, te weten Rhineland Funding Capital Corporation (hierna: „Rhineland”), aan aanzienlijke risico’s werd blootgesteld (5). Door de crisis ontstonden liquiditeitstekorten die Rhineland (in gevallen waarin het normaliter gebruikte CP niet volledig gedekt was) met kredietfaciliteiten van zakelijke banken probeerde te overbruggen.
(11)
IKB heeft kredietfaciliteiten tot een bedrag van circa 8,1 miljard EUR aan Rhineland ter beschikking gesteld. Rhineland is een onderneming die zich bezighield met beleggingen in gestructureerde kredietportefeuilles, waaronder ook Amerikaanse vastgoedkredieten uit het subprime-segment. Deze beleggingen werden geherfinancierd via de uitgifte van kortlopende, door activa gedekte schuldvorderingen (commercial papers; hierna: „CP”). Naast de rechtstreeks aan Rhineland beschikbaar gestelde liquiditeitsfaciliteiten heeft IKB ook indirect, via de zogenoemde Havenrock-structuur, een risicoschild geschapen voor de activaposities van Rhineland. Het totale kredietrisico dat IKB met deze Havenrock-structuur liep, bedroeg 1,2 miljard EUR. Zowel de directe kredietfaciliteiten ten behoeve van Rhineland als de Havenrock-structuur betroffen niet in de balans opgenomen verplichtingen. Voorts heeft IKB ook via achtergestelde schuldinstrumenten in het Structured Investment Vehicle Rhinebridge (hierna: „Rhinebridge”) en in andere soorten beleggingsportefeuilles (bijvoorbeeld in collateralised debt obligations, hierna: „CDO’s”) - deels uit het subprime-segment - belegd in de vorm van directe, wel op de balans vermelde portefeuillebeleggingen. In de zomer van 2007 zijn delen van de oorspronkelijk zeer hoog gewaardeerde structured portfolio’s van Rhineland en Rhinebridge en de CDO’s door de betreffende ratingbureaus aanzienlijk naar beneden bijgesteld.
(12)
Door de aanhoudende crisis op de Amerikaanse markt voor subprime-hypotheken en als direct uitvloeisel van de afwaardering door de ratingbureaus van de activa die aan de subprime-vorderingen ten grondslag lagen, verloren bepaalde papieren die in dit marktsegment werden verhandeld, aan waarde. Dit waardeverlies trof ook Rhineland. De maatschappij liep gevaar zijn beleggingsportefeuille niet langer te kunnen herfinancieren op de CP-markt. Het was gezien de opgedroogde markt voor CP’s te verwachten dat Rhineland gebruik zou moeten maken van de kredietfaciliteit van 8,1 miljard EUR die door IKB beschikbaar was gesteld, maar waarvoor geen voorziening op de balans van IKB was getroffen. Daarnaast was er ook sprake van aanzienlijke fluctuaties in de marktwaarde van on-balance portefeuillebeleggingen, zoals Rhinebridge. Op grond van de International Financial Reporting Standards (IFRS) moesten deze fluctuaties in aanmerking worden genomen.
(13)
De moeilijkheden waar IKB thans mee kampt vloeien voort uit de portefeuillebeleggingen van de bank ter hoogte van 18,3 miljard EUR. De uit de gecorrigeerde balans over 2006/2007 blijkende portefeuillebeleggingen van 18,3 miljard EUR waren aanvankelijk grotendeels buiten de balans om in Rhineland ondergebracht, terwijl slechts een kleiner deel in de balans van IKB was opgenomen. Bij de off-balance activaposities van Rhineland ging het om assets ter waarde van 11,5 miljard EUR (stand per 31 maart 2007 en ook tijdens de crisis). Door verkopen en valutacorrecties zijn deze posities langzaam afgebouwd totdat zij in augustus 2008 een waarde van 6,3 miljard EUR bereikten. In de gecorrigeerde balans over 2006/2007 bedroegen de portefeuillebeleggingen op de balans 6,8 miljard EUR.
2.3. De maatregelen
a) Eerste maatregel: het risicoschild
(14)
Op 27 juli 2007 stelde een Duitse bank die een kredietlijn aan IKB beschikbaar had gesteld, de Duitse toezichthouder voor de bancaire sector BaFin (Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht) in kennis van het feit dat zij de kredietlijn wenste op te heffen. De BaFin deelde daarop aan KfW, het Duitse ministerie van Financiën en andere betrokken partijen mee dat IKB zou worden opgeheven (6) als genoemde partijen niet bereid waren de risico’s voortvloeiende uit de verplichtingen van IKB ten aanzien van Rhineland over te nemen. Op dat moment bleek ook dat de subprime-posities van IKB niet alleen Rhineland betroffen, maar zich ook uitstrekten tot Rhinebridge en andere subprime-portefeuillebeleggingen.
(15)
Op 29 juli 2007 is vervolgens tussen de BaFin, het Duitse ministerie van Financiën, KfW en de drie grote Duitse bankenverenigingen (7) afgesproken dat KfW in overleg met de BaFin zou ingrijpen en een risicoschild ten behoeve van IKB zou creëren. De bankenverenigingen verklaarden zich bereid om 30 % van de risico’s voortvloeiende uit het risicoschild op zich te nemen. Een en ander is op 16 augustus 2007 schriftelijk vastgelegd in een overeenkomst tussen KfW en de drie bankenverenigingen.
(16)
KfW kondigde de volgende maatregelen aan om de kredietwaardigheid van IKB zeker te stellen:
-
met ingang van maandag 30 juli 2007: een risicoschild voor alle rechten (vergoedingen) en verplichtingen van IKB in het kader van de aan Rhineland beschikbaar gestelde liquiditeitsfaciliteiten ten bedrage van 8,1 miljard EUR (dit bedrag is met name als gevolg van valutafluctuaties inmiddels tot 6,3 miljard EUR gedaald). De formele overname op 29 juli 2007 van de verplichtingen uit hoofde van de aan Rhineland beschikbaar gestelde liquiditeitsfaciliteiten geldt tot de vervaldatum c.q. de verkoopdatum (8) van de gestructureerde kredietportefeuilles. De looptijd van dergelijke portefeuilles bedraagt doorgaans meer dan vijf jaar;
-
een risicoschild ten behoeve van IKB voor verliezen ten bedrage van 1 miljard EUR uit hoofde van de aangegane verplichtingen in Rhinebridge en andere on-balance beleggingen in subprime-portefeuilles voor een bedrag van in totaal 6,8 miljard EUR.
(17)
Aanvankelijk schatte Duitsland de verwachte verliezen voor KfW en de bankenverenigingen in het kader van dit risicoschild ten behoeve van IKB in op een bedrag van in totaal 3,5 miljard EUR (Rhineland en Havenrock: 2,5 miljard EUR, Rhinebridge en andere subprime-portefeuillebeleggingen: 1 miljard EUR (9).
(18)
In de oorspronkelijke overeenkomst van 29 juli 2007 kwamen KfW en de bankenverenigingen overeen om de geraamde verliezen uit hoofde van het risicoschild als volgt onderling te verdelen:
-
in principe zou KfW 70 % van de verwachte verliezen op zich nemen, maar wel zonder risicobegrenzing ten aanzien van Rhineland. Met andere woorden, KfW zou 100 % dragen van alle verliezen boven de 30 %-participatie door de bankenverenigingen (zie hieronder);
-
De bankenverenigingen zouden 30 % van de verwachte verliezen op zich nemen, met een maximum van 1 miljard EUR.
(19)
Ten aanzien van de risicoverdeling tussen KfW en de bankenverenigingen gold voor de bankenverenigingen een aansprakelijkheidsplafond van 1 miljard EUR (zie overweging 18), ongeacht de plaats binnen het risicoschild waar de verliezen plaatsvonden (Rhineland, Rhinebridge of directe beleggingen), waarbij de partijen naar evenredigheid van de risicotoewijzing gelijkelijk zouden bijdragen aan de verliezen.
(20)
Naast hun deelname aan het risicoschild verklaarden de drie bankenverenigingen zich bereid om er bij hun leden op aan te dringen de aan IKB verschafte kredietfaciliteiten die bij aanvang van de crisis waren opgeheven, weer te openen.
(21)
Voorts is er in de overeenkomst van 16 augustus 2007 afgesproken dat KfW in zijn hoedanigheid van leidende bank zou onderhandelen over een passende vergoeding voor de genomen beschermingsmaatregelen en voorzieningen zou treffen voor de terugbetaling van alle door de bankenverenigingen en KfW gemaakte kosten. Hoewel ten aanzien van de terugbetaling overeenstemming is bereikt en dienovereenkomstige maatregelen zijn genomen, heeft men de kwestie van de vergoeding laten vallen aangezien een regeling ter zake had kunnen worden uitgelegd als […] waarvoor de toestemming van […] nodig zou zijn geweest.
(22)
Het risico van 30 % dat door de bankenverenigingen op zich is genomen, is als volgt onderling verdeeld:
-
50 % voor het Bundesverband deutscher Banken („BdB”);
-
16,7 % voor het Bundesverband der Deutschen Volksbanken und Raiffeisenbanken („BVR”), en
-
33,3 % voor het Deutsche Sparkassen- und Giroverband („DSGV”).
(23)
Het BdB nam een deel van 50 % op zich omdat bij een eventueel faillissement van IKB het tegoed van elke particuliere en zakelijke cliënt door het depositogarantiefonds van de particuliere banken tot 30 % van het aansprakelijke eigen vermogen van IKB gedekt zou zijn (per 26 september 2007 was dit circa 662 miljoen EUR per cliënt) (10).
b) De tweede maatregel: verhoging van de risicovoorziening
(24)
Gezien de verdere verslechtering van de situatie op de financiële markten werd volledig gebruikgemaakt van het risicoschild dat was gecreëerd voor de verliezen van IKB in het kader van de Havenrock-structuur. Het bleek dat de verliezen daarmee niet volledig gedekt konden worden en dat verdere maatregelen nodig waren om de voortzetting van de activiteiten van IKB zeker te stellen. Op 30 november 2007 verschaften KfW en de bankenverenigingen aan IKB in verband met de kredietlijnen uit hoofde van de Havenrock-structuur een risicobescherming ter hoogte van naar schatting 350 miljoen EUR (440 miljoen USD). Van dit bedrag nam KfW 150 miljoen EUR voor zijn rekening, waarvan 54,3 miljoen EUR in de vorm van een converteerbare obligatielening. Op 14 februari 2008 is die lening omgezet in aandelen (met inwerkingtreding per 28 februari 2008) teneinde het belang van KfW in IKB te verhogen tot 43 %. Het BdB nam in dit kader een bedrag van 150 miljoen EUR op zich, terwijl het BVR en het DSGV de overige 50 miljoen EUR voor hun rekening namen.
c) De derde maatregel: kapitaalinjectie en lening door KfW
(25)
In februari 2008 gaf de Bondsregering KfW opdracht nogmaals een bedrag van 2,3 miljard EUR aan IKB ter beschikking te stellen.
