Směrnice Rady 97/11/ES
ze dne 3. března 1997,
kterou se mění směrnice 85/337/EHS o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 130s odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
s ohledem na stanovisko Výboru regionů [3],
v souladu s postupem stanoveným v článku 189c Smlouvy [4],
(1) vzhledem k tomu, že směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí [5] je zaměřena na poskytování důležitých informací příslušným orgánům, které jim umožní přijímat rozhodnutí o vybraných záměrech se znalostí možných významných vlivů daného záměru na životní prostředí; že posuzování je základním nástrojem politiky v oblasti životního prostředí, která je vymezena v článku 130r Smlouvy, a pátého programu Společenství o politice a akci pro životní prostředí a trvale udržitelný rozvoj;
(2) vzhledem k tomu, že podle čl. 130r odst. 2 Smlouvy je politika Společenství v oblasti životního prostředí založena na zásadách předběžné opatrnosti a preventivní akce a na zásadách, že škody na životním prostředí mají být přednostně napravovány přímo u zdroje a že za vzniklé škody by měl platit znečišťovatel;
(3) vzhledem k tomu, že hlavní zásady posuzování vlivů na životní prostředí by měly být harmonizovány a že členské státy mohou stanovit přísnější pravidla ochrany životního prostředí;
(4) vzhledem k tomu, že zkušenosti získané při posuzování vlivů na životní prostředí uvedené ve zprávě o provádění směrnice 85/337/EHS přijaté Komisí dne 2. dubna 1993 ukazují, že je nezbytné zavést ustanovení, která objasní, doplní a zkvalitní pravidla posuzování, aby byla zajištěna soustavná harmonizace a účinnější provádění této směrnice;
(5) vzhledem k tomu, že záměry, pro které je vyžadováno posouzení, by měly podléhat žádosti o povolení; že posouzení by mělo být provedeno dříve, než je toto povolení vydáno;
(6) vzhledem k tomu, že je vhodné doplnit seznam záměrů, které mají významný vliv na životní prostředí a které proto musí zpravidla podléhat systematickému posouzení;
(7) vzhledem k tomu, že jiné druhy záměrů nemusí mít v každém případě významný vliv na životní prostředí; že tyto záměry by měly být posouzeny, pokud členské státy usoudí, že by mohly mít významný vliv na životní prostředí;
(8) vzhledem k tomu, že členské státy mohou stanovit prahové hodnoty nebo kritéria sloužící k určení, které z těchto záměrů musí podléhat posouzení s ohledem na význam jejich vlivů na životní prostředí; že by nemělo být požadováno, aby členské státy musely v každém jednotlivém případě přezkoumávat záměry, které nedosahují uvedených prahových hodnot nebo nesplňující uvedená kritéria;
(9) vzhledem k tomu, že při stanovování těchto prahových hodnot nebo kritérií nebo při přezkoumávání jednotlivých záměrů za účelem určení, které záměry by měly podléhat posouzení na základě významu jejich vlivů na životní prostředí, by členské státy měly přihlédnout k odpovídajícím kritériím výběru stanoveným v této směrnici; že v souladu se zásadou subsidiarity mohou členské státy nejlépe uplatňovat tato kritéria v jednotlivých případech;
(10) vzhledem k tomu, že kritéria vztahující se k lokalizaci záměru odkazující na zvlášť chráněné oblasti vyhlášené členskými státy v souladu se směrnicí Rady 79/409/EHS ze dne 2. května 1979 o ochraně volně žijících ptáků [6] a směrnicí Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin [7] nezbytně neznamená, že záměry umístěné do těchto oblastí musí automaticky podléhat posouzení na základě této směrnice;
(11) vzhledem k tomu, že je vhodné zavést postup umožňující oznamovatelům získat od příslušných orgánů stanovisko o obsahu a rozsahu informací, které je třeba zpracovat a poskytnout pro posouzení; že členské státy mohou v rámci tohoto postupu vyžadovat, aby jim oznamovatel předložil mimo jiné alternativní řešení záměrů, pro něž zamýšlí podat žádost;
(12) vzhledem k tomu, že je žádoucí posílit ustanovení týkající se posuzování vlivů na životní prostředí překračujících hranice států za účelem přihlédnutí k rozvoji na mezinárodní úrovni;
(13) vzhledem k tomu, že dne 25. února 1991 podepsalo Společenství Úmluvu o posuzování vlivů na životní prostředí překračujících hranice států,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 85/337/EHS se mění takto:
1. Ustanovení čl. 2 odst. 1 se nahrazuje tímto:
"1. Členské státy přijmou všechna opatření nezbytná k zajištění, aby před vydáním povolení podléhaly záměry, které mohou mít významný vliv na životní prostředí mimo jiné v důsledku své povahy, rozsahu nebo umístění, požadavku získat povolení a posouzení z hlediska jejich vlivů. Tyto záměry jsou vymezeny v článku 4."
