Nařízení Rady (ES) č. 3290/94
ze dne 22. prosince 1994
o úpravách a přechodných opatřeních nezbytných v odvětví zemědělství k provádění dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 805/68 ze dne 27. června 1968 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na čl. 7 odst. 2 tohoto nařízení,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k tomu, že Společenství schválilo soubor pravidel, jimiž se řídí společná zemědělská politika;
vzhledem k tomu, že v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání sjednalo Společenství různé dohody (dále jen "dohody GATT"); že některé z těchto dohod se týkají zemědělství, zejména Dohoda o zemědělství (dále jen "dohoda"); že ústupky týkající se domácí podpory mohou být splněny stanovením cen a výší podpor na vhodné úrovni a není nutno stanovit v této věci zvláštní ustanovení; že dohoda stanoví šestiletý harmonogram pro rozšíření přístupu zemědělských produktů pocházejících ze třetích zemí na trh Společenství na jedné straně a postupné snižování úrovně podpory poskytované Společenstvím pro vývoz zemědělských produktů na straně druhé; že by měly být náležitě upraveny právní a správní předpisy v oblasti zemědělství pro obchod se třetími zeměmi;
vzhledem k tomu, že při změně všech opatření omezujících dovoz zemědělských produktů na cla (tarifikaci) a zákazu provádění takových opatření v budoucnu vyžaduje dohoda zrušení pohyblivých dovozních dávek a ostatních stávajících dovozních opatření a poplatků stanovených ve společných organizacích trhů; že celní sazby uplatňované na zemědělské produkty v souladu s dohodou musí být stanoveny ve společném celním sazebníku; že však pro některé skupiny produktů, jako jsou obiloviny, rýže, víno a ovoce a zelenina, zavedení doplňujících nebo jiných mechanismů obchodu, než je vybírání pevně stanovených cel, vyžaduje, aby byly přijaty předpisy umožňující výjimky ze základních nařízení; že navíc opatření na ochranu trhu Společenství proti dovozu rozinek a zpracovaných třešní lze na základě Dohody o ochranných opatřeních udržovat po dobu pěti let; že kromě toho, aby se zamezilo problémům se zásobováním trhu Společenství, by mělo být povoleno pozastavení cla na některé výrobky v odvětví cukru;
vzhledem k tomu, že pro udržení minimální úrovně ochrany proti nepříznivým účinkům na trhu, které mohou vyplývat z výše uvedené tarifikace, umožňuje dohoda použití dodatečných cel na základě přesně určených podmínek, ale pouze u produktů, na něž se vztahuje tarifikace; že by v souladu s tím měla být vložena do příslušných základních nařízení odpovídající ustanovení;
vzhledem k tomu, že dohoda stanoví v režimu tak zvaného běžného přístupu a tak zvaného minimálního přístupu řadu celních kvót; že podmínky použitelné pro takové kvóty jsou v dohodě podrobně uvedeny; že s ohledem na zvýšený počet kvót a pro zajištění co nejúčinnějšího provádění by měla být Komise odpovědná za jejich otevírání a správu s využitím postupu řídícího výboru;
vzhledem k tomu, že změny vyplývající z rámcové dohody o banánech, uzavřené s některými zeměmi Jižní Ameriky v rámci Uruguayského kola, by měly být zahrnuty do nařízení Rady (EHS) č. 404/93 ze dne 13. února 1993 o společné organizaci trhu s banány [3];
vzhledem k tomu, že z toho důvodu, že Dohoda o ochranných opatřeních stanoví jasná pravidla propoužití ochranných doložek zahrnutých do organizací trhů, měly by být tyto doložky doplněny o odkaz na závazky vyplývající z mezinárodních dohod;
vzhledem k tomu, že ve svých obchodních vztazích se třetími zeměmi nespadajícími do dohod GATT není Společenství vázáno omezeními, pokud jde o přístup na jeho trh, která z takových dohod vyplývají; že pro zajištění toho, aby byla případně přijata nezbytná opatření vůči produktům pocházejícím z takových zemí, by Komise měla mít odpovídající pravomoc uplatňovanou prostřednictvím řídícího výboru;
vzhledem k tomu, že na základě dohody je poskytování vývozních subvencí omezeno na některé skupiny zemědělských produktů, které dohoda stanoví; že kromě toho podléhá omezením, pokud jde o množství a hodnotu;