(26)
KfW verschafte een bedrag van 1,05 miljard EUR in de vorm van een lening waarbij onmiddellijk afstand is gedaan van de schuldvordering met dien verstande dat IKB gehouden zou zijn tot terugbetaling indien te eniger tijd in de toekomst weer winst zou worden gemaakt (Besserungsklausel). Deze maatregelen waren nodig om de bank van extra kapitaal te voorzien en daarmee te voorkomen dat de vereiste solvabiliteit van IKB zou dalen tot onder het wettelijk vastgestelde minimum.
(27)
Voorts eiste de BaFin van KfW een kapitaalverhogingsgarantie van uiteindelijk onbeperkte omvang. KfW verklaarde zich bereid een extra financiering in de vorm van een kapitaalinjectie van 1,25 miljard EUR te garanderen. De voorzieningen voor deze kapitaalversterking werden in principe in augustus 2008 getroffen; de feitelijke kapitaalverhoging kon zonder positief besluit van de Commissie echter niet worden doorgevoerd, hetgeen betekent dat zij tot nu toe nog niet heeft plaatsgevonden. Na de kapitaalverhoging zal het belang van KfW in IKB circa 90,8 % bedragen.
(28)
De derde maatregel van KfW is door de Bondsregering ondersteund met een aan KfW beschikbaar gesteld bedrag van 1,2 miljard EUR en door de bankenverenigingen met een bedrag van 300 miljoen EUR.
d) Beschikbaarstelling van liquiditeiten
(29)
Daarnaast heeft KfW sinds januari 2008 een bedrag van in totaal [ 2,5] miljard EUR aan extra liquiditeit ter beschikking gesteld. Deze extra liquiditeit is opgedeeld in twee raamkredieten van elk […] miljard EUR, waarbij de eerste faciliteit sinds 24 januari 2008 beschikbaar is tegen Euribor vermeerderd met [ 50] tot [ 50] basispunten en een zekerheidsstelling tot [ 100] %, terwijl de tweede faciliteit sinds 18 juli 2008 beschikbaar is tegen Euribor vermeerderd met [ 100] basispunten en een zekerheidsstelling tot [ 100] %. De omvangrijke zekerstelling voor deze faciliteiten is bedoeld om zelfs in het ergste geval te garanderen dat de kredieten gedekt zijn.
(30)
Ook door andere banken zijn liquiditeitslijnen aan IKB ter beschikking gesteld. Zo zijn door [een grote Amerikaanse bank] en [een andere grote Amerikaanse bank] liquiditeitsfaciliteiten voor een bedrag van [ 0,75] miljard EUR op maandbasis aan IKB ter beschikking gesteld tegen Euribor vermeerderd met [ 100] tot [ 100] basispunten en een zekerheidsstelling van [ 100] % tot [ 100] %. Voorts kon IKB gebruikmaken van een liquiditeitslijn tot een bedrag van [ 250] miljoen EUR, welke liquiditeitslijn voor één jaar was verschaft door [een Duitse bank uit een deelstaat] tegen Euribor vermeerderd met [ 90] tot [ 100] basispunten en een zekerheidsstelling van [ 100] % tot [ 100] %. Daarnaast is door [een andere Duitse bank uit een deelstaat] een liquiditeitslijn voor een jaar verschaft ten bedrage van [ 500] miljoen EUR tegen Euribor vermeerderd met [ 50] basispunten en een overeenkomstige zekerheidsstelling.
2.4. Stijging van de verliezen tijdens de herstructurering
(31)
De verwachte verliezen die hadden moeten worden gedekt met het risicoschild voor off-balance activaposities in Rhineland, stegen van de oorspronkelijk geraamde 2,5 miljard EUR (worstcasescenario) tot 7,0 miljard EUR (11). Als gevolg van het in juli 2007 opgezette risicoschild ten behoeve van Rhineland zijn alle risico’s verband houdende met de betreffende off-balance activaposities in het kader van de aan IKB beschikbaar gestelde liquiditeitsfaciliteiten voor Rhineland door KfW overgenomen, hetgeen betekent dat deze risico’s naar de eigen balans van KfW zijn overgedragen. Dit heeft verder geen gevolgen voor het door de bankenverenigingen bedongen aansprakelijkheidsplafond van 1 miljard EUR voor verliezen uit andere posities.
(32)
Voorts was de eerste maatregel bedoeld als dekking voor verliezen tot 1 miljard EUR uit de aangegane verplichtingen ten bedrage van 6,8 miljard EUR in verband met de on-balance portefeuillebeleggingen. De in de balans opgenomen beleggingen daalden in het voorjaar van 2008 op grond van valutacorrecties tot een bedrag van 6,31 miljard EUR. Ook werd in het voorjaar van 2008 door IKB een poging ondernomen om de twee portefeuilles in het openbaar te verkopen. Door de aanhoudende crisis op de kapitaalmarkt is dat uiteindelijk niet gelukt. De biedingen lagen ver onder de gestelde verkoopprijzen. Als gevolg hiervan moest IKB de boekwaarde van de twee portefeuilles verder naar beneden bijstellen. Tot augustus 2008 leed IKB een vermogensverlies van [ 750] miljoen EUR. Wel werden er activa met een nominale waarde van 990 miljoen EUR op de markt verkocht. De nominale waarde van de resterende portefeuille bedroeg daarmee [ 5] miljard EUR in augustus 2008.
(33)
Om duidelijkheid te scheppen, is ter voorbereiding op een mogelijke verkoop van IKB in augustus het resterende risicoschild voor de portefeuilles op de balans van IKB door KfW tot stand gebracht door de vroegtijdige terbeschikkingstelling van het resterende bedrag van 360 miljoen EUR. Officieel zijn de verliezen nog niet gerealiseerd, maar de onderliggende activaposities zijn inmiddels komen te vervallen. De garantie van 1 miljard EUR is derhalve geheel ingeroepen, zodat deze als nagekomen kan worden beschouwd.
(34)
In het kader van de onderhandelingen met de bieders zijn de overgebleven portefeuillebeleggingen onderverdeeld in twee gestructureerde beleggingsportefeuilles (SIP 1 en SIP 2): SIP 1 bestaat hoofdzakelijk uit [bepaalde waardepapieren] met een nominale waarde van […] miljard EUR en een boekwaarde van [ 1] miljard EUR (12); SIP 2 omvat de resterende [waardepapieren] van IKB met een nominale waarde van […] miljard EUR en een boekwaarde van [ 1] miljard EUR.
(35)
Tabel 2 bevat een overzicht van de resultaten van de portefeuillebeleggingen tot eind augustus 2008. De gerealiseerde en verwachte verliezen worden geschat op in totaal ongeveer 10,28 miljard EUR.
Tabel 2
Resultaten portefeuillebeleggingen in de periode van maart 2007 tot en met augustus 2008
(miljard EUR)
Nom. waarde gecorrigeerd 3/2007
Valutacorrectie
Verkoop
(nom. waarde activa)
Verkoopverliezen
(nom. waarde verkoopprijs)
Gerealiseerde verliezen
(nom. waarde activa)
Nom. waarde 8/2008
(IKB c.q. KfW)
Afschrijvingen
Boekwaarde 8/2008
(IFRS)
Verliezen
(gerealiseerde + verwachte verliezen)
Rhineland
11,5
3,7
[ 1]
-
[ 0,5]
[ 5] (KfW)
[ 3]
[ 2,0]
[ 3,5]
Havenrock
(1,2)
-
-
-
1,2
0
0
0
1,2
Totaal op de balans
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,75]
[ 5] (IKB)
[ 1,5]
[ 2]
[ 2,0]
-
SIP 1
n.v.t.
-
[…] (IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
SIP 2
n.v.t.
[…] (IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
Overige
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,5]
0
0
0
[ 0,5]
Totaal (1-3)
18,3
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 1,7]
[ 7,5]
[ 4,5]
[ 3,0]
[ 6,0]
2.5. De verkoop
(36)
In januari 2008 is een aanvang gemaakt met de verkoop van de aandelen IKB door KfW. De procedure is op 21 augustus 2008 afgesloten met het besluit om IKB te verkopen aan Lone Star Funds VI Financial Holdings, L.P. Dallas, Verenigde Staten van Amerika (hierna: „Lone Star”).
(37)
De verkoop is geschied in het kader van een openbare, objectieve en transparante biedingsprocedure. Na de openbare aankondiging begin januari 2008 meldden zich in de eerste ronde [ 40] gegadigden (waaronder zowel Duitse en internationale banken als financiële beleggers). Na een geheimhoudingsverklaring te hebben ondertekend, ontvingen [ 20] gegadigden een informatiememorandum (eind januari). [ 5] gegadigden hebben daarop een eerste bod ingediend (eind februari). [ 5] gegadigden kregen toegang tot de dataroom. In totaal is door [ 5] gegadigden een concreet aanbod gedaan (medio mei).
(38)
Eind mei 2008 nodigde KfW drie van deze [ 5] bieders ([financiële en strategische beleggers uit verschillende landen]) uit om een bindend bod op IKB te doen. Van de [ 5] bieders die een geldig bod hebben gedaan, is het bod van Lone Star aanvaard op grond van een gemaakte economische vergelijking tussen de [ 5] biedingen. De door Lone Star geboden nettoprijs was namelijk de hoogste.
(39)
De verkoop van IKB is in wezen gesloten voor een prijs van circa […] miljoen EUR (voor 90,8 % van de aandelen) en een toezegging door de financiële belegger Lone Star om [ 400] miljoen EUR in IKB te investeren. Lone Star is er bij zijn aanbod van uitgegaan dat afstand zou worden gedaan van de Besserungsklausel. Daartegenover heeft Lone Star zich ertoe verplicht om SIP 2 te financieren met het voornoemde bedrag van [ 400] miljoen EUR. Op dit moment overweegt IKB om de in SIP 2 gehouden activaposities aan een conduit te verkopen. KfW heeft zich bereid verklaard om met een krediet van 775 miljoen EUR bij te dragen aan de herfinanciering van SIP 2. Het krediet wordt verleend tegen Euribor plus [ 80] basispunten en zal voorrang hebben boven de door Lone Star en IKB aangegane Capital Notes ten bedrage van [ 200] miljoen EUR en de Mezzanine Notes ten bedrage van [ 150] miljoen EUR.
(40)
KfW heeft SIP 1 gekocht voor een prijs van 1 miljard EUR (13). KfW draagt het risico voor de eerste verliezen tot een bedrag van 150 miljoen EUR; via een borgtocht draagt Duitsland de volgende 600 miljoen EUR van het verliesrisico (het gaat hierbij om niet voorziene verliezen (14); het resterende bedrag van 250 miljoen EUR is voor risico van KfW. KfW is ervan overtuigd dat de totale verwachte verliezen uit hoofde van deze portefeuille reeds in de prijs zijn verdisconteerd, zodat geen verdere voorzieningen hoeven te worden getroffen.
