ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 19. července 2006,
kterým se spojení označuje za slučitelné se společným trhem a s fungováním Dohody o EHP
(Věc č. COMP/M.3796 - OMYA/J.M.HUBER PCC)
(oznámeno pod číslem K(2006) 3163)
(Pouze anglické znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2007/164/ES)
Komise dne 19. července 2006 přijala rozhodnutí týkající se spojení podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (1), a zejména podle čl. 8 odst. 2 tohoto nařízení. Úplné znění rozhodnutí, které nemá důvěrnou povahu, lze nalézt v závazném jazykovém znění na internetové stránce generálního ředitelství pro hospodářskou soutěž na následující adrese: http://ec.europa.eu/comm/competiton/index_en.html
I. SHRNUTÍ
(1)
Dne 4. dubna 2005 byla Komisi doručena žádost finského úřadu pro ochranu hospodářské soutěže o postoupení věci podle čl. 22 odst. 1 nařízení (ES) č. 139/2004 („nařízení o spojování“), ke které se dne 22. dubna 2005 připojily příslušné orgány Švédska, dne 26. dubna 2005 orgány Rakouska a 28. dubna 2005 orgány Francie, aby přezkoumala transakci.
(2)
Komise došla k názoru, že navrhovaná transakce představuje spojení ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení o spojování a že žádost splňuje požadavky stanovené v čl. 22 odst. 3 nařízení o spojování. Komise se proto rozhodla přezkoumat spojení a dne 18. května 2005 za tímto účelem přijala rozhodnutí podle čl. 22 odst. 3 nařízení o spojování určené Finsku, Švédsku, Rakousku a Francii. Uvedené členské státy předložily Komisi písemnosti, které měly k dispozici. Tyto informace byly doplněny podnikem Omya, který podal oznámení dne 4. srpna 2005.
(3)
V tomto případě zahájila Komise řízení dne 23. září 2005. Sdělení o námitkách („SN“) zaslala Komise oznamující straně dne 2. května 2006. Společnost Omya odpověděla dne 16. května 2006. Verze sdělení o námitkách Komise, která neobsahovala důvěrné údaje, byla poskytnuta dvěma zúčastněným stranám, společnostem SMI a Imerys, které předložily písemné připomínky.
(4)
Slyšení stran v této věci se uskutečnilo dne 18. května 2006.
(5)
Dne 17. května 2006 bylo přijato rozhodnutí podle čl. 10 odst. 3 určené oznamující straně za tím účelem, aby společnosti Omya byl poskytnut dostatek času pro zvážení podání opravných prostředků; tímto rozhodnutím byla prodloužena lhůta pro podání opravného prostředku o dva pracovní dny.
(6)
Po důkladném šetření Komise konstatovala, že oznámená transakce vzbuzuje obavy, co se týče její slučitelnosti se společným trhem.
(7)
Za účelem odstranění obav týkajících se horizontální soutěže na trhu s uhličitany vápenatými používanými jako nátěry předložily společnosti Omya a J.M. Huber Corporation Komisi dne 23. května 2006 (doplněné dne 3. července 2006) soubor závazků, který je považován za dostačující pro vyřešení otázek v té oblasti hospodářské soutěže, která se týká tohoto slučování.
(8)
Proto bylo navrženo schválit oznámené spojení s výhradou splnění podmínek a povinností podle čl. 8 odst. 2 nařízení o spojování.
II. STRANY SPOJENÍ A SPOJENÍ
(9)
Omya AG (dále jen „společnost Omya“) je švýcarská rodinná společnost, která se zabývá výrobou a prodejem průmyslových surovin (2), včetně uhličitanu vápenatého (3), které se používají v celé řadě odvětví, mj. v papírenství, v průmyslovém odvětví barviv, ve výrobě umělých hmot, ocelářství, sklářství a zemědělství. Dodávky papírenskému průmyslu představují velkou část příjmů společnosti Omya.
(10)
V EHP dodává americká společnost J.M. Huber Corporation kaolin, PCC, vysrážené křemičitany a křemičitan sodný (PSS). Dceřiné společnosti společnosti Huber, které jsou předmětem této transakce, zahrnují celosvětové podnikání společnosti J.M. Huber Corporation (dále jen „společnost Huber PCC“) v oblasti výroby a dodávek plnidel z PCC pro papírenský průmysl. Nabytý podnik je tvořen dvanácti závody po celém světě, které vyrábějí PCC na místě, šest z nich se nachází v EHP. Továrny společnosti Huber vyrábějící PCC se nacházejí ve Finsku (tři továrny) a ve Švédsku, Francii a Portugalsku (v každé z těchto zemí jedna továrna).