2. V článku 2 se vkládá nový odstavec, který zní:
"2a. Členské státy mohou stanovit jednotné řízení pro splnění požadavků této směrnice a požadavků směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění [8]
3. Čl. 2 odst. 3 první pododstavec zní takto:
"3. Aniž je dotčen článek 7, mohou členské státy ve výjimečných případech vyjmout určitý záměr zcela nebo zčásti z ustanovení stanovených touto směrnicí."
4. V čl. 2 odst. 3 písm. c) anglického znění se výraz "where appropriate" nahrazuje výrazem "where applicable".
5. Článek 3 se nahrazuje tímto:
"Článek 3
Posuzování vlivů na životní prostředí vhodným způsobem určí, popíše a posoudí v každém jednotlivém případě a v souladu s články 4 až 11 přímé a nepřímé vlivy záměru na tyto faktory:
- člověka, faunu a flóru,
- půdu, vodu, ovzduší, podnebí a krajinu,
- hmotný majetek a kulturní dědictví,
- vzájemné působení mezi faktory uvedenými v první, druhé a třetí odrážce."
6. Článek 4 se nahrazuje tímto:
"Článek 4
1. S výhradou čl. 2 odst. 3 podléhají záměry uvedené v příloze I posouzení v souladu s články 5 až 10.
2. S výhradou čl. 2 odst. 3 určí členské státy pro záměry uvedené v příloze II na základě:
a) přezkoumání každého jednotlivého případu
nebo
b) prahových hodnot nebo kritérií stanovených členským státem,
zda záměry podléhají posouzení v souladu s články 5 až 10.
Členské státy se mohou rozhodnout používat oba postupy uvedené v písm. a) a b).
3. Při přezkoumávání každého jednotlivého případu nebo při stanovení kritérií nebo prahových hodnot podle odstavce 2 jsou brána v úvahu odpovídající kritéria výběru uvedená v příloze III.
4. Členské státy zajistí, aby rozhodnutí přijatá příslušnými orgány podle odstavce 2 byla zpřístupněna veřejnosti."
7. Článek 5 se nahrazuje tímto:
"Článek 5
1. V případě záměrů, které podle článku 4 musí podléhat posouzení vlivů na životní prostředí v souladu s články 5 až 10, přijmou členské státy nezbytná opatření k zajištění, aby oznamovatel poskytl ve vhodné formě informace upřesněné v příloze IV, pokud:
a) členské státy považují tyto informace za důležité v dané fázi povolovacího řízení a vzhledem ke zvláštním rysům konkrétního záměru nebo určitého druhu záměrů a složek životního prostředí, které by mohly být zasaženy;
b) členské státy považují za odůvodněné požadovat po oznamovateli, aby tyto informace shromáždil, mimo jiné s ohledem na současné poznatky a metody posuzování.
2. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění, aby příslušný orgán vyjádřil své stanovisko k informacím, které mají být poskytnuty oznamovatelem v souladu s odstavcem 1, pokud o to oznamovatel požádá ještě před předložením žádosti o povolení. Příslušný orgán před vyjádřením svého stanoviska projedná záměr s oznamovatelem a orgány uvedenými v čl. 6 odst. 1. Skutečnost, že orgán vyjádřil stanovisko podle tohoto odstavce, mu nebrání, aby později vyžadoval od oznamovatele předložení dalších informací.