(41)
Daarnaast zijn de twee raamkredieten van [ 2,5] miljard EUR die KfW aan IKB ter beschikking heeft gesteld, tot uiterlijk […] verlengd (oorspronkelijk zouden deze een looptijd hebben tot april resp. juli 2009). De voorwaarden zijn op kleine punten aangepast. De zekerheidsstelling voor de eerste faciliteit is verlaagd van [ 100] % tot [ 100] % en de rente voor de tweede faciliteit is verlaagd van Euribor plus [ 100] basispunten tot Euribor plus [ 100] basispunten. Volgens KfW zijn deze wijzigingen mogelijk omdat IKB zijn eigen vermogen verhoogd heeft.
(42)
Behalve een aansprakelijkheidsvrijstelling voor [bepaalde omstandigheden] met financiële gevolgen tot een maximum van […] EUR bevat de verkoopovereenkomst verder geen bijzondere bepalingen. Een en ander heeft met name betrekking op […]. Hoewel het bij die vrijstelling […] betreft, waaraan financiële gevolgen tot een bedrag van […] EUR verbonden kunnen zijn, is het risico, […], volgens Duitsland zeer gering aangezien IKB een maand voor het intreden van de financiële crisis zodanige bedrijfsresultaten kon overleggen dat het de op een na hoogste rating voor banken in Duitsland had en de bank bij de waardering van […] volgens de beschikbare informatie niet is afgeweken van haar normale handelspraktijken. Aangezien het derhalve niet zeer waarschijnlijk is dat [genoemde omstandigheden] zullen intreden, maar de gevolgen, […] indien zij toch intreden, zeer ernstig kunnen zijn, is het moeilijk om dit […] in te schatten. Duitsland stelt dat dergelijke […] risico’s bij overnames normaal gesproken bij de oorspronkelijke eigenaar blijven berusten. KfW heeft dat risico derhalve van begin af aan bij de verkoop uitgesloten. Aangezien de kans op intreden van de betreffende risico’s zeer onwaarschijnlijk is, heeft IKB in zijn boeken geen reserves voor eventuele vorderingen opgenomen.
2.6. De steunmaatregelen
Tabel 3
Maatregelen ter ondersteuning van IKB tijdens de herstructurering
Nr.
Maatregel
Nominale waarde
(miljard EUR)
1.
Risicoschild (Rhineland: 5,8 miljard EUR; Havenrock: 0,85 miljard EUR; on-balance activaposities: 1 miljard EUR.
ca. 7,65
(waarvan 1,00 door de bankenverenigingen)
2.
Aanvullende risicovoorziening (350 miljoen EUR ter dekking van extra verliezen - Havenrock)
0,35
(waarvan 0,20 door de bankenverenigingen)
3.
Kapitaalverhoging en niet opeisbare lening (dekking van afschrijvingen op activaposities die in de balans zijn opgenomen)
2,30
(waarvan 0,30 door de bankenverenigingen)
4.
Liquiditeitsfaciliteit
[ 2,5]
5.
Verkoop aandelen IKB
[…]
5.1.
Krediet met recht van voorrang voor de herfinanciering van SIP 2
0,78
5.2.
Overdracht SIP 1 aan KfW
1,00
5.3.
Vrijstelling van aansprakelijkheid […]
[…]
Totaal
[ 15]
2.7. Het herstructureringsplan
(43)
Duitsland heeft een aantal herziene versies van het herstructureringsplan voor IKB overgelegd. In de documentatie die in augustus 2007 beschikbaar was, werden maatregelen beschreven om de bankencrisis te overwinnen en toekomstige problemen te vermijden. Nadat de eerste maatregel was getroffen, gaf IKB PriceWaterhouseCoopers (PWC) onmiddellijk de opdracht de ontstane situatie te analyseren. Op basis van de resultaten van die analyse kondigde IKB op 3 september 2007 aan dat het zich terugtrok uit het segment dat zich bezighoudt met internationale gestructureerde beleggingen.
(44)
Het plan is inmiddels door IKB geactualiseerd en IKB zelf is inmiddels door Lone Star overgenomen. Lone Star heeft een saneringsplan voor IKB overgelegd, dat in de periode van 16 juli tot en met 25 september 2008 door accountantskantoor KPMG is onderzocht. Het saneringsplan bevat een overzicht van de relevante kernmarkten waarop IKB actief is, geeft een toelichting op de oorzaken van de crisis, geeft een analyse van de problemen en doet een aantal voorstellen voor maatregelen om de problemen op te lossen. Doel van het plan is enerzijds het tot stand brengen van een stabilisering van de financiële positie van de bank op korte termijn door het verkrijgen van de noodzakelijke liquiditeiten en anderzijds het herstellen van de levensvatbaarheid op langere termijn door risicovolle posities af te bouwen en weer prioriteit te geven aan de kernactiviteiten. Op de lange termijn dient IKB zich volgens het saneringsplan te concentreren op het bedienen van zakelijke cliënten uit het midden- en kleinbedrijf en het beperken van gestructureerde financieringen tot de mate waarin die zakelijke cliënten daaraan daadwerkelijk behoefte hebben.
(45)
Het saneringsplan bevestigt dat de bank zich zou moeten terugtrekken uit portefeuillebeleggingen, waartoe de bank overigens zelf ook al onmiddellijk na het intreden van de crisis had besloten.
(46)
In de loop van de overlegprocedure met de Commissie heeft IKB daarnaast als compenserende maatregel toegezegd om zich ook uit de vastgoedfinanciering terug te trekken. Dit betekent dat IKB vanaf eind 2008 geen nieuwe vastgoedfinancieringen verstrekt en dat de bestaande activaposities zo spoedig mogelijk zullen worden afgewikkeld (kredietfaciliteiten kunnen niet zonder opzegtermijn worden beëindigd), een en ander zodanig dat tegen het einde van de herstructureringsperiode, te weten op 30 september 2011, ten minste 60 % van de uitstaande posities is afgewikkeld en een verkoop heeft plaatsgevonden van de dochtermaatschappijen IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG en IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (15). De resterende portefeuille van [ 3 miljard] miljard EUR zal op de respectieve vervaldata van de betreffende activaposities worden geliquideerd. De volledige afstoting van de vastgoedactiviteiten kan leiden tot een vermindering van het kredietvolume in het vastgoedfinancieringssegment met 4,9 miljard EUR.
(47)
Voorts heeft Duitsland als compensatie aangeboden een aantal IKB-dochters van IKB af te splitsen:
-
IKB International SA, gevestigd in Luxemburg, zal uiterlijk 30 september 2011 actief zijn afgewikkeld (16): deze vennootschap was met een balanstotaal van ongeveer [ 10] miljard EUR een belangrijk platform voor de kapitaalmarkt. Per 31 maart 2009 worden geen nieuwe transacties gesloten. Alle transacties die voor de eerste of tweede pijler van belang zijn, geschieden op het hoofdkantoor van IKB in Düsseldorf (17).
-
IKB Capital Corporation, gevestigd in New York, beschikte over een balanstotaal van [ 2] miljard EUR en was in de Verenigde Staten actief op het gebied van de gestructureerde financiering. De vennootschap zal uiterlijk 30 september 2011 actief afgewikkeld zijn. Vanaf 31 december 2008 worden geen nieuwe transacties aangegaan.
-
Voorts zal IKB AG zijn vestiging in Amsterdam sluiten; de vestiging in Amsterdam had een kredietportefeuille van [ 500] miljoen EUR en was met name gespecialiseerd in de financiering van kmo’s en de vastgoedfinanciering. De vestiging zal uiterlijk 30 maart 2010 actief zijn afgewikkeld. Per 31 december 2008 worden geen nieuwe transacties aangegaan.
-
De 50 %-participatie in Movesta Lease and Finance GmbH, dat op dit moment over een balanstotaal van [ 500] miljoen EUR beschikt, wordt uiterlijk 30 september 2011 verkocht.
-
Voorts zal IKB bepaalde niet-strategische activaposities met een waarde van 1,7 miljard EUR (balanswaarde per 31 maart 2007) afstoten. Deze posities zullen uiterlijk 30 september 2011 actief zijn afgewikkeld.
(48)
Gezien de gespannen marktsituatie heeft Duitsland hierbij echter een economische voorwaarde bedongen op grond waarvan IKB in geval van onvoorziene omstandigheden, met name bij het voortduren van de crisis op de kapitaalmarkt of wanneer bepaalde activaposities niet kunnen worden verkocht, kan besluiten een bepaalde maatregel te wijzigen of te vervangen dan wel een bepaalde termijn te verlengen, mits een en ander voldoende onderbouwd wordt en de Commissie geen bezwaren heeft.
(49)
Voorts heeft Duitsland zich ertoe verplicht om ervoor te zorgen dat het balanstotaal van IKB tegen 30 september 2011 niet hoger zal zijn dan 33,5 miljard (18) EUR, hetgeen overeenkomt met een balansverlaging van 47,2 % ten opzichte van de gecorrigeerde balans per maart 2007 (63,5 miljard EUR). De kosten van het doorvoeren van de compenserende maatregelen en het staken van de portefeuillebeleggingen zijn als volgt door Duitsland in kaart gebracht:
Tabel 4
Inkrimpingsmaatregelen
(miljard EUR)
Nr.
Maatregel
Activa per 31.3.2007
Activa per 30.9.2011
Resterende activaposities verband houdende met de kernactiviteiten
[ 35,0]
[ 35,0]
Maatregelen om de levensvatbaarheid te herstellen
Staking portefeuillebeleggingen
18,30
0,00
Compenserende maatregelen
1
Vastgoedfinanciering
4,90
[ 3,0]
2
IKB International SA, Luxemburg
[ 10,0]
0,00
3
IKB Capital Corporation, New York
[ 2,0]
0,00
4
Amsterdam AG
[ 0,5]
0,00
5
Vervreemding niet-strategische activaposities
1,70
0,00
6
Vervreemding 50 %-participatie in Movesta
[ 0,5]
0,00
Subtotaal: openstaande compensatiemaatregelen (Subtotaal: doorgevoerde compensatiemaatregelen)
[ 15,0]
(0)
[ 3,0]
([ 12,0])
Wederopbouw van bepaalde activiteiten die hiervoor in Luxemburg werden afgewikkeld)
-
[ 2,0]
Balanstotaal zonder groei
63,50
[…]
Maximaal balansvolume
33,50
33,50
Overblijvende marge voor nieuwe transacties
-
[…]
(50)
Ook wordt er in het saneringsplan op gewezen dat IKB, van wie Fitch de rating inmiddels heeft verlaagd van A+ naar BBB-, onder de huidige marktomstandigheden met financieringsmoeilijkheden kampt. De maximale liquiditeitsbehoefte tot het einde van de herstructureringsperiode wordt geschat op [ 10 miljard] EUR. Het huidige tekort zou moeten worden opgevuld door de kapitaalsverhoging, door een verlenging van de door KfW ter beschikking gestelde liquiditeitsfaciliteiten en via een asset-backed herfinanciering. Een deel van het liquiditeitstekort wordt gecompenseerd door de inkrimping van nieuwe transacties.