III. PŘÍSLUŠNÝ TRH
A. Příslušný trh výrobku
(11)
Navrhovaná transakce se týká:
i)
obchodně dodávaných GCC;
ii)
obchodně dodávaných GCC užívaných jako nátěry;
iii)
obchodně dodávaných PCC;
iv)
plnidel z PCC na místě a
v)
obchodně dodávaných PCC užívaných jako nátěry.
(12)
Za účelem posouzení této transakce došla Komise k závěru, že v rámci výroby a dodávek průmyslových surovin papírenskému průmyslu uhličitany vápenaté jako plnidla (PCC, GCC a směsi GCC/PCC) a uhličitany vápenaté jako nátěry (PCC, GCC a směsi GCC/PCC) představují dva různé trhy pro příslušné výrobky.
B. Příslušné zeměpisné trhy
(13)
Za účelem posouzení této transakce došla Komise k závěru, že příslušné zeměpisné trhy se určují podle rozhodujících papíren s podobným reálným souborem alternativních dodávek. Továrny jsou považovány za reálnou alternativu zdroje zásobování papírny v závislosti na jejich logistice a vzdálenosti od této papírny. Vzdálenost, při jejímž překročení nemůže být továrna na zpracování minerálů považována za reálnou alternativu zdroje zásobování, závisí na zkušenosti s dodávkami každé továrny, na dostupných způsobech dopravy (silniční, železniční, lodní nebo jejich kombinace) a na druhu vyráběného uhličitanu vápenatého (PCC, GCC).
(14)
Příslušnými zeměpisnými trhy jsou:
a)
u obchodně dodávaných uhličitanů vápenatých se příslušný trh určí na základě vzdálenosti mezi továrnou na výrobu surovin a umístěním obsluhovaného zákazníka, jemuž továrna dodává, přičemž příslušná vzdálenost se bude pohybovat od 400 km do maximálně 2 000 km v závislosti na továrně, výrobku a způsobu dopravy;
b)
u obchodně dodávaných uhličitanů vápenatých používaných jako nátěry se příslušný zeměpisný trh určí pomocí stejné metody jako u plnidel, přičemž se vzdálenost pohybuje od 400 km do 3 000 km, a
c)
v případě zákazníků, kteří mají možnost využít roztoky uhličitanu vápenatého na místě, je zeměpisný rozsah minimálně totožný s EHP.
IV. POSOUZENÍ HOSPODÁŘSKÉ SOUTĚŽE
1. Uhličitany vápenaté používané jako plnidla
(15)
Komise zastává názor, že soutěžní ceny uhličitanů dodávaných pro papírenské účely závisí na umístění každého alternativního dodavatele, který je pro zákazníka nejvhodnější.
(16)
Pokud spojující se strany vlastní továrny, které si konkurují a jejichž oblasti prodeje se překrývají, může spojení způsobit zvýšení cen. V případě, že druhou nejvhodnější alternativou zákazníků jedné ze spojujících se stran je jedna z továren na zpracování surovin druhé spojující se strany, budou mít spojující se strany možnost a motivaci ke zvýšení cen. Pokud se však továrna, která konkuruje spojujícím se stranám, nachází dostatečně blízko k zákazníkovi, je pravděpodobné, že existence takovéto alternativy vytvoří dostatečný konkurenční tlak, aby nedošlo k cenovému účinku. U některých papíren je analýza hospodářské soutěže ovlivněna možností nasazení zařízení pro použití plnidel z PCC na místě. V tomto případě však na hospodářskou soutěž nemá vliv skutečnost, zda Komise považuje či nepovažuje použití plnidel z PCC na místě za reálnou alternativu, která omezuje obchodní dodávky plnidel z PCC či GCC.
(17)
Komise určila dvě široké kategorie zákazníků. První z nich sestává z papíren, které jsou v současnosti zásobovány zařízením pro plnidla z PCC na místě. Druhá kategorie sestává z papíren, kterým jsou dodávány obchodní produkty. Komise se v posouzení hospodářské soutěže soustředila na stávající zákazníky spojujících se stran.
(18)
Komise určila pro každého zákazníka soubor reálných alternativních továren na zpracování surovin, a to na základě maximálních dopravních vzdáleností, v rámci kterých může každá z továren zasílat dodávky. Tyto vzdálenosti vycházejí z rozsáhlé databáze, kterou Komise zřídila. Komise vypracovala s využitím údajů o dodávkách PCC a GCC za rok 2004 (4) ekonometrickou analýzu (model „discrete choice“), aby předpověděla míru pravděpodobnosti, že zákazník si v případě zvýšení cen současného dodavatele zvolí jiného dodavatele. Výsledky umožnily Komisi určit substituční vzorce mezi různými výrobci uhličitanu vápenatého pro papírenský průmysl.
