Nařízení Rady (ES) č. 2201/96
ze dne 28. října 1996
o společné organizaci trhů s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 42 a 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
(1) vzhledem k tomu, že v odvětví ovoce a zeleniny obecně dochází k různým změnám, které Společenství musí zohlednit přepracováním základních pravidel organizace trhu v tomto odvětví; že pokud jde o některé zpracované produkty, je třeba mimo jiné přihlédnout také k situaci na mezinárodním trhu; že s ohledem na četné změny, kterými společná organizace trhu s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny od svého zavedení prošla, je třeba z důvodů jasnosti přijmout nové nařízení;
(2) vzhledem k tomu, že některé zpracované produkty mají zvláštní význam v oblastech Společenství nacházejících se kolem Středozemního moře, kde jsou produkční ceny znatelně vyšší než ve třetích zemích; že režim produkčních podpor založený na podepsání smluv zajišťujících pravidelné zásobování průmyslu proti zaplacení minimální ceny producentům, který byl používán v minulosti, se osvědčil a že je vhodné ho zachovat; že je však třeba souběžně s čerstvými produkty posílit úlohu organizací producentů za účelem zajištění větší koncentrace nabídky, jejího účelnějšího řízení a rovněž za účelem usnadnění kontroly dodržování minimálních cen pro producenty;
(3) vzhledem k tomu, že z důvodu současné vazby mezi cenami produktů určených pro spotřebu v čerstvém stavu a produktů určených ke zpracování je třeba stanovit, že minimální cena placená producentu se stanoví s přihlédnutím k vývoji cen na trhu s ovocem a zeleninou a k nutnosti udržet odpovídající rovnováhu mezi různými odbytišti čerstvých produktů;
(4) vzhledem k tomu, že výše podpory musí vyrovnat rozdíl mezi cenami placenými ve Společenství a cenami placenými ve třetích zemích; že je proto třeba stanovit výpočet, který by vzal v úvahu zejména tento rozdíl a důsledek vývoje minimální ceny, aniž by bylo dotčeno používání některých technických činitelů;
(5) vzhledem k tomu, že z důvodu značného množství připravených surovin a pružnosti zpracovatelské kapacity může poskytnutí podpory v některých případech vyvolat značné rozšíření produkce; že za účelem zamezení obtížím s odbytem, které by se mohly vyskytnout, je třeba stanovit omezení v poskytování podpor podle produktů buď ve formě zaručeného prahu, nebo režimu kvót;
(6) vzhledem k tomu, že zkušenosti získané u produktů z rajčat vedou k zavedení pružného režimu určeného ke zvýšení dynamiky podniků a konkurenceschopnosti průmyslu ve Společenství; že kvóty podle skupin produktů a členských států musejí být pro první dva roky používání nového režimu stanoveny paušálně; že výše podpory u koncentrátu a odvozených produktů musí být snížena, aby se vyrovnalo zvýšení výdajů oproti předchozímu režimu, které vyplývá ze zvýšení kvót u rajčatového koncentrátu a jiných produktů;
(7) vzhledem k tomu, že odvětví produkce sušených vinných hroznů má některé zvláštnosti, které vedly k zavedení režimu podpor na speciálně obdělávanou výměru; že tento režim stejně jako režim zaručené maximální výměry, jehož cílem je zabránit nadměrnému rozšíření produkce hroznů révy vinné určených k sušení, musí zůstat zachován jako v minulosti v témže nařízení;
(8) vzhledem k tomu, že programy obnovy výsadeb za účelem boje s mšičkou révokazem pokračují; že s cílem zamezit ukončení této činnosti v době, kdy zbývá obnovit výsadby ještě na velkých plochách, je třeba zachovat režim podpor producentům, kteří obnovují vinice za účelem boje s mšičkou révokazem;
(9) vzhledem k tomu, že pro usnadnění odbytu produktů a pro lepší přizpůsobení jejich jakosti požadavkům trhu je třeba poskytnout možnost stanovení norem;
(10) vzhledem k tomu, že u odvětví sušených vinných hroznů a sušených fíků musí být režim skladování do dalšího období, který je u sušených vinných hroznů omezen na určité množství, zachován, aniž by byly dotčeny určité úpravy; že je třeba stanovit úroveň nákupních cen těchto dvou produktů s ohledem na zvláštnosti každého z nich;
(11) vzhledem k tomu, že je vhodné zvážit možnost přijetí zvláštních opatření ve prospěch určitých odvětví čelících mezinárodní konkurenci, jejichž produkce má velký místní nebo oblastní význam; že tato opatření musí zahrnovat strukturální zlepšení zaměřená na zvyšování konkurenceschopnosti a na propagaci použití dotčených produktů; že je třeba s ohledem na situaci v odvětví stanovit na přechodnou dobu paušální podporu ve prospěch ploch, na nichž se v současné době pěstuje chřest určený ke zpracování;
(12) vzhledem k tomu, že v nařízení (ES) č. 3290/94 [4] stanoví Rada v odvětví zemědělství změny a přechodná opatření nezbytná pro provádění dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání, a to zejména nový režim obchodu se třetími zeměmi v odvětví zpracovaného ovoce a zeleniny; že ustanovení přílohy XIV nařízení (ES) č. 3290/94 jsou převzata do tohoto nařízení; že je však třeba se opřít o pravomoc Komise při zavádění některých technických ustanovení týkajících se případného nedostatku cukru;
(13) vzhledem k tomu, že fungování jednotného trhu by mohlo být ohroženo poskytováním některých podpor; že je tedy třeba, aby byla v odvětví uvedeném v tomto nařízení používána ustanovení Smlouvy, která umožňuje zachovat podpory schválené členským státem a zakázat podpory, které nejsou v souladu s fungováním společného trhu;
(14) vzhledem k tomu, že nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [5] je třeba použít pro odvětví produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny, aby se zabránilo duplicitě norem a kontrolních orgánů; že je také třeba stanovit sankce k zajištění jednotného provádění nového režimu v celém Společenství;
(15) vzhledem k tomu, že společná organizace trhu se zpracovaným ovocem a zeleninou musí současně a vhodným způsobem zohledňovat cíle stanovené v článcích 39 a 110 Smlouvy;
(16) vzhledem k tomu, že v zájmu jednoduššího provádění jednotlivých ustanovení tohoto nařízení je třeba prostřednictvím Řídícího výboru stanovit postup k zavedení úzké spolupráce mezi členskými státy a Komisí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Tímto nařízením se zřizuje společná organizace trhu se zpracovaným ovocem a zeleninou.
2. Společná organizace zahrnuje tyto produkty:
Kód KN | Popis zboží |
| Zelenina, nevařená nebo vařená ve vodě nebo v páře, zmrazená, s výjimkou kukuřice cukrové podpoložky 07104000, oliv podpoložky 07108010 a plodů rodu Capsicum nebo rodu Pimenta podpoložky 07108059 |
ex0711 | Zelenina prozatímně konzervovaná (např. oxidem siřičitým nebo ve slané vodě, v sířené vodě nebo v jiných konzervačních roztocích), avšak nevhodná v tomto stavu k přímé spotřebě, s výjimkou oliv podpoložky 071120, plodů rodu Capsicum nebo rodu Pimenta podpoložky 07119010 a kukuřice cukrové podpoložky 07119030 |
ex0712 | Zelenina sušená, celá, rozřezaná na kousky nebo plátky nebo rozdrcená nebo v prášku, avšak jinak neupravená, s výjimkou brambor dehydrovaných umělým tepelným sušením a nevhodných pro lidskou spotřebu, podpoložky 07129005, kukuřice cukrové podpoložky ex07129011 a ex07129019 a oliv podpoložky ex07129090 |
08042090 | Fíky sušené |
080620 | Vinné hrozny sušené |
ex0811 | Ovoce a ořechy nevařené nebo vařené ve vodě nebo v páře, zmrazené, bez přídavku cukru nebo jiných sladidel, s výjimkou zmrazených banánů podpoložky ex08119095 |
ex0812 | Ovoce prozatímně konzervované (např. oxidem siřičitým nebo ve slané vodě, v sířené vodě nebo v jiných konzervačních roztocích), avšak nevhodné v tomto stavu k přímé spotřebě, s výjimkou banánů, prozatímně konzervovaných podpoložky ex08129095 |
ex0813 | Ovoce sušené, jiné než uvedené pod čísly 0801 až 0806; směsi ořechů nebo sušeného ovoce této kapitoly, s výjimkou směsí výhradně z ořechů, čísel 0801 a 0802, zahrnutých v podpoložkách 08135031 a 08135039 |
08140000 | Kůra citrusových plodů nebo slupka melounů (včetně melounů vodních), čerstvé, zmrazené, sušené nebo prozatímně konzervované ve slané vodě, v sířené vodě nebo v jiných konzervačních roztocích |
09042010 | Paprika zeleninová nepálivá sušená, nedrcená, ne v prášku |
| Ovoce a ořechy, nevařené nebo vařené ve vodě nebo v páře, zmrazené, s přídavkem cukru nebo jiných sladidel |
130220 | Pektinové látky a pektináty |
ex2001 | Zelenina, ovoce, ořechy a jiné jedlé části rostlin, upravené nebo konzervované octem nebo kyselinou octovou, s výjimkou: plodů rodu Capsicum, jiných než papriky zeleninové nepálivé podpoložky 20019020kukuřice cukrové (Zea mays var. saccharata) podpoložky 20019030jamů, batátů (sladkých brambor) a podobných jedlých částí rostlin s obsahem škrobu 5 % hmotnostních nebo více, podpoložky 20019040palmových vegetačních vrcholů podpoložky 20019060oliv podpoložky 20019065listů révy vinné, výhonků chmele a podobných jedlých částí rostlin podpoložky ex20019096 |
2002 | Rajčata upravená nebo konzervovaná jinak než octem nebo kyselinou octovou |
2003 | Houby a lanýže upravené nebo konzervované jinak než octem nebo kyselinou octovou |
ex2004 | Ostatní zelenina upravená nebo konzervovaná jinak než octem nebo kyselinou octovou, zmrazená, jiná než produkty uvedené pod číslem 2006, s výjimkou kukuřice cukrové (Zea mays var. saccharata) podpoložky ex20049010, oliv podpoložky ex20049030 a brambor upravených nebo konzervovaných ve formě mouky, krupice nebo vloček podpoložky 20041091 |
ex2005 | Ostatní zelenina upravená nebo konzervovaná jinak než octem nebo kyselinou octovou, nezmrazená, jiná než produkty uvedené pod číslem 2006, s výjimkou oliv podpoložky 2005 70, kukuřice cukrové (Zea mays var. saccharata) podpoložky 20058000, plodů rodu Capsicum jiných než papriky zeleninové nepálivé, podpoložky 20059010 a brambor upravených nebo konzervovaných ve formě mouky, krupice nebo vloček podpoložky 20052010 |
ex200600 | Ovoce, ořechy kůra plodů a jiné části rostlin konzervované cukrem (máčením, glazováním nebo kandováním), s výjimkou banánů konzervovaných cukrem položek ex20060038 a ex20060099 |
ex2007 | Džemy, ovocné rosoly, marmelády, ovocné nebo ořechové protlaky a ovocné nebo ořechové pasty získané vařením, s přídavkem cukru nebo jiných sladidel nebo bez přídavku, s výjimkou: homogenizovaných přípravků z banánů podpoložky ex200710džemů, rosolů, marmelád, protlaků nebo past z banánů podpoložky ex20079939, ex20079958 a ex20079998 |
ex2008 | Ovoce, ořechy a jiné jedlé části rostlin jinak upravené nebo konzervované, s přídavkem cukru nebo jiných sladidel nebo alkoholu, neuvedené nebo nezahrnuté jinde, s výjimkou: arašídového másla podpoložky 20081110palmových vegetačních vrcholů podpoložky 20089100kukuřice cukrové podpoložky 20089985jamů, batátů (sladkých brambor) a podobných jedlých částí rostlin s obsahem škrobu 5 % hmotnostních nebo více podpoložky 20089991listů révy vinné, výhonků chmele a podobných jedlých částí rostlin podpoložky ex20089999směsí banánů jinak upravených nebo konzervovaných, podpoložky ex20089259, ex20089278, ex20089293 a ex20089298banánů jinak upravených nebo konzervovaných podpoložky ex20089949, ex20089968 a ex20089999 |
ex2009 | Ovocné nebo zeleninové šťávy, nekvašené, bez přídavku alkoholu, s přídavkem cukru nebo jiných sladidel nebo bez přídavku, s výjimkou šťávy a moštu z hroznů révy vinné, podpoložky 200960 a šťávy z banánů podpoložky 200980 |
3. Hospodářské roky u produktů uvedených v odstavci 2 se v případě potřeby stanoví postupem podle článku 29.
HLAVA I
Režim podpor
Článek 2
1. Režim produkčních podpor se použije na produkty uvedené v příloze I, které byly zpracovány z ovoce a zeleniny sklizených ve Společenství.
2. Podpora produkce je poskytnuta zpracovateli, který zaplatil producentu za surovinu cenu nejméně rovnou minimální ceně podle smluv uzavřených mezi organizacemi producentů uznanými nebo předběžně uznanými podle nařízení (ES) č. 2200/96 na jedné straně a zpracovateli na straně druhé.