(51)
Voor de rest worden er in het saneringsplan scenario’s beschreven voor de toekomstige ontwikkeling van de bank, waarbij een onderscheid wordt gemaakt tussen een goodcase-, een basecase- en een badcasescenario. Op grond van de geformuleerde veronderstellingen zou IKB volgens het basecasescenario aan het eind van de herstructureringsfase in september 2011 een rendement op het eigen vermogen van […] % moeten kunnen behalen. De winst voor belastingen zou dan […] miljoen EUR bedragen (op basis van […] FTE’s). De tier 1-ratio zou toenemen tot […] % terwijl de cost income ratio zou dalen tot […] %.
(52)
Duitsland heeft met betrekking tot de herstructureringskosten gegevens overgelegd op grond waarvan de volgende kostenverdeling kan worden gemaakt: kosten verband houdende met de verliezen uit off-balance portefeuillebeleggingen ten bedrage van [ 6] miljard EUR (Rhineland: 5,8 miljard EUR, Havenrock: 1,2 miljard EUR) en uit on-balance portefeuillebeleggingen ten bedrage van […] miljard EUR (19), echte herstructureringskosten (inclusief het risicoschild, de portefeuille-exitkosten en de beheerskosten van circa [ 0,25] miljard EUR), een vermogensverlies van rond de [ 1] miljard EUR, kosten wegens de inkrimping van bedrijfsonderdelen, welke inkrimping deels reeds is gerealiseerd en deels wegens de verlenging van bestaande overeenkomsten voor een bedrag van [ 1] miljard EUR nog gerealiseerd dient te worden, alsmede […] ten bedrage van […] miljard EUR (20). Een en ander betekent dat Duitsland de kosten voor de herstructurering van IKB begroot op circa [ 15] miljard EUR.
3. DE FORMELE ONDERZOEKSPROCEDURE
(53)
In het besluit tot inleiding van de procedure uitte de Commissie haar twijfels over de vraag of de maatregelen van KfW ten faveure van IKB wel voldoen aan het criterium van de particuliere investeerder in een markteconomie, aangezien het aan die maatregelen verbonden risico voor KfW onbegrensd was terwijl de bankenverenigingen hun participatie aan het risicoschild afdekten met een aansprakelijkheidsplafond en de overige IKB-aandeelhouders helemaal niet bij het proces betrokken waren.
(54)
Ook betwijfelde de Commissie of de maatregelen op grond van artikel 87, lid 3, van het EG-Verdrag verenigbaar waren met de gemeenschappelijke markt. Volgens de Commissie konden de maatregelen niet worden aangemerkt als met de gemeenschappelijke markt verenigbare steun om „een ernstige verstoring in de economie van een lidstaat op te heffen” in de zin van artikel 87, lid 3, onder b), van het EG-Verdrag. Voorts zag de Commissie geen reden om de steunmaatregelen als reddingssteun te behandelen aangezien het niet om maatregelen van voorbijgaande aard ging. Op het desbetreffende tijdstip was niet volledig voldaan aan alle voorwaarden van de communautaire richtsnoeren inzake reddings- en herstructureringssteun aan ondernemingen in moeilijkheden (hierna: „de richtsnoeren”) (21).
4. OPMERKINGEN VAN DUITSLAND NAAR AANLEIDING VAN HET BESLUIT TOT INLEIDING VAN DE PROCEDURE
(55)
Duitsland houdt vast aan zijn oorspronkelijke standpunt dat de genomen maatregelen niet als staatssteun kunnen worden beschouwd omdat voldaan is aan het criterium van de particuliere investeerder in een markteconomie. Het besluit tot ingrijpen is immers genomen op basis van overwegingen die een particuliere investeerder in een markteconomie ook zou hebben gemaakt. De kosten die voor KfW zouden zijn ontstaan bij een faillissement van IKB, zouden hoger geweest zijn dan de kosten van de steunmaatregelen voor de herstructurering van IKB. Duitsland benadrukt in dit verband dat de kwestie van een redelijk rendement van het eigen vermogen ter zake niet relevant is. Bovendien dient de toets of het principe van een particuliere investeerder in een markteconomie in acht is genomen, vooraf te worden uitgevoerd.
(56)
Bij de evaluatie van de eerste maatregel dienen naar het oordeel van Duitsland slechts de oorspronkelijk geraamde verliezen, te weten een verlies van 3,5 miljard EUR in een worstcasescenario en een verlies van [ 2,5] miljard in een midcasescenario, in aanmerking te worden genomen. Duitsland stelt in dit verband dat een particuliere investeerder in een markteconomie uit zou gaan van de directe kosten van een faillissement van IKB, in casu 1,5 miljard EUR, te weten de boekwaarde van IKB van circa 620 miljoen EUR (22) (op grond van de Duitse regels voor de financiële verslaglegging) vermeerderd met de afschrijving van kredieten ter waarde van circa 850 miljoen EUR die IKB in het kader van de stimuleringsactiviteiten van KfW aan derden had verleend (23). Voorts zou een faillissement van IKB ertoe hebben geleid dat extra kredieten uit hoofde van de stimuleringsactiviteiten tot een bedrag van ten minste 1,1 miljard EUR hadden moeten worden afgeschreven, zodat de herfinancieringskosten nog hoger waren uitgevallen. Tot slot zou KfW als gevolg van een en ander reputatieschade hebben opgelopen.
(57)
Duitsland voert daarnaast aan dat, zelfs al zouden de ondersteuningsmaatregelen als staatssteun moeten worden beschouwd, die staatssteun in ieder geval zou moeten worden verminderd met de verliezen die KfW in geval van een faillissement zou hebben geleden.
(58)
Ten aanzien van de tweede maatregel wijst Duitsland op het feit dat het hierbij slechts gaat om een aanvulling op de eerste maatregel en voorts dat deze maatregel voor het grootste deel door de bankenverenigingen is gefinancierd. In het licht van het Alitalia-arrest dient ervan te worden uitgegaan dat „een kapitaalinjectie door de overheid moet […] worden geacht aan het criterium van de particuliere investeerder te voldoen en geen staatssteun in te houden, onder meer indien deze injectie plaatsvindt tegelijk met een in vergelijkbare omstandigheden door een particuliere investeerder gedane aanzienlijke inbreng” (24).
(59)
Duitsland betwist niet dat de derde maatregel als staatssteun aangemerkt kan worden.
(60)
Ook bij de verkoop van IKB is er naar het oordeel van Duitsland geen sprake geweest van enige staatssteun aangezien KfW daarbij is opgetreden zoals een particuliere investeerder in een markteconomie zou doen. De koopprijs was het resultaat van onderhandelingen met verschillende gegadigden en is derhalve marktconform. De extra maatregelen waren nodig om de bank te verkopen en zijn onder marktvoorwaarden tot stand gekomen.
(61)
Dit betreft in de eerste plaats SIP 1. Deze portefeuille is tegen een prijs van [ 10] % onder de boekwaarde (vastgesteld op basis van de IFRS) aan KfW verkocht. Die prijs is inderdaad beter dan de koopprijs die door Lone Star is bedongen voor SIP 2 ([korting 10] %), maar daarbij moet wel worden bedacht dat SIP 2 in tegenstelling tot SIP 1 voornamelijk uit […] bestond. Duitsland voert in dit verband aan dat KfW de portefeuille zou kunnen verkopen, maar ook zonder verlies tot de vervaldata kan behouden. KfW behoeft voor de verkoop van SIP 1 de steun van de eigenaar, de Bondsrepubliek Duitsland, omdat […]; dit is gerealiseerd door de overheidsgarantie, waarmee is voorkomen dat KfW zich tot een bedrag van circa […] miljoen EUR ([…]) eigen vermogen had moeten verbinden. Ten tweede is volgens Duitsland ook de participatie door KfW in SIP 2 marktconform geschied doordat KfW gezien de voorrang van het krediet slechts een gering risico zou lopen en van een hoge vergoeding kon profiteren (Euribor plus [ 80] basispunten). Door Duitsland zijn hiervoor overigens marktbenchmarks overgelegd. Het feit dat KfW daarvoor het aansprakelijkheidsrisico (financiële reserve) tot een bedrag van […] EUR ten behoeve van […] op zich moest nemen, is niet ongewoon voor gevallen met een klein risico en een groot belang. Deze voorwaarde is in de laatste onderhandelingsronde door alle betrokkenen bedongen.
(62)
Voor het geval de Commissie de mening is toegedaan dat de maatregelen bepaalde elementen bevatten die als staatssteun moeten worden beschouwd, stelt Duitsland dat die steun gezien moet worden als herstructureringssteun die met de gemeenschappelijke markt verenigbaar is. De activiteiten van de bank die tot de moeilijkheden voor de onderneming hebben geleid, zijn gestaakt en de bank zal zich in de toekomst richten op haar kernactiviteiten.
(63)
Voorts heeft Duitsland zich ertoe verbonden om alle in overweging 46 genoemde maatregelen te nemen.
(64)
Duitsland voert daarnaast nog aan dat de bank een aanzienlijke eigen bijdrage (ten minste [ 10] miljard EUR) aan de herstructurering levert. Duitsland heeft de verschafte informatie op dit punt een aantal malen gewijzigd en de eigen bijdrage uiteindelijk gesteld op het totaal van alle bijdragen aan de herstructurering waarvoor geen steun is verleend, vermeerderd met de inkrimping van de nieuwe activiteiten en de opbrengst uit verkopen na aftrek van de verliezen. De netto-opbrengst uit verkopen is daarbij geschat op [ 5] miljard EUR, waarbij is uitgegaan van de activaposities die tijdens de herstructurering zullen worden verkocht minus […], de behouden activiteiten in Luxemburg en een aantal portefeuillebeleggingen in Luxemburg. Meer in het bijzonder is door Duitsland een bedrag van […] miljard EUR begroot voor de vastgoedactiviteiten, […] miljard EUR voor de dochtermaatschappij in Luxemburg, […] miljard EUR voor de dochtermaatschappij in New York, […] miljoen EUR voor Amsterdam, […] miljard EUR voor Movesta en […] miljard EUR voor andere niet-strategische vermogensbestanddelen.
