Nařízení Komise (ES) č. 1217/2003
ze dne 4. července 2003,
kterým se stanoví společné specifikace pro národní programy kontroly kvality bezpečnosti civilního letectví
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení (ES) č. 2320/2002 Evropského parlamentu a Rady ze dne 16. prosince 2002, kterým se stanoví společná pravidla v oblasti bezpečnosti civilního letectví [1], a zejména čl. 7 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Vývoj a provádění národních programů kontroly kvality bezpečnosti civilního letectví v každém členském státě má zásadní význam pro zajištění účinnosti jeho národního programu bezpečnosti civilního letectví v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 2320/2002.
(2) Specifikace národních programů kontroly kvality bezpečnosti civilního letectví, které mají být členskými státy provedeny, by měly z tohoto hlediska zajistit harmonizovaný přístup. Proto je nařízení nejhodnějším nástrojem pro tento účel.
(3) Sledování národních programů kontroly kvality bezpečnosti civilního letectví na úrovni Společenství vyžaduje harmonizovaný přístup k hodnocení dodržování předpisů na úrovni členského státu.
(4) Aby byly audity, za jejichž uskutečňování mají odpovídat příslušné orgány, účinné, měly by být prováděny pravidelně. Neměly by být omezeny co do předmětu, etapy nebo okamžiku, kdy jsou prováděny. Měly by se uskutečňovat způsoby, které nejlépe zajistí jejich účinnost.
(5) Přednostně by měla být vypracována podrobná společná metodika provádění auditů.
(6) Je nezbytné vypracovat harmonizovaný způsob podávání zpráv o opatřeních přijatých ke splnění povinností podle tohoto nařízení a o bezpečnostní situaci na letištích na územích členských států.
(7) Národní programy kontroly kvality bezpečnosti civilního letectví by měly být založeny na osvědčených postupech. O těchto osvědčených postupech by si členské státy vyměňovat informace.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro bezpečnost civilního letectví,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ÚČEL A DEFINICE
Článek 1
Účel
Toto nařízení stanoví společné specifikace národních programů kontroly kvality bezpečnosti civilního letectví, které mají provedeny každým členským státem. To zahrnuje stanovení společných požadavků na programy kontroly kvality, společnou metodiku předpokládaných auditů a společné požadavky na auditory.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1. "příslušným orgánem" vnitrostátní orgán určený členským státem podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 2320/2002 odpovídající za koordinaci a kontrolu plnění jeho národního programu bezpečnosti civilního letectví;
2. "auditem" každý postup nebo metoda užívané pro kontrolu dodržování předpisů a prováděné na vnitrostátní úrovni. Zahrnuje bezpečnostní audity, inspekce, průzkumy, testy a vyšetřování;
3. "auditorem" každá osoba, která na vnitrostátní úrovni provádí audit;
4. "nedostatkem" každé porušení bezpečnostních předpisů civilního letectví;
5. "inspekcí" ověření, zda jedno nebo více hledisek bezpečnostních opatření a postupů bylo uplatněno, s cílem určit účinnost jejich provádění;
6. "vyšetřováním" prošetření mimořádné bezpečnostní události a vysvětlení její příčiny s cílem vyhnout se jejímu opakování, včetně zvážení uplatnění právních odpovědnosti;
7. "programem kontroly kvality" národní program kontroly kvality bezpečnosti civilního letectví;
8. "bezpečnostním auditem" důkladné přezkoumání všech hledisek bezpečnostních opatření a postupů s cílem určit, zda jsou prováděna trvale za dodržování stálé kvality;
9. "mimořádnou bezpečnostní událostí" událost mající nepříznivé důsledky pro ochranu nebo bezpečnost lidí a majetku;
10. "průzkumem" zhodnocení provozních činností s cílem určit bezpečnostní potřeby. To zahrnuje rozpoznání slabých míst systému, kterých může být zneužito ke spáchání protiprávního činu navzdory prováděným bezpečnostním opatřením a postupům, a doporučení kompenzačních ochranných opatření odpovídajících zjištěným rizikům a úměrných nebezpečí, které představují;
11. "testem" zkouška bezpečnostních opatření v letectví, při níž příslušný orgán předstírá úmysl spáchat protiprávní čin, aby ověřil účinnost a provádění stávajících bezpečnostních opatření.
