Nařízení Komise (ES) č. 2647/98
ze dne 9. prosince 1998,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2330/98 o nabídce náhrady škody některým producentům mléka nebo mléčných výrobků, kteří byli dočasně omezeni ve vykonávání své činnosti
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2330/98 ze dne 22. října 1998 o nabídce náhrady škody některým producentům mléka nebo mléčných výrobků, kteří byli dočasně omezeni ve vykonávání své činnosti [1], a zejména na články 9 a 16 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že podle článku 9 nařízení (ES) č. 2330/98 musí být žádosti o náhradu škody adresovány příslušnému orgánu, který pro tento účel stanovil příslušný členský stát, prostřednictvím standardního formuláře; že formuláře musí být sestaveny takovým způsoben, aby sloužily příslušným orgánům jako pracovní podklady, přičemž tyto orgány mají právo s ohledem na různé administrativní požadavky upravit obsah formuláře;
vzhledem k tomu, že podle článku 16 uvedeného nařízení je Komise pověřena stanovit prováděcí pravidla k tomuto nařízení a zejména ustanovení o uhrazení nákladů vzniklých zplnomocněným zástupcům příslušných producentů;
vzhledem k tomu, že při nabídce náhrady škody je nezbytné zohlednit náklady na zplnomocněného zástupce, které vznikly producentům tím, že své nároky vůči institucím Společenství uplatňovali před vstupem v platnost nařízení (ES) č. 2330/98; že důvody, které Radu přiměly stanovit, že náhrada škody by měla být vypočítána paušálně, platí také pro náklady na zplnomocněného zástupce; že jednotlivý zplnomocněný zástupce kromě toho často zastupuje velký počet producentů; že z tohoto důvodu je paušální uhrazení nákladů přiměřené;
vzhledem k tomu, že producentům, kteří podali žalobu u Soudu první instance, vznikly vyšší náklady na zplnomocněného zástupce, a proto by jim měla být poskytnuta vyšší paušální částka; že v některých případech by měla být rovněž stanovena možnost uhradit náklady, které paušální částku převyšují;
vzhledem k tomu, že by měl být pro celé Společenství zaveden jednotný doklad, který poslouží jako potvrzení o vyrovnání všech nároků; že Komise je oprávněna případně změnit znění dokladu vzhledem k členskému státu;
vzhledem k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Formulář uvedený v článku 9 nařízení (ES) č. 2330/98 je stanoven v příloze I.
Příslušný orgán může formulář upravit, aby zohlednil údaje, které mu už byly předány, nebo aby získal dodatečné informace nebo doklady nezbytné pro provádění nařízení (ES) č. 2330/98, zejména čl. 5 odst. 3 a 4.
Článek 2
Náklady, které producentovi vznikly v souvislosti s platbou zplnomocněného zástupce, který jednal jménem producenta a na jeho účet vůči institucím Společenství, budou paušálně uhrazeny do výše 0,5 % částky náhrady škody stanovené v článku 10 nařízení (ES) č. 2330/98, přičemž minimální částka pro producenta, který podal žalobu proti Společenství u Soudu první instance, činí 500 ECU; v ostatních případech je minimální částka 250 ECU.
Příslušný orgán provede úhradu pouze na základě žádosti producenta podané na formuláři podle článku 1 a na základě předložení účtu zplnomocněného zástupce.
Částka vyplacená producentovi však nesmí překročit částku uvedenou na účtu a každý producent může požádat pouze o úhradu nákladů na jednoho zplnomocněného zástupce.
Článek 3
Bez ohlednu na ustanovení článku 2, v případech, kdy Soud první instance vydal rozsudek o zodpovědnosti institucí Společenství, mohou být částky nákladů dohodnuty přímo mezi institucemi Společenství a zplnomocněnými zástupci příslušných producentů.
Článek 4
Ve smyslu tohoto nařízení se za zplnomocněného zástupce nepovažuje subjekt, který provádí služby pouze proti platbě poplatků.
Článek 5
S výhradou přezkoumání, že se účet zplnomocněného zástupce týká nákladů na služby provedené před vstupem v platnost nařízení (ES) č. 2330/98, příslušný orgán uvede v nabídce náhrady škody pro producenta částku stanovenou v souladu s článkem 2 nebo případně částku dohodnutou v souladu s článkem 3 a oznámenou příslušnému orgánu.
Články 11 a 12 nařízení (ES) č. 2330/98 se použijí pro uvedenou částku.
Článek 6
Potvrzení o vyrovnání všech nároků podle čl. 13 odst. 3 nařízení (ES) č. 2330/98 má být vystaveno na standardním formuláři podle přílohy II.
Komise může na žádost členského státu rozhodnout o úpravě standardního formuláře pro uvedený členský stát s cílem zohlednit zvláštní vnitrostátní ustanovení.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 9. prosince 1998.