5. JURIDISCHE BEOORDELING VAN DE STEUN
5.1. Is er sprake van staatssteun?
(65)
De Commissie zal eerst onderzoeken of de maatregelen moeten worden beschouwd als staatssteun in de zin van artikel 87, lid 1, van het EG-Verdrag. Volgens deze bepaling zijn steunmaatregelen van de staten of in welke vorm ook met staatsmiddelen bekostigd, die de mededinging door begunstiging van bepaalde ondernemingen of bepaalde producties vervalsen of dreigen te vervalsen, onverenigbaar met de gemeenschappelijke markt, voor zover deze steun het handelsverkeer tussen de lidstaten ongunstig beïnvloedt.
a) Risicoschild en kapitaalsverhoging (maatregelen 1 tot en met 3)
(66)
De Commissie houdt vast aan haar standpunt zoals verwoord in het besluit tot inleiding van de procedure dat een particuliere investeerder in een markteconomie deze drie financiële maatregelen niet zou hebben genomen, zodat de maatregelen als staatsteun moeten worden beschouwd. Aangezien IKB grensoverschrijdend en internationaal actief is, staat buiten kijf dat een begunstiging van IKB door het aan IKB ter beschikking stellen van staatsmiddelen de mededinging in de bancaire sector zal vervalsen en het handelsverkeer tussen de lidstaten ongunstig zal beïnvloeden (25).
(67)
De Commissie neemt kennis van het argument van Duitsland dat de in casu genomen maatregelen geen voordeel aan IKB hebben verschaft aangezien KfW uitsluitend heeft gehandeld als eigenaar van IKB en derhalve als particuliere investeerder. Duitsland bestrijdt echter niet dat KfW een kredietverlenende overheidsinstelling is met een publieke taak en dat het handelen van KfW aan de staat is toe te rekenen. Duitsland geeft toe dat het Duitse ministerie van Financiën niet slechts aanwezig was, maar zelfs als voorzitter fungeerde op de bestuursvergaderingen tijdens het weekeinde van 27 tot en met 29 juli 2007 waarop de betreffende besluiten zijn genomen. Hiermee bevestigt Duitsland in wezen dat de beslissingen van KfW aan de staat zijn toe te rekenen (26).
(68)
Daarom concentreerde de Commissie zich bij haar onderzoek op de vraag of IKB door het ingrijpen van KfW een voordeel heeft genoten dat het in dezelfde omstandigheden ook zou hebben verkregen van een particuliere investeerder in een markteconomie. De Commissie meent dat het risicoschild voor IKB op grond van de vooraf gemaakte ramingen in het ongunstigste geval een verlies zou hebben gedekt van in totaal 2,5 miljard EUR. Net als in vergelijkbare gevallen (27) gaat de Commissie er hierbij van uit dat een particuliere investeerder in dergelijke onoverzichtelijke situaties bij het schatten van de verwachte verliezen zou zijn uitgegaan van het ongunstigste geval en niet van een midcasescenario. Bovendien dient hierbij te worden bedacht dat KfW niet uitsloot dat zijn aansprakelijkheid zelfs had kunnen oplopen tot 8,1 miljard EUR.
(69)
Het is niet juist dat de maatregel voor KfW en Duitsland goedkoper was dan een liquidatie van IKB (28), ook niet als een ex-ante beoordeling van de situatie ten tijde van het besluit over de maatregel (29) als basis wordt genomen. De Commissie kan niet alle door Duitsland gepresenteerde liquidatiekosten aanvaarden. Ook als de boekwaarde van IKB inderdaad 620 miljoen EUR bedroeg, geldt dat de Commissie er in haar besluit tot inleiding van de procedure reeds op heeft gewezen dat de koers van de aandelen IKB vóór de tussenkomst van KfW al duidelijk was gedaald, zodat de waarde van de deelneming van KfW in IKB ten tijde van die tussenkomst waarschijnlijk niet overeenkwam met die boekwaarde. Voorts twijfelde de Commissie in haar besluit tot inleiding van de procedure aan het realiteitsgehalte van het als basis genomen kredietrisico van circa [ 15] % voor de verleende kredieten in het kader van de stimuleringsactiviteiten. Duitsland heeft onvoldoende steekhoudend bewijs overgelegd om de aannemelijkheid van de door KfW gemaakte schatting te onderbouwen.
(70)
Ook voor de gestelde indirecte verliezen die als gevolg van een algemene bankencrisis zouden dreigen te ontstaan - welke verliezen, zoals in het besluit tot inleiding van de procedure is toegelicht, puur hypothetisch lijken te zijn - ontbreekt naar het oordeel van de Commissie een voldoende onderbouwing. De Commissie houdt vast aan het feit dat gestructureerde financieringen in het kader van de stimuleringsactiviteiten tot de publieke taken van KfW behoren en niet kunnen worden beschouwd als een van de functies die KfW vervult als normale kredietinstelling. De verliezen uit deze activiteiten kunnen derhalve niet worden gezien als kosten die ook zouden zijn verdisconteerd door een particuliere investeerder in een markteconomie (30).
(71)
Een doorslaggevend argument in de afwegingen van de Commissie is nog steeds dat de geraamde verliezen in het kader van het risicoschild in feite niet beperkt waren tot een bedrag van 2,5 miljard EUR, maar naar boven toe onbeperkt waren. Ook wanneer gesteld zou kunnen worden dat deze onbeperkte aansprakelijkheid door de BaFin als onvoorwaardelijke conditie is gesteld voor het niet opleggen van een moratorium, lijdt het geen twijfel dat een particuliere investeerder in een markteconomie met deze omstandigheid rekening had gehouden bij het maken van zijn afwegingen. Dit wordt met name duidelijk als de particuliere deelname aan het risicoschild nader wordt bekeken.
(72)
Ten aanzien van het handelen door KfW en de bankenverenigingen roept de Commissie in herinnering dat in gevallen waarin een publieke instelling naast particuliere beleggers aandelen bezit, de kapitaalinbreng naar evenredigheid alsmede onder dezelfde voorwaarden (31) en op grond van dezelfde zakelijke overwegingen (32) dient plaats te vinden. Deze overwegingen liggen ook ten grondslag aan het door Duitsland aangehaalde Alitalia-arrest van het Gerecht in eerste aanleg, waarin vergelijkbare omstandigheden worden verlangd.
(73)
In dit kader stelt de Commissie vast dat de bankenverenigingen hun bijdrage aan de eerste verliesdekkende maatregel (het risicoschild) hebben beperkt tot een plafond van 1 miljard EUR (circa 30 %), terwijl KfW heeft afgezien van een aansprakelijkheidsplafond en daardoor een veel hoger risico is aangegaan dan de bankenverenigingen. Zelfs wanneer de eventuele directe verliezen op grond van het aandeelhouderschap van KfW en van de kredieten, samen naar verluidt […] miljard EUR, afgetrokken worden (zie overweging 56) en wordt uitgegaan van een worstcasescenario, is de participatie van KfW aan het risicoschild nog steeds precies even hoog als dat van de participerende bankenverenigingen gezamenlijk. Daarom is de conclusie dat KfW niet op gelijke wijze actief was als de bankenpool.
(74)
Voorts kan niet overtuigend worden aangetoond dat er anders een algehele crisis in de Duitse bancaire sector zou zijn ontstaan, met catastrofale gevolgen voor KfW. Alle andere banken zijn door de crisis in vergelijkbare mate getroffen. Evenwel staat de tot 1 miljard EUR (circa 30 %) beperkte participatie aan het risicoschild door de bankenverenigingen in geen verhouding tot het marktaandeel dat de aangesloten banken in Duitsland hebben, te weten meer dan 95 % (33). De Commissie kan derhalve geen zakelijke grondslag aanwijzen voor de bovenmatige participatie door KfW. Hoewel gesteld kan worden dat KfW in zekere mate in het belang van zijn dochter heeft gehandeld, moet ook worden vastgesteld dat KfW daarbij in ieder geval verder is gegaan dan een particuliere investeerder. Een particuliere aandeelhouder zou zonder meer terughoudender zijn geweest en hebben aangedrongen op een extra ondersteuning door de bankenverenigingen of door de staat. KfW heeft daarom in ieder geval tot op zekere hoogte niet gehandeld als een particuliere investeerder in een markteconomie.
(75)
Hetzelfde geldt voor de tweede maatregel, die volgens Duitsland slechts ter ondersteuning diende voor het in eerste instantie afgegeven risicoschild. Zelfs als de participatie van KfW en die van de bankenverenigingen absoluut gezien in balans lijken te zijn (relatief gezien zou de participatie door de bankenverenigingen echter veel hoger moeten zijn), dient deze maatregel samen met de eerste maatregel te worden beoordeeld tegen de achtergrond van de algehele herstructurering, zodat KfW, nadat zij eenmaal anders heeft gehandeld dan als een particuliere belegger in een markteconomie, volgens de vaste rechtspraak niet langer een beroep kan doen op het criterium van de particuliere investeerder in een markteconomie (34).
(76)
Een en ander geldt nog meer voor de derde maatregel, waarbij Duitsland KfW eenduidig heeft aangewezen om in te grijpen en een andere maatregel van 2,3 miljard EUR heeft ondersteund met een bedrag van 1,2 miljard EUR. Hiermee is KfW aan een aanzienlijk groter risico blootgesteld dan de bankenverenigingen, zelfs indien bij een faillissement van IKB een garantiemechanisme zou intreden waarmee de lasten over de algehele bancaire sector zouden worden verdeeld.
(77)
In andere gevallen heeft de Commissie geoordeeld dat het moeilijk is om de omvang van de verleende steun vast te stellen als de steun wordt verleend via een risicoschild (35). In overeenstemming met de criteria die in de vaste rechtspraak zijn geformuleerd, kan een steunelement in de vorm van een garantie voor een onderneming in moeilijkheden even hoog zijn als het bedrag dat potentieel door de garantie wordt gedekt, maar kan het van geval tot geval ook lager zijn (36). Zelfs indien een dergelijk steunelement echter ex ante is geraamd op een bedrag van minder dan 8,1 miljard EUR (Rhineland, Havenrock en 1 miljard EUR aan on-balance activaposities), ligt een realistische schatting van de verliezen op 6,8 miljard EUR inmiddels ver boven de schattingen op basis van een worstcasescenario (zie tabel 3, zonder de derde maatregel). De Commissie komt derhalve tot de conclusie dat de omvang van de steun die in het kader van het risicoschild en de kapitaalinjecties is verleend, moet worden gesteld op een bedrag van 8,8 miljard EUR (zie tabel 3, nummers 1 tot en met 3).
b) De liquiditeitenfaciliteit
(78)
Naast de kapitaalinjectie en de verliescompenserende maatregelen ondersteunde KfW de voortzetting van de onderneming van IKB met twee raamkredieten van elk [ 1] miljard EUR. Deze maatregelen vonden plaats in het kader van de herstructurering en kunnen niet los van de eerste en tweede maatregel worden gezien, zodat KfW het criterium van de particuliere belegger in een markteconomie ook in dit kader niet kan inroepen (37). Het is voor de Commissie niet duidelijk op welke gronden een particuliere belegger een dermate hoog risico op zich zou nemen, met name zonder daarbij een risicobescherming te bedingen. Zou KfW zich gebaseerd hebben op een bepaalde martkbenchmark, dan zou dit zijn weerspiegeld in de omvang van dit steunelement.