Zákazníci plnidel na místě
(19)
Co se týče současných dodávek plnidel z PCC na místě, ať již jsou dodávány společností Huber či Omya, zjistilo se, že transakce nemá žádný okamžitý účinek. Dodavatelé plnidel z PCC na místě mají dlouhodobé smlouvy o výhradní dodávce s hostitelskými papírnami (zpravidla na 7 až 10 let), které továrně na PCC zaručují minimální objem. Roční změna ceny za celou dobu trvání smlouvy je určena pomocí cenového vzorce se základní cenou vyjednanou na začátku každé smlouvy. Vzorec obvykle závisí na nákladových faktorech, jako jsou cena vápence, elektřiny, výše mezd a inflace, jež nejsou ovlivněny transakcí. Zkoumalo se, zda by po uplynutí dlouhodobých smluv mohla transakce mít nepříznivý dopad na tyto zákazníky. Šetření ukázalo, že je velmi nepravděpodobné, že transakce bude mít zásadní dopad na obnovení stávajících smluv o dodávkách plnidel z PCC na místě.
(20)
Co se týče budoucích zákazníků na místě, v důsledku transakce bude o jednoho dodavatele, který prokázal schopnost řídit a uskutečňovat v EHP projekty dodávek plnidel z PCC namístě, méně. Avšak šetření ukázalo, že transakce by nevedla k významným změnám cen pro tyto zákazníky, neboť více důvěryhodných dodavatelů roztoků plnidel z PCC na místě by bylo schopno vyvinout konkurenční tlak. Toto platí také pro nátěrové hmoty na místě.
Stávající zákazníci - obchodníci
(21)
V případě zákazníků, kteří jsou zásobováni na obchodní bázi, a to i v případě, že mají možnost se spolehnout na dodávku plnidel z PCC na místě, Komise posuzovala, zda továrna na zpracování surovin, která se nachází v určité vzdálenosti od papírny, představuje reálnou alternativu pro plnidla z PCC nebo z GCC. Poté, co Komise přezkoumala možnosti stávajících zákazníků společnosti Omya, kteří odebírají obchodně dodávaná plnidla z PCC, došla k závěru, že je nepravděpodobné, že by tito zákazníci byli nepříznivě ovlivněni transakcí, neboť mají v každém případě jiné reálné alternativy k PCC. Je proto nepravděpodobné, že by vyloučení společnosti Huber jakožto soutěžitele významně ohrozilo hospodářskou soutěž v případě zákazníků společnosti Omya, kteří odebírají plnidla z PCC.
(22)
Dále je nutno uvést, u zákazníků společnosti Omya, kteří odebírají plnidla z GCC, není pravděpodobné, že společnost Huber představuje další nejlepší alternativu. Tito zákazníci mají buď alternativní možnost odběru plnidel z GCC a/nebo jiné alternativy, co se týče plnidel z PCC, které ve vztahu k továrnám na plnidla z PCC společnosti Huber zřejmě nejsou v hospodářské soutěži znevýhodněny. Výsledky ekonometrické analýzy kromě toho ukazují, že společnost Huber většinou nepředstavuje další nejlepší alternativu. Je proto nepravděpodobné, že by vyřazení společnosti Huber jakožto soutěžitele významně narušilo hospodářskou soutěž v případě zákazníků společnosti Omya, kteří odebírají plnidla z GCC.
(23)
Pro zákazníky společnosti Huber, kteří odebírají obchodně dodávané PCC, představují pravděpodobně různé továrny plnidel z GCC společnosti Omya reálné alternativy. Avšak společnost Imerys je zastoupena ve Švédsku, a to jak továrnou na plnidla z PCC (v Husumu), tak i továrnou na plnidla z GCC (v Tunadalu). Kromě toho továrny na plnidla z PCC patřící společnosti SMI jsou zastoupeny ve Finsku v Lappeenrata, Myllykoski a Äänekoski. Zdá se, že všechna tato alternativní řešení nepředstavují žádné konkurenční nevýhody ve srovnání s továrnami společnosti Huber na plnidla z PCC na místě, které se nacházejí ve Švédsku a ve Finsku. Výsledky ekonometrické analýzy kromě toho ukazují, že konkurenční tlak, který vyvíjejí dodavatelé obchodně dodávaných plnidel z GCC, je pravděpodobně nižší než konkurenční tlak, který vyvíjejí dodavatelé obchodně dodávaných plnidel z PCC na jiné dodavatele obchodně dodávaných plnidel z PCC. Je proto nepravděpodobné, že by vyřazení společnosti Omya jakožto soutěžitele významně narušilo hospodářskou soutěž v případě zákazníků společnosti Huber, kteří odebírají plnidla z PCC.
2. Uhličitany vápenaté používané jako nátěry
(24)
V oznámení o navrhovaném spojení zaujala společnost Omya stanovisko, že trh s uhličitany vápenatými používanými k potahování papíru nebude tímto spojením dotčen, neboť společnost Huber v současné době na tomto trhu nepůsobí. Nicméně šetření Komise ohledně trhu odhalilo že společnost Huber vyvíjela PCC vhodné pro použití ve směsích z GCC/PCC pro nátěrové barvy a nabízela dodávky nátěrů z PCC.