Po dobu pěti hospodářských let od počátku použitelnosti tohoto nařízení však mohou mezi zpracovateli a samostatnými producenty existovat rovněž smlouvy na množství nepřesahující v jednotlivých hospodářských letech podle pořadí 75 %, 65 %, 55 %, 40 % a 25 % množství, které je nutné pro získání podpory.
Výše uvedené organizace producentů umožní využívat ustanovení tohoto článku pěstitelům, kteří nejsou přidruženi k žádnému z uskupení stanovených v nařízení (ES) č. 2200/96, kteří se zaváží uvádět na trh prostřednictvím těchto uskupení svou veškerou produkcí určenou ke zpracování na produkty uvedené v příloze I a kteří zaplatí příspěvek na celkové náklady na řízení tohoto režimu zajišťované organizací.
Smlouvy musí být podepsány před začátkem každého hospodářského roku.
Článek 3
1. Minimální cena, která má být zaplacena producentovi, se stanoví na základě:
a) minimální ceny použitelné v průběhu předcházejícího hospodářského roku;
b) vývoje tržních cen v odvětví ovoce a zeleniny;
c) nutnosti zajistit normální odbyt výchozích čerstvých produktů k různým určením, včetně zásobení zpracovatelského průmyslu.
2. Minimální cena se stanoví před začátkem každého hospodářského roku.
3. Minimální cena a prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 4
1. Podpora produkce nesmí být vyšší než rozdíl mezi minimální cenou placenou producentu ve Společenství a cenou suroviny v hlavních producentských a vyvážejících třetích zemích.
2. Výše podpory produkce se stanoví tak, aby umožnila odbyt produktů Společenství v mezích ustanovení odstavce 1. Aniž je dotčen článek 5, zohlední se při stanovení této výše zejména:
a) rozdíl mezi cenou suroviny stanovenou ve Společenství a cenou suroviny v hlavních konkurenčních třetích zemích;
b) výše podpory stanovená nebo vypočtená pro předcházející hospodářský rok před snížením stanoveným v odstavci 10, pokud se tento článek použije, a
c) u produktů, u kterých produkce Společenství představuje podstatnou část trhu, vývoj objemu zahraničního obchodu a cen, pokud tento poslední ukazatel vede ke snížení výše podpory.
3. Podpora produkce se stanoví v závislosti na čisté hmotnosti zpracovaného produktu. Koeficienty vyjadřující poměr mezi hmotností zpracované suroviny a čistou hmotností zpracovaného produktu se stanoví paušálně a na základě získaných zkušeností se pravidelně aktualizují.
4. Podpora produkce se zpracovatelům poskytuje pouze na zpracované produkty, které:
a) byly získány ze suroviny sklizené ve Společenství, za kterou žadatel zaplatil nejméně minimální cenu uvedenou v článku 3;
b) odpovídají minimálním požadavkům na jakost.
5. Cena suroviny hlavních konkurenčních třetích zemí se stanoví především na základě skutečně používaných cen čerstvých produktů srovnatelné jakosti určených ke zpracování ve stadiu ex zemědělský podnik, vážených na základě množství hotových produktů, které jsou vyváženy těmito třetími zeměmi.
6. U produktů, u nichž produkce ve Společenství představuje nejméně 50 % spotřebního trhu Společenství, se vývoj cen a objemu dovozů a vývozů hodnotí na základě srovnání údajů za kalendářní rok předcházející začátku hospodářského roku s údaji za předcházející kalendářní rok.
7. U produktů z rajčat se podpora produkce vypočítá pro:
a) rajčatový koncentrát kódu KN 200290;
b) rajčata celá loupaná odrůdy San Marzano nebo podobných odrůd kódu KN 200210;
c) rajčata celá loupaná odrůdy Roma nebo podobných odrůd kódu KN 200210;
d) rajčatovou šťávu kódu KN 200950.
8. Podpora produkce pro jiné produkty z rajčat se v daném případě odvodí z částek stanovených buď z podpory pro rajčatový koncentrát, s přihlédnutím zejména k obsahu sušiny v extraktu produktů, nebo u rajčat celých loupaných odrůdy Roma nebo podobných odrůd s přihlédnutím k tržním znakům produktů.
9. Komise stanoví postupem podle článku 29 před začátkem každého hospodářského roku výši produkční náhrady. Stejným postupem stanoví koeficienty uvedené v odstavci 3, minimální požadavky na jakost a ostatní prováděcí pravidla k tomuto článku.
10. U produktů z rajčat nesmějí celkové náklady v jednotlivých hospodářských letech překročit částku, které by bylo dosaženo, kdyby francouzské a portugalské kvóty pro koncentrát byly pro hospodářský rok 1997/1998 stanoveny takto:
Francie : 224323 tun,
Portugalsko : 670451 tun.
Za tím účelem se v souladu s odstavcem 9 snižuje podpora stanovená pro rajčatový koncentrát a odvozené produkty o 5,37 %. Jestliže se zvýšení francouzských a portugalských kvót plně nevyužije, může být po skončení hospodářského roku vyplacen příplatek.
Článek 5
1. Pro každý hospodářský rok se pro celé Společenství u dále uvedených produktů zavádí zaručený práh, jehož překročení má za následek snížení podpory. Tento práh se stanoví:
a) na 582000 tun čisté hmotnosti u broskví v sirupu a/nebo v přírodní ovocné šťávě;
b) na 102805 tun čisté hmotnosti u hrušek Williamsova čáslavka a Rocha v sirupu a/nebo přírodní ovocné šťávě.
2. Překročení prahů uvedených v odstavci 1 se hodnotí na základě průměrného množství vyrobeného během tří hospodářských let předcházejících roku, pro který musí být stanovena podpora. Je-li prahové množství překročeno, sníží se podpora pro následující hospodářský rok úměrně zjištěnému překročení u daného produktu.
Článek 6
1. Zavádí se režim kvót pro poskytování produkčních podpor u produktů z rajčat. Tato podpora je omezena na množství produktů odpovídající objemu 6836262 tun čerstvých rajčat.
2. Množství uvedené v odstavci 1 se každých pět let rozdělí mezi tři skupiny produktů, a to mezi rajčatový koncentrát, konzervovaná celá loupaná rajčata a jiné produkty podle průměrných množství produktů každé skupiny, u kterých byla dodržena minimální cena v průběhu pěti hospodářských let předcházejících hospodářskému roku, pro který se rozdělení provádí.
První rozdělení pro hospodářský rok 1997/1998 a pro čtyři následující roky je však toto:
- rajčatový koncentrát: 4585253 tun,
- konzervovaná celá loupaná rajčata: 1336119 tun,
- jiné produkty: 914890 tun.
3. Množství čerstvých rajčat stanovené v souladu s odstavcem 2 pro každou skupinu produktů se každý rok rozdělí mezi členské státy podle průměrných množství, u kterých byla minimální cena dodržena v průběhu tří hospodářských let předcházejících hospodářskému roku, pro který se rozdělení provádí.
Rozdělení pro hospodářské roky 1997/1998 a 1998/1999 je však uvedeno v příloze III.
Pro hospodářský rok 1999/2000 bude rozdělení provedeno v závislosti na průměrných množstvích, u kterých byla minimální cena dodržena v průběhu hospodářských roků 1997/1998 a 1998/1999.
Od hospodářského roku 1999/2000 nesmí žádné rozdělení podle členského státu a skupiny produktů ve smyslu tohoto odstavce vést k větším odchylkám než 10 % ve srovnání s množstvími přidělenými pro předcházející hospodářský rok. Je-li rozdělení provedeno podle odstavce 2, vypočte se toto procento z množství předcházejícího hospodářského roku, upraveného o variační koeficienty vyplývající z uvedeného rozdělení pro každou skupinu produktů.
4. Členské státy rozdělí přidělená množství mezi zpracovatelské podniky usazené na jejich území v závislosti na průměrných množstvích, u kterých byla dodržena minimální cena v průběhu tří hospodářských roků předcházejících hospodářskému roku, pro který je rozdělení prováděno, s výjimkou hospodářského roku 1996/1997, který se nebere v úvahu.
Pro první tři rozdělení pro hospodářské roky 1997/1998, 1998/1999 a 1999/2000 však budou u hospodářských roků 1993/1994, 1994/1995 a 1995/1996 brána v úvahu skutečně vyrobená množství.
5. Od hospodářského roku 1999/2000 se rozdělení uvedené v odstavcích 2 a 3 provede postupem podle článku 29. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví stejným postupem. Musí zahrnovat zejména pravidla použitelná u podniků, které začaly svoji činnost před méně než třemi roky, u nových podniků a v případě sloučení nebo zcizení podniků.
Článek 7
1. Podpora se poskytne pro produkci vinných hroznů určených k produkci sušených vinných hroznů odrůd sultánek, muškatelek a korintek.
Výše podpory se stanoví na hektar sklizené specializované plochy v závislosti na průměrném hektarovém výnosu z dané plochy. Stanoví se kromě toho s přihlédnutím:
a) k nutnosti zajistit udržení ploch tradičně věnovaných uvedené produkci;
b) k možnostem odbytu těchto sušených vinných hroznů.
Výše podpory může být rozlišena v závislosti na odrůdě vinných hroznů a jiných činitelích, které mohou ovlivnit výnosy.
2. Pro každý hospodářský rok se zavádí maximální zaručená plocha Společenství rovnající se průměru ploch věnovaných produkci uvedené v odstavci 1 v průběhu hospodářských roků 1987/1988, 1988/1989 a 1989/1990. Překročí-li specializované plochy věnované produkci vinných hroznů k produkci sušených vinných hroznů maximální zaručenou plochu, sníží se výše podpory pro následující hospodářský rok v závislosti na zjištěném překročení.
3. Podpora se vyplatí po sklizení ploch a po usušení produktů za účelem zpracování.
4. Producentům, kteří za účelem boje s mšičkou révokazem obnoví své vinice a kteří neobdrží v rámci orientační sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) žádné podpory poskytované v rámci strukturálních opatření proti mšičce révokazovi, je poskytována po dobu tří hospodářských let podpora stanovená s přihlédnutím k částce podpory uvedené v odstavci 1 a k částce podpory poskytované v rámci uvedených strukturálních opatření. V tomto případě se odstavec 3 nepoužije.
5. Komise stanoví postupem podle článku 29 před začátkem každého hospodářského roku výši podpory. Stejným postupem stanoví prováděcí pravidla k tomuto článku a případně zjistí překročení maximální zaručené plochy a stanoví snížení výše podpory z toho vyplývající.
Článek 8
Pro produkty uvedené v čl. 7 odst. 1 a pro produkty uvedené v příloze I, které jsou určené ke spotřebě v rámci Společenství nebo k vývozu do třetích zemí, mohou být postupem podle článku 29 stanoveny společné normy.
Článek 9
1. Subjekty schválené příslušnými členskými státy, dále nazývané "skladovací agentury", odkoupí v průběhu posledních dvou měsíců hospodářského roku množství sultánek, korintek a sušených fíků vyrobená ve Společenství během uvedeného hospodářského roku, pokud produkty odpovídají stanoveným požadavkům na jakost.
Množství sultánek a korintek nakoupené v souladu s odstavcem 2 nesmí přesáhnout 27370 tun.
2. Odkupní cena, za kterou skladovací agentury odkupují produkty uvedené v odstavci 1, se rovná:
a) u sušených fíků minimální ceně nejnižší třídy jakosti, snížené o 5 %;
b) u sultánek a korintek úrovni platné nákupní ceny pro hospodářský rok 1994/1995 upravované každoročně podle vývoje minimální dovozní ceny uvedené v článku 13 nebo od roku 2000 podle světových cen.
3. Odbyt produktů odkoupených skladovacími agenturami nesmí probíhat za podmínek, které ohrožují rovnováhu trhu a nezajišťují rovný přístup k prodávanému produktu a rovné jednání s kupujícími.
U produktů, jejichž odbyt nemůže proběhnout za normálních podmínek, mohou být přijata zvláštní opatření. V tomto případě může být požadována zvláštní jistota, aby se zajistilo splnění přijatých závazků, zejména pokud jde o určení produktu. Pokud závazky nebudou splněny nebo budou splněny jen částečně, tato jistota zcela nebo částečně propadne.
4. Podpora skladování se poskytuje skladovacím agenturám na množství produktů, které odkoupily, na skutečnou dobu jejich skladování. Tato podpora se však přestane poskytovat po uplynutí osmnácti měsíců od konce hospodářského roku, během kterého byly produkty odkoupeny.
5. Skladovací agentuře se poskytne finanční vyrovnání rovnající se rozdílu mezi nákupní cenou placenou skladovacími agenturami a prodejní cenou. Toto vyrovnání se sníží o případné zisky plynoucí z rozdílu mezi nákupní a prodejní cenou.
6. Pro účely odstavce 1 schválí členské státy skladovací agentury, které skýtají odpovídající záruky, že zajistí skladování v dobrých technických podmínkách a že s odkoupenými produkty dokáží náležitě hospodařit.
Tyto agentury jsou zejména povinny skladovat odkoupené produkty v oddělených prostorách a vést o nich odděleně účetnictví.
7. Produkty odkoupené v souladu s odstavcem 1 se prodávají buď prostřednictvím nabídkového řízení, nebo za ceny stanovené předem.
Nabídky se berou v úvahu pouze tehdy, je-li složena jistota.