VERORDENING (EG) Nr. 2647/98 VAN DE COMMISSIE van 9 december 1998 houdende uitvoeringsbepalingen voor Verordening (EG) nr. 2330/98 van de Raad inzake een vergoedingsvoorstel aan bepaalde producenten van melk en zuivelproducten die tijdelijk in de uitoefening van hun activiteit zijn beperkt
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,
Gelet op Verordening (EG) nr. 2330/98 van de Raad van 22 oktober 1998 inzake een vergoedingsvoorstel aan bepaalde producenten van melk en zuivelproducten die tijdelijk in de uitoefening van hun activiteit zijn beperkt (1), en met name op de artikelen 9 en 16,
Overwegende dat op grond van artikel 9 van Verordening (EG) nr. 2330/98, alle vergoedingsaanvragen door de betrokken producenten bij de in de betrokken 1idstaat daartoe aangewezen bevoegde autoriteit moeten worden ingediend met gebruikmaking van een standaardformulier; dat dergelijke formulieren moeten kunnen dienen als werkdocument voor de bevoegde autoriteiten, waarbij elk van deze autoriteiten het recht heeft om in verband met verschillen in de administratieve voorschriften, inhoudelijke wijzigingen in het formulier aan te brengen;
Overwegende dat op grond van artikel 16 van de betrokken verordening, de bepalingen ter uitvoering ervan en met name de bepalingen inzake de betaling van de kosten van gemachtigden van de betrokken producenten, door de Commissie worden vastgesteld;
Overwegende dat in het vergoedingsvoorstel rekening moet worden gehouden met de honoraria die producenten aan gemachtigden hebben betaald bij het indienen van vorderingen bij de instellingen van de Gemeenschap vóór de inwerkingtreding van Verordening (EG) nr. 2330/98; dat de redenen op grond waarvan de Raad heeft bepaald dat de vergoeding op forfaitaire basis dient te worden berekend, ook gelden voor de kosten van gemachtigden; dat bovendien vaak één enkele gemachtigde een groot aantal producenten heeft vertegenwoordigd; dat het dan ook dienstig wordt geacht de honoraria op forfaitaire basis te vergoeden;
Overwegende dat producenten die bij het Gerecht van eerste aanleg een beroep hebben ingesteld, hogere kosten voor honoraria van gemachtigden hebben gehad en daarom een hoger forfaitair bedrag zouden moeten ontvangen; dat het in bepaalde gevallen mogelijk zou moeten zijn een vergoeding te betalen die hoger ligt dan het forfaitaire bedrag;
Overwegende dat het dienstig wordt geacht om, bij wijze van kwitantie voor definitieve afrekening, één enkel document voor de hele Gemeenschap in te voeren, onverminderd het recht van de Commissie om, indien nodig, de tekst van dat document voor een bepaalde lidstaat aan te passen;
Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatregelen in overeenstemming zijn met het advies van het Comité van beheer voor melk en zuivelproducten,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Het in artikel 9 van Verordening (EG) nr. 2330/98 bedoelde formulier wordt opgesteld overeenkomstig bijlage I.
De bevoegde autoriteit mag het formulier aanpassen wanneer zij reeds over bepaalde informatie beschikt, of wanneer zij voor de tenuitvoerlegging van Verordening (EG) nr. 2330/98, en met name van artikel 5, leden 3 en 4, aanvullende informatie of aanvullend bewijsmateriaal nodig heeft.
Artikel 2
De kosten die een producent heeft gemaakt in verband met de betaling van een honorarium aan een gemachtigde die namens hen en voor zijn rekening met de instellingen van de Gemeenschap heeft onderhandeld, worden op forfaitaire basis vergoed à 0,5 % van het in artikel 10 van Verordening (EG) nr. 2330/98 bedoelde vergoedingsbedrag, met dien verstande dat een minimum van 500 ECU geldt in gevallen waarin producenten bij het Gerecht van eerste aanleg een beroep tegen de Gemeenschap hebben ingesteld, en een minimum van 250 ECU in andere gevallen.
De vergoeding wordt door de bevoegde autoriteit betaald nadat de producent met behulp van het in artikel 1 bedoelde formulier een vergoedingsaanvraag heeft ingediend en de nota van de gemachtigde heeft overgelegd.
Het aan de producent betaalde bedrag mag echter de op de nota vermelde som niet overschrijden en elke producent mag slechts voor één gemachtigde een honorariumvergoeding aanvragen,
Artikel 3
Ongeacht het bepaalde in artikel 2 kan, in gevallen waarin het Gerecht van eerste aanleg uitspraak heeft gedaan over de aansprakelijkheid van de instellingen van de Gemeenschap, het kostenbedrag rechtstreeks door de instellingen van de Gemeenschap en de betrokken gemachtigden worden overeengekomen.
Artikel 4
Voor de toepassing van deze verordening wordt een instantie die uitsluitend tegen betaling van contributies diensten verleent, niet als een gemachtigde beschouwd.
Artikel 5
Na te hebben geverifieerd of de nota van de gemachtigde betrekking heeft op kosten voor diensten die vóór de inwerkingtreding van Verordening (EG) nr. 2330/98 zijn geleverd, vermeldt de bevoegde autoriteit in het aan de producent gepresenteerde vergoedingsvoorstel het bedrag dat overeenkomstig artikel 2 is vastgesteld of, in voorkomend geval, het bedrag dat overeenkomstig artikel 3 is overeengekomen en aan de bevoegde autoriteit is medegedeeld.
De artikelen 11 en 12 van Verordening (EG) nr. 2330/98 zijn eveneens van toepassing op het bovengenoemde bedrag.
Artikel 6
Voor de in artikel 13, lid 3, van Verordening (EG) nr. 2330/98 bedoelde kwitantie voor definitieve afrekening wordt gebruik gemaakt van het standaardformulier in bijlage II.
De Commissie kan, wanneer één van de lidstaten daarom verzoekt, besluiten het standaardformulier voor die lidstaat te wijzigen om rekening te houden met bestaande specifieke nationale bepalingen.
Artikel 7
Deze verordening treedt in werking op de derde dag na haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 9 december 1998.