KAPITOLA II
SPOLEČNÉ POŽADAVKY NA PROGRAMY KONTROLY KVALITY
Článek 3
Pravomoci příslušného orgánu
K zajištění účinnosti svých národních programů bezpečnosti civilního letectví poskytnou členské státy příslušným orgánům nezbytné donucovací pravomoci.
Článek 4
Obsah programu kontroly kvality
1. Program kontroly kvality obsahuje všechna nezbytná opatření přijatá k pravidelné kontrole plnění národního programu bezpečnosti civilního letectví, včetně politik, na kterých se zakládá.
2. Program kontroly kvality zahrnuje a upravuje tyto prvky:
a) organizační strukturu, odpovědnost a zdroje;
b) popisy práce a kvalifikace všech auditorů odpovídajících za provádění programu kontroly kvality;
c) kontrola provozních činností včetně druhů, cílů, obsahu, četnosti a zaměření bezpečnostních auditů, inspekcí, průzkumů a testů a rovněž případně klasifikace dodržování předpisů a rozsahu vyšetřování a pravomocí při něm;
d) činnosti k nápravě nedostatků, včetně informací o podávání zpráv o nedostatcích, navazujících opatřeních a nápravě, s cílem účinně zajistit dodržování bezpečnostních požadavků v letectví;
e) donucovací opatření a
f) sdělení a zprávy o zajišťovaných činnostech a o úrovni dodržování bezpečnostních požadavků v letectví.
Článek 5
Kontrola
1. Plnění národního programu bezpečnosti civilního letectví je kontrolováno.
2. Kontrola se provádí v souladu s programem kontroly kvality, přičemž se zohlední úroveň rizika, druh a povaha provozních činností, obvyklé podmínky provádění a jiné faktory a analýzy, která vyžadují častější kontrolu.
3. Řízení, stanovení priorit a organizování programu kontroly kvality se uskutečňuje nezávisle na provozním provádění opatření přijatých v rámci národního programu bezpečnosti civilního letectví.
Článek 6
Zprávy
1. Členské státy každoročně podávají Komisi zprávu o opatřeních přijatých k plnění svých povinností podle tohoto nařízení a o stavu letecké bezpečnosti na letištích umístěných na jejich území. Základní zásady pro podávání zpráv jsou stanoveny v příloze I.
2. Sledované období zprávy je od 1. ledna do 31. prosince. Zpráva se podává do dvou měsíců po skončení tohoto období. Do konce roku 2004 se výjimečně podá zpráva za období od 19. července 2003 do 31. prosince 2003.
KAPITOLA III
SPOLEČNÁ METODIKA PRO AUDITORY
Článek 7
Provádění auditů
Kontrolní činnosti zahrnují ohlášené i neohlášené činnosti.
Článek 8
Klasifikace dodržování předpisů
Bezpečnostními audity, inspekcemi a testy je hodnoceno plnění národního programu bezpečnosti civilního letectví, přičemž je používán harmonizovaný systém klasifikace stanovený v příloze II.
KAPITOLA IV
SPOLEČNÉ POŽADAVKY NA AUDITORY
Článek 9
Dostupnost auditorů
Každý členský stát přijme vhodná opatření k zajištění dostupnosti dostatečného počtu auditorů pro všechny kontrolní činnosti.
Článek 10
Kvalifikační kritéria pro auditory
1. Každý členský stát zajistí, aby auditoři vykonávající funkce jménem příslušného orgánu měli přiměřenou kvalifikaci, která zahrnuje dostatečnou teoretickou a praktickou zkušenost v dané oblasti.