Členské státy mohou požadovat, aby příslušné orgány vyjádřily své stanovisko bez ohledu na to, zda to žádá oznamovatel.
3. Informace, které má oznamovatel poskytnout v souladu s odstavcem 1, musí zahrnovat alespoň:
- popis záměru obsahující informace o jeho umístění, povaze a rozsahu,
- popis zamýšlených opatření k vyloučení a omezení významných škodlivých vlivů a je-li to možné i k jejich nápravě,
- údaje nezbytné k určení a posouzení hlavních vlivů, které by záměr mohl mít na životní prostředí,
- nástin hlavních alternativních řešení uvažovaných oznamovatelem a uvedení hlavních důvodů jeho výběru, s přihlédnutím k vlivům na životní prostředí,
- všeobecně srozumitelné shrnutí informací uvedených v předchozích odrážkách.
4. Členské státy, je-li to nezbytné, zajistí, aby orgány vlastnící příslušné informace, zejména ve vztahu k článku 3, poskytly tyto informace oznamovateli."
8. V článku 6 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění, aby orgány, kterých by se záměr mohl týkat, měly vzhledem ke své zvláštní působnosti v otázkách životního prostředí možnost vyjádřit své stanovisko k informacím poskytnutým oznamovatelem a k žádosti o povolení. Za tímto účelem členské státy určí orgány, s nimiž je třeba záměr projednat, buď obecně, nebo v jednotlivých případech. Těmto orgánům musí být předány informace shromážděné podle článku 5. Podrobné podmínky týkající se projednání stanoví členské státy."
V článku 6 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Členské státy zajistí, aby každá žádost o povolení a všechny informace shromážděné podle článku 5 byly v přiměřené době zpřístupněny veřejnosti, aby dotyčná veřejnost měla příležitost vyjádřit své stanovisko před vydáním povolení."
9. Článek 7 se nahrazuje tímto:
"Článek 7
1. Je-li si členský stát vědom, že záměr by mohl mít závažný vliv na životní prostředí v jiném členském státě, nebo pokud členský stát, který by mohl být významně zasažen, o to požádá, poskytne členský stát, na jehož území má být záměr uskutečněn, dotyčnému členskému státu co nejrychleji a nejpozději při informování vlastní veřejnosti mimo jiné:
a) popis záměru spolu se všemi dostupnými informacemi o jeho možných dopadech překračujících hranice státu;
b) informace o povaze rozhodnutí, které může být přijato,
a poskytne tomuto druhému členskému státu přiměřenou dobu na oznámení, zda si tento přeje účastnit se postupu posuzování vlivů na životní prostředí a může zahrnout informace uvedené v odstavci 2.
2. Oznámí-li členský stát, který obdrží informace podle odstavce 1, svůj úmysl účastnit se řízení posuzování vlivů na životní prostředí, zašle členský stát, na jehož území má být záměr uskutečněn, pokud tak již neučinil, dotyčnému členskému státu informace shromážděné podle článku 5 a odpovídající informace týkající se uvedeného řízení, včetně žádosti o povolení.
3. Kromě toho dotyčné členské státy, pokud se jich to dotýká:
a) zařídí, aby informace uvedené v odstavcích 1 a 2 byly v přiměřené době zpřístupněny orgánům uvedeným v čl. 6 odst. 1 a dotyčné veřejnosti na území toho členského státu, který by mohl být významně zasažen; a
b) zajistí, aby tyto orgány a dotyčná veřejnost měly možnost ještě před vydáním povolení pro daný záměr zaslat v přiměřené době své stanovisko k informacím předaným příslušným orgánům v členském státě, na jehož území má být záměr uskutečněn.
4. Dotyčné členské státy zahájí jednání mimo jiné o možných vlivech záměru překračujících hranice států a opatřeních zamýšlených ke snížení nebo vyloučení těchto vlivů a dohodnou přiměřený časový rámec pro dobu jednání.
5. Podrobnosti provádění ustanovení tohoto článku mohou stanovit dotyčné členské státy."
10. Článek 8 se nahrazuje tímto:
"Článek 8
Výsledky jednání a informace shromážděné podle článků 5, 6 a 7 musí být brány v úvahu v povolovacím řízení."