vzhledem k tomu, že dodržování omezení, pokud jde o hodnotu, může být zajištěno při stanovení náhrad a sledováním plateb podle předpisů vztahujících se k Evropskému zemědělskému orientačnímu a záručnímu fondu; že sledování lze usnadnit povinným stanovením náhrad předem, aniž by se v případě rozlišených náhrad předpokládala možnost změny předem stanoveného místa určení uvnitř zeměpisné oblasti, na níž se vztahuje jednotná sazba náhrad; že v případě změny místa určení by měla být vyplacena náhrada uplatňovaná pro skutečné místo určení, se stropem na úrovni částky použitelné pro místo určení stanovené předem;
vzhledem k tomu, že sledování toho, jak jsou plněna omezení, pokud jde o množství, vyžaduje zavedení spolehlivého a účinného systému kontroly; že by proto poskytování náhrad mělo být podmíněno vývozní licencí; že by náhrady měly být poskytovány v dostupných mezích v závislosti na konkrétní situaci každého dotyčného produktu; že výjimky mohou být povolovány pouze v případě zpracovaných produktů neuvedených v příloze II Smlouvy, na něž se nevztahují omezení, pokud jde o hodnotu, a v případech potravinové pomoci, které jsou osvobozeny od jakéhokoli omezení; že by mělo být přijato ustanovení o výjimkách z přísných předpisů týkajících se správy v případech, kdy vývozy, při nichž jsou poskytovány náhrady, nepřekračují stanovená omezení, pokud jde o množství; že sledování množství vyvezených pomocí náhrad během hospodářských roků uvedených v dohodě bude zajištěno na základě vývozních licencí vydávaných pro každý hospodářský rok;
vzhledem k tomu, že ve většině společných organizací trhů spadá výjimka použití režimu aktivního zušlechťovacího styku výhradně do pravomoci Rady; že v hospodářských podmínkách vyplývajících z dohody by mohlo být nezbytné rychle reagovat na problémy trhu vznikající z uplatňování výše uvedeného režimu; že z tohoto hlediska by měla být pravomoc udělena Komisi, aby mohla přijímat naléhavá opatření, která jsou časově omezena; že by uvedená opatření měla být podmíněna použitím postupu podle článku 3 rozhodnutí Rady 87/373/EHS ze dne 13. července 1987 [4];
vzhledem k tomu, že musí být rovněž zajištěn soulad s Dohodou o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví; že proto musí být včleněna nezbytná ustanovení do nařízení Rady (EHS) č. 822/87 ze dne 16. března 1987 o společné organizaci trhu s vínem [5];
vzhledem k tomu, že v důsledku změn právních předpisů o zemědělství uvedených v tomto nařízení již mnoho nařízení Rady odvozených ze základních nařízení neslouží svému účelu; že v zájmu právní jasnosti by měla být zrušena; že by měla být rovněž zrušena některá ustanovení, která, aniž jsou přímo spojena s dohodami GATT, se stala neúčinnými; že totéž platí pro některá nařízení Rady uváděná jako "druhá generace", jež mohou být z velké části včleněna do dotyčných základních nařízení;
vzhledem k tomu, že však nebylo možno začlenit existující obecná pravidla Rady o použití ochranné doložky do základních nařízení; že s ohledem na význam dodatků, které se staly nezbytnými v této oblasti na základě dohod GATT, nemohou být dotyčná nařízení zachována; že by proto měla být zrušena a přitom stanoveny právní základy umožňující jejich nahrazení;
vzhledem k tomu, že uplatňování Dohody o zemědělství by mohlo být ohroženo, pokud by se vnitřní postupy mezi jednotlivými odvětvími značně lišily; že z toho důvodu je vhodné tyto postupy sjednotit;
vzhledem k tomu, že stanovení obecných prováděcích pravidel Radou v minulosti umožňovalo stanovit vhodný rámec pro konkrétnější pravidla nutná pro; že provádění uvedené Dohody o zemědělství by nemělo zpochybňovat mechanismy a postupy pro řízení společné zemědělské politiky;
vzhledem k tomu, že bude později užitečné analyzovat jak fungování právních úprav stanovených tímto nařízením, tak získané zkušenosti s opatřeními přijatými třetími zeměmi pro provádění dohod GATT; že proto po uplynutí prvních dvou let uplatňování tohoto nařízení by měla Komise předložit zprávu Radě a Evropskému parlamentu;
vzhledem k tomu, že přechod od stávající právní úpravy na právní úpravu vyplývající z dohod GATT může způsobit obtíže v přizpůsobení, s nimiž se v tomto nařízení nepočítá; že z toho důvodu, aby se počítalo s touto možností, by mělo být přijato obecné ustanovení umožňující Komisi přijmout na určité období nezbytná přechodná opatření,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Toto nařízení stanoví úpravy a přechodná opatření v odvětí zemědělství, která jsou nezbytná k provádění dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání.