2. Auditoři mají
a) dobrou znalost národního programu bezpečnosti civilního letectví a způsobu jeho provádění v činnostech, které jsou předmětem kontroly;
b) podle potřeby znalost přísnějších opatření použitelných v daném členském státě a na místě kontroly;
c) dobré odborné znalosti bezpečnostních technologií a bezpečnostních postupů;
d) znalosti zásad, postupů a technik provádění auditu;
e) odbornou znalost kontrolovaných provozních činností.
KAPITOLA V
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 11
Sdílení osvědčených postupů
Členské státy informují Komisi o osvědčených postupech, které se týkají programů kontroly kvality, metodiky provádění auditů a auditorů. Komise tyto informace zpřístupní členským státům.
Článek 12
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. července 2003.
Verordening (EG) nr. 1217/2003 van de Commissie
van 4 juli 2003
tot vaststelling van gemeenschappelijke specificaties voor nationale programma's voor de kwaliteitscontrole van de beveiliging van de burgerluchtvaart
(Voor de EER relevante tekst)
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,
Gelet op Verordening (EG) nr. 2320/2002 van het Europees Parlement en de Raad van 16 december 2002 tot vaststelling van gemeenschappelijke regels op het gebied van de beveiliging van de burgerluchtvaart(1), en met name op artikel 7, lid 1,
Overwegende hetgeen volgt:
(1) De opstelling en uitvoering van een nationaal programma voor de kwaliteitscontrole van de beveiliging van de burgerluchtvaart door elke lidstaat is essentieel om de doeltreffendheid van zijn nationaal programma voor beveiliging van de burgerluchtvaart te waarborgen overeenkomstig artikel 5, lid 3, van Verordening (EG) nr. 2320/2002.
(2) Door de lidstaten toe te passen specificaties voor nationale programma's voor de kwaliteitscontrole van de beveiliging van de burgerluchtvaart moeten in dit verband voor een geharmoniseerde aanpak zorgen. Een verordening is bijgevolg het meest geschikte instrument voor dit doel.
(3) Het toezicht op communautair niveau op de nationale programma's voor de kwaliteitscontrole van de beveiliging van de burgerluchtvaart vereist een geharmoniseerde aanpak van de evaluatie van de naleving op nationaal niveau.
(4) Onder de verantwoordelijkheid van de bevoegde autoriteit uit te voeren audits kunnen alleen doeltreffend zijn indien zij regelmatig plaatsvinden. Zij mogen geen beperkingen kennen qua onderwerp, stadium waarin of tijdstip waarop zij worden uitgevoerd. Zij moeten in een op maximale doeltreffendheid gerichte vorm worden verricht.
(5) Prioriteit dient te worden gegeven aan de ontwikkeling van een gedetailleerde gemeenschappelijke methodologie voor audits.
(6) Er moet een geharmoniseerde procedure worden ontwikkeld voor de rapportage over de maatregelen die worden getroffen om de verplichtingen waarin deze verordening voorziet na te komen, alsook over de beveiligingssituatie op de luchthavens op het grondgebied van de lidstaten.
(7) Nationale programma's voor de kwaliteitscontrole van de beveiliging van de burgerluchtvaart moeten gebaseerd zijn op de beste praktijken. De beste praktijken moeten tussen de lidstaten onderling worden doorgegeven.
(8) De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité voor de beveiliging van de burgerluchtvaart,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
HOOFDSTUK I DOEL EN DEFINITIES
Artikel 1
Doel
Bij deze verordening worden gemeenschappelijke specificaties vastgesteld voor de door elke lidstaat uit te voeren nationale programma's voor de kwaliteitscontrole van de beveiliging van de burgerluchtvaart. Daartoe behoort ook de vaststelling van gemeenschappelijke eisen voor kwaliteitscontroleprogramma's, een gemeenschappelijke methodologie voor de uit te voeren audits en gemeenschappelijke voorschriften voor auditors.