(79)
De Commissie stelt vast dat voor het eerste raamkrediet, waarvan reeds volledig gebruik is gemaakt, een vast rentepercentage gold van Euribor plus [ 50] tot [ 50] basispunten terwijl de rente voor het tweede krediet gelijk was aan Euribor plus [ 100] basispunten, en dat voor elk van die kredieten […] voor meer dan 100 % ([…] %) zekerheid is verschaft in de vorm van niet uit portefeuillebeleggingen stammende volwaardige activa die normaliter niet zullen vervallen. De zekerheidsstelling is zodanig vormgegeven dat de zekerheid in geen geval de facto beneden de 100 % zal uitkomen. Hiermee is derhalve voor de beschikbaarstelling van liquiditeiten een grote mate van zekerheid verkregen met een relatief gering kredietrisico. KfW heeft in dit kader dus niet enkel vertrouwd op de financiële kracht van IKB, maar heeft volwaardige zekerheden bedongen.
(80)
De onderliggende risicomarges dienen echter in overeenstemming te zijn met de mededeling van de Commissie over de herziening van de methode waarmee de referentie- en disconteringspercentages worden vastgesteld (38) (hierna: „de mededeling over de referentie- en disconteringspercentages”). Aangezien de rating van de onderneming op basis van het risicoschild is geschied en niet betwist wordt dat het in casu om een onderneming in moeilijkheden gaat (zie overweging 96), dient de Commissie uit te gaan van marges voor ondernemingen in moeilijkheden. Indien een hoge zekerheid is bedongen, bedraagt die marge 400 basispunten (39). De Commissie gaat er derhalve van uit dat het voordeel van het eerste raamkrediet ten bedrage van [ 1] miljard EUR bij een periode van tien maanden (januari tot en met oktober 2008) gemiddeld overeenkomt met [ 300] basispunten. Het voordeel van het tweede, nog niet gebruikte krediet van juli 2008 bedraagt bij een periode van negen maanden (februari tot en met oktober 2008) [ 200] basispunten. De steun die derhalve met deze kredieten verband houdt, bedraagt daarmee voor het eerste raamkrediet […] miljoen EUR en voor het tweede […] miljoen EUR, hetgeen overeenkomt met een totaal bedrag aan steun van […] miljoen EUR.
(81)
Ten aanzien van de door [een bank uit een deelstaat] en [een andere bank uit een deelstaat] verstrekte liquiditeitslijn ziet de Commissie geen aanleiding om aan te nemen dat dit anders dan op markteconomische gronden is geschied en dat IKB daarmee mogelijk is bevoordeeld. De omstandigheden waaronder die liquiditeiten beschikbaar zijn gesteld, met name het feit dat interbancaire transacties tot de dagelijkse normale activiteiten van een bank behoren, de gelijktijdige omvangrijke participatie van particuliere marktdeelnemers alsmede de omstandigheid dat [een bank uit een deelstaat] en [een andere bank uit een deelstaat] deze kredietfaciliteiten niet op aanwijzing van de staat ter beschikking hebben gesteld, leidt tot de conclusie dat er geen aanwijzingen zijn die erop duiden dat deze transacties aan de staat zijn toe te rekenen (40). Dit betekent naar het oordeel van de Commissie dat deze faciliteiten geen staatssteun vormen.
c) De verkoop van IKB
(82)
De Commissie heeft verder onderzocht of er bij de verkoop van IKB aan Lone Star sprake is geweest van staatssteun. Dit zou het geval zijn wanneer blijkt dat IKB onder de marktprijs aan Lone Star is verkocht. Duitsland heeft de Commissie in dit verband van uitgebreide informatie voorzien (zie punt 2.5), waaruit geen aanknopingspunten kunnen worden afgeleid die erop duiden dat de door Lone Star betaalde prijs niet overeenkomt met het hoogste bod dat is gedaan in het kader van een open, transparante, objectieve en onvoorwaardelijke verkoopprocedure. Aangezien dit op grond van de door de Commissie gehanteerde beginselen voor privatiseringen (41) als doorslaggevend criterium moet worden beschouwd, kan worden geconcludeerd dat de verkoop geen steun ten behoeve van Lone Star inhoudt.
(83)
Voorts heeft de Commissie onderzocht of de verkoop extra steun ten gunste van IKB met zich heeft gebracht, hetgeen het geval zou zijn wanneer de liquidatie van IKB voor KfW goedkoper is geweest dan de verkoop van IKB. Onderzocht is derhalve of de transactie op basis van een marktconforme verkoopprocedure is geschied. In dit verband constateert de Commissie dat met de verkoop niet alleen een verkoopprijs tot stand is gekomen, maar dat die ook gepaard is gegaan met aanvullende kapitaalinjecties door KfW die als onderdeel van de verkoopprijs dienen te worden beschouwd. Gerefereerd wordt in dit kader aan de instandhouding van de twee raamkredieten van [ 2,5] miljard EUR, het door KfW verleende krediet met recht van voorrang in verband met de herfinanciering van SIP 2, de vóór de verkoop van IKB tot stand gebrachte overdracht van SIP 1 aan KfW en de inperking van het aansprakelijkheidsrisico […]. KfW heeft deze maatregelen eenduidig genomen om de verkoop van IKB mogelijk te maken en om zoveel mogelijk activaposities op de kortst mogelijke termijn af te stoten. Hoewel KfW op het eerste gezicht een positieve verkoopprijs heeft weten te bedingen, blijkt dat de met de verkoop gepaard gaande maatregelen uiteindelijk hebben geleid tot een negatieve verkoopprijs.
(84)
Hierbij moet ook niet over het hoofd worden gezien dat de betreffende maatregelen hebben plaatsgevonden in het kader van de herstructurering van IKB en derhalve samenhangen met de eerste drie steunmaatregelen. De Commissie kan deze maatregelen dus niet los zien van de eerste drie maatregelen en beoordeelt het door KfW aangevoerde argument van de particuliere investeerder in een markteconomie als niet steekhoudend (42).
(85)
Wat daarvan ook moge zijn, aan het criterium van marktconformiteit bij verkoop lijkt in casu toch al niet te zijn voldaan. Van doorslaggevend belang is uiteindelijk of er een negatieve prijs tot stand is gekomen omdat er door Duitsland geen aanspraak kon worden gemaakt op geloofwaardige extra afwikkelingskosten die een verkoper in een markteconomie wel in aanmerking zou hebben genomen. Zo kan de Commissie met name de geraamde verliezen uit hoofde van het kredietrisico verband houdende met de verleende kredieten in het kader van de stimuleringsactiviteiten niet aanvaarden. Naar het oordeel van de Commissie horen gestructureerde financieringen in het kader van de stimuleringsactiviteiten tot de publieke taak van KfW en kunnen zij niet worden beschouwd als behorende tot de functies die KfW vervult als normale kredietinstelling. De gestructureerde financiering dient dus niet te worden aangemerkt als een kostenpunt dat ook voor een particuliere investeerder in een markteconomie van belang is, aangezien een dergelijke investeerder de betreffende verplichtingen uit hoofde van publiekrechtelijke steunmaatregelen al helemaal niet zou zijn aangegaan (43).
(86)
De Commissie heeft derhalve onderzocht of de steunmaatregelen de facto tot een negatieve prijs hebben geleid. Aangezien het bij de steunmaatregelen niet om daadwerkelijke bijdragen, maar eerder om kredieten en garanties ging, dient net als bij alle andere juridische beoordelingen van staatsteun te worden vastgesteld welk economisch voordeel hierdoor voor IKB is ontstaan.
(87)
Als eerste zijn door KfW nog meer liquiditeiten aan IKB ter beschikking gesteld. Zoals reeds in overweging 77 aangevoerd, is het moeilijk het verschafte voordeel te becijferen aangezien particuliere beleggers eventueel ook bereid zouden zijn geweest om onder bepaalde voorwaarden liquiditeiten te verschaffen, zo lang er maar sprake zou zijn van een risicoafscherming. Na de verkoop van IKB aan Lone Star is het risicoschild opgeheven. De overname van IKB door Lone Star en de vrijgave van de herstructureringssteun en het saneringsplan door de Commissie tonen aan dat een terugkeer naar een winstgevende situatie voor mogelijk werd gehouden. Doordat IKB tijdens de herstructurering officieel werd beschouwd als een onderneming in moeilijkheden, is het gerechtvaardigd de onderneming met het oog op de berekening van het steunelement te kwalificeren als „zwak” (rating B) in de zin van de mededeling over de referentie- en disconteringspercentages (44). Op grond van deze mededeling bedraagt de leningsmarge 220 basispunten, hetgeen betekent dat de tweede liquiditeitslijn [ 100] basispunten en de eerste [ 125] basispunten onder het referentiepercentage liggen. Omgerekend over een periode van […] jaar (oktober 2008 tot en met april […]), komt een en ander uit op een extra bedrag aan staatssteun van [ca. 90] miljoen EUR.
(88)
Ten tweede heeft KfW SIP 1 verkregen voor een bedrag van 1 miljard EUR. De Commissie stelt vast dat de door KfW bedongen prijs [ 10] % lager ligt dan de boekwaarde op basis van de IFRS en dat IKB daarvóór bepaalde onderdelen van de portefeuille heeft weten te verkopen tegen een prijs die boven die IFRS-boekwaarde lag. Gezien de toenmalige marktsituatie zou er nauwelijks een particuliere investeerder bereid of in staat geweest zijn een dergelijke portefeuille te kopen (althans niet in zijn geheel). Het is dan ook logisch dat Lone Star niet geïnteresseerd was in de koop en dat KfW niet in staat was die koop zonder steun van de overheid tot stand te brengen. Niet kan worden uitgesloten dat de portefeuille verder zal moeten worden afgewaardeerd. In een worstcasescenario zal dit de achtergestelde tranche van [ 200] miljoen EUR treffen. Aangezien er geen andere benchmark is, gaat de Commissie ervan uit dat SIP 1 voor KfW een extra risico tot [ 200] miljoen EUR met zich meebrengt.
(89)
Ten derde heeft KfW voor SIP 2 een krediet met recht van voorrang van 775 miljoen EUR ter beschikking gesteld tegen Euribor plus [ 90] basispunten als vergoeding voor de voorrang (d.w.z. dat het krediet als eerste uit de ontvangen opbrengsten wordt terugbetaald). Het krediet is echter verleend aan een SPV dat nog niet bekend is als kredietnemer. Op basis van de mededeling over de referentie- en disconteringspercentages dient het rentepercentage voor een dergelijk SPV ten minste gelijk te zijn aan Euribor plus 400 basispunten (45). Aangezien het echter een krediet met recht van voorrang betreft dat achtergesteld is bij een participatie door IKB en aldus eigenlijk ten goede komt aan IKB, aanvaardt de Commissie in dit geval een leningsmarge van 220 basispunten. Het staatssteunelement verband houdende met de beschikbaarstelling van deze tranche met recht van voorrang van 775 miljard EUR dient te worden begroot op circa [ 30] miljoen EUR ([ 100] basispunten over een periode van […] jaar, te weten van oktober 2008 tot en met […]).