(25)
V důsledku toho považuje Komise společnost Huber za možného konkurenta na trhu s uhličitany vápenatými používanými k potahování papíru, který by se bez tohoto spojení velmi pravděpodobně stal účinnou konkurenční silou na trhu s uhličitany vápenatými používanými k potahování.
(26)
Komise proto došla k závěru, že oznamované spojení by pravděpodobně značně narušilo účinnou hospodářskou soutěž, zejména posílením dominantního postavení společnosti Omya na trzích s uhličitany vápenatými používanými jako nátěry pro dotčené zákazníky na jihu Finska.
(27)
Závěr Komise je založen na následujících argumentech.
(28)
Za prvé, společnost Omya již je dominantním dodavatelem kvalitních uhličitanů vápenatých používaných jako nátěry pro většinu zákazníků v Evropě a ve Finsku. Společnost Omya dodala papírenskému průmyslu v EHP v roce 2004 podstatnou část všech uhličitanů vápenatých používaných jako nátěry. Tato společnost vlastní nebo kontroluje přístup k významné části zásob surovin nezbytných pro výrobu kvalitních GCC používaných jako nátěry a může zásobovat papírny v celém EHP. S takovýmto dominantním postavením a kontrolou nad dodávkami surovin je společnost Omya nenahraditelným obchodním partnerem papíren, jež musejí nakupovat uhličitany vápenaté používané jako nátěry v Evropě, a zejména ve Finsku.
(29)
Za druhé, společnost Huber je schopna díky svojí technologii výroby přídavných látek z PCC užívaných jako nátěry vstoupit na trh výrobků pro potahování papíru. Komise zhodnotila zejména v jakém rozsahu 1) je technologie výroby přídavných látek z PCC společnosti Huber připravená pro uvedení na trh, 2) byla společnost Huber přesvědčena o obchodní životaschopnosti svých záměrů ve větším měřítku a 3) by společnost Huber byla schopna zajistit větší výrobní kapacitu v továrně na PCC dodávaných na místě v Kuusankoski za účelem vstupu na trh. Analýza Komise vzala také v úvahu 4) ztracené náklady společnosti Huber určené ke vstupu společnosti na trh s uhličitany vápenatými používanými jako nátěry. Komise zastávala názor, že společnost Huber před tím, než zahájila jednání o spojení se společností Omya, plánovala významným způsobem vstoupit na trh s výrobky pro potahování papíru, což by ve vhodné chvíli učinila prostřednictvím svojí technologie výroby přídavných látek z PCC užívaných jako nátěry.
(30)
Umístění továrny v Kuusankoski by společnosti Huber umožnilo také zásobovat také řadu dalších zákazníků společnosti Omya, kteří sídlí v jižním Finsku. Tito zákazníci, kteří v současnosti odebírají dodávky uhličitanů vápenatých užívaných jako nátěry od společnosti Omya, by mohli zvážit odběr alespoň části dodávek od továrny společnosti Huber, která se nachází v Kuusankoski. Komise určila řadu zákazníků, pro které by továrna společnosti Huber v Kuusankoski byla výrazně blíže než nejbližší továrna společnosti SMI nebo společnosti Imerys (dále jen „dotčení zákazníci“).
(31)
Za třetí, společnost Huber by byla účinnou konkurenční silou, která by pravděpodobně výrazně omezila chování společnosti Omya na trhu s uhličitany vápenatými používanými k potahování papíru. Při zvážení struktury tohoto trhu ve Finsku a vzhledem ke skutečnosti, že jediný další soutěžitel, společnost SMI, zůstává co do podílu na trhu pouze malým subjektem a dopadají na něj nevýhody vyplývající z polohy, Komise se domnívá, že je velmi pravděpodobné, že výrobní kapacita společnosti Huber v Kuusankoski by významně omezila nabídku uhličitanů vápenatých používaných jako nátěry společnosti Omya určenému okruhu finských zákazníků. Komise má rovněž za to, že neexistují další možní soutěžitelé, kteří by mohli v jižním Finsku udržovat dostatečný konkurenční tlak.
(32)
Vzhledem k výše uvedeným důvodům došla proto Komise k závěru, že oznamované spojení by značně narušilo účinnou hospodářskou soutěž, zejména posílením dominantního postavení společnosti Omya na trzích s uhličitany vápenatými používanými jako nátěry pro postižené zákazníky na jihu Finska.
3. Nulové dopady v důsledku koordinace či konglomerace
(33)
Komise dospěla nakonec k závěru, že je nepravděpodobné, že by tato transakce vyvolala obavy z konglomerace nebo zvýšila pravděpodobnost, že firmy budou schopné koordinovat svoje chování s důsledkem zvýšení cen nad konkurenční úroveň.