11. Článek 9 se nahrazuje tímto:
"Článek 9
1. Pokud bylo povolení vydáno nebo zamítnuto, příslušný orgán nebo orgány o tom vhodným postupem uvědomí veřejnost a zpřístupní jí informace o:
- obsahu rozhodnutí a všech podmínkách k němu připojených,
- hlavních důvodech a úvahách, na kterých je rozhodnutí založeno,
- popisu, je-li to nezbytné, hlavních opatření k vyloučení, snížení a pokud možno vyrovnání významných nepříznivých vlivů.
2. Příslušný orgán nebo orgány uvědomí každý členský stát, s nímž bylo jednáno podle článku 7, zasláním informací uvedených v odstavci l."
12. Článek 10 se nahrazuje tímto:
"Článek 10
Ustanoveními této směrnice není dotčena povinnost příslušných orgánů respektovat omezení uložená vnitrostátními právními a správními předpisy a přijatou právní praxí v oblasti zachovávání obchodního a služebního tajemství, včetně duševního vlastnictví, a ochrany veřejného zájmu.
Pokud je použitelný článek 7, podléhá předávání informací jinému členskému státu a přijetí informací jiným členským státem omezením platným v členském státě, kde je záměr navrhován."
13. V článku 11 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Členské státy uvědomí Komisi zejména o všech kritériích nebo prahových hodnotách přijatých pro výběr dotyčných záměrů v souladu s čl. 4 odst. 2."
14. Zrušuje se článek 13.
15. Přílohy I, II a III se nahrazují přílohami I, II, III a IV uvedenými v příloze této směrnice.
Článek 2
Pět let po vstupu této směrnice v platnost zašle Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o použití a o účinnosti směrnice 85/337/EHS ve znění této směrnice. Tato zpráva je založena na výměně informací stanovené čl. 11 odst. 1 a 2.
Na základě této zprávy předloží Komise Radě v případě potřeby doplňkové návrhy za účelem posílení koordinace při použití této směrnice.
Článek 3
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 14. března 1999. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Byla-li žádost o povolení předložena příslušnému orgánu před uplynutím lhůty stanovené v odstavci 1, použijí se nadále ustanovení směrnice 85/337/EHS ve znění předcházejícím těmto změnám.
Článek 4
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 5
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 3. března 1997.
RICHTLIJN 97/11/EG VAN DE RAAD van 3 maart 1997 tot wijziging van Richtlijn 85/337/EEG betreffende de milieu-effectbeoordeling van bepaalde openbare en particuliere projecten
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op artikel 130 S, lid 1,
Gezien het voorstel van de Commissie (1),
Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité (2),
Gezien het advies van het Comité van de Regio's (3),
Overeenkomstig de procedure van artikel 189 C van het Verdrag (4),
(1) Overwegende dat met Richtlijn 85/337/EEG van 27 juni 1985 betreffende de milieu-effectbeoordeling van bepaalde openbare en particuliere projecten (5) wordt beoogd de bevoegde instanties passende informatie te verschaffen aan de hand waarvan zij over een bepaald project een besluit kunnen nemen met volledige kennis van zaken wat betreft de daarvan te verwachten aanzienlijke milieu-effecten; dat deze procedure een fundamenteel instrument is van het milieubeleid, zoals in artikel 130 R van het Verdrag omschreven, en van het vijfde beleidsplan/actieprogramma van de Gemeenschap inzake het milieu en duurzame ontwikkeling;
(2) Overwegende dat in artikel 130 R, lid 2, van het Verdrag is bepaald dat het milieubeleid van de Gemeenschap met name berust op het voorzorgsbeginsel en het beginsel van preventief handelen, alsmede op de beginselen dat milieuaantastingen bij voorrang aan de bron dienen te worden bestreden en dat de vervuiler betaalt;
(3) Overwegende dat de hoofdbeginselen van de milieu-effectbeoordeling geharmoniseerd moeten worden en dat de lidstaten ter bescherming van het milieu strengere voorschriften kunnen vaststellen;