Článek 2
Úpravy uvedené v článku 1 jsou stanoveny v přílohách tohoto nařízení.
Článek 3
1. Pokud jsou přechodná opatření v rámci společné zemědělské politiky nezbytná k usnadnění přechodu od stávající právní úpravy na právní úpravu vyplývající z úprav požadavků vzešlých z dohod uvedených v článku 1, musí být taková opatření přijata postupem podle článku 38 nařízení č. 136/66/EHS [6], nebo případně podle odpovídajících článků jiných nařízení o společné organizaci zemědělských trhů, nebo nařízení (ES) č. 3448/93 [7].
Pokud jsou taková opatření přijímána, přihlíží se ke zvláštnímu charakteru jednotlivých odvětví v oblasti zemědělství a k závazkům vyplývajícím z dohod uvedených v článku 1.
2. Opatření uvedená v odstavci 1 mohou být přijímána do 30. června 1996 a po tomto dni se nesmí používat. Rada může na návrh Komise kvalifikovanou většinou toto období prodloužit.
Článek 4
1. Pokud, s ohledem na zvláštní situaci zemědělského produktu, lze zajistit dodržení závazků týkajících se úrovně podpory vývozu, vyplývajících z dohod uvedených v článku 1, pomocí prostředků s nižší účinností, než jsou prostředky za tím účelem zavedené, může Komise osvobodit takový produkt od použití ustanovení o vývozních náhradách upravených tímto nařízením.
2. Aniž je dotčeno toto nařízení, může Komise přijmout jakákoli opatření nezbytná k ochraně trhu Společenství proti dovozu zemědělských produktů pocházejících ze třetích zemí, k nimž nemá Společenství v rámci dohod uvedených v článku 1 žádné závazky.
3. Opatření podle odstavců 1 a 2 jsou přijata postupem podle čl. 3 odst. 1.
Článek 5
Komise podá do 30. června 1997 zprávu Radě a Evropskému parlamentu o fungování právní úpravy vyplývající z tohoto nařízení a o zkušenostech získaných s opatřeními přijatými třetími zeměmi za účelem provádění dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání.
Rada rozhodne na návrh Komise postupem podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy o jakýchkoli změnách vyplývajících z výsledků a závěrů uvedené zprávy.
Článek 6
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 1995.
2. Použije se ode dne 1. července 1995.
Avšak:
a) článek 3 a čl. 4 odst. 2 se použije ode dne 1. ledna 1995;
b) ustanovení uvedená v přílohách a týkající se dovozních cel a dodatečných dovozních cel, která se vztahují na produkty uvedené v přílohách XIII a XVI, u nichž se používá vstupní cena, se použijí od počátku obchodního roku dotyčných produktů v roce 1995;
c) ustanovení o vývozních náhradách se použijí:
- ode dne 1. září 1995, pokud jde o přílohy II a XVI,
- ode dne 1. října 1995, pokud jde o přílohu IV,
- ode dne 1. listopadu 1995, pokud jde o přílohu V,
d) ustanovení uvedená v příloze XV se použijí ode dne 1. ledna 1995,
e) ustanovení uvedená v příloze XVI části I bodu 2 se použijí ode dne 1. ledna 1996.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. prosince 1994.