V. ZÁVAZKY
(34)
Aby byly odstraněny výše uvedené obavy o horizontální hospodářskou soutěž na trhu s uhličitany vápenatými používanými jako nátěry, společnosti Omya a J.M. Huber Corporation předložily Komisi dne 23. května 2006 soubor závazků. Tento soubor obsahoval dva alternativní návrhy závazků. První návrh zahrnoval prodej továrny na PCC na místě v Kuusankoski a prodej technologie pro nátěry a přídavné látky, zatímco druhý se týkal pouze prodeje technologie.
(35)
Komise se rozhodla provést tržní test prvního alternativního návrhu (prodej továrny na PCC na místě v Kuusankoski ve Finsku a prodej technologie pro nátěry z PCC a přídavné látky společnosti Huber). Tržní test byl zaslán celkem 11 zákazníkům a 4 soutěžitelům, kteří se účastnili šetření této transakce, a ode všech byla doručena odpověď (5). Odpovědi na tržní test byly různé. Zatímco se zákazníci převážně domnívali, že závazky by byly s to odstranit obavy o hospodářskou soutěž, které uvedla Komise, soutěžitelé vyjádřili výhrady týkající se rozsahu navrhované náhrady a navrhli takové zlepšení závazků, aby dostatečným způsobem vyřešilo obavy o hospodářskou soutěž, na které poukázala Komise (6).
(36)
Co se týče prvního alternativního návrhu, Komise zhodnotila, zda by prodej továrny na PCC na místě v Kuusankoski spolu s nabízenou technologií umožnil vhodnému nabyvateli prodávaného souboru získat potenciál konkurenční síly na trhu s uhličitany vápenatými používanými jako nátěry, která by byla srovnatelná s konkurenční silou, kterou by měla společnost Huber, pokud by k dané transakci nedošlo.
(37)
Komise dospěla k názoru, že první alternativní návrh (prodej továrny na PCC na místě v Kuusankoski ve Finsku a příslušné technologie), podle kterého by vhodný nabyvatel měl přístup jak k volné výrobní kapacitě, tak i k nezbytné technologii a úzké spolupráci se zákaznickou papírnou, uvádí nabyvatele do obdobné pozice, ve které se v současnosti nachází společnost Huber, včetně výhody, kterou má stávající dodavatel, který nemusí vybudovat nové výrobní zařízení v případě, že uspěje s nabídkou na obnovení smlouvy. Tato možnost by proto nejlépe zajistila životaschopnost prodeje a uvedení důvěryhodného konkurenčního výrobku na trh s uhličitany vápenatými používanými jako nátěry.
(38)
Kromě toho je Komise toho názoru, že hodnocení možností pokračovat jako konkurenční síla a obnovit hospodářskou soutěž se společností Omya a dalšími soutěžiteli na tomto trhu, které jsou spojené s továrnou na PCC dodávaných na místě v Kuusankoski a s prodávanou technologií, závisí z velké části na tom, kdo bude nabyvatelem. Vhodným nabyvatelem by se v tomto případě jevil subjekt z průmyslového odvětví, jež disponuje finančními prostředky a má prokazatelné odborné znalosti.
(39)
V důsledku toho došla Komise k závěru, že navrhovaný první alternativní závazek, a to prodej továrny na PCC na místě v Kuusankoski spolu s prodejem technologie nátěrových hmot společnosti Huber (se zlepšeními navrženými stranami dne 3. července 2006), by obnovil účinnou hospodářskou soutěž na trhu s uhličitany vápenatými pro dotčené zákazníky v jižním Finsku, a to obnovením konkurenčního tlaku na trhu s uhličitany vápenatými užívanými jako nátěry společnosti Omya, jenž vyplývá z technologie pro přídavné látky z PCC společnosti Huber. Tento konkureční tlak by se jinak v důsledku spojení podniků podle původního oznámení vytratil.
VI. ZÁVĚR
(40)
Z výše uvedených důvodů, které byly posouzeny jednotlivě a také v souvislostech, došla Komise k závěru, že závazky předložené společnostmi Omya a J.M. Huber jsou dostatečné pro vyřešení obav týkajících se hospodářské soutěže, které vyplývají z tohoto spojení podniků.
(41)
Rozhodnutí Komise proto prohlašuje oznámené spojení podniků za slučitelné se společným trhem a fungováním Dohody o EHP podle čl. 8 odst. 2 nařízení o spojování.