(4) Overwegende dat uit de ervaringen met de milieu-effectbeoordeling, neergelegd in het verslag over de tenuitvoerlegging van Richtlijn 85/337/EEG dat op 2 april 1993 door de Commissie is goedgekeurd, de noodzaak blijkt van voorschriften ter verduidelijking, aanvulling en verbetering van de regelgeving inzake de beoordelingsprocedure, teneinde ervoor te zorgen dat de richtlijn op een meer en meer geharmoniseerde en doeltreffende wijze wordt toegepast;
(5) Overwegende dat een vergunning moet worden geëist voor projecten waarvoor een beoordeling vereist is; overwegende dat de beoordeling dient te worden uitgevoerd voordat die vergunning wordt verleend;
(6) Overwegende dat het dienstig is de lijst aan te vullen van projecten die aanzienlijke milieu-effecten hebben en derhalve in regel aan een systematische beoordeling moeten worden onderworpen;
(7) Overwegende dat andere soorten projecten niet in alle gevallen aanzienlijke milieu-effecten behoeven te hebben; dat die projecten beoordeeld moeten worden wanneer de lidstaten van mening zijn dat zij aanzienlijke milieu-effecten kunnen hebben;
(8) Overwegende dat de lidstaten drempels of criteria kunnen vaststellen om te bepalen welke van die projecten op grond van de omvang van hun milieu-effecten moeten worden beoordeeld en dat van de lidstaten niet zal worden geëist dat zij projecten die onder die drempels blijven of buiten die criteria vallen stuk voor stuk bestuderen;
(9) Overwegende dat de lidstaten bij de vaststelling van deze drempels of criteria en bij het stuk voor stuk bestuderen van projecten om te bepalen, welke van die projecten op grond van de omvang van hun milieu-effecten moeten worden beoordeeld, rekening dienen te houden met de relevante selectiecriteria in deze richtlijn; dat de lidstaten volgens het subsidiariteitsbeginsel het meest in aanmerking komen om deze criteria in de praktijk toe te passen;
(10) Overwegende dat het bestaan van een locatiecriterium in verband met bijzondere beschermingsgebieden die door de lidstaten zijn aangewezen volgens Richtlijn 79/409/EEG van de Raad van 2 april 1979 inzake het behoud van de vogelstand (6) en Richtlijn 92/43/EEG van de Raad van 21 mei 1992 inzake de instandhouding van de natuurlijke habitats en de wilde flora en fauna (7), niet noodzakelijk inhoudt dat projecten in die gebieden automatisch een beoordeling volgens deze richtlijn moeten ondergaan;
(11) Overwegende dat het dienstig is een procedure in te voeren via welke de ontwikkelaar van de bevoegde overheidsinstanties kan vernemen waarover en in welke mate er informatie met het oog op de beoordeling dient te worden uitgewerkt en verstrekt; dat de lidstaten de ontwikkelaar in het kader van die procedure kunnen voorschrijven onder andere alternatieven te geven voor de projecten waarvoor hij van plan is een aanvraag in te dienen;
(12) Overwegende dat het gewenst is de voorschriften betreffende milieu-effectrapportage in grensoverschrijdend verband te versterken teneinde rekening te houden met de ontwikkelingen op internationaal niveau;
(13) Overwegende dat de Gemeenschap op 25 februari 1991 het Verdrag inzake milieu-effectrapportage in grensoverschrijdend verband heeft ondertekend,
HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
Artikel 1
Richtlijn 85/337/EEG wordt als volgt gewijzigd:
1. artikel 2, lid 1, wordt vervangen door:
"1. De lidstaten treffen de nodige maatregelen om te verzekeren dat een vergunning vereist is voor projecten die een aanzienlijk milieu-effect kunnen hebben, onder meer gezien hun aard, omvang of ligging, en een beoordeling van hun effecten moet plaatsvinden alvorens een vergunning wordt verleend. Deze projecten worden omschreven in artikel 4.";
2. in artikel 2 wordt een nieuw lid ingevoegd, dat als volgt luidt:
"2. a) De lidstaten kunnen voorzien in een enkelvoudige procedure om te voldoen aan de voorschriften van deze richtlijn en die van Richtlijn 96/61/EG van de Raad van 24 september 1996 inzake geïntegreerde preventie en bestrijding van verontreiniging (1).