(90)
Ten vierde is als reden voor de overneming van het risico voor […] genoemd dat het risico, indien het samen met IKB zou worden overgenomen, niet in redelijkheid kon worden becijferd. Aangezien het aansprakelijkheidsrisico gering is en uit de verschafte informatie blijkt dat het zeer onwaarschijnlijk is dat het risico daadwerkelijk zal intreden, zou het niet redelijk zijn om dit risico als onderdeel van de verkoop te beschouwen. De geringe omvang van het risico blijkt ook uit het feit dat de accountant hiervoor geen financiële reserve van IKB heeft geëist. Feit blijft natuurlijk dat er een klein risico blijft bestaan in verband met eventuele schadevergoedingen die voort kunnen vloeien uit […]. Aangezien er geen kwantitatieve risico-inschatting is overgelegd, gaat de Commissie ervan uit dat voor de betreffende maatregelen een bedrag van […] EUR moet worden begroot, hetgeen overeenkomt met een risico van […] %.
(91)
In totaal omvatten de door KfW genomen maatregelen in het kader van de verkoop van IKB een bedrag aan staatssteun van 390 miljoen EUR. Dit is [ 250] miljoen EUR meer dan het bedrag van de koopprijs ad [ 100] miljoen EUR, zodat de verkoop van IKB is geschied tegen een negatieve prijs. Dit betekent dat de verkoop van IKB moet worden beschouwd als staatssteun ten gunste van IKB.
d) Overzicht van de verleende staatssteun
(92)
Uit tabel 5 blijkt dat er in het kader van alle getroffen maatregelen een bedrag van 9,155 miljard EUR aan staatsteun is verleend.
Tabel 5
Staatssteun ten gunste van IKB tijdens de herstructurering
Nr.
Maatregel
miljoen EUR
Staatsteun
(miljoen EUR)
1.
eerste risicoschild (Rhineland: 5,8 miljard EUR, Havenrock: 0,85 miljard EUR; on-balance activaposities: 1 miljard EUR)
6 650
2.
tweede risicoschild (350 miljoen EUR ter dekking van extra verliezen - Havenrock)
200
3.
kapitaalverhoging en niet opeisbare lening (dekking van afschrijvingen op activaposities die in de balans zijn opgenomen)
2 000
4.
Liquiditeitenfaciliteit voor IKB (vóór de verkoop)
[…]
5.
Verkoop van IKB
5a.
Prijs van de aandelen IKB
[…]
5b.
Liquiditeitsfaciliteit voor IKB (na de verkoop)
[…]
5c.
Krediet met recht van voorrang voor de herfinanciering van SIP 2
[…]
5d.
Overdracht SIP 1 aan KfW
[…]
5e.
Vrijstelling van aansprakelijkheid […]
[…]
Verkoop IKB (netto)
[ 250]
Totaal
[ 10 000]
5.2. Verenigbaarheid van de maatregelen met de gemeenschappelijke markt ingevolge artikel 87, lid 3, onder b), van het EG-Verdrag: steun bedoeld om een ernstige verstoring in de economie van een lidstaat op te heffen
(93)
De Commissie houdt vast aan haar standpunt genoemd in het besluit tot inleiding van de procedure dat artikel 87, lid 3, onder b), van het EG-Verdrag in casu niet van toepassing is. Volgens die bepaling mag steun worden verleend om een ernstige verstoring in de economie van een lidstaat op te heffen. De Commissie merkt hierbij op dat het Gerecht in eerste aanleg heeft benadrukt dat artikel 87, lid 3, onder b), van het EG-Verdrag restrictief dient te worden toegepast.
(94)
Het verrichte onderzoek heeft de Commissie gesterkt in haar mening dat de problemen van IKB zijn terug te voeren op ondernemingsspecifieke omstandigheden. De door Duitsland overgelegde informatie heeft de Commissie er voorts niet van kunnen overtuigen dat de systemische effecten van een eventueel faillissement van IKB zodanig groot zijn dat daarvan een „een ernstige verstoring in de economie” van Duitsland als bedoeld in artikel 87, lid 3, onder b), van het EG-Verdrag te verwachten is (46). Het onderhavige geval berust op specifieke problemen bij IKB, zodat gerichte steunmaatregelen nodig zijn die volgens de regels voor ondernemingen in moeilijkheden kunnen worden ingericht. De in casu onderzochte maatregelen kunnen derhalve niet overeenkomstig artikel 87, lid 3, onder b), van het EG-Verdrag als verenigbaar met de gemeenschappelijke markt worden verklaard.
5.3. Verenigbaarheid met de gemeenschappelijke markt ingevolge artikel 87, lid 3, onder c), van het EG-Verdrag: herstructureringssteun
(95)
Uit de resultaten van het onderzoek kon worden geconcludeerd dat de maatregelen kunnen worden beschouwd als met de gemeenschappelijke markt verenigbare herstructureringssteun aangezien aan alle voorwaarden van de richtsnoeren is voldaan. Dit betekent dat verder geen onderzoek hoeft plaats te vinden naar de vraag of de maatregelen wellicht ook aangemerkt kunnen worden als reddingssteun. De Commissie heeft dit overigens al in het besluit tot inleiding van de procedure aangegeven vanwege het onomkeerbare karakter van het risicoschild.
a) Onderneming in moeilijkheden
(96)
Naar het oordeel van de Commissie was IKB een onderneming in moeilijkheden in de zin van punt 9 van de communautaire richtsnoeren en zou IKB zonder de tussenkomst van KfW hoogstwaarschijnlijk niet in staat zijn geweest om de liquiditeitscrisis veel langer het hoofd te bieden. De dreigende verliezen zouden tot de sluiting van de bank hebben geleid, waarmee voldaan is aan de voorwaarde genoemd in punt 10, onder c), van de richtsnoeren. Duitsland heeft tegen dit standpunt, dat ook reeds in het besluit tot inleiding van de procedure is verwoord, geen bezwaren geuit.
b) Herstel van de levensvatbaarheid op langere termijn
(97)
Uit het onderhavige onderzoek is gebleken dat de herstructurering zal leiden tot een herstel van de levensvatbaarheid van IKB op langere termijn. De Commissie is van oordeel dat de verkoop van IKB aan Lone Star van doorslaggevend belang is voor het oplossen van de opgetreden problemen en voor een positieve bedrijfseconomische ontwikkeling van de bank.
(98)
Voorts blijkt uit het onderhavige onderzoek dat IKB zijn onderneming opnieuw heeft georganiseerd. De verliesgevende activiteiten zijn afgestoten en er wordt niet langer belegd in portefeuilles. Bovendien zal de bank zich voortaan weer richten op haar kernactiviteit: cliënten uit het midden- en kleinbedrijf. De activiteiten op het gebied van gestructureerde financiering blijven bestaan om te kunnen voldoen aan de behoefte van de zakelijke cliënten, maar dit neemt niet weg dat [ 20] % van dit segment alsmede alle activiteiten op het gebied van de vastgoedfinanciering worden opgeheven. Ook heeft IKB maatregelen genomen om het risicobeheer te verbeteren en zijn de risicoposities aanzienlijk verminderd. IKB heeft hiermee alle interne maatregelen genomen die noodzakelijk zijn om een nieuwe weg in te slaan.
(99)
Daarnaast heeft de Commissie nota genomen van het feit dat in het herstructureringsplan van IKB gestreefd wordt naar een duurzaam herstel van de levensvatbaarheid van IKB op langere termijn. Uit het plan, dat gebaseerd is op gefundeerde marktontwikkelingsprognoses, kan worden afgeleid dat het gekozen ondernemingsmodel succesvol kan zijn. De tier 1-ratio van […] % en de cost income ratio van […] %, welke tegen 2011 gerealiseerd dienen te worden, duiden op een solide basis van het ondernemingsplan. De relatief lage rentabiliteit van het eigen vermogen van […] % (2012) moet gezien worden in samenhang met de relatief hoge tier 1-ratio van IKB, die als onmisbaar vangnet fungeert. De Commissie neemt ook kennis van de aanzienlijke kostenbesparingen die voor 2011 gerealiseerd moeten worden. Verder heeft de Commissie de uitgangspunten voor het herstructureringsplan onderzocht en heeft zij geen enkel twijfel over het realistische karakter ervan.
(100)
Uit het herstructureringsplan blijkt dat de bank zelfs in het ongunstigste geval een positieve bedrijfseconomische ontwikkeling kan realiseren met een positieve rentabiliteit van het eigen vermogen. Ook in dat geval kan de bank een tier 1-ratio van […] % verwezenlijken en daarmee een goede basis voor verdere ontwikkeling creëren.
c) Beperking van de steun tot het noodzakelijke minimum - eigen bijdrage
(101)
De twijfel die de Commissie had of de steun tot het strikt noodzakelijke minimum beperkt was gebleven, kon uit de weg worden geruimd. De Commissie kan thans concluderen dat de steun tot het noodzakelijke minimum beperkt is gebleven en dat in overeenstemming met de richtsnoeren een belangrijke bijdrage aan de herstructurering is geleverd. Meer dan 50 % van de kosten van de herstructurering wordt met eigen middelen gefinancierd.
(102)
De kosten van de herstructurering omvatten een aantal verliesposten (verliezen uit de portefeuilles, verliezen uit hoofde van de hogere financieringskosten, verliezen wegens de inkrimping van de activiteiten en verliezen bij de verkoop van activa) alsmede kosten verband houdende met het inrichten van het risicoschild, personeelsreorganisatiekosten, beheerskosten en de kosten voor (juridische) adviesdiensten. De Commissie twijfelt niet aan het door Duitsland gestelde in overweging 52 dat met deze kosten een bedrag van [ 15] miljard EUR gemoeid is. Ook erkent de Commissie dat het bij de herfinanciering van SIP 1 en het krediet dat met recht van voorrang voor SIP 2 is verleend, om herstructureringskosten gaat, aangezien deze instrumenten noodzakelijk zijn voor het herstel van de levensvatbaarheid op langere termijn. De totale kosten kunnen derhalve op circa [ 17] miljard EUR worden geraamd.
(103)
De herstructurering van IKB kan overeenkomstig het bepaalde in punt 43 van de richtsnoeren worden gefinancierd door steun, met eigen middelen van de begunstigde, door de verkoop van activa, uit middelen van de aandeelhouders en door externe financiering tegen marktvoorwaarden.
(104)
Een belangrijke bijdrage aan de herstructurering van de portefeuilles wordt geleverd door de onderneming zelf en door de vroegere en de nieuwe particuliere aandeelhouders; het gaat in dit verband met name om de participatie door de bankenverenigingen, om eigen middelen van IKB (47) en om de kapitaalinjectie door Lone Star. Omzetverlies en door de crisis teweeg gebrachte inkrimpingen van de bedrijfsactiviteiten kunnen echter niet als eigen bijdrage worden aangemerkt, want het moet volgens punt 43 van de richtsnoeren gaan om een reële, d.w.z. actuele bijdrage. Uit deze categorie bedraagt de eigen bijdrage daarmee circa […] miljard EUR ([ 20] %).