VERORDENING (EG) Nr. 3290/94 VAN DE RAAD van 22 december 1994 inzake de aanpassingen en de overgangsmaatregelen in de landbouwsector voor de tenuitvoerlegging van de overeenkomsten in het kader van de multilaterale handelsbesprekingen van de Uruguay-Ronde
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op artikel 43,
Gelet op Verordening (EEG) nr. 805/68 van de Raad van 27 juni 1968 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector rundvlees (1), en met name op artikel 7, lid 2,
Gezien het voorstel van de Commissie,
Gezien het advies van het Europees Parlement (2),
Overwegende dat de Gemeenschap een geheel van regels voor het gemeenschappelijk landbouwbeleid heeft vastgesteld;
Overwegende dat de Gemeenschap in het kader van de multilaterale handelsbesprekingen van de Uruguay-Ronde na onderhandeling overeenstemming heeft bereikt over een aantal overeenkomsten (hierna "GATT-overeenkomsten" te noemen); dat enkele van deze overeenkomsten, met name de Overeenkomst inzake de landbouw (hierna "de Overeenkomst" te noemen), betrekking hebben op de landbouwsector; dat, aangezien de concessies inzake interne steunverlening kunnen worden nageleefd door de prijzen en de steunbedragen op een passend niveau vast te stellen, dienaangaande geen specifieke bepalingen behoeven te worden vastgesteld; dat de Overeenkomst, gespreid over een periode van zes jaar, voorziet in vergroting van de toegang van landbouwprodukten uit derde landen tot de markt van de Gemeenschap enerzijds en geleidelijke verlaging van de steun van de Gemeenschap voor de uitvoer van landbouwprodukten anderzijds; dat de landbouwwetgeving inzake het handelsverkeer met derde landen bijgevolg aangepast moet worden;
Overwegende dat de Overeenkomst met de verplichting om alle maatregelen die de invoer van landbouwprodukten beperken in douanerechten om te rekenen (tarificatie) en met het verbod om in de toekomst dergelijke maatregelen toe te passen, meebrengt dat de variabele heffingen bij invoer en de andere maatregelen en belastingen bij invoer die momenteel gelden in het kader van de gemeenschappelijke marktordeningen, moeten worden afgeschaft; dat de douanerechten die volgens de Overeenkomst van toepassing zijn voor landbouwprodukten, zullen worden vastgesteld in het gemeenschappelijk douanetarief; dat echter voor bepaalde sectoren, zoals granen, rijst, wijn en groenten en fruit, met het oog op de invoering van aanvullende of andere regelingen dan stabiele douanerechten afwijkingsbepalingen in de basisverordeningen moeten worden opgenomen; dat voorts op grond van de Overeenkomst de maatregelen ter bescherming van de markt van de Gemeenschap tegen de invoer van rozijnen en krenten en verwerkte kersen voor vijf jaar gehandhaafd mogen worden; dat het voorts, om problemen op het vlak van de voorziening van de markt van de Gemeenschap te voorkomen, dienstig is toe te staan dat voor bepaalde produkten van de sector suiker de toepassing van de douanerechten wordt geschorst;
Overwegende dat, met het oog op het behoud van een minimum aan bescherming tegen de nadelige marktconsequenties die het gevolg kunnen zijn van bovengenoemde tarificatie, het in de Overeenkomst inzake vrijwaringsmaatregelen is toegestaan om onder nauwkeurig bepaalde voorwaarden en uitsluitend voor de produkten waarvoor de tarificatie geldt aanvullende douanerechten toe te passen; dat derhalve in de betrokken basisverordeningen een bepaling in bovengenoemde zin moet worden opgenomen;