8. Nákupní cena uvedená v odstavci 2 a prováděcí pravidla k tomuto článku, zejména pokud jde o podporu skladování, finanční vyrovnání a nákup a prodej produktů skladovacími agenturami, se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 10
1. Pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 2, které mají velký hospodářský nebo ekologický význam na místní nebo oblastní úrovni a které jsou zejména vystaveny silné mezinárodní konkurenci, mohou být postupem podle článku 29 přijata zvláštní opatření na jejich propagaci a ke zvýšení jejich konkurenceschopnosti.
Tato opatření mohou zahrnovat zejména:
a) činnost zaměřenou na zlepšení způsobilosti sklizených produktů ke zpracování a přizpůsobení jejich znaků potřebám zpracovatelského průmyslu;
b) činnost zaměřenou na vědecké a technické upřesnění nových zpracovatelských postupů nebo technik s cílem zlepšit jakost a/nebo snížit produkční náklady u produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny;
c) činnost zaměřenou na vývoj nových produktů a/nebo nové využití zpracovaných produktů;
d) vypracování studií o hospodářství a trhu;
e) činnost zaměřenou na propagaci spotřeby a využití daných produktů.
2. Opatření uvedená v odstavci 1 provádějí organizace producentů nebo jejich sdružení uznaná ve smyslu nařízení (ES) č. 2200/96 ve spolupráci s organizacemi zastupujícími hospodářské subjekty činné v oblasti zpracování produktu nebo produktů uvedeného odvětví a/nebo jeho či jejich uvedení na trh.
3. Z toho důvodu, aby se u chřestu určeného ke zpracování usnadnilo zavádění zvláštních opatření ke zlepšení jeho konkurenceschopnosti uvedených v odstavci 1, bude se podle tohoto článku poskytovat po dobu prvních tří let následujících po zavedení těchto opatření paušální podpora 500 ECU na hektar, nejvýše však na 9000 hektarů.
4. Prováděcí pravidla k tomuto článku, a zejména ta, jež umožňují zajištění komplementárnosti a slučitelnosti stanovených opatření s opatřeními přijatými podle článku 17 nařízení (ES) č. 2200/96 na jedné straně a s opatřeními financovanými podle článků 2, 5 a 8 nařízení (EHS) č. 4258/88 [6] na straně druhé, se stanoví postupem podle článku 29.
HLAVA II
Obchod se třetími zeměmi
Článek 11
1. Při dovozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 do Společenství nebo při vývozu těchto produktů ze Společenství lze vyžadovat předložení dovozní nebo vývozní licence.
Členské státy vydají licenci každému žadateli bez ohledu na místo jeho usazení ve Společenství a aniž tím jsou dotčena opatření přijatá k provádění článků 15, 16, 17 a 18.
Licence je platná na celém území Společenství. Vydání licence může být podmíněno složením jistoty jako záruky toho, že produkty budou dovezeny nebo vyvezeny během doby platnosti licence; s výjimkou případů vyšší moci jistota zcela nebo zčásti propadne, jestliže se v uvedené lhůtě dovoz nebo vývoz neuskuteční, nebo jestliže se uskuteční pouze částečně.
2. Doba platnosti dovozních a vývozních licencí a další prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 12
1. Pokud toto nařízení nestanoví jinak, uplatňují se na produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 celní sazby společného celního sazebníku.
2. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 13
1. Pro produkty uvedené v příloze II se pro hospodářské roky 1997/1998, 1998/1999 a 1999/2000 stanoví minimální dovozní cena. Tato cena se stanoví zejména s přihlédnutím:
- k ceně s dodáním na hranice při dovozu do Společenství,
- k cenám platným na světových trzích,
- k situaci na vnitřním trhu Společenství,
- k vývoji obchodu se třetími zeměmi.
Není-li minimální dovozní cena dodržena, uplatní se kromě cla ještě vyrovnávací poplatek vypočítaný z cen používaných hlavními dodavatelskými třetími zeměmi.
2. Minimální dovozní cena sušených vinných hroznů se stanoví před začátkem hospodářského roku.
Tato cena musí být stanovena pro korintky a pro ostatní sušené vinné hrozny. U každé z těchto dvou skupin může být cena stanovena pro produkty v bezprostředním obalu o čisté hmotnosti, jež bude stanovena, a pro produkty v bezprostředním obalu o čisté hmotnosti převyšující tuto stanovenou hmotnost.
3. Minimální dovozní cena produktů z třešní a višní se stanoví před začátkem hospodářského roku. Tato cena může být stanovena pro produkty v bezprostředním obalu o stanovené čisté hmotnosti.
4. Minimální dovozní cenou sušených vinných hroznů je cena platná v den uskutečnění dovozu. Vyrovnávacím poplatkem je případně poplatek platný ve stejný den.
5. Minimální dovozní cenou produktů z třešní a višní je cena platná k datu přijetí oznámení o jejich propuštění do volného oběhu.
6. Vyrovnávací poplatky u sušených vinných hroznů se stanoví v návaznosti na stupnici dovozních cen. Rozdíl mezi minimální dovozní cenou a každým stupněm stupnice bude:
- 1 % minimální ceny u prvního stupně,
- 3, 6 a 9 % minimální ceny u druhého, třetího a čtvrtého stupně podle uvedeného pořadí.
Pátý stupeň se vztahuje na všechny případy, u kterých je dovozní cena nižší než dovozní cena používaná u čtvrtého stupně.
Maximální vyrovnávací poplatek u sušených vinných hroznů nepřekročí rozdíl mezi minimální cenou a částkou stanovenou na základě nejpříznivějších cen používaných na světovém trhu nejreprezentativnějšími třetími zeměmi u významných množství.
7. Je-li dovozní cena produktů z třešní a višní nižší než minimální cena těchto produktů, vybírá se vyrovnávací poplatek rovnající se rozdílu mezi těmito dvěma cenami.
8. Minimální dovozní cena, výše vyrovnávacího poplatku a jiná prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 14
1. Aby se vyloučily nebo potlačily nepříznivé účinky, které by na trhu Společenství mohl způsobit dovoz některých produktů uvedených v čl. 1 odst. 2, podléhá dovoz jednoho nebo více těchto produktů s celní sazbou stanovenou ve společném celním sazebníku dodatečnému dovoznímu clu, pokud jsou splněny podmínky stanovené v článku 5 Dohody o zemědělství [7], uzavřené v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání, kromě případů, že dovozy naruší trh Společenství, nebo kdyby účinky byly s ohledem na zamýšlený cíl nepřiměřené.
2. Dodatečné clo lze uložit při dovozech za ceny nižší než jsou spouštěcí ceny, jež Společenství předá Světové obchodní organizaci.
Spouštěcí objemy, při jejichž překročení se ukládá dodatečné dovozní clo, se stanoví zejména na základě dovozů do Společenství uskutečněných v období tří let, které předchází roku, v němž se projeví nebo v němž hrozí, že se projeví, nepříznivé účinky uvedené v odstavci 1.
3. Dovozní ceny, které je nutné brát v úvahu při uložení dodatečného dovozního cla, se stanoví na základě dovozních cen CIF dané zásilky.
Dovozní ceny CIF se pro tento účel prověřují na základě reprezentativních cen daného produktu na světovém trhu nebo na dovozním trhu Společenství s tímto produktem.
4. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29. Tato pravidla se týkají zejména:
a) produktů, na něž se ukládají dodatečná dovozní cla v souladu s článkem 5 Dohody o zemědělství zmíněné v odstavci 1 tohoto článku;
b) ostatních kritérií nezbytných k zajištění toho, aby byl odstavec 1 používán v souladu s článkem 5 uvedené dohody.
Článek 15
1. Celní kvóty pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 vyplývající z dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání jsou otevřeny a spravovány podle prováděcích pravidel stanovených postupem podle článku 29.
2. Kvóty mohou být spravovány jedním z následujících způsobů nebo jejich kombinací:
a) způsob založený na časovém pořadí podaných žádostí (podle zásady "kdo dřív přijde, je dřív na řadě");
b) způsob rozdělování kvót úměrně k požadovaným množstvím v době podání žádostí (tzv. způsob "souběžného zkoumání");
c) způsob přihlížející k tradičním obchodním tokům (tzv. způsob "tradičních dovozců/nových žadatelů").
Mohou být stanoveny i jiné vhodné způsoby. Tyto způsoby nesmějí vést k jakékoli diskriminaci mezi dotčenými hospodářskými subjekty.
3. Přijatý způsob správy vezme v případě potřeby v úvahu požadavky na zásobování trhu Společenství a nutnost zachovat rovnováhu tohoto trhu, přičemž může čerpat ze způsobů používaných v minulosti u kvót odpovídajících kvótám uvedeným v odstavci 1, aniž jsou dotčena práva vyplývající z dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání.
4. Prováděcí pravidla uvedená v odstavci 1 stanoví otevírání kvót na jednoletém základě a, je-li to nutné, jejich vhodné časové rozvržení, určí způsob správy, který se má použít, a případně zahrnou:
a) záruky vztahující se na povahu a původ produktu a místo, odkud je dovezen;
b) ustanovení o uznávání dokladu, který slouží k ověření záruk uvedených v písmenu a) a
c) podmínky pro vydávání dovozních licencí a dobu jejich platnosti.
Článek 16
1. V míře nezbytné pro vývoz:
a) hospodářsky významného množství produktů bez přidaného cukru uvedených v čl. 1 odst. 2;
b) - bílého a surového cukru kódu KN 1701,
- glukosy a glukosového sirupu kódů KN 17023051, 17023059, 17023091, 17023099 a 17024090,
- isoglukosy kódů KN 17023010, 17024010, 17026010 a 17029030 a
- řepného a třtinového sirupu kódu KN ex17029099,
použitých v produktech uvedených v čl. 2 odst. 2 písm. b),
na základě cen těchto produktů v mezinárodním obchodě a v mezích vyplývajících z dohod uzavřených v souladu s článkem 228 Smlouvy, může být rozdíl mezi těmito cenami a cenami platnými v rámci Společenství pokryt vývozní náhradou.
2. Pro přidělování množství, která lze vyvézt s náhradou, se stanoví postup, který:
a) je nejvhodnější pro povahu produktu a situaci na daném trhu, umožňuje nejúčinnější využití dostupných zdrojů a zohledňuje efektivnost a strukturu vývozů ze Společenství, aniž by však vedl k diskriminaci mezi malými a velkými hospodářskými subjekty;
b) je s přihlédnutím k požadavkům na správu pro hospodářské subjekty administrativně nejméně náročný;
c) vyhýbá se jakékoliv diskriminaci mezi dotčenými hospodářskými subjekty.
3. Náhrada je stejná pro celé Společenství.
Pokud to vyžaduje situace v mezinárodním obchodě nebo zvláštní požadavky určitých trhů, může být pro daný produkt náhrada rozlišena podle místa určení tohoto produktu.
Náhrady se stanoví postupem podle článku 29. Stanovení probíhá v pravidelných intervalech.
Náhrady stanovené v pravidelných intervalech může Komise v případě nutnosti na žádost některého členského státu nebo z vlastního podnětu v mezidobí upravovat.
4. Náhrada se poskytuje pouze na základě žádosti a po předložení příslušné vývozní licence.
5. Výší náhrady je částka náhrady platná ke dni podání žádosti o licenci a v případě rozlišené náhrady je to částka, která je platná ke stejnému dni:
a) pro místo určení uvedené v licenci nebo
b) pro skutečné místo určení, liší-li se od místa určení uvedeného v licenci. V tomto případě nesmí použitelná částka překročit částku, která je platná pro místo určení uvedené v licenci.
Aby se zamezilo zneužívání pružnosti ustanovení tohoto odstavce, mohou být přijata vhodná opatření.
6. Postupem podle článku 29 se lze odchýlit od odstavců 4 a 5 v případě produktů, pro něž se poskytují náhrady v rámci potravinové pomoci.
7. Dodržování omezení objemů vyplývajících z dohod uzavřených v souladu s článkem 228 Smlouvy je zajišťováno prostřednictvím vývozních licencí vydaných na referenční období v nich uvedená a použitelných na dotyčné produkty. S ohledem na dodržování závazků vyplývajících z dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání nemá konec referenčního období vliv na platnost vývozních licencí.
8. Prováděcí pravidla k tomuto článku včetně ustanovení o přerozdělení dosud nepřidělených nebo nevyužitých množství, která lze vyvézt, se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 17
1. Tento článek se použije na náhrady uvedené v čl. 16 odst. 1 písm. a).
2. Při stanovení náhrady se berou v úvahu tyto skutečnosti:
a) stávající stav a předpokládaný vývoj:
- cen a dostupnosti produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny na trhu Společenství,
- cen obvyklých v mezinárodním obchodě;
b) minimální náklady na uvedení produktů na trh a na jejich dopravu z trhů Společenství do přístavů nebo do jiných míst vývozu Společenství, jakož i náklady na dopravu do zemí určení;
c) hospodářské aspekty zamýšlených vývozů;
d) omezení vyplývající ze smluv uzavřených v souladu s článkem 228 Smlouvy.
3. Ceny platné na trhu Společenství u produktů uvedených v čl. 16 odst. 1 písm. a) se stanoví s přihlédnutím k cenám, které se z hlediska vývozu jeví jako nejpříznivější.
Ceny platné v mezinárodním obchodě se stanoví s přihlédnutím:
a) ke kurzům zjištěným na trzích třetích zemí;
b) k nepříznivějším cenám ve třetích zemích určení používaným při dovozu z jiných třetích zemí;
c) k cenám produktů zjištěným ve vyvážejících třetích zemích;
d) k nabídkovým cenám na hranici Společenství.