BESCHIKKING VAN DE COMMISSIE
van 19 juli 2006
waarbij een concentratie verenigbaar wordt verklaard met de gemeenschappelijke markt en de werking van de EER-overeenkomst
(Zaak COMP/M.3796 - Omya/J.M. Huber PCC)
(Kennisgeving geschied onder nummer C(2006) 3163)
(Slechts de tekst in de Engelse taal is authentiek)
(Voor de EER relevante tekst)
(2007/164/EG)
Op 19 juli 2006 heeft de Commissie een beschikking gegeven met betrekking tot een zaak in het kader van Verordening (EG) nr. 139/2004 van de Raad van 20 januari 2004 betreffende de controle op concentraties van ondernemingen (1). Een niet-vertrouwelijke versie van de volledige tekst van de beschikking is in de oorspronkelijke taal van de zaak en in de werktalen van de Commissie te vinden op de website van directoraat-generaal Concurrentie op het volgende adres: http://ec.europa.eu/comm/competiton/index_en.html
I. SAMENVATTING
(1)
Op 4 april 2005 ontving de Commissie een verzoek tot verwijzing overeenkomstig artikel 22, lid 1, van Verordening (EG) nr. 139/2004 (hierna „de concentratieverordening” genoemd) van de Finse Mededingingsautoriteit, waarbij zich vervolgens de bevoegde instanties van Zweden op 22 april 2005, Oostenrijk op 26 april 2005 en Frankrijk op 28 april 2005 aansloten. Dit verzoek betrof het instellen van een onderzoek naar bovengenoemde concentratie.
(2)
De Commissie kwam tot de conclusie dat de voorgestelde transactie een concentratie was in de zin van artikel 3, lid 1, onder b), van de concentratieverordening en dat het verzoek voldeed aan de voorwaarden van artikel 22, lid 3, van de concentratieverordening. Derhalve besloot de Commissie de concentratie te onderzoeken en heeft zij op 18 mei 2005 overeenkomstig artikel 22, lid 3, van de concentratieverordening besluiten ter zake aan Finland, Zweden, Oostenrijk en Frankrijk toegezonden. De verwijzende lidstaten hebben de documenten waarover zij beschikten, bij de Commissie ingediend. Deze informatie werd aangevuld door de aanmelding van de concentratie door Omya op 4 augustus 2005.
(3)
Op 23 september 2005 heeft de Commissie de procedure in deze zaak ingeleid. Een mededeling van punten van bezwaar van de Commissie werd de aanmeldende partij op 2 mei 2006 toegezonden. Omya heeft deze op 16 mei 2006 beantwoord. Een niet-vertrouwelijke versie van de mededeling van punten van bezwaar van de Commissie werd ter beschikking gesteld aan twee belanghebbende partijen, SMI en Imerys, die schriftelijke opmerkingen hadden ingediend.
(4)
Op 18 mei 2006 werd een hoorzitting in deze zaak gehouden.
(5)
Om Omya voldoende tijd te geven om corrigerende maatregelen te overwegen, is op 17 mei 2006 een aan de aanmeldende partij gerichte beschikking in de zin van artikel 10, lid 3, gegeven, waarbij de uiterste termijn voor het voorstellen van corrigerende maatregelen met twee werkdagen werd verlengd.
(6)
Na diepgaand onderzoek is de Commissie tot de conclusie gekomen dat de aangemelde maatregel aanleiding tot bezwaren geeft met betrekking tot de verenigbaarheid ervan met de gemeenschappelijke markt.
(7)
Om bezwaren inzake de horizontale mededinging op de markt van calciumcarbonaat voor coatingdoeleinden weg te nemen, hebben Omya AG en J.M. Huber Corporation op 23 mei 2006 (verbeterd op 3 juli 2006) bij de Commissie een pakket corrigerende maatregelen ingediend dat voldoende geacht werd om tegemoet te komen aan de mededingingsbezwaren waartoe deze concentratie aanleiding had gegeven.
(8)
Bijgevolg werd voorgesteld de aangemelde transactie goed te keuren mits aan de voorwaarden en verplichtingen van artikel 8, lid 2, van de concentratieverordening, werd voldaan.
II. DE PARTIJEN EN DE OPERATIE
(9)
Omya AG (hierna „Omya” genoemd) is een Zwitsers familiebedrijf dat actief is inzake de productie en verkoop van industriële mineralen (2), inclusief calciumcarbonaten (3), die in uiteenlopende bedrijfstakken worden gebruikt, zoals in de sectoren papier, verf, plastic, staal, glas en landbouw. De inkomsten van Omya zijn grotendeels afkomstig van de verkoop aan de papierindustrie.
(10)
Binnen de EER houdt de Amerikaanse onderneming J.M. Huber Corporation zich bezig met de levering van kaolien, PCC, geprecipiteerde silica en silicaat (PSS). De dochterondernemingen van Huber die het voorwerp van deze transactie vormen, omvatten de wereldwijde activiteiten van J.M. Huber Corporation (hierna „Huber PCC” genoemd) op het gebied van de productie en levering van het on-site vulmiddel PCC voor de papierindustrie. Het overgenomen bedrijf bestaat wereldwijd uit twaalf on-site PCC-installaties, waarvan er zes in de EER gelegen zijn. De PCC-installaties van Huber in de EER zijn gelegen in Finland (drie installaties) en in Zweden, Frankrijk en Portugal (telkens één installatie).