Overwegende dat de Overeenkomst voorziet in een zeer groot aantal tariefcontingenten in het kader van de "vigerende markttoegang" en de "minimummarkttoegang"; dat de voorwaarden voor deze contingenten uitvoerig zijn gepreciseerd in de Overeenkomst; dat, gezien het grote aantal contingenten en met het oog op een zo efficiënt mogelijke toepassing, de Commissie de bevoegdheid moet worden gegeven deze contingenten te openen en te beheren via de zogenaamde procedure van het comité van beheer;
Overwegende dat in Verordening (EEG) nr. 404/93 van de Raad van 13 februari 1993 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector bananen (3) de wijzigingen moeten worden opgenomen die voortvloeien uit de raamovereenkomst met een aantal landen in Latijns-Amerika, die is gesloten in het kader van de Uruguay-Ronde;
Overwegende dat, aangezien in de Overeenkomst inzake vrijwaringsmaatregelen nauwkeurige regels zijn vastgesteld voor de toepassing van vrijwaringsclausules zoals die welke zijn vastgesteld in de gemeenschappelijke marktordeningen, laatstgenoemde clausules moeten worden aangevuld met een verwijzing naar de verplichtingen op grond van internationale overeenkomsten;
Overwegende dat de Gemeenschap in haar handelsbetrekkingen met derde landen waarvoor de GATT-overeenkomsten niet gelden, niet gebonden is door de uit genoemde overeenkomsten voortvloeiende verplichtingen inzake markttoegang; dat, om te waarborgen dat eventueel de nodige maatregelen kunnen worden genomen ten aanzien van produkten uit bedoelde landen, aan de Commissie een bevoegdheid in die zin moet worden gegeven die zij dient uit te oefenen via de procedure van het comité van beheer;
Overwegende dat op grond van de Overeenkomst uitvoersubsidies voortaan nog slechts mogen worden toegekend voor bepaalde daarin gedefinieerde groepen landbouwprodukten; dat voorts voor de toekenning van uitvoersubsidies beperkingen gelden wat betreft de hoeveelheden en de bedragen;
Overwegende dat de naleving van de beperkingen wat betreft de bedragen kan worden gewaarborgd bij de vaststelling van de restituties en de controle op de betalingen die wordt uitgevoerd in het kader van de bepalingen inzake het EOGFL; dat de controle kan worden vergemakkelijkt door voorfixatie van de restituties verplicht te stellen, met behoud van de mogelijkheid, wanneer gedifferentieerde restituties gelden, om de vooraf vastgestelde bestemming te wijzigen; dat, wanneer de bestemming gewijzigd wordt, de restitutie moet worden betaald die voor de effectieve bestemming geldt, met dien verstande evenwel dat het bedrag ervan beperkt wordt tot het niveau van het voor de vooraf vastgestelde bestemming toepasselijke bedrag;
Overwegende dat voor het toezicht op de naleving van de beperkingen ten aanzien van de uitgevoerde hoeveelheden een betrouwbare en efficiënte bewakingsregeling moet worden ingevoerd; dat daartoe moet worden bepaald dat uitvoerrestituties slechts worden toegekend bij overlegging van een uitvoercertificaat; dat bij de toekenning van de toegestane restituties rekening moet worden gehouden met de specifieke situatie voor elk van de betrokken produkten; dat uitzonderingen slechts kunnen worden toegestaan voor niet onder bijlage II van het Verdrag vallende verwerkte produkten, waarvoor de beperkingen qua bedrag niet van toepassing zijn, en voor voedselhulpacties, waarvoor geen enkele beperking geldt; dat het dienstig is de mogelijkheid te geven om van de strikte regels voor het beheer van de uitvoer af te wijken voor die produkten waarvan de uitvoer met restituties de volumebeperkingen naar alle waarschijnlijkheid niet zal overschrijden; dat de omvang van de uitvoer met restituties tijdens de onder de Overeenkomst vallende verkoopseizoenen zal worden gevolgd aan de hand van de voor elk verkoopseizoen afgegeven uitvoercertificaten;