4. Náhrada je vyplacena, jestliže se prokáže, že produkty:
- byly vyvezeny ze Společenství,
- mají původ ve Společenství a
- v případě rozlišené náhrady dosáhly místa určení uvedeného v licenci nebo jiného místa určení, pro které byla náhrada stanovena, aniž je dotčen čl. 16 odst. 5 písm b). Postupem podle článku 29 však mohou být stanoveny odchylky od tohoto pravidla, pokud budou vymezeny podmínky, jež jsou schopny poskytnout rovnocenné záruky.
5. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 18
1. Tento článek se použije na náhradu uvedenou v čl. 16 odst. 1 písm. b).
2. Výše náhrady se musí rovnat:
- u surového cukru, bílého cukru a řepného a třtinového sirupu částce vývozní náhrady pro tyto produkty v nezměněném stavu, která je stanovena v souladu s článkem 17 nařízení Rady (EHS) č. 1785/81 ze dne 30. června 1981 o společné organizaci trhu s cukrem [8] a s ustanoveními přijatými k jeho provádění,
- u isoglukosy výši vývozní náhrady pro tento produkt v nezměněném stavu, která je stanovena v souladu s článkem 17 nařízení Rady (EHS) č. 1785/81 a s ustanoveními přijatými k jeho provádění,
- u glukosy a glukosového sirupu výši vývozní náhrady pro tyto produkty v nezměněném stavu, která je stanovena pro každý z těchto produktů v souladu s článkem 13 nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu s obilovinami [9] a s ustanoveními přijatými k jeho provádění.
3. Aby bylo možno získat náhradu, musejí být zpracované produkty při vývozu provázeny prohlášením žadatele, které obsahuje údaje o množství surového cukru, bílého cukru a řepného třtinového sirupu, isoglukosy, glukosy a glukosového sirupu, které bylo použito při zpracování.
Správnost prohlášení uvedeného v prvním pododstavci podléhá kontrole příslušných orgánů dotyčného členského státu.
4. Pokud náhrada nepostačuje k umožnění vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. b), použijí se na tyto produkty místo ustanovení pro náhradu uvedených v čl. 16 odst. 1 písm. a) ustanovení odst. 1 písm. b) uvedeného článku.
5. Náhrada se poskytne při vývozu produktů:
a) které mají původ ve Společenství;
b) které jsou dovezeny ze třetích zemí a u nichž byla během dovozu zaplacena dovozní cla uvedená v článku 12, pokud vývozce prokáže:
- že produkt určený k vývozu a dříve dovezený produkt jsou jeden a tentýž a
- že při dovozu tohoto produktu bylo vybráno dovozní clo.
V případě uvedeném v písm. b) se náhrada u jednotlivých produktů rovná dovoznímu clu, je-li toto clo nižší než použitelná náhrada; pokud je dovozní clo vyšší než náhrada, použije se uvedená náhrada.
6. Náhrada je vyplacena, jestliže se prokáže, že produkty:
- odpovídají jedné ze dvou podmínek uvedených v odstavci 5,
- byly vyvezeny ze Společenství a
- v případě rozlišené náhrady dosáhly místa určení uvedeného v licenci nebo jiného místa určení, pro které byla náhrada stanovena, aniž je dotčen čl. 16 odst. 5 písm. b). Postupem podle článku 29 však mohou být stanoveny odchylky od tohoto pravidla, pokud budou vymezeny podmínky, jež jsou schopny poskytnout rovnocenné záruky.
7. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 19
1. V míře nezbytné pro řádné fungování společných organizací trhu s obilovinami, cukrem a ovocem a zeleninou může Rada na návrh Komise hlasovacím postupem podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy ve zvláštních případech zcela nebo částečně vyloučit používání režimu aktivního zušlechťovacího styku:
- u produktů uvedených v čl. 16 odst. 1 písm. b) a
- u ovoce a zeleniny určených ke zpracování na produkty uvedené v čl. 1 odst. 2.
2. Komise odchylně od odstavce 1 v případech, ve kterých situace uvedená v odstavci 1 vyžaduje obzvláště nutně zakročení, a je-li trh Společenství narušen nebo hrozí jeho narušení aktivním zušlechťovacím stykem, rozhodne z vlastního podnětu nebo na návrh některého členského státu o vhodných opatřeních; opatření jsou sdělena Radě a členským státům, jejich doba platnosti nesmí překročit šest měsíců a jsou okamžitě použitelná. Pokud některý členský stát předloží Komisi žádost, Komise přijme rozhodnutí do jednoho týdne od jejího obdržení.
3. Rozhodnutí Komise může kterýkoliv členský stát do jednoho týdne ode dne jeho sdělení předložit Radě k přezkoumání. Rada může kvalifikovanou většinou rozhodnutí Komise potvrdit, změnit nebo zrušit. Nepřijme-li Rada do tří měsíců žádné rozhodnutí, je rozhodnutí Komise považováno za zrušené.
Článek 20
1. Je-li podle článku 20 nařízení (EHS) č.1785/81 při vývozu bílého cukru vybírána dávka převyšující 5 ECU na 100 kg, může být postupem podle článku 29 rozhodnuto o vybírání vývozního poplatku u produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 a obsahujících nejméně 35 % přidaného cukru.
2. Výše vývozního poplatku se stanoví s přihlédnutím:
- k druhu produktu z ovoce nebo zeleniny s přidaným cukrem,
- k obsahu přidaného cukru v daném produktu,
- k ceně bílého cukru platné ve Společenství a k ceně platné na světovém trhu,
- k vývozní dávce platné pro bílý cukr,
- k hospodářským aspektům použití tohoto poplatku.
3. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 21
1. Na zařazení produktů, na něž se vztahuje toto nařízení, se použijí obecná pravidla pro výklad kombinované nomenklatury a zvláštní pravidla pro její používání; celní nomenklatura vyplývající z používání tohoto nařízení se přejímá do společného celního sazebníku.
2. Pokud toto nařízení nebo právní předpisy přijaté na jeho základě nestanoví jinak, je při dovozu ze třetích zemí zakázáno:
- vybírání jakýchkoli poplatků s účinkem rovnocenným clu,
- uplatňování jakýchkoli množstevních omezení nebo opatření s rovnocenným účinkem.
Článek 22
1. Pokud je v důsledku dovozu nebo vývozu trh Společenství s jedním nebo více produkty uvedenými v čl. 1 odst. 2 vážně narušen nebo hrozí-li, že bude vážně narušen, a tím budou ohroženy cíle stanovené v článku 39 Smlouvy, mohou být pro obchod se třetími zeměmi přijímána vhodná opatření po dobu, po kterou toto narušení nebo jeho hrozba trvá.
Rada na návrh Komise hlasovacím postupem podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy stanoví obecná prováděcí pravidla k tomuto odstavci a určí, v jakých případech a v rámci jakých mezí mohou členské státy přijmout ochranná opatření.
2. Pokud nastane situace uvedená v odstavci 1, rozhodne Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu o nezbytných opatřeních, která jsou sdělena členským státům a která jsou okamžitě použitelná. Pokud členský stát předloží Komisi žádost, Komise o ní rozhodne do tří pracovních dnů od jejího obdržení.
3. Opatření, o kterém rozhodne Komise, může kterýkoliv členský stát do tří pracovních dnů ode dne jeho sdělení předložit Radě k přezkoumání. Rada se sejde neprodleně. Kvalifikovanou většinou může dotčené opatření potvrdit, změnit nebo zrušit.
4. Tento článek se použije v souladu se závazky vyplývajícími z dohod uzavřených podle čl. 228 odst. 2 Smlouvy.
HLAVA III
Obecná ustanovení
Článek 23
Články 92, 93 a 94 Smlouvy se použijí na produkci a obchod s produkty uvedenými v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 24
Při kontrole dodržování předpisů Společenství týkajících se trhu se zpracovaným ovocem a zeleninou se použijí ustanovení hlavy VI nařízení (ES) č. 2200/96 o vnitrostátní kontrole a kontrole Společenství.
Článek 25
Peněžité a nepeněžité správní sankce se stanoví s ohledem na vlastní potřeby odvětví postupem podle článku 29.
Článek 26
Jsou-li pro usnadnění přechodu od předchozí úpravy k úpravě stanovené tímto nařízením nezbytná určitá opatření, přijmou se postupem podle článku 29.
Článek 27
1. Členské státy a Komise si navzájem sdělují údaje nezbytné pro používání tohoto nařízení. Údaje, které je třeba sdělovat, se stanoví postupem podle článku 29. Pravidla sdělování a šíření údajů se stanoví týmž postupem.
2. Právní a správní předpisy přijaté členskými státy k provádění tohoto nařízení nebo na jeho základě se sdělí Komisi nejpozději jeden měsíc po jejich přijetí.
3. Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření k postihu porušení ustanovení tohoto nařízení a k předcházení a zamezení podvodům.
Článek 28
Zřizuje se Řídící výbor pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny (dále jen "výbor") složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.
Článek 29
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc výboru jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
2. Zástupce Komise předloží návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Při hlasování ve výboru je hlasům členských států přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
3. a) Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná.
b) Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě může Komise nejvýše o jeden měsíc ode dne tohoto sdělení odložit použitelnost opatření, o kterých rozhodla.
Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě jednoho měsíce přijmout odlišné rozhodnutí.
Článek 30
Výbor může posoudit jakoukoli jinou otázku, kterou mu předloží jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
Článek 31
Náklady vzniklé používáním článků 2 a 7, čl. 9 odst. 4 a 5 a čl. 10 odst. 3 se považují za intervence zaměřené na stabilizaci zemědělských trhů ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 729/70 ze dne 21. dubna 1970 o financování společné zemědělské politiky [10].
Článek 32
Toto nařízení musí být prováděno tak, aby se současně a vhodným způsobem zohlednily cíle stanovené v článcích 39 a 110 Smlouvy.
Článek 33
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. ledna 1997. Avšak hlava I se použije na každý z dotčených produktů až od počátku hospodářského roku 1997/1998.
2. Ke dni použitelnosti odpovídajících ustanovení tohoto nařízení se zrušují tato nařízení:
- nařízení Rady (EHS) č. 426/86 ze dne 24. února 1986 o společné organizaci trhu s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny [11],
- nařízení Rady (EHS) č. 2245/88 ze dne 19. července 1988, kterým se zavádí režim zaručeného prahového množství pro broskve a hrušky v sirupu [12],
- nařízení Rady (EHS) č. 1206/90 ze dne 7. května 1990, kterým se stanoví obecná pravidla k režimu podpory produkce v odvětví zpracovaného ovoce a zeleniny [13],
- nařízení Rady (EHS) č. 668/93 ze dne 17. března 1993 o zavedení limitu poskytování podpory produkce produktů zpracovaných z rajčat [14].
Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení a čtou se podle srovnávací tabulky uvedené v příloze IV.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 28. října 1996.