III. RELEVANTE MARKT
A. Relevante productmarkt
(11)
De voorgenomen transactie betreft:
i)
via de handel geleverd GCC als vulstof;
ii)
via de handel geleverd GCC voor coatingdoeleinden;
iii)
via de handel geleverd PCC als vulstof;
iv)
de levering van on-site PCC als vulstof; en
iv)
via de handel geleverd PCC voor coatingdoeleinden.
(12)
In het kader van de beoordeling van deze transactie is de Commissie tot de conclusie gekomen dat calciumcarbonaten die als vulstof worden gebruikt (PCC, GCC en GCC/PCC-mengsels) en calciumcarbonaten die voor coatingdoeleinden worden gebruikt (PCC, GCC en GCC/PCC-mengsels) twee verschillende relevante productmarkten vormen binnen de markt voor de productie en de levering van industriële mineralen voor de papierindustrie.
B. Relevante geografische markten
(13)
De Commissie heeft geconcludeerd dat ter beoordeling van deze transactie, de relevante geografische markten kunnen worden afgebakend door papierfabrieken gelijk te stellen met realistische alternatieve voorzieningsbronnen. Productie-installaties worden als realistisch alternatief voor papierfabrieken beschouwd, afhankelijk van de logistiek ervan en de afstand tot de papierfabriek. De afstand waarboven een minerale installatie niet meer als realistisch alternatief kan worden beschouwd, hangt af van de ervaringen die met de installatie zijn opgedaan op het gebied van vervoer, de beschikbare transportmiddelen (weg, spoor, schip of een combinatie daarvan) en het soort calciumcarbonaat (PCC, GCC) dat wordt geproduceerd.
(14)
De relevante geografische markten zijn de volgende:
a)
voor via de handel geleverde calciumcarbonaten als vulstof wordt de relevante geografische markt bepaald door de afstand tussen de minerale installatie en de locatie van de klant, die kan variëren tussen 400 km en maximaal 2 000 km afhankelijk van de installatie, het product en het transportmiddel;
b)
voor via de handel geleverde calciumcarbonaten voor coatingdoeleinden wordt de relevante geografische markt aan de hand van dezelfde methode bepaald als voor calciumcarbonaten als vulstof, met afstanden tussen 400 km en 3 000 km; en
c)
voor klanten met on-site calciumcarbonaatoplossingen beslaat het geografische gebied minstens de hele EER.
IV. BEOORDELING VANUIT HET OOGPUNT VAN DE MEDEDINGING
1. Calciumcarbonaten voor toepassingen als vulstof
(15)
De Commissie is van mening dat een concurrerende prijszetting van carbonaten voor toepassingen als papiervulstof afhangt van de plaats waar het best mogelijke alternatief van de klant zich bevindt.
(16)
Indien de fuserende partijen concurrerende installaties met overlappende afzetgebieden hebben, kan de concentratie een prijsstijging tot gevolg hebben. Als het best mogelijke alternatief van één van de klanten van één van de fuserende partijen de minerale installatie van de andere fuserende partij is, zullen de fuserende partijen de prijzen kunnen en willen verhogen. Als een concurrerende installatie zich op redelijke afstand van de klant bevindt, zal hiervan voldoende concurrentiedruk uitgaan om een dergelijke prijsstijging te voorkomen. Voor sommige papierfabrieken wordt het mededingingsonderzoek beïnvloed door de mogelijkheid om op het eigen terrein een on-site installatie voor PCC als vulstof op te richten. In het onderhavige geval worden de gevolgen voor de mededinging echter niet concreet beïnvloed door de vraag of de Commissie het on-site vulmiddel PCC al dan niet als een realistisch alternatief beschouwt dat de afzet van het via de handel geleverd vulmiddel PCC of GCC beperkt.
(17)
De Commissie maakte een onderscheid tussen twee categorieën klanten. De eerste categorie bestond uit papierfabrieken die momenteel bevoorraad worden door een on-site installatie voor vulstof PCC. De tweede categorie bestond uit papierfabrieken die via de handel bevoorraad worden. De Commissie heeft voor haar mededingingsonderzoek vooral aandacht geschonken aan de huidige klanten van de fuserende partijen.