Overwegende dat in de meeste gemeenschappelijke marktordeningen de uitsluiting van het stelsel van het actieve veredelingsverkeer tot de uitsluitende bevoegdheid van de Raad behoort; dat het in de economische situatie die door de Overeenkomst is geschapen noodzakelijk zou kunnen blijken om snel te reageren op marktproblemen die uit de toepassing van het genoemde stelsel voortvloeien; dat daartoe aan de Commissie de bevoegdheid moet worden verleend om dringende, tijdelijke maatregelen te treffen; dat voor deze maatregelen de procedure van artikel 3 van Besluit 87/373/EEG (4) moet gelden;
Overwegende dat voorts moet worden gewaarborgd dat de bepalingen worden nageleefd van de Overeenkomst inzake de handelsaspecten van de intellectuele eigendom; dat daarom de nodige preciseringen moeten worden opgenomen in Verordening (EEG) nr. 822/87 van de Raad van 16 maart 1987 houdende een gemeenschappelijke ordening van de wijnmarkt (5);
Overwegende dat als gevolg van de bij deze verordening vastgestelde wijzigingen in de landbouwwetgeving talrijke verordeningen van de Raad die afgeleid zijn van de basisverordeningen geen zin meer hebben; dat het, met het oog op juridische duidelijkheid, dienstig is die verordeningen in te trekken; dat tegelijk ook een aantal bepalingen moet worden ingetrokken die weliswaar niet rechtstreeks verband houden met de GATT-overeenkomsten, maar die ook achterhaald zijn; dat hetzelfde geldt voor een aantal verordeningen van de Raad (zogenaamde verordeningen van de "tweede generatie"), waarvan het merendeel in de betrokken basisverordeningen kan worden opgenomen;
Overwegende echter dat de bestaande algemene regels van de Raad betreffende de toepassing van de vrijwaringsclausule niet in de basisverordeningen konden worden opgenomen; dat, gezien de belangrijke wijzigingen die ter zake noodzakelijk zijn als gevolg van de GATT-overeenkomsten, deze verordeningen niet kunnen worden gehandhaafd; dat zij derhalve moeten worden ingetrokken en dat tegelijk in de rechtsgrond voor de vervanging ervan moet worden voorzien;
Overwegende dat de toepassing van de Overeenkomst in het gedrang zou kunnen komen indien de voor de verschillende sectoren toe te passen interne procedures onderling aanzienlijk zouden verschillen; dat deze procedures derhalve eenvormig dienen te worden gemaakt;
Overwegende dat de aanneming door de Raad van algemene uitvoeringsvoorschriften het in het verleden mogelijk heeft gemaakt de meer specifieke regels die nodig waren voor het beheer van de markten, adequaat te omkaderen; dat de tenuitvoerlegging van de Overeenkomst de mechanismen en beheersprocedures van het gemeenschappelijk landbouwbeleid onverlet dienen te laten,
Overwegende dat het nuttig ware in een later stadium zowel de werking van de bij deze verordening ingestelde regeling te analyseren als de ervaring opgedaan met de door derde landen voor de tenuitvoerlegging van de GATT-overeenkomsten genomen maatregelen; dat te dien einde de Commissie aan het einde van de eerste twee jaren waarin deze verordening wordt toegepast, een verslag zou moeten indienen bij het Europees Parlement en de Raad;
Overwegende dat de overgang van de huidige regeling naar de regeling volgens de GATT-overeenkomsten aanpassingsmoeilijkheden kan veroorzaken waarvoor geen maatregelen zijn getroffen in deze verordening; dat, teneinde het hoofd te kunnen bieden aan die situatie, een algemene bepaling moet worden vastgesteld op grond waarvan de Commissie gedurende een bepaalde periode de nodige overgangsmaatregelen kan vaststellen,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Bij deze verordening worden de aanpassingen en overgangsmaatregelen vastgesteld voor de tenuitvoerlegging in de landbouwsector van de overeenkomsten die zijn gesloten in het kader van de multilaterale handelsbesprekingen van de Uruguay-Ronde.