VERORDENING (EG) Nr. 2201/96 VAN DE RAAD van 28 oktober 1996 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector verwerkte produkten op basis van groenten en fruit
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op de artikelen 42 en 43,
Gezien het voorstel van de Commissie (1),
Gezien het advies van het Europees Parlement (2),
Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité (3),
(1) Overwegende dat zich in de sector groenten en fruit in het algemeen diverse veranderingen voordoen, waarmee de Gemeenschap rekening moet houden door de basisvoorschriften voor de gemeenschappelijke marktordeningen te herschikken; dat voor bepaalde verwerkte produkten bovendien rekening moet worden gehouden met de situatie op de internationale markten; dat ingevolge de veelvuldige wijzigingen van de gemeenschappelijke ordening der markten in de sector verwerkte produkten op basis van groenten en fruit sinds de instelling ervan duidelijkheidshalve een nieuwe verordening dient te worden aangenomen;
(2) Overwegende dat bepaalde verwerkte produkten bijzonder belangrijk zijn voor de mediterrane regio's van de Gemeenschap waar de produktiekosten gevoelig hoger liggen dan die in derde landen; dat de in het verleden toegepaste produktiesteunregeling, gebaseerd op contracten die een regelmatige voorziening van de industrie tegen betaling van een minimumprijs aan de telers garanderen, deugdelijk is gebleken en dat het wenselijk is deze regeling te handhaven; dat evenwel, naar analogie van wat voor verse groenten en fruit geldt, de rol van de telersverenigingen moet worden versterkt met het oog op een grotere concentratie van het aanbod en een rationeler aanbodbeheer en, ten slotte, een gemakkelijker controle op de inachtneming van de aan de telers te betalen minimumprijs;
(3) Overwegende dat, wegens de samenhang tussen de prijzen van voor consumptie bestemde verse produkten en voor verwerking bestemde produkten, dient te worden bepaald dat bij de vaststelling van de aan de telers te betalen minimumprijs rekening moet worden gehouden met de ontwikkeling van de marktprijzen in de sector groenten en fruit en met de noodzaak van het behoud van een passend evenwicht tussen de verschillende afzetmogelijkheden voor verse produkten;
(4) Overwegende dat het steunbedrag het verschil moet compenseren tussen de aan de producenten in de Gemeenschap en de in derde landen betaalde prijzen; dat bijgevolg moet worden bepaald dat bij de berekening met name met dit verschil en met de weerslag van de ontwikkeling van de minimumprijs rekening moet worden gehouden, onverminderd de toepassing van bepaalde technische elementen;
(5) Overwegende dat, doordat aanzienlijke hoeveelheden basisprodukten beschikbaar zijn en de verwerkingscapaciteit elastisch is, de toekenning van produktiesteun in een aantal gevallen tot een aanzienlijke uitbreiding van de produktie kan leiden; dat met het oog op de afzetproblemen die daarvan het gevolg kunnen zijn, aan de toekenning van steun bepaalde beperkingen moeten worden opgelegd in de vorm van, naar gelang van het produkt, een garantiedrempel of een quotaregeling;
(6) Overwegende dat in het licht van de ervaring met verwerkte produkten op basis van tomaten een versoepelde regeling moet worden vastgesteld om het dynamisme van de ondernemingen te stimuleren en het concurrentievermogen van de industrie in de Gemeenschap op te voeren; dat de quota per produktgroep en per Lid-Staat op forfaitaire wijze dienen te worden vastgesteld voor de twee eerste toepassingsjaren van de nieuwe regeling; dat het steunbedrag voor concentraten en daarvan afgeleide produkten moet worden verminderd ter compensatie van de stijging van de uitgaven ingevolge de verhoging van de quota voor tomatenconcentraat en voor de andere produkten ten opzichte van de vorige regeling;
(7) Overwegende dat de sector krenten en rozijnen specifieke kenmerken vertoont, op grond waarvan een regeling is ingesteld in het kader waarvan steun wordt verleend op basis van het specifieke areaal voor deze produkten; dat dit systeem en de regeling inzake het gegarandeerde maximumareaal, waarmee een te sterke uitbreiding van de teelt van druiven voor de produktie van krenten en rozijnen moet worden voorkomen, zoals in het verleden in dezelfde verordening moeten worden opgenomen;
(8) Overwegende dat de maatregelen inzake heraanplant met het oog op de bestrijding van phylloxera worden voortgezet; dat, om te voorkomen dat deze actie wordt afgebroken terwijl nog aanzienlijke oppervlakten opnieuw moeten worden beplant, de steunregeling voor de producenten die met het oog op phylloxerabestrijding heraanplanten, dient te worden gehandhaafd;
(9) Overwegende dat om de afzet van verwerkte produkten te bevorderen en de kwaliteit daarvan beter op de eisen van de markt af te stemmen, moet worden voorzien in de mogelijkheid om normen vast te stellen;
(10) Overwegende dat voor de sectoren krenten en rozijnen en gedroogde vijgen het systeem van opslag aan het einde van het verkoopseizoen, voor krenten en rozijnen beperkt tot een bepaalde hoeveelheid, moet worden gehandhaafd behoudens enkele aanpassingen; dat de aankoopprijzen voor beide categorieën produkten moeten worden vastgesteld met inachtneming van de specifieke kenmerken;
(11) Overwegende dat moet worden voorzien in de mogelijkheid om specifieke maatregelen te nemen voor bepaalde sectoren die het hoofd moeten bieden aan de internationale concurrentie, terwijl de produktie in die sectoren voor de plaatselijke of regionale economie van grote betekenis is; dat deze maatregelen structuurverbeteringen moeten omvatten om het concurrentievermogen te verbeteren en het gebruik van de betrokken produkten te stimuleren; dat, gezien de toestand van de sector tijdelijk dient te worden voorzien in forfaitaire steun voor streken waar voor verwerking bestemde asperges worden geteeld;
(12) Overwegende dat bij Verordening (EG) nr. 3290/94 (4) de aanpassingen en overgangsmaatregelen zijn vastgesteld die in de landbouwsector nodig zijn voor de tenuitvoerlegging van de overeenkomsten die in het kader van de multilaterale handelsbesprekingen van de Uruguay-Ronde zijn gesloten, en met name de nieuwe regeling met betrekking tot het handelsverkeer met derde landen voor verwerkte produkten op basis van groenten en fruit; dat de bepalingen van bijlage XIV bij Verordening (EG) nr. 3290/94 in deze verordening worden opgenomen; dat het evenwel eenvoudigheidshalve aan de Commissie moet worden overgelaten, sommige technische bepalingen met betrekking tot eventuele suikerschaarste ten uitvoer te leggen;
(13) Overwegende dat de werking van de interne markt door de toepassing van bepaalde steunmaatregelen in gevaar zou kunnen worden gebracht; dat de Verdragsbepalingen die het mogelijk maken de steunmaatregelen van de Lid-Staten te beoordelen en die welke onverenigbaar met de gemeenschappelijke markt zijn te verbieden, derhalve voor de onderhavige sector van toepassing dienen te worden verklaard;
(14) Overwegende dat de bepalingen van Verordening (EG) nr. 2200/96 van de Raad van 28 oktober 1996 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector groenten en fruit (5) op de sector van de verwerkte produkten op basis van groenten en fruit dienen te worden toegepast om verdubbeling van normen en controleorganen te voorkomen; dat ook in sancties moet worden voorzien om een uniforme toepassing van de nieuwe regeling in de gehele Gemeenschap te waarborgen;
(15) Overwegende dat de gemeenschappelijke marktordening voor verwerkte produkten op basis van groenten en fruit gelijkelijk en passend rekening moet houden met de doeleinden van de artikelen 39 en 110 van het Verdrag;
(16) Overwegende dat ter vergemakkelijking van de tenuitvoerlegging van de bepalingen van onderhavige verordening in een procedure moet worden voorzien, waarbij een nauwe samenwerking tussen de Lid-Staten en de Commissie in een comité van beheer wordt ingesteld,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
1. Bij deze verordening wordt een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector verwerkte produkten op basis van groenten en fruit ingesteld.
2. Deze gemeenschappelijke marktordening geldt voor de volgende produkten:
RUIMTE VOOR DE TABEL
3. De verkoopseizoenen voor de in lid 2 genoemde produkten worden, zo nodig, volgens de procedure van artikel 29 vastgesteld.
TITEL I Steunregeling
Artikel 2
1. Voor de in bijlage I genoemde produkten, verkregen uit in de Gemeenschap geoogste groenten en fruit, wordt een produktiesteunregeling toegepast.
2. De produktiesteun wordt toegekend aan verwerkende bedrijven die in het kader van contracten tussen op grond van Verordening (EG) nr. 2200/96 erkende of voorlopig erkende telersverenigingen en verwerkende bedrijven voor het basisprodukt aan de telers ten minste de minimumprijs hebben betaald.
In de vijf verkoopseizoenen na het van kracht worden van deze verordening kunnen evenwel ook contracten gesloten worden tussen verwerkende bedrijven en individuele producenten, voor een hoeveelheid die voor elk verkoopseizoen niet meer bedraagt dan respectievelijk 75 %, 65 %, 55 %, 40 % en 25 % van de hoeveelheid die recht geeft op produktiesteun.
De bovenbedoelde telersverenigingen laten ook bedrijfshoofden die van geen enkel van de in Verordening (EG) nr. 2200/96 genoemde samenwerkingsverbanden deel uitmaken, maar die zich ertoe verbinden, hun gehele produktie voor de vervaardiging van de in bijlage I bedoelde produkten via die verenigingen af te zetten en die een bijdrage voor de door die verenigingen gedragen totale beheerskosten van deze regeling betalen, in aanmerking komen voor de bepalingen van het onderhavige artikel.
De contracten moeten vóór het begin van het verkoopseizoen worden ondertekend.
Artikel 3
1. De aan de telers te betalen minimumprijs wordt bepaald op grondslag van:
a) de in het voorgaande verkoopseizoen geldende minimumprijs;
b) de ontwikkeling van de marktprijzen in de sector groenten en fruit;
c) de noodzaak, de normale afzet van het verse basisprodukt voor verscheidene bestemmingen te verzekeren, de levering aan de verwerkende industrie daaronder begrepen.
2. De minimumprijs wordt vóór het begin van het verkoopseizoen vastgesteld.
3. De minimumprijs en de bepalingen ter uitvoering van dit artikel worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 29.
Artikel 4
1. De produktiesteun mag ten hoogste gelijk zijn aan het verschil tussen de aan de teler in de Gemeenschap betaalde minimumprijs en de prijs van het basisprodukt in de voornaamste producerende en exporterende derde landen.
2. Het bedrag van de produktiesteun wordt binnen het in lid 1 bepaalde maximum op een zodanig peil vastgesteld, dat de communautaire produktie kan worden afgezet. Bij de berekening van de steun wordt, onverminderd het bepaalde in artikel 5, met name rekening gehouden met:
a) het verschil tussen de in aanmerking genomen kosten van het basisprodukt in de Gemeenschap en de kosten van het basisprodukt in de belangrijkste concurrerende derde landen,
b) de voor het voorgaande verkoopseizoen vastgestelde of vóór de in lid 10 bedoelde vermindering, indien van toepassing, berekende steun,
c) alsmede, voor produkten waarvoor de communautaire produktie een aanzienlijk marktaandeel heeft, de ontwikkeling van de omvang van het handelsverkeer met derde landen en de in dat handelsverkeer toegepaste prijzen, wanneer dit laatste criterium tot een verlaging van het steunbedrag leidt.
3. De produktiesteun wordt vastgesteld op basis van het nettogewicht van het verwerkte produkt. De coëfficiënten die de verhouding tussen het gewicht van de gebruikte basisprodukten en het nettogewicht van het verwerkte produkt weergeven, worden forfaitair vastgesteld. Zij worden regelmatig op grond van de opgedane ervaring aangepast.
4. De produktiesteun wordt aan de verwerkende bedrijven uitsluitend uitgekeerd voor verwerkte produkten die:
a) zijn verkregen uit in de Gemeenschap geoogste basisprodukten waarvoor de betrokkene ten minste de in artikel 3 bedoelde minimumprijs heeft betaald;
b) voldoen aan de minimumkwaliteitseisen.
5. Ter bepaling van de prijs van het basisprodukt in de voornaamste concurrerende derde landen wordt hoofdzakelijk rekening gehouden met de werkelijk toegepaste prijzen "af landbouwbedrijf" voor voor verwerking gebruikte verse produkten van vergelijkbare kwaliteit, die worden gewogen op basis van de door deze derde landen uitgevoerde hoeveelheden eindprodukt.
6. Voor produkten waarvoor de communautaire produktie een aandeel van ten minste 50 % in de communautaire consumptiemarkt heeft, wordt rekening gehouden met de ontwikkeling van de prijzen en van de omvang van invoer en uitvoer, waarbij de gegevens over het kalenderjaar dat het begin van het verkoopseizoen voorafgaat worden vergeleken met de gegevens over het kalenderjaar daarvóór.
7. Voor verwerkte produkten op basis van tomaten wordt de produktiesteun berekend voor:
a) tomatenconcentraat van GN-code 2002 90;
b) hele tomaten zonder schil, van de variëteit San Marzano of soortgelijke variëteiten, van GN-code 2002 10;
c) hele tomaten zonder schil, van de variëteit Roma of soortgelijke variëteiten, van GN-code 2002 10;
d) tomatensap van GN-code 2009 50.
8. De produktiesteun voor de overige verwerkte produkten op basis van tomaten wordt naar gelang van het geval afgeleid van de vastgestelde bedragen voor hetzij tomatenconcentraat, waarbij met name met het drogestofgehalte van de produkten rekening wordt gehouden, hetzij hele tomaten zonder schil, van de variëteit Roma of soortgelijke variëteiten, waarbij met name met de handelskenmerken van de produkten rekening wordt gehouden.
9. De Commissie stelt vóór het begin van elk verkoopseizoen volgens de procedure van artikel 29 het bedrag van de produktiesteun vast. Volgens diezelfde procedure stelt zij de in lid 3 bedoelde coëfficiënten, de minimumkwaliteitseisen en de overige voorschriften ter uitvoering van dit artikel vast.
10. Voor verwerkte produkten op basis van tomaten, mogen de totale uitgaven voor elk verkoopseizoen niet het bedrag overschrijden dat zou zijn bereikt indien de Franse en Portugese quota voor concentraat voor het verkoopseizoen 1997/1998 als volgt waren vastgesteld:
Frankrijk:
224 323 ton,
Portugal:
670 451 ton.
Daartoe wordt de overeenkomstig lid 9 vastgestelde steun voor tomatenconcentraat en daarvan afgeleide produkten met 5,37 % verlaagd. Indien de verhoging van de Franse en Portugese quota niet volledig wordt gebruikt, wordt eventueel na het verkoopseizoen een toeslag gestort.
Artikel 5
1. Voor elk verkoopseizoen wordt voor de Gemeenschap voor de onderstaande produkten een garantiedrempel vastgesteld, bij overschrijding waarvan de produktiesteun wordt verlaagd. De garantiedrempel wordt vastgesteld:
a) voor perziken op siroop en/of op natuurlijk vruchtesap, op 582 000 ton netto;
b) voor Williams- en Rochaperen op siroop en/of op natuurlijk vruchtesap, op 102 805 ton netto.
2. De overschrijding van de in lid 1 bedoelde garantiedrempels wordt vastgesteld op basis van de gemiddelde produktie over de laatste drie verkoopseizoenen voorafgaande aan het verkoopseizoen waarvoor de steun moet worden vastgesteld. Bij overschrijding van de garantiedrempel wordt de steun voor het volgende verkoopseizoen verlaagd naar gelang van de voor het betrokken produkt vastgestelde overschrijding.
Artikel 6
1. Voor de toekenning van de produktiesteun voor verwerkte produkten op basis van tomaten wordt een quotaregeling ingesteld. De produktiesteun wordt beperkt tot een hoeveelheid verwerkte produkten die overeenkomt met 6 836 262 ton verse tomaten.