Artikel 2
Definities
In deze verordening wordt verstaan onder:
1. "bevoegde autoriteit": de door een lidstaat overeenkomstig artikel 5, lid 2, van Verordening (EG) nr. 2320/2002 aangewezen nationale autoriteit die verantwoordelijk is voor de coördinatie van en het toezicht op de uitvoering van het nationale programma voor de beveiliging van de burgerluchtvaart;
2. "audit": elke procedure of proces waarvan op nationaal niveau gebruik wordt gemaakt voor het toezicht op de naleving. Daaronder vallen audits, inspecties, beoordelingen, toetsingen en onderzoeken;
3. "auditor": eenieder die op nationaal niveau audits uitvoert;
4. "niet-naleving": het niet nakomen van de voorschriften inzake beveiliging van de luchtvaart;
5. "inspectie": het nagaan van de implementatie van een of meer aspecten van beveiligingsmaatregelen en -procedures om te bepalen in hoeverre deze op effectieve wijze worden uitgevoerd;
6. "onderzoek": het nagaan van een beveiligingsincident en het bepalen van de oorzaak daarvan om herhaling te voorkomen en met het oog op het ondernemen van een eventuele juridische actie;
7. "kwaliteitscontroleprogramma": het nationale programma voor de kwaliteitscontrole van de beveiliging van de burgerluchtvaart;
8. "beveiligingsaudit": een grondige studie van alle aspecten van beveiligingsmaatregelen en -procedures om te bepalen of deze op continue basis en met voortdurende inachtneming van de normen worden uitgevoerd;
9. "beveiligingsincident": een voorval met negatieve implicaties voor de beveiliging en veiligheid van personen en goederen;
10. "beoordeling": een evaluatie van activiteiten om de beveiligingsbehoeften in kaart te brengen. Deze omvat de inventarisatie van zwakke plekken waarvan gebruik kan worden gemaakt voor het plegen van illegale daden, ondanks de getroffen beveiligingsmaatregelen en -procedures, alsook het doen van aanbevelingen voor in verhouding tot de dreiging staande beschermende maatregelen om alle vastgestelde risico's af te dekken;
11. "toetsing": een beproeving van maatregelen ter beveiliging van de luchtvaart, waarbij de bevoegde autoriteit de indruk wekt of voorwendt een illegale daad te beramen met het doel de doeltreffendheid en correcte toepassing van de bestaande beveiligingsmaatregelen te testen.
HOOFDSTUK II GEMEENSCHAPPELIJKE EISEN VOOR KWALITEITSCONTROLEPROGRAMMA'S
Artikel 3
Competenties van de bevoegde autoriteit
Om de doeltreffendheid van de nationale programma's voor de beveiliging van de burgerluchtvaart te waarborgen verlenen de lidstaten hun bevoegde autoriteit de nodige competenties inzake handhaving.
Artikel 4
Inhoud van het kwaliteitscontroleprogramma
1. Het kwaliteitscontroleprogramma omvat alle maatregelen voor toezicht op de kwaliteitscontrole die nodig zijn om op regelmatige basis de uitvoering van het nationale programma voor beveiliging van de burgerluchtvaart alsook van de daaraan ten grondslag liggende beleidsmaatregelen te evalueren.
2. Het kwaliteitscontroleprogramma heeft betrekking op de volgende elementen:
a) organisatiestructuur, verantwoordelijkheden en middelen;
b) functieomschrijvingen en kwalificaties van alle met de uitvoering van het kwaliteitscontroleprogramma belaste auditors;
c) operationeel toezicht met betrekking tot types, doel, inhoud, frequentie en prioriteiten van beveiligingsaudits, inspecties, beoordelingen en toetsingen, alsook classificatie van de nalevingsgraad en de reikwijdte van en verantwoordelijkheden bij onderzoeken waar dit van toepassing is;
d) activiteiten ter correctie van niet-naleving en daarmee verband houdende nadere bijzonderheden over de rapportage inzake en de follow-up en correctie van gevallen van niet-naleving, met het doel de veiligheidsvoorschriften voor de luchtvaart effectief te doen naleven;
e) handhavingsmaatregelen; en
f) mededelingen en rapporten over de ondernomen activiteiten en de mate van naleving van de beveiligingsvoorschriften voor de luchtvaart.