(1) PB nr. L 257 van 10. 10. 1996, blz. 26.";
3. de eerste alinea van artikel 2, lid 3, wordt vervangen door de volgende tekst:
"3. Onverminderd de bepalingen van artikel 7, kunnen de lidstaten in uitzonderlijke gevallen voor een welbepaald project gehele of gedeeltelijke vrijstelling verlenen van de bepalingen van deze richtlijn.";
4. in artikel 2, lid 3, onder c), worden de woorden "in voorkomend geval" vervangen door "waar dat van toepassing is";
5. artikel 3 wordt vervangen door:
"Artikel 3
Bij de milieu-effectbeoordeling worden de directe en indirecte effecten van een project overeenkomstig de artikelen 4 tot en met 11 per geval op passende wijze geïdentificeerd, beschreven en beoordeeld op de volgende factoren:
- mens, dier en plant;
- bodem, water, lucht, klimaat en landschap;
- materiële goederen en het culturele erfgoed;
- de samenhang tussen de in het eerste, tweede en derde streepje genoemde factoren";
6. artikel 4 wordt vervangen door:
"Artikel 4
1. Onder voorbehoud van artikel 2, lid 3, worden de in bijlage I genoemde projecten onderworpen aan een beoordeling overeenkomstig de artikelen 5 tot en met 10.
2. Onder voorbehoud van artikel 2, lid 3, bepalen de lidstaten voor de in bijlage II genoemde projecten:
a) door middel van een onderzoek per geval, of
b) aan de hand van door de lidstaten vastgestelde drempelwaarden of criteria,
of het project al dan niet moet worden onderworpen aan een beoordeling overeenkomstig de artikelen 5 tot en met 10.
De lidstaten kunnen besluiten om beide onder a) en b) genoemde procedures toe te passen.
3. Bij het onderzoek per geval of bij de vaststelling van drempelwaarden of criteria bij de toepassing van lid 2 moet met de relevante selectiecriteria van bijlage III rekening worden gehouden.
4. De lidstaten zorgen ervoor dat de overeenkomstig lid 2 door de bevoegde instanties verrichte bepalingen ter beschikking van het publiek worden gesteld.";
7. artikel 5 wordt vervangen door:
"Artikel 5
1. Bij projecten die krachtens artikel 4 moeten worden onderworpen aan een milieu-effect-beoordeling overeenkomstig de artikelen 5 tot en met 10, treffen de lidstaten de nodige maatregelen om ervoor te zorgen dat de opdrachtgever in passende vorm de in bijlage IV bedoelde informatie verstrekt, voor zover:
a) de lidstaten deze informatie van belang achten in een bepaald stadium van de vergunningsprocedure en voor de specifieke kenmerken van een bepaald project of projecttype en van de milieu-aspecten die hierdoor kunnen worden beïnvloed;
b) de lidstaten, onder meer op grond van de bestaande kennis en beoordelingsmethoden, menen dat redelijkerwijs van een opdrachtgever mag worden verlangd dat hij die informatie verzamelt.
2. De lidstaten nemen de nodige maatregelen om ervoor te zorgen dat, indien de opdrachtgever daarom verzoekt voordat hij een aanvraag om een vergunning indient, de bevoegde instantie advies uitbrengt over de door de opdrachtgever overeenkomstig lid 1 te verstrekken informatie. De bevoegde instantie raadpleegt de opdrachtgever en de in artikel 6, lid 1, bedoelde instanties voordat zij haar advies uitbrengt.
Het feit dat de instantie overeenkomstig dit lid een advies heeft uitgebracht, belet haar niet vervolgens meer informatie van de opdrachtgever te verlangen.
De lidstaten kunnen de bevoegde instanties verplichten om een dergelijk advies te verstrekken, ongeacht of de opdrachtgever daarom verzoekt of niet.