2. De in lid 1 aangegeven hoeveelheid wordt om de vijf jaar over drie produktgroepen verdeeld, namelijk tomatenconcentraat, geconserveerde hele tomaten zonder schil en andere produkten, aan de hand van de respectieve gemiddelde hoeveelheden die in de laatste vijf verkoopseizoenen voorafgaande aan dat waarvoor de verdeling geldt, zijn geproduceerd en waarvoor de minimumprijs in acht is genomen.
De eerste verdeling, namelijk voor het verkoopseizoen 1997/1998 en de volgende vier seizoenen, luidt als volgt:
- tomatenconcentraat: 4 585 253 ton;
- geconserveerde hele tomaten zonder schil: 1 336 119 ton;
- andere produkten: 914 890 ton.
3. De overeenkomstig lid 2 voor iedere produktgroep vastgestelde hoeveelheid verse tomaten wordt jaarlijks onder de Lid-Staten verdeeld naar gelang van het gemiddelde van de hoeveelheden die met inachtneming van de minimumprijs zijn geproduceerd in de laatste drie verkoopseizoenen voorafgaande aan dat waarvoor de verdeling geldt.
De verdeling voor de verkoopseizoenen 1997/1998 en 1998/1999 staat evenwel in bijlage III bij deze verordening.
Voor het verkoopseizoen 1999/2000 geschiedt de verdeling naar gelang van het gemiddelde van de hoeveelheden die met inachtneming van de minimumprijs zijn geproduceerd gedurende de verkoopseizoenen 1997/1998 en 1998/1999.
Met ingang van het verkoopseizoen 1999/2000 mag het verschil bij deze verdeling, per Lid-Staat en per produktgroep, ten opzichte van de voor het vorige verkoopseizoen toegewezen hoeveelheden nooit meer dan 10 % bedragen. Wanneer een verdeling op grond van lid 2 plaatsvindt, wordt dit percentage berekend ten opzichte van de hoeveelheden voor het vorige verkoopseizoen, waarop voor iedere produktgroep de uit die verdeling resulterende aanpassingscoëfficiënten worden toegepast.
4. De Lid-Staten verdelen de hun toegewezen hoeveelheden onder de op hun grondgebied gevestigde verwerkende bedrijven naar gelang van het gemiddelde van de hoeveelheden die met inachtneming van de minimumprijs zijn geproduceerd in de laatste drie verkoopseizoenen voorafgaande aan dat waarvoor de verdeling geldt. Hierbij wordt het verkoopseizoen 1996/1997 niet in aanmerking genomen.
Voor de eerste drie verdelingen, namelijk voor de verkoopseizoenen 1997/1998, 1998/1999 en 1999/2000 worden de in de verkoopseizoenen 1993/1994, 1994/1995 en 1995/1996 werkelijk geproduceerde hoeveelheden in aanmerking genomen.
5. Met ingang van het verkoopseizoen 1999/2000 geschieden de in de leden 2 en 3 bedoelde verdelingen volgens de procedure van artikel 29. De bepalingen ter uitvoering van dit artikel worden volgens diezelfde procedure vastgesteld. Zij omvatten met name de voorschriften die moeten worden toegepast voor bedrijven die sedert minder dan drie jaar werkzaam zijn, voor nieuwe bedrijven en in geval van fusie of vervreemding van bedrijven.
Artikel 7
1. Voor de teelt van druiven bestemd voor de produktie van sultanine- en moscatelrozijnen en van krenten, wordt steun toegekend.
Het bedrag van de steun wordt vastgesteld per hectare van het afgeoogste specifieke areaal, aan de hand van de gemiddelde opbrengst per hectare van dat areaal. Bij de vaststelling van de steun wordt bovendien rekening gehouden met:
a) de noodzaak, het van oudsher voor die teelten gebruikte areaal te handhaven,
b) de afzetmogelijkheden voor de betrokken krenten en rozijnen.
Het steunbedrag kan variëren naar gelang van de druivenvariëteit en van andere factoren die van invloed kunnen zijn op de opbrengsten.
2. Voor ieder verkoopseizoen wordt een communautair gegarandeerd maximumareaal vastgesteld, dat gelijk is aan het gemiddelde areaal dat in de verkoopseizoenen 1987/1988, 1988/1989 en 1989/1990 voor de in lid 1 bedoelde teelten is gebruikt. Wanneer het specifieke areaal voor de teelt van krenten en rozijnen dit gegarandeerde maximumareaal overschrijdt, wordt het bedrag van de steun voor het volgende verkoopseizoen verlaagd naar gelang van de vastgestelde overschrijding.
3. De steun wordt betaald wanneer het areaal is afgeoogst en de produkten zijn gedroogd met het oog op de verwerking.
4. Telers die hun wijngaarden herbeplanten om phylloxera te bestrijden en die geen steun ontvangen in het kader van de structurele acties tegen de phylloxera ten laste van het EOGFL, afdeling Oriëntatie, komen gedurende drie verkoopseizoenen in aanmerking voor steun, bij de vaststelling waarvan rekening wordt gehouden met de in lid 1 bedoelde steun en met het bedrag van de steun die wordt toegekend uit hoofde van genoemde structurele acties. Lid 3 is in dat geval niet van toepassing.
5. De Commissie stelt het steunbedrag vóór het begin van elk verkoopseizoen vast volgens de procedure van artikel 29. Volgens diezelfde procedure stelt zij de bepalingen ter uitvoering van dit artikel vast en, in voorkomend geval, de overschrijding van het gegarandeerde maximumareaal en de daaruit voortvloeiende verlaging van het steunbedrag.
Artikel 8
Voor de in artikel 7, lid 1, en bijlage I genoemde produkten die bestemd zijn voor verbruik in de Gemeenschap of worden uitgevoerd naar derde landen, kunnen volgens de procedure van artikel 29 gemeenschappelijke normen worden vastgesteld.
Artikel 9
1. De door de betrokken Lid-Staten erkende bureaus, hierna "opslagbureaus" te noemen, kopen in de laatste twee maanden van het verkoopseizoen de sultaninerozijnen, krenten en gedroogde vijgen aan die in het lopende verkoopseizoen in de Gemeenschap zijn geproduceerd, voor zover deze produkten aan nader vast te stellen kwaliteitseisen voldoen.
De overeenkomstig lid 2 aangekochte hoeveelheden sultaninerozijnen en krenten mogen 27 370 ton niet overschrijden.
2. De prijs waartegen de opslagbureaus de in lid 1 bedoelde produkten aankopen, is:
a) voor gedroogde vijgen, gelijk aan de minimumprijs voor de laagste kwaliteitsklasse, verminderd met 5 %;
b) voor sultaninerozijnen en krenten, gelijk aan de aankoopprijs voor het verkoopseizoen 1994/1995, jaarlijks aangepast op grond van de ontwikkeling van de in artikel 13 bedoelde minimuminvoerprijs of, vanaf het jaar 2000, van de wereldmarktprijzen.
3. De door de opslagbureaus aangekochte produkten worden onder zodanige voorwaarden afgezet dat het marktevenwicht niet in gevaar komt, en dat de kopers gelijkelijk toegang tot de te koop aangeboden produkten krijgen en gelijkelijk worden behandeld.
Voor de produkten die geen normale afzet vinden, kunnen bijzondere maatregelen worden genomen. In dat geval kan een bijzondere zekerheid worden geëist om de nakoming van de aangegane verplichtingen, met name ten aanzien van de bestemming van het produkt, te verzekeren. Deze zekerheid wordt geheel of gedeeltelijk verbeurd wanneer de verplichtingen niet of slechts ten dele worden nagekomen.
4. Aan de opslagbureaus wordt voor de produkten die zij hebben aangekocht opslagsteun toegekend voor de werkelijke duur van de opslag van deze produkten. De steun wordt evenwel niet meer toegekend na de periode van achttien maanden die volgt op het einde van het verkoopseizoen waarin het produkt is aangekocht.
5. Aan de opslagbureaus wordt een financiële vergoeding toegekend die gelijk is aan het verschil tussen de door hen betaalde aankoopprijzen en de verkoopprijzen. Deze vergoeding wordt verminderd met de eventuele winsten in gevallen waarin de verkoopprijs hoger lag dan de aankoopprijs.
6. Voor de toepassing van lid 1 erkennen de Lid-Staten de opslagbureaus die passende waarborgen bieden voor een in technisch opzicht deugdelijke opslag en een bevredigend beheer van de aangekochte produkten.
Deze opslagbureaus zijn met name verplicht, de aangekochte produkten in afzonderlijke lokalen op te slaan en daarvoor een aparte boekhouding te voeren.
7. De overeenkomstig lid 1 aangekochte produkten worden bij inschrijving of tegen vooraf vastgestelde prijzen verkocht.
De biedingen worden slechts in aanmerking genomen wanneer een zekerheid wordt gesteld.
8. De in lid 2 bedoelde aankoopprijs en de bepalingen ter uitvoering van dit artikel, met name ten aanzien van de opslagsteun, de financiële vergoeding en de aankoop en verkoop van produkten door de opslagbureaus, worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 29.
Artikel 10
1. Voor de in artikel 1, lid 2, genoemde produkten die vanuit economisch of milieuoogpunt, of plaatselijk dan wel regionaal zeer belangrijk zijn en die met name een sterke internationale concurrentie ondervinden, kunnen volgens de procedure van artikel 29 bijzondere maatregelen worden vastgesteld om de concurrentiepositie ervan te verbeteren en de verkoop te bevorderen.
Deze maatregelen kunnen met name omvatten:
a) verbetering van de geschiktheid van de geoogste produkten voor verwerking, en afstemming van de kenmerken ervan op de behoeften van de verwerkende industrie;
b) ontwikkeling in wetenschappelijk en technisch opzicht van nieuwe technieken of procédés ter verbetering van de kwaliteit en/of verlaging van de produktiekosten van de verwerkte produkten;
c) ontwikkeling van nieuwe produkten en/of nieuwe toepassingen voor verwerkte produkten;
d) economische studies en marktonderzoek;
e) bevordering van het verbruik en gebruik van de betrokken produkten.
2. De in lid 1 bedoelde maatregelen worden door de op grond van Verordening (EG) nr. 2200/96 erkende telersverenigingen of groeperingen daarvan uitgevoerd, in samenwerking met organisaties die bedrijven vertegenwoordigen die actief zijn in de verwerking van en/of de handel in het produkt of de produkten van de betrokken sector.
3. Om in het geval van voor verwerking bestemde asperges het nemen van bijzondere maatregelen ter bevordering van de concurrentie als bedoeld in lid 1 te vergemakkelijken, wordt uit hoofde van dit artikel gedurende de eerste drie jaren volgend op de tenuitvoerlegging van deze maatregelen een forfaitaire steun van 500 ecu per hectare toegekend voor ten hoogste 9 000 hectaren.
4. Volgens de procedure van artikel 29 worden de bepalingen vastgesteld ter uitvoering van dit artikel en met name de bepalingen om ervoor te zorgen dat de beoogde maatregelen de op grond van artikel 17 van Verordening (EG) nr. 2200/96 vastgestelde maatregelen en de uit hoofde van de artikelen 2, 5 en 8 van Verordening (EEG) nr. 4256/88 (6) gefinancierde maatregelen aanvullen en daarmee verenigbaar zijn.
TITEL II Handelsverkeer met derde landen
Artikel 11
1. Voor alle invoer in of uitvoer uit de Gemeenschap van de in artikel 1, lid 2, bedoelde produkten kan een in -of uitvoercertificaat verplicht worden gesteld.
Het certificaat wordt, onverminderd de bepalingen voor de toepassing van de artikelen 15, 16, 17 en 18, door de Lid-Staten afgegeven aan elke belanghebbende die daarom verzoekt, ongeacht zijn plaats van vestiging in de Gemeenschap.
Het in- of uitvoercertificaat is geldig in de hele Gemeenschap. De afgifte van deze certificaten kan afhankelijk worden gemaakt van het stellen van een zekerheid, als garantie dat zal worden voldaan aan de verplichting tot in- of uitvoer tijdens de geldigheidsduur van het certificaat; deze zekerheid wordt, behoudens in geval van overmacht, geheel of gedeeltelijk verbeurd wanneer de transactie niet of slechts ten dele binnen deze termijn wordt uitgevoerd.
2. De geldigheidsduur van de in- en uitvoercertificaten en de overige bepalingen ter uitvoering van dit artikel worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 29.
Artikel 12
1. Behoudens andersluidende bepalingen in deze verordening gelden voor de in artikel 1, lid 2, bedoelde produkten de rechten van het gemeenschappelijk douanetarief.
2. De bepalingen ter uitvoering van dit artikel worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 29.
Artikel 13
1. Voor de in bijlage II genoemde produkten wordt voor de verkoopseizoenen 1997, 1998 en 1999 een minimumprijs bij invoer vastgesteld. Bij de vaststelling van deze prijs wordt met name rekening gehouden met:
- de prijs franco grens bij invoer in de Gemeenschap,
- de wereldmarktprijzen,
- de situatie op de interne markt van de Gemeenschap,
- de ontwikkeling van het handelsverkeer met derde landen.
Wanneer de minimumprijs bij invoer niet in acht wordt genomen, is bovenop het douanerecht een compenserende heffing verschuldigd die wordt berekend op basis van de prijzen die worden toegepast door de voornaamste derde landen die de betrokken produkten leveren.