Artikel 2
De in artikel 1 bedoelde aanpassingen zijn opgenomen in de bijlagen.
Artikel 3
1. Als in het kader van het gemeenschappelijk landbouwbeleid maatregelen nodig zijn om de overgang te vergemakkelijken van de huidige regeling naar de regeling die het resultaat is van de aanpassingen aan de eisen die voortvloeien uit de in artikel 1 bedoelde overeenkomsten, worden deze overgangsmaatregelen vastgesteld volgens de procedure van artikel 38 van Verordening nr. 136/66/EEG (6) of, naar gelang van het geval, de daarmee corresponderende artikelen van de andere verordeningen houdende een gemeenschappelijke marktordening voor landbouwprodukten of van Verordening (EG) nr. 3448/93 (7).
Bij de vaststelling van deze maatregelen wordt, met inachtneming van de verplichtingen op grond van de in artikel 1 bedoelde overeenkomsten, rekening gehouden met de specifieke omstandigheden in de verschillende sectoren van de landbouw.
2. De in lid 1 bedoelde maatregelen kunnen worden vastgesteld tot en met 30 juni 1996 en uiterlijk tot die datum worden toegepast. De Raad kan de betrokken periode op voorstel van de Commissie en met gekwalificeerde meerderheid van stemmen verlengen.
Artikel 4
1. Als, gezien de specifieke situatie van een landbouwprodukt, naleving van de uit de in artikel 1 bedoelde overeenkomsten voortvloeiende verplichtingen inzake de uitvoersubsidies kan worden gewaarborgd door minder ingrijpende maatregelen dan die welke met het oog daarop zijn ingevoerd, kan de Commissie dit produkt vrijstellen van de bepalingen van deze verordening met betrekking tot de uitvoerrestituties.
2. Onverminderd de bepalingen van deze verordening kan de Commissie bij invoer van landbouwprodukten uit derde landen ten aanzien waarvan de Gemeenschap geen verplichtingen heeft op grond van de in artikel 1 bedoelde overeenkomsten, de nodige maatregelen nemen ter bescherming van de markt van de Gemeenschap.
3. Maatregelen op grond van de leden 1 en 2 worden vastgesteld volgens de in artikel 3, lid 1, bedoelde procedure.
Artikel 5
De Commissie dient vóór 30 juni 1997 bij het Europees Parlement en bij de Raad een verslag in over de toepassing van de bij deze verordening ingevoerde regeling en over haar ervaringen met de door derde landen getroffen maatregelen ter uitvoering van de overeenkomsten die in het kader van de multilaterale handelsbesprekingen van de Uruguay-Ronde zijn gesloten.
De Raad besluit, op voorstel van de Commissie volgens de procedure van artikel 43, lid 2, van het Verdrag, of op grond van de resultaten en conclusies van dat verslag wijzigingen zijn geboden.
Artikel 6
1. Deze verordening treedt in werking op 1 januari 1995.
2. Zij is van toepassing met ingang van 1 juli 1995.
De bepalingen:
a) van de artikelen 3 en 4, lid 2, zijn echter van toepassing met ingang van 1 januari 1995;
b) die in de bijlagen zijn vastgesteld met betrekking tot de invoerrechten en de aanvullende invoerrechten voor de in de bijlagen XIII en XVI bedoelde produkten waarvoor een invoerprijs wordt toegepast, zijn echter in 1995 van toepassing vanaf het begin van het verkoopseizoen van de betrokken produkten in 1995;
c) die betrekking hebben op de uitvoerrestituties zijn echter van toepassing
- met ingang van 1 september 1995 voor de bijlagen II en XVI,
- met ingang van 1 oktober 1995 voor bijlage IV,
- met ingang van 1 november 1995 voor bijlage V;
d) die zijn vastgesteld in bijlage XV zijn echter van toepassing met ingang van 1 januari 1995;
e) die zijn vastgesteld in bijlage XVI, onderdeel I, punt 2, zijn echter van toepassing met ingang van 1 januari 1996.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke Lid-Staat.
Gedaan te Brussel, 22 december 1994.