(105)
Wanneer rekening wordt gehouden met de opbrengsten uit de compenserende maatregelen, valt er een aanzienlijke toename van dat bedrag te zien tot ten minste 50 %. Het gaat hierbij om activaposities met een nominale waarde van [ 15] miljard EUR (zie tabel 4). De Commissie kan dit bedrag echter niet in zijn geheel als eigen bijdrage beschouwen. Ten eerste wordt een deel van de activiteiten van IKB Luxemburg in Düsseldorf overgenomen ([…] miljard EUR), zodat de Luxemburgse transactie slechts een gedeeltelijke verkoop betreft. Ten tweede wordt een deel van de opbrengsten niet door actieve verkopen gerealiseerd maar pas tegen de vervaldatum van de betreffende activa. Ten derde is niet duidelijk tegen welke prijs de activaposities kunnen worden afgewikkeld. […]. Duitsland heeft echter voldoende argumenten naar voren gebracht om de Commissie ervan te overtuigen dat door de actieve afwikkeling van de activaposities in de nabije toekomst ten minste [ 5] miljard EUR kan worden ingebracht (48). De Commissie zal de ontwikkelingen in het oog houden om zeker te stellen dat er inderdaad een voldoende eigen bijdrage wordt geleverd en de steun daadwerkelijk tot het strikt noodzakelijke minimum wordt beperkt.
(106)
De vervreemding van de activaposities heeft een dubbel effect. Enerzijds wordt het volume van risicovolle activa gereduceerd zodat kapitaal vrijkomt en de kapitalisatiegraad wordt verhoogd; anderzijds wordt door de vervreemding liquiditeit geschapen die kan worden aangewend voor de financiering van de herstructurering of voor het versterken van de liquiditeitspositie (49). Zoals reeds in de vorige overweging toegelicht, gaat het bij deze middelen deels om verwachte kapitaalstromen, terwijl een deel reeds gerealiseerd is en een verder deel in de nabije toekomst zal worden gerealiseerd. Zelfs indien de verwachte kapitaalstromen, die pas in 2011 gerealiseerd kunnen worden, buiten beschouwing worden gelaten en zelfs wanneer er voorzichtig van uitgegaan wordt dat niet alle verwachte opbrengsten volledig gerealiseerd zullen worden, komt de Commissie tot de conclusie dat voldaan is aan de in dit opzicht gestelde voorwaarde om van een mededingingsrechtelijk onbezwaarlijke herstructurering te kunnen spreken, te weten een eigen bijdrage van ten minste 50 %.
(107)
De Commissie is tot deze conclusie gekomen op grond van de volgende overwegingen.
Tabel 6
Eigen bijdrage
(miljard EUR)
Maatregel
Herkomst van de middelen
Waarde
Risicoschild
Bankenverenigingen
1,50
Reserves en hybride kapitaal van de onderneming
IKB
[ 1,5]
Kapitaalinjecties SIP II
Lone Star
[ 0,25]
Subtotaal
[ 3,25]
Vervreemding van de portefeuillebeleggingen
markt
[…]
Afwikkeling vastgoedactiviteiten
markt
[…]
Afwikkeling IKB Int. Luxembourg
markt
[…]
Afwikkeling IKB CC New York
markt
[…]
Afwikkeling IKB Amsterdam
markt
[…]
Vervreemding aandelen Movesta
markt
[…]
Vervreemding niet-strategische activa
markt
[…]
Subtotaal: vervreemdingen als compensatie
[ 5,0] (ten minste […])
d) Voorkoming van ongerechtvaardigde vervalsing van de mededinging - compenserende maatregelen
(108)
De Commissie is er na het onderzoek van overtuigd dat voldoende maatregelen zijn getroffen om de mogelijke ongunstige effecten van de steun voor het handelsverkeer zoveel mogelijk te beperken.
(109)
De Commissie stelt vast dat IKB een van zijn activiteiten volledig opgeeft en zijn meest winstgevende activiteit, gestructureerde financiering, met [20 - 30] % inkrimpt.
(110)
De Commissie kan niet accepteren dat het grootste deel van de inkrimping (te weten de afwikkeling van portefeuillebeleggingen ten bedrage van 18,3 miljard EUR) wordt voorgesteld als compenserende maatregel, aangezien de inkrimpingsmaatregelen noodzakelijk zijn om de levensvatbaarheid van IKB op langere termijn te herstellen. Volgens punt 40 van de richtsnoeren kunnen maatregelen van deze aard niet als compenserende maatregelen worden aangemerkt.
(111)
Desalniettemin kan gesteld worden dat de verdere inkrimpingen ter hoogte van [ 10] miljard EUR overeenkomen met circa [25] % van het balanstotaal na aftrek van de portefeuillebeleggingen (namelijk [ 10] miljard EUR van 45,2 miljard EUR) (50). Hoewel de exit uit de portefeuilles niet als compenserende maatregel kan worden aanvaard, heeft die exit toch gevolgen voor de omvang van de bank en haar bedrijfsactiviteiten. Op grond van de door Duitsland voorgestelde maatregelen wordt het balanstotaal van IKB met 47,2 % verlaagd (18,3 miljard EUR aan portefeuillebeleggingen en [ 10] miljard EUR aan compenserende maatregelen minus een groeimarge van […] miljard EUR op een balanstotaal van 63,5 miljard EUR).
(112)
De Commissie wijst er verder op dat met de daling van het balanstotaal tot 33,5 miljard EUR tegen het einde van de herstructureringsperiode (30 september 2011) wordt gewaarborgd dat de sluitingen en vervreemdingen niet teniet worden gedaan door de wederopbouw van activiteiten in andere onderdelen van de bank.
(113)
Voorts geldt dat de vroegere aandeelhouders en managers van de bank niet meer bij de activiteiten van IKB betrokken zijn, waarmee een belangrijk signaal is gegeven voor de strijd tegen de „moral hazard”. Ook is de bank verkocht via een open, objectieve biedingsprocedure waarin de mededingers in de bancaire sector de mogelijkheid werd geboden de bank te verkrijgen, wat als zodanig al als een soort compensatie kan worden beschouwd voor de verstoring van de mededinging als gevolg van de steun.
(114)
In hun geheel bezien staan de compenserende maatregelen in verhouding tot de mededingingsverstorende effecten van de aan IKB verleende steun en wordt er met die maatregelen voor gezorgd dat de ongunstige effecten van de steun voor het handelsverkeer zoveel mogelijk worden beperkt.
(115)
Het is wel noodzakelijk dat de Commissie over de voortgang van de omzetting van deze compenserende maatregelen op de hoogte wordt gehouden.
6. CONCLUSIE
(116)
De Commissie stelt vast dat de onderzochte steunmaatregelen zijn doorgevoerd in strijd met het bepaalde in artikel 88, lid 3, van het EG-Verdrag. De Commissie komt echter tot de conclusie dat het bij de betreffende maatregelen om herstructureringssteun gaat die op grond van het bepaalde in artikel 87, lid 3, onder c), van het EG-Verdrag kan worden aangemerkt als verenigbaar met de gemeenschappelijke markt indien aan de ter zake gestelde voorwaarden wordt voldaan,
HEEFT DE VOLGENDE BESCHIKKING GEGEVEN:
Artikel 1
De staatssteun die Duitsland op basis van de overgelegde overeenkomsten en stukken ten gunste van IKB Deutsche Industriebank AG (hierna: „IKB”) heeft verleend, is verenigbaar met de gemeenschappelijke markt, mits aan de voorwaarden en verplichtingen genoemd in artikel 2 wordt voldaan.
Artikel 2
1. Duitsland ziet erop toe dat het herstructureringsplan voor IKB dat op 25 september 2008 door Duitsland aan de Commissie is overgelegd, uiterlijk op 30 september 2011 volledig is uitgevoerd.
2. Duitsland ziet erop toe dat de volgende activaposities van IKB worden geliquideerd dan wel worden verkocht aan een derde partij die op generlei wijze met IKB en KfW gelieerd is:
a)
Alle activiteiten op het gebied van de vastgoedfinanciering, zowel binnenlandse als internationale vastgoedfinancieringen, dienen uiterlijk op 31 december 2008 te zijn gestaakt en actief te zijn afgewikkeld (51), waarbij […] % uiterlijk op 30 september 2010, nog eens […] % uiterlijk op 30 september 2011 en de rest binnen de respectieve vervaltermijnen zullen zijn vervreemd. Deze afwikkeling omvat ook IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG en IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (52).
b)
IKB International SA Luxembourg, een dochter van IKB, wordt uiterlijk op 30 september 2011 actief afgewikkeld. Vanaf 31 maart 2009 worden geen nieuwe transacties meer aangegaan. Van de activiteiten van deze dochtermaatschappij worden belangrijke onderdelen door IKB overgenomen ten behoeve van diens activiteiten op het gebied van de zakelijke cliënten en gestructureerde financieringen.
c)
IKB Capital Corporation New York wordt uiterlijk op 30 september 2011 actief afgewikkeld, waarbij […] % van de kredietportefeuille uiterlijk op 30 september 2010 zal zijn afgestoten. Vanaf 31 december 2008 worden geen nieuwe transacties meer aangegaan.
d)
De activiteiten van IKB AG in Amsterdam worden uiterlijk op […] actief afgewikkeld. Vanaf 31 december 2008 worden geen nieuwe transacties meer aangegaan.
e)
De deelneming van 50 % in Movesta Lease and Finance GmbH wordt uiterlijk 30 september 2011 verkocht.
f)
Verdere, oorspronkelijk in de balans opgenomen niet-strategische activa met een nominale waarde van 1,7 miljard EUR (boekwaarde per 31 maart 2007) worden op 30 september 2011 actief afgewikkeld.
3. Duitsland dient ervoor zorg te dragen dat het balanstotaal van IKB per 30 september 2011 ten hoogste 33,5 miljard EUR bedraagt (53).
4. In geval van onvoorziene omstandigheden, in het bijzonder wanneer de crisis op de kapitaalmarkten aanhoudt of wanneer bepaalde activa niet verkocht kunnen worden, kunnen de in dit artikel, leden 2 en 3, genoemde maatregelen worden gewijzigd of vervangen of kunnen de gestelde termijnen worden verlengd, voor zover daartoe ten minste twee maanden voor het verstrijken van de betreffende termijn een met redenen omklede kennisgeving wordt gedaan en de Commissie daartegen niet binnen twee maanden bezwaar maakt.
5. In verband met het toezicht op de naleving van de voorwaarden en verplichtingen genoemd in dit artikel, leden 1, 2 en 3, zal Duitsland elk jaar tot en met 2012 uiterlijk op 31 juli verslag doen van de voortgang van de uitvoering van het herstructureringsplan en van de onderhavige voorwaarden en verplichtingen.
Artikel 3
Deze beschikking is gericht tot de Bondsrepubliek Duitsland.
Gedaan te Brussel, 21 oktober 2008.