2. De minimumprijs bij invoer voor krenten en rozijnen wordt vóór het begin van het verkoopseizoen vastgesteld.
Er moet een afzonderlijke minimumprijs bij invoer worden vastgesteld voor krenten en voor rozijnen. Voor elk van beide produkten kan de minimumprijs bij invoer worden vastgesteld voor produkten in onmiddellijke verpakking met een nader vast te stellen nettogewicht en voor produkten in onmiddellijke verpakking met een hoger nettogewicht.
3. De minimumprijs bij invoer voor verwerkte kersen wordt vóór het begin van het verkoopseizoen vastgesteld. De prijs kan worden vastgesteld voor produkten in onmiddellijke verpakking met een bepaald nettogewicht.
4. De in acht te nemen minimumprijs bij invoer voor krenten en rozijnen is de prijs die op de dag van invoer van toepassing is. De eventueel toe te passen compenserende heffing is de heffing die op dezelfde dag van toepassing is.
5. De in acht te nemen minimumprijs bij invoer voor verwerkte kersen is die welke van toepassing is op de datum van aanvaarding van de aangifte voor het in het vrije verkeer brengen.
6. De compenserende heffingen voor krenten en rozijnen worden vastgesteld aan de hand van een invoerprijsschaal. Het verschil tussen de minimumprijs bij invoer en ieder schaalsegment bedraagt:
- 1 % van de minimumprijs voor het eerste schaalsegment,
- 3 %, 6 % en 9 % van de minimumprijs voor respectievelijk het tweede, het derde en het vierde schaalsegment.
Het vijfde schaalsegment geldt telkens wanneer de invoerprijs lager is dan die welke voor het vierde schaalsegment wordt toegepast.
Voor krenten en rozijnen mag de vast te stellen maximale compenserende heffing niet hoger zijn dan het verschil tussen de minimumprijs en een bedrag dat wordt bepaald op grond van de gunstigste prijzen die door de meest representatieve derde landen voor significante hoeveelheden op de wereldmarkt worden toegepast.
7. Indien de invoerprijs voor verwerkte kersen lager is dan de minimumprijs, wordt een compenserende heffing toegepast die gelijk is aan het verschil tussen deze twee prijzen.
8. De minimumprijs bij invoer, het bedrag van de compenserende heffing en de overige bepalingen ter uitvoering van dit artikel worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 29.
Artikel 14
1. Om de nadelen voor de markt van de Gemeenschap die het gevolg kunnen zijn van de invoer van bepaalde in artikel 1, lid 2, bedoelde produkten te voorkomen of tegen te gaan, wordt bij invoer van een of meer van deze produkten tegen het in het gemeenschappelijk douanetarief vastgestelde recht een aanvullend invoerrecht toegepast, indien de voorwaarden van artikel 5 van de Overeenkomst inzake de landbouw (7) die is gesloten in het kader van de multilaterale handelsbesprekingen van de Uruguay-Ronde, zijn vervuld, tenzij de invoer de communautaire markt niet dreigt te verstoren of de gevolgen niet in verhouding zouden staan tot het beoogde doel.
2. De prijzen waaronder een aanvullend invoerrecht kan worden toegepast, zijn die welke door de Gemeenschap aan de Wereldhandelsorganisatie worden meegedeeld overeenkomstig haar aanbod in het kader van de multilaterale handelsbesprekingen van de Uruguay-Ronde.
De hoeveelheden die voor de toepassing van een aanvullend invoerrecht overschreden moeten zijn, worden met name vastgesteld op basis van de invoer in de Gemeenschap tijdens de drie jaren voorafgaande aan het jaar waarin de in lid 1 bedoelde nadelen zich voordoen of zich dreigen voor te doen.
3. De invoerprijzen die voor de toepassing van een aanvullend invoerrecht in aanmerking moeten worden genomen, worden vastgesteld op basis van de cif-invoerprijzen van de betrokken zending.
De cif-invoerprijzen worden daartoe geverifieerd aan de hand van de voor het betrokken produkt representatieve prijzen op de wereldmarkt of op de communautaire invoermarkt voor het produkt.
4. De bepalingen ter uitvoering van dit artikel worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 29. Deze bepalingen hebben met name betrekking op:
a) de vaststelling van de produkten waarop aanvullende invoerrechten worden toegepast overeenkomstig artikel 5 van de in lid 1 van onderhavig artikel bedoelde Overeenkomst inzake de landbouw;
b) de overige criteria die noodzakelijk zijn om te waarborgen dat lid 1 wordt toegepast overeenkomstig artikel 5 van genoemde Overeenkomst.
Artikel 15
1. De tariefcontingenten voor de in artikel 1, lid 2, bedoelde produkten, die voortvloeien uit de overeenkomsten die in het kader van de multilaterale handelsbesprekingen van de Uruguay-Ronde zijn gesloten, worden geopend en beheerd volgens bepalingen die worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 29.
2. De contingenten kunnen worden beheerd volgens een van de onderstaande methoden, dan wel door middel van een combinatie van deze methoden:
a) op basis van de chronologische volgorde waarin de aanvragen zijn ingediend (het beginsel "wie het eerst komt, het eerst maalt"),
b) evenredige verdeling op basis van de bij de indiening van de aanvragen gevraagde hoeveelheden (de zogenaamde methode van gelijktijdig onderzoek),
c) een methode waarbij rekening wordt gehouden met de traditionele handelsstromen (de zogenoemde methode van de "traditionele" en de "nieuwe" marktdeelnemers).
Er kunnen nog andere passende methoden worden vastgesteld. Deze methoden moeten elke vorm van discriminatie tussen de betrokken marktdeelnemers voorkomen.
3. Bij de vaststelling van de beheersmethode wordt, zo nodig, rekening gehouden met de voorzieningsbehoeften van de markt van de Gemeenschap en met de noodzaak het evenwicht op deze markt in stand te houden, waarbij ook mag worden uitgegaan van de methoden die in het verleden zijn gehanteerd voor de contingenten die overeenkomen met de in lid 1 bedoelde contingenten, onverminderd de rechten die uit de in het kader van de handelsbesprekingen van de Uruguay-Ronde gesloten overeenkomsten voortvloeien.
4. De in lid 1 bedoelde bepalingen voorzien in de opening van adequaat gespreide contingenten op jaarbasis en in de vaststelling van de toe te passen beheersmethode, en bevatten eventueel:
a) bepalingen die de aard, de herkomst en de oorsprong van het produkt waarborgen;
b) bepalingen betreffende de erkenning van het document aan de hand waarvan de onder a) bedoelde waarborgen kunnen worden geverifieerd; en
c) de voorwaarden inzake de afgifte en de geldigheidsduur van de invoercertificaten.
Artikel 16
1. Voor zover nodig om het mogelijk te maken dat:
a) economisch belangrijke hoeveelheden van de in artikel 1, lid 2, bedoelde produkten zonder toegevoegde suiker,
b) witte suiker en ruwe suiker van GN-code 1701,
- glucose (druivesuiker) en glucosestroop van de GN-codes 1702 30 51, 1702 30 59, 1702 30 91, 1702 30 99 en 1702 40 90,
- isoglucose van de GN-codes 1702 30 10, 1702 40 10, 1702 60 10 en 1702 90 30, en
- bietwortelsuikerstroop en rietsuikerstroop van GN-code ex 1702 90 99,
- die verwerkt zijn in de in artikel 1, lid 2, onder b), vermelde produkten,
worden uitgevoerd op basis van de prijzen van deze produkten in de internationale handel en binnen de grenzen die voortvloeien uit de overeenkomsten die zijn gesloten in overeenstemming met artikel 228 van het Verdrag, kan het verschil tussen deze prijzen en de in de Gemeenschap geldende prijzen worden overbrugd door een restitutie bij de uitvoer.
2. Voor de toewijzing van de hoeveelheden die met restitutie kunnen worden uitgevoerd, wordt de methode vastgesteld:
a) die het best overeenstemt met de aard van het produkt en met de betrokken marktsituatie, zodat de beschikbare middelen zo doeltreffend mogelijk kunnen worden gebruikt, rekening houdende met de doeltreffendheid en met de structuur van de uitvoer van de Gemeenschap, doch zonder dat dit tot discriminatie tussen grote en kleine marktdeelnemers leidt,
b) die, gezien de beheerseisen, voor de marktdeelnemers administratief het minst belastend is,
c) waarmee elke vorm van discriminatie tussen de betrokken marktdeelnemers wordt voorkomen.
3. De restitutie is voor de gehele Gemeenschap gelijk. Zij kan voor een bepaald produkt naar gelang van de bestemming van dit produkt worden gedifferentieerd, indien dit in verband met de situatie in de internationale handel of de specifieke vereisten van bepaalde markten noodzakelijk is.
De restituties worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 29. Zij worden periodiek vastgesteld.
De restituties die periodiek worden vastgesteld, kunnen, zo nodig, door de Commissie eigener beweging of op verzoek van een Lid-Staat tussentijds worden gewijzigd.
4. De restituties worden uitsluitend toegekend op aanvraag en na overlegging van het desbetreffende uitvoercertificaat.
5. De toe te passen restitutie is het bedrag dat geldt op de dag van de aanvraag van het certificaat en, voor een gedifferentieerde restitutie, de restitutie die op diezelfde dag geldt;
a) voor de op het certificaat aangegeven bestemming; of
b) voor de werkelijke bestemming, indien deze verschilt van de op het certificaat aangegeven bestemming. In dat geval mag het toe te passen bedrag niet hoger zijn dan het bedrag dat geldt voor de op het certificaat vermelde bestemming.
Er kunnen passende maatregelen worden getroffen om te voorkomen dat misbruik wordt gemaakt van de flexibiliteit waarin dit lid voorziet.
6. Voor produkten waarvoor restituties worden toegekend in het kader van voedselhulpacties, kan volgens de procedure van artikel 29 van de bepalingen in de leden 4 en 5 worden afgeweken.
7. De inachtneming van de maxima met betrekking tot de hoeveelheden, zoals die voortvloeien uit de overeenkomsten die zijn gesloten in overeenstemming met artikel 228 van het Verdrag, wordt gewaarborgd op basis van de uitvoercertificaten die voor de betrokken produkten worden afgegeven voor de daarin vermelde referentieperiodes.
Wat betreft de nakoming van de verplichtingen die voortvloeien uit de in het kader van de handelsbesprekingen van de Uruguay-Ronde gesloten overeenkomsten, laat het aflopen van een referentieperiode de geldigheid van de uitvoercertificaten onverlet.
8. De bepalingen ter uitvoering van dit artikel, inclusief de bepalingen betreffende de herverdeling van de niet-toegewezen of niet-benutte exporteerbare hoeveelheden, worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 29.
Artikel 17
1. Dit artikel is van toepassing op de in artikel 16, lid 1, onder a), bedoelde restitutie.
2. Bij de vaststelling van de restitutie worden de volgende factoren in aanmerking genomen:
a) de situatie en de verwachte ontwikkeling met betrekking tot:
- de prijzen van verwerkte produkten op basis van groenten en fruit op de markt van de Gemeenschap en de beschikbare hoeveelheden,
- de prijzen in de internationale handel;
b) de laagste afzetkosten en de laagste vervoerkosten, berekend vanaf de markten van de Gemeenschap tot aan de havens of andere plaatsen van uitvoer in de Gemeenschap, alsmede de kosten van aanvoer tot de landen van bestemming;
c) het economische aspect van de beoogde uitvoer;
d) de maxima die voortvloeien uit de overeenkomsten die zijn gesloten in overeenstemming met artikel 228 van het Verdrag.
3. Bij het bepalen van de voor de in artikel 16, lid 1, onder a), bedoelde produkten op de markt van de Gemeenschap geldende prijzen wordt rekening gehouden met de toegepaste prijzen die met het oog op de uitvoer het gunstigst blijken te zijn.
Bij de bepaling van de in de internationale handel geldende prijzen wordt rekening gehouden met:
a) de prijzen die op de markten van derde landen worden geconstateerd;
b) de gunstigste prijzen bij invoer uit derde landen die worden toegepast in de derde landen van bestemming;
c) de produktieprijzen die in de uitvoerende derde landen worden geconstateerd;
d) de aanbiedingsprijzen aan de grens van de Gemeenschap.
4. De restitutie wordt uitbetaald wanneer het bewijs wordt geleverd dat de produkten:
- uit de Gemeenschap zijn uitgevoerd,
- van oorsprong uit de Gemeenschap zijn, en
- in geval van een gedifferentieerde restitutie, de op het certificaat aangegeven bestemming hebben bereikt of een andere bestemming waarvoor een restitutie is vastgesteld, onverminderd artikel 16, lid 5, onder b). Van deze regel kan echter worden afgeweken volgens de procedure van artikel 29, mits nader te bepalen voorwaarden in acht worden genomen die gelijke waarborgen bieden.