Artikel 5
Toezicht op de naleving
1. Op de uitvoering van het nationale programma voor de beveiliging van de burgerluchtvaart wordt toezicht gehouden.
2. Het toezicht wordt uitgeoefend in overeenstemming met het kwaliteitscontroleprogramma, rekening houdend met het risiconiveau, het type en de aard van de activiteiten, de kwaliteit van de uitvoering alsook andere factoren en evaluatieresultaten die een frequenter toezicht noodzakelijk kunnen maken.
3. Het beheer van, de vaststelling van prioriteiten voor en de organisatie van het kwaliteitscontroleprogramma zijn taken die losstaan van de operationele uitvoering van de in het kader van het nationale programma voor de beveiliging van de burgerluchtvaart getroffen maatregelen, en worden dus afzonderlijk aangepakt.
Artikel 6
Rapportage
1. De lidstaten dienen jaarlijks bij de Commissie een rapport in over de maatregelen die zijn genomen om aan hun uit deze verordening voortvloeiende verplichtingen te voldoen, alsook over de beveiligingssituatie op de luchthavens op hun grondgebied. Instructies voor deze rapportage zijn opgenomen in bijlage I.
2. Dit rapport heeft betrekking op de periode 1 januari tot en met 31 december. Het moet uiterlijk twee maanden na het verstrijken van die periode worden ingediend. Eenmalig moet uiterlijk eind februari 2004 een rapport over de periode van 19 juli 2003 tot en met 31 december 2003 worden ingediend.
HOOFDSTUK III GEMEENSCHAPPELIJKE METHODOLOGIE VOOR AUDITS
Artikel 7
Uitvoering van audits
Het toezicht op de naleving omvat zowel aangekondigde als onaangekondigde acties.
Artikel 8
Classificatie van de nalevingsgraad
De mate van uitvoering van het nationale programma voor de beveiliging van de burgerluchtvaart wordt met behulp van beveiligingsaudits, inspecties en toetsingen geëvalueerd en aan de hand van het geharmoniseerde classificatiesysteem voor de nalevingsgraad in bijlage II ingedeeld.
HOOFDSTUK IV GEMEENSCHAPPELIJKE VOORSCHRIFTEN VOOR AUDITORS
Artikel 9
Beschikbaarheid van auditors
Elke lidstaat neemt passende maatregelen om ervoor te zorgen dat een voldoende aantal auditors beschikbaar is voor de uitvoering van alle werkzaamheden in het kader van het toezicht op de naleving.
Artikel 10
Kwalificatiecriteria voor auditors
1. Elke lidstaat zorgt ervoor dat auditors die namens de bevoegde autoriteit functies uitoefenen over passende kwalificaties beschikken, waaronder voldoende theoretische en praktijkervaring op het betrokken gebied.
2. De auditors moeten in het bezit zijn van:
a) een goed begrip van het nationale programma voor beveiliging van de burgerluchtvaart alsook van de wijze waarop het wordt toegepast op de beschouwde activiteiten;
b) in voorkomend geval, kennis van eventuele stringentere maatregelen die van toepassing zijn in de betrokken lidstaat, alsook van de beschouwde locatie;
c) een goede praktijkkennis van beveiligingstechnologieën en -technieken;
d) kennis van auditprincipes, -procedures en -technieken;
e) praktijkkennis van de beschouwde activiteiten.
HOOFDSTUK V GEMEENSCHAPPELIJKE BEPALINGEN
Artikel 11
Doorgeven van beste praktijken
De lidstaten stellen de Commissie in kennis van de beste praktijken met betrekking tot kwaliteitscontroleprogramma's, auditmethodologieën en auditors. De Commissie geeft deze informatie door aan de lidstaten.
Artikel 12
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 4 juli 2003.