3. De informatie die de opdrachtgever overeenkomstig lid 1 moet verstrekken, moet ten minste het volgende bevatten:
- een beschrijving van het project met informatie over vestigingsplaats, ontwerp en omvang van het project;
- een beschrijving van de beoogde maatregelen om aanzienlijke nadelige effecten te vermijden, te beperken en zo mogelijk te verhelpen;
- de nodige gegevens om de voornaamste milieu-effecten die het project vermoedelijk zal hebben, te kunnen bepalen en beoordelen;
- een schets van de voornaamste alternatieven die de opdrachtgever heeft onderzocht, met opgave van de voornaamste motieven voor zijn keuze, met inachtneming van de milieu-effecten;
- een niet-technische samenvatting van de in de vorige streepjes bedoelde gegevens.
4. Zo nodig zorgen de lidstaten ervoor dat instanties die over relevante informatie beschikkingen, in het bijzonder gelet op artikel 3, deze informatie ter beschikking stellen van de opdrachtgever.";
8. in artikel 6 wordt lid 1 vervangen door:
"1. De lidstaten treffen de nodige maatregelen om te verzekeren dat de instanties die op grond van hun specifieke verantwoordelijkheden op milieugebied met het project te maken kunnen krijgen, de gelegenheid krijgen advies uit te brengen over de door de opdrachtgever verstrekte informatie en over de aanvraag om een vergunning. Te dien einde wijzen de lidstaten in het algemeen of per geval de te raadplegen instanties aan. Deze worden in kennis gesteld van de krachtens artikel 5 verzamelde informatie. De gedetailleerde regeling van deze raadpleging wordt door de lidstaten vastgesteld.";
artikel 6, lid 2, wordt vervangen door:
"2. De lidstaten zien erop toe dat elke aanvraag voor een vergunning en de krachtens artikel 5 verzamelde informatie binnen een redelijke termijn voor het publiek beschikbaar worden gesteld, zodat het betrokken publiek de mogelijkheid krijgt zijn mening te geven alvorens de vergunning wordt toegekend.";
9. artikel 7 wordt vervangen door:
"Artikel 7
1. Wanneer een lidstaat constateert dat een project vermoedelijk aanzienlijke milieu-effecten zal hebben in een andere lidstaat, of wanneer een lidstaat waarvan het milieu vermoedelijk aanzienlijke effecten zal ondervinden hierom verzoekt, doet de lidstaat op het grondgebied waarvan men het project wil uitvoeren de andere lidstaat zo spoedig mogelijk, doch uiterlijk wanneer hij zijn eigen publiek informeert, onder meer toekomen:
a) een beschrijving van het project, met alle beschikbare informatie over het mogelijke grensoverschrijdende effect ervan;
b) informatie over de aard van de beslissing die kan worden genomen,
en geeft hij de andere lidstaat een redelijke termijn om kenbaar te maken of hij wenst deel te nemen aan de Milieu-Effect-Beoordelingsprocedure; tevens kan hij de in lid 2 bedoelde informatie verstrekken.
2. Indien een lidstaat die overeenkomstig lid 1 informatie ontvangt kenbaar maakt dat hij wil deelnemen aan de Milieu-Effect-Beoordelingsprocedure, zendt de lidstaat op het grondgebied waarvan men het project wil uitvoeren, indien hij dat niet reeds heeft gedaan, aan de betrokken lidstaat de overeenkomstig artikel 5 verzamelde informatie alsmede relevante informatie betreffende de genoemde procedure waaronder de vergunningsaanvraag.
3. Ieder van de betrokken lidstaten zorgt er tevens voor, voor zover het hem betreft, dat:
a) de in de leden 1 en 2 bedoelde informatie binnen een redelijke termijn ter beschikking wordt gesteld van de in artikel 6, lid 1, bedoelde instanties en van het betrokken publiek op het grondgebied van de lidstaat die vermoedelijk aanzienlijke effecten zal ondervinden; en
b) die instanties en het betrokken publiek voordat een vergunning voor het project wordt verleend, de gelegenheid krijgen binnen een redelijke termijn advies over de verstrekte informatie uit te brengen aan de bevoegde instantie van de lidstaat op het grondgebied waarvan men het project wil uitvoeren.