5. De bepalingen ter uitvoering van dit artikel worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 29.
Artikel 18
1. Dit artikel is van toepassing op de in artikel 16, lid 1, onder b), bedoelde restituties.
2. Het bedrag van de restitutie is:
- voor ruwe suiker, witte suiker, bietwortelsuikerstroop en rietsuikerstroop gelijk aan de restitutie voor uitvoer van deze produkten in ongewijzigde staat, vastgesteld overeenkomstig artikel 17 van Verordening (EEG) nr. 1785/81 van de Raad van 30 juni 1981 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector suiker (8) en de uitvoeringsbepalingen daarvan;
- voor isoglucose gelijk aan de restitutie voor uitvoer van dit produkt in ongewijzigde staat, vastgesteld overeenkomstig artikel 17 van Verordening (EEG) nr. 1785/81 en de uitvoeringsbepalingen daarvan;
- voor glucose (druivesuiker) en glucosestroop gelijk aan de restitutie voor uitvoer van deze produkten in ongewijzigde staat, voor elk van deze produkten vastgesteld overeenkomstig artikel 13 van Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad van 30 juni 1992 houdende een gemeenschappelijke marktordening in de sector granen (9) en de uitvoeringsbepalingen daarvan.
3. Om voor de restitutie in aanmerking te komen, moeten de verwerkte produkten bij uitvoer vergezeld gaan van een verklaring van de aanvrager waarin de bij de vervaardiging gebruikte hoeveelheden ruwe suiker, witte suiker, bietwortelsuikerstroop, rietsuikerstroop, isoglucose, glucose (druivesuiker) en glucosestroop zijn aangegeven.
De juistheid van de in de eerste alinea bedoelde verklaring wordt gecontroleerd door de bevoegde instanties van de betrokken Lid-Staat.
4. Wanneer de restitutie ontoereikend is om uitvoer van de in artikel 1, lid 2, onder b), bedoelde produkten mogelijk te maken, gelden voor die produkten de bepalingen voor de in artikel 16, lid 1, onder a), bedoelde restitutie, in plaats van de in hetzelfde lid onder b) bedoelde bepalingen.
5. De restitutie wordt toegekend bij uitvoer van produkten die:
a) van oorsprong zijn uit de Gemeenschap;
b) zijn ingevoerd uit derde landen en waarvoor bij invoer de in artikel 12 bedoelde invoerrechten zijn betaald, op voorwaarde dat de exporteur het bewijs levert dat:
- het uit te voeren produkt het eerder ingevoerde produkt is, en
- bij invoer van dit produkt de invoerrechten zijn betaald.
In het in de vorige alinea onder b) bedoelde geval is de restitutie voor elk produkt gelijk aan het bij invoer toegepaste recht, wanneer dat lager is dan de geldende restitutie; wanneer het bij invoer toegepaste recht hoger is dan de geldende restitutie, wordt deze laatste toegepast.
6. De restitutie wordt uitbetaald wanneer het bewijs wordt geleverd dat de produkten:
- overeenkomen met een van de twee gevallen bedoeld in lid 5,
- uit de Gemeenschap zijn uitgevoerd, en
- in het geval van een gedifferentieerde restitutie, de op het certificaat aangegeven bestemming hebben bereikt of een andere bestemming waarvoor een restitutie is vastgesteld, onverminderd artikel 16, lid 5, onder b). Van deze regel kan echter worden afgeweken volgens de procedure van artikel 29, behoudens nader te bepalen voorwaarden die gelijke waarborgen bieden.
7. De bepalingen ter uitvoering van dit artikel worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 29.
Artikel 19
1. Voor zover nodig voor de goede werking van de gemeenschappelijke marktordeningen voor granen, suiker en groenten en fruit, kan de Raad op voorstel van de Commissie volgens de stemprocedure van artikel 43, lid 2, van het Verdrag, in bijzondere gevallen:
- de in artikel 16, lid 1, onder b), bedoelde produkten,
en
- groenten en fruit die bestemd zijn voor de vervaardiging van de in artikel 1, lid 2, bedoelde produkten,
geheel of gedeeltelijk uitsluiten van de regeling actief veredelingsverkeer.
2. In afwijking van lid 1 neemt de Commissie, indien de in lid 1 bedoelde situatie zich uitzonderlijk dringend laat aanzien en de communautaire markt wordt verstoord of dreigt te worden verstoord door de regeling actief veredelingsverkeer, eigener beweging of op verzoek van een Lid-Staat een besluit over de noodzakelijke maatregelen, die aan de Raad en aan de Lid-Staten worden meegedeeld, niet langer dan zes maanden geldig mogen blijven en onmiddellijk van toepassing zijn. Indien bij de Commissie een desbetreffend verzoek van een Lid-Staat wordt ingediend, beslist zij hierover binnen een week na ontvangst van het verzoek.
3. Iedere Lid-Staat kan binnen een week na de dag waarop van het besluit van de Commissie mededeling wordt gedaan, dit besluit aan de Raad voorleggen. De Raad kan, met gekwalificeerde meerderheid, het besluit van de Commissie bevestigen, wijzigen of intrekken. Indien de Raad niet binnen drie maanden een besluit heeft genomen, wordt het besluit van de Commissie geacht te zijn ingetrokken.
Artikel 20
1. Indien overeenkomstig artikel 20 van Verordening (EEG) nr. 1785/81 bij de uitvoer van witte suiker een heffing van meer dan 5 ecu per 100 kg wordt toegepast, kan volgens de procedure van artikel 29 worden besloten tot heffing van een belasting bij de uitvoer van de in artikel 1, lid 2, bedoelde produkten die ten minste 35 % toegevoegde suiker bevatten.
2. Bij de vaststelling van de uitvoerbelasting wordt rekening gehouden met:
- de aard van het verwerkte produkt op basis van groenten en fruit dat toegevoegde suiker bevat,
- het gehalte aan toegevoegde suiker van het betrokken produkt,
- de prijs van witte suiker in de Gemeenschap en op de wereldmarkt,
- de heffing bij uitvoer op witte suiker,
- de economische aspecten van de toepassing van deze belasting.
3. De bepalingen ter uitvoering van dit artikel worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 29.
Artikel 21
1. De algemene bepalingen voor de interpretatie van de gecombineerde nomenclatuur en de bijzondere regels voor de toepassing ervan gelden voor de indeling van de onder deze verordening vallende produkten; de tariefnomenclatuur die voortvloeit uit deze verordening wordt overgenomen in het gemeenschappelijk douanetarief.
2. Behoudens andersluidende bepalingen die in deze verordening of ter uitvoering van een van de bepalingen daarvan worden vastgesteld, zijn bij invoer uit derde landen verboden:
- de toepassing van enige heffing van gelijke werking als een douanerecht,
- de toepassing van enige kwantitatieve beperking of maatregel van gelijke werking.
Artikel 22
1. Wanneer in de Gemeenschap de markt voor een of meer van de in artikel 1, lid 2, bedoelde produkten als gevolg van invoer of uitvoer ernstige verstoringen ondergaat of dreigt te ondergaan die de doelstellingen van artikel 39 van het Verdrag in gevaar kunnen brengen, kunnen in het handelsverkeer met derde landen passende maatregelen worden toegepast totdat de verstoring opgeheven of het gevaar daarvoor geweken is.
De Raad stelt op voorstel van de Commissie volgens de stemprocedure van artikel 43, lid 2, van het Verdrag de algemene bepalingen ter uitvoering van dit lid vast en bepaalt in welke gevallen en binnen welke grenzen de Lid-Staten conservatoire maatregelen kunnen treffen.
2. Wanneer de in lid 1 bedoelde situatie zich voordoet, beslist de Commissie eigener beweging of op verzoek van een Lid-Staat over de noodzakelijke maatregelen, die aan de Lid-Staten worden medegedeeld en die onmiddellijk van toepassing zijn. Indien bij de Commissie een desbetreffend verzoek van een Lid-Staat wordt ingediend, beslist zij hierover binnen drie werkdagen na ontvangst van het verzoek.
3. Iedere Lid-Staat kan de maatregel van de Commissie binnen drie werkdagen na de dag van de mededeling daarvan aan de Raad voorleggen. De Raad komt onverwijld bijeen. Hij kan de maatregel met gekwalificeerde meerderheid van stemmen wijzigen of vernietigen.
4. De bepalingen van dit artikel worden toegepast met inachtneming van de verplichtingen op grond van de internationale overeenkomsten die zijn gesloten in overeenstemming met artikel 228, lid 2, van het Verdrag.
TITEL III Algemene bepalingen
Artikel 23
De artikelen 92 tot en met 94 van het Verdrag zijn van toepassing op de produktie van en de handel in de in artikel 1, lid 2, van deze verordening bedoelde produkten.
Artikel 24
De bepalingen van titel VI betreffende de communautaire en nationale controles van Verordening (EG) nr. 2200/96 zijn van toepassing op de controle op de naleving van de communautaire regelgeving voor de markt van verwerkte produkten op basis van groenten en fruit.
Artikel 25
Volgens de procedure van artikel 29 worden, in het licht van de eigen behoeften van de sector, administratieve sancties vastgesteld, al dan niet van financiële aard.
Artikel 26
Maatregelen die eventueel nodig zijn om de overgang te vergemakkelijken van de oude regeling naar die welke bij deze verordening wordt ingesteld, worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 29.
Artikel 27
1. De Lid-Staten en de Commissie verstrekken elkaar de voor de toepassing van deze verordening vereiste gegevens. Volgens de procedure van artikel 29 wordt bepaald, welke gegevens moeten worden meegedeeld. Volgens diezelfde procedure worden nadere regels vastgesteld inzake de mededeling en de verspreiding van de gegevens.
2. De wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen ter uitvoering of op grond van deze verordening, alsmede de wijzigingen van die bepalingen, worden door de Lid-Staten uiterlijk één maand na vaststelling ervan aan de Commissie meegedeeld.
3. De Lid-Staten nemen de nodige maatregelen om inbreuken op deze verordening te bestraffen en fraude te voorkomen en te bestrijden.
Artikel 28
Er wordt een comité van beheer voor verwerkte produkten op basis van groenten en fruit ingesteld, hierna "comité"genoemd, bestaande uit vertegenwoordigers van de Lid-Staten en voorgezeten door een vertegenwoordiger van de Commissie.
Artikel 29
1. In de gevallen waarin wordt verwezen naar de in dit artikel omschreven procedure, leidt de voorzitter deze procedure bij het comité in, hetzij op eigen initiatief, hetzij op verzoek van de vertegenwoordiger van een Lid-Staat.
2. De vertegenwoordiger van de Commissie legt het comité een ontwerp voor van de te nemen maatregelen. Het comité brengt advies uit over dit ontwerp binnen een termijn die de voorzitter kan vaststellen naar gelang van de urgentie van de materie. Het comité spreekt zich uit met de meerderheid van stemmen die in artikel 148, lid 2, van het Verdrag is voorgeschreven voor de aanneming van de besluiten die de Raad op voorstel van de Commissie dient te nemen. Bij stemming in het comité worden de stemmen van de vertegenwoordigers van de Lid-Staten gewogen overeenkomstig genoemd artikel. De voorzitter neemt niet aan de stemming deel.
3. a) De Commissie stelt maatregelen vast die onmiddellijk van toepassing zijn.
b) Indien deze maatregelen echter niet in overeenstemming zijn met het advies dat het comité heeft uitgebracht, worden zij onverwijld ter kennis van de Raad gebracht. In dat geval kan de Commissie de toepassing van de maatregelen waartoe zij heeft besloten voor ten hoogste een maand na deze kennisgeving uitstellen.
De Raad kan binnen een maand met een gekwalificeerde meerderheid van stemmen een andersluidend besluit nemen.
Artikel 30
Het comité kan elk ander vraagstuk onderzoeken dat door zijn voorzitter, hetzij op diens initiatief, hetzij op verzoek van de vertegenwoordiger van een Lid-Staat, aan de orde wordt gesteld.
Artikel 31
De uitgaven voor de toepassing van de artikelen 2, 7, 9, leden 4 en 5, en artikel 10, lid 3, worden beschouwd als een interventie ter regulering van de landbouwmarkten in de zin van artikel 1, lid 2, onder b), van Verordening (EEG) nr. 729/70 van de Raad van 21 april 1970 betreffende de financiering van het gemeenschappelijk landbouwbeleid (10).
Artikel 32
Deze verordening moet zodanig worden toegepast, dat gelijkelijk en op passende wijze rekening wordt gehouden met de in de artikelen 39 en 110 van het Verdrag vermelde doeleinden.
Artikel 33
1. Deze verordening treedt in werking op de dag van haar bekendmaking in het Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Zij is van toepassing met ingang van 1 januari 1997. Titel I is echter voor elk van de betrokken produkten pas van toepassing vanaf het begin van het verkoopseizoen 1997/1998.
2. De volgende verordeningen worden met ingang van de datum van toepassing van de overeenkomstige bepalingen van de onderhavige verordening ingetrokken:
- Verordening (EEG) nr. 426/86 van de Raad van 24 februari 1986 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector van op basis van groenten en fruit verwerkte produkten (11);
- Verordening (EEG) nr. 2245/88 van de Raad van 19 juli 1988 tot invoering van een garantiedrempel voor perziken en peren op siroop en/of op natuurlijk vruchtesap (12);
- Verordening (EEG) nr. 1206/90 van de Raad van 7 mei 1990 houdende vaststelling van de algemene voorschriften van de produktiesteunregeling in de sector verwerkte groenten en fruit (13);
- Verordening (EEG) nr. 668/93 van de Raad van 17 maart 1993 betreffende de beperking van de produktiesteun voor verwerkte produkten op basis van tomaten (14).
Verwijzingen naar de ingetrokken verordeningen moeten worden beschouwd als verwijzingen naar deze verordening en moeten worden gelezen volgens de concordantietabel in bijlage IV.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke Lid-Staat.
Gedaan te Luxemburg, 28 oktober 1996.