(18)
De Commissie heeft voor elke klant een aantal realistische alternatieve minerale installaties geïdentificeerd op basis van de maximale transportafstand die elke productie-installatie kan overbruggen. Deze afstanden zijn afkomstig uit de omvangrijke databank die de Commissie heeft samengesteld. Met behulp van de gegevens over leveringen van PCC en GCC in 2004 (4) heeft de Commissie ook een econometrische studie („discrete choice model”) uitgevoerd om de waarschijnlijkheid te voorspellen dat een klant een andere minerale installatie zou kiezen indien zijn huidige leverancier zijn prijzen zou verhogen. Op grond van de resultaten heeft de Commissie substitutiepatronen kunnen onderscheiden tussen de verschillende producenten van calciumcarbonaat voor de papierindustrie.
On-site klanten
(19)
Wat de huidige on-site levering van PCC als vulstof betreft, ongeacht of de leverancier Huber of Omya is, blijkt de transactie geen onmiddellijk effect te hebben. Leveranciers van on-site vulmiddel PCC hebben exclusieve langetermijncontracten (over het algemeen voor 7 tot 10 jaar) afgesloten met de papierfabrieken die als „host paper mill” fungeren, waarmee de PCC-installatie een minimumvolume gegarandeerd wordt. Een prijsformule met een basisprijs waarover bij aanvang van elk contract is onderhandeld, bepaalt de jaarlijkse prijswijziging voor de volledige duur van het contract. De formule is over het algemeen gebaseerd op kostenfactoren waarop de transactie geen invloed heeft, zoals de kosten van kalksteen, elektriciteit, lonen en inflatie. De vraag was of de transactie nadelige gevolgen zou hebben voor deze klanten wanneer het langetermijncontract afloopt. Het onderzoek heeft aangetoond dat het zeer onwaarschijnlijk is dat de transactie een significante invloed zou hebben op de verlenging van bestaande contracten voor on-site vulstof PCC.
(20)
Voor toekomstige on-site klanten betekent de transactie één leverancier minder die heeft bewezen dat hij projecten voor de on-site levering van vulstof PCC in de EER kan beheren en leiden. Het onderzoek heeft echter aangetoond dat de transactie voor deze klanten niet tot significante prijswijzigingen zou leiden, aangezien het aantal betrouwbare leveranciers van on-site vulstof PCC-oplossingen voldoende zou zijn om concurrentiedruk uit te oefenen. Dit geldt ook voor on-site coatingoplossingen.
Huidige commerciële afnemers
(21)
De Commissie was van mening dat voor commerciële afnemers, zelfs als ze de mogelijkheid hebben om van on-site vulmiddel PCC gebruik te maken, een minerale installatie binnen een bepaalde afstand van een papierfabriek een realistische optie is voor zowel vulstof PCC als vulstof GCC. Na de opties van de huidige klanten van Omya die via de handel vulstof PCC aankopen te hebben onderzocht, is de Commissie tot de conclusie gekomen dat het onwaarschijnlijk is dat deze klanten door de transactie nadelen zullen ondervinden, aangezien zij in alle gevallen realistische PCC-alternatieven hadden. Het is bijgevolg onwaarschijnlijk dat het verdwijnen van Huber als concurrent de mededinging in significante mate zou beïnvloeden voor de klanten van Omya die vulstof PCC afnemen.
(22)
Daarenboven is het niet waarschijnlijk dat Huber het best mogelijke alternatief vormt voor de klanten van Omya die GCC als vulmiddel aankopen. Deze klanten hebben een alternatieve optie voor vulstof GCC en/of alternatieven voor vulstof PCC die geen concurrentienadeel lijken te vormen in vergelijking met de installaties voor vulstof PCC van Huber. Bovendien tonen de resultaten van de econometrische studie aan dat Huber doorgaans niet het best mogelijke alternatief is. Het is bijgevolg onwaarschijnlijk dat het verdwijnen van Huber als concurrent de mededinging significant zou belemmeren voor de klanten van Omya die vulstof GCC afnemen.
(23)
Voor de klanten van Huber die via de handel PCC aankopen, lijken meerdere Omya-installaties voor vulstof GCC realistische alternatieven te vormen. Imerys houdt zich in Zweden bezig met zowel de productie van vulstof PCC, in Husum, als van vulstof GCC, in Tunadal. Daarenboven heeft SMO vulstof PCC-installaties in Finland, in Lappeenranta, Myllykoski en Äänekoski. Al deze alternatieve oplossingen lijken geen enkel concurrentienadeel te vormen in vergelijking met de on-site installaties voor vulstof PCC van Huber in Zweden en Finland. Bovendien toont de econometrische studie aan dat de concurrentiedruk die door leveranciers van via de handel geleverde vulstof GCC wordt uitgeoefend, waarschijnlijk minder groot is dan de druk die door leveranciers van via de handel geleverde vulstof PCC wordt uitgeoefend op andere leveranciers die via de handel vulstoffen leveren. Het is bijgevolg onwaarschijnlijk dat het verdwijnen van Omya als concurrent de mededinging significant zou belemmeren voor de klanten van Huber die vulstof PCC afnemen.