4. De betrokken lidstaten plegen overleg over onder andere de potentiële grensoverschrijdende effecten van het project en de maatregelen die worden overwogen om die effecten te beperken of teniet te doen en komen een redelijke termijn overeen waarbinnen het overleg moet plaatsvinden.
5. De gedetailleerde regelingen ter uitvoering van dit artikel kunnen door de betrokken lidstaten worden vastgesteld.";
10. artikel 8 wordt vervangen door:
"Artikel 8
De resultaten van de raadplegingen en de krachtens de artikelen 5, 6 en 7 ingewonnen informatie worden in het kader van de vergunningsprocedure in aanmerking genomen.";
11. artikel 9 wordt vervangen door:
"Artikel 9
1. Wanneer een beslissing over het verlenen of weigeren van een vergunning is genomen, brengen de bevoegde instanties het publiek daarvan overeenkomstig de toepasselijke procedures op de hoogte en stellen zij de volgende informatie ter beschikking van het publiek:
- de inhoud van de beslissing en de eventuele voorwaarden die daaraan zijn verbonden;
- de voornaamste redenen en overwegingen waarop de beslissing is gebaseerd;
- indien nodig, een beschrijving van de voornaamste maatregelen om aanzienlijke schadelijke effecten te voorkomen, te beperken en zo mogelijk te verhelpen.
2. De bevoegde instantie of instanties brengen elke lidstaat die overeenkomstig artikel 7 is geraadpleegd op de hoogte en doen hem de in lid 1 vermelde informatie toekomen.";
12. artikel 10 wordt vervangen door:
"Artikel 10
De bepalingen van deze richtlijn doen niet af aan de verplichting van de bevoegde instanties tot inachtneming van de door de nationale wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen en de geldende rechtspraktijk opgelegde beperkingen ter bescherming van het industrieel en het handelsgeheim, met inbegrip van de intellectuele eigendom, en van het openbaar belang.
Wanneer artikel 7 van toepassing is, zijn de toezending van informatie aan een andere lidstaat en de ontvangst van informatie door een andere lidstaat onderworpen aan de beperkingen die gelden in de lidstaat waar het project wordt voorgesteld.";
13. artikel 11, lid 2, wordt als volgt gelezen:
"2. In het bijzonder stellen de lidstaten de Commissie in kennis van alle criteria en/of de drempelwaarden die in voorkomend geval overeenkomstig artikel 4, lid 2, voor de selectie van de betrokken projecten zijn vastgesteld.";
14. artikel 13 vervalt;
15. de bijlagen I, II en III worden vervangen door de bijlagen I, II, III en IV, zoals opgenomen in de bijlage.
Artikel 2
Vijf jaar na de inwerkingtreding van deze richtlijn brengt de Commissie aan het Europees Parlement en de Raad verslag uit over de toepassing en de doeltreffendheid van Richtlijn 85/337/EEG, zoals gewijzigd bij deze richtlijn. Het verslag is gebaseerd op de uitwisseling van inlichtingen als bedoeld in artikel 11, leden 1 en 2.
Op basis van dat verslag legt de Commissie in voorkomend geval aan de Raad aanvullende voorstellen voor die moeten zorgen voor een verdere coördinatie van de toepassing van deze richtlijn.
Artikel 3
1. De lidstaten doen de nodige wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen in werking treden om vóór 14 maart 1999 aan deze richtlijn te voldoen. Zij stellen de Commissie daarvan onverwijld in kennis.
Wanneer de lidstaten deze bepalingen aannemen wordt in die bepalingen naar de onderhavige richtlijn verwezen of wordt hiernaar verwezen bij de officiële bekendmaking van die bepalingen. De regels voor deze verwijzing worden vastgesteld door de lidstaten.
2. Indien een vergunningsaanvraag vóór de afloop van de in lid 1 genoemde termijn bij een bevoegde instantie is ingediend, blijven de bepalingen van Richtlijn 85/337/EEG van vóór deze wijziging van kracht.
Artikel 4
Deze richtlijn treedt in werking op de twintigste dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Artikel 5
Deze richtlijn is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 3 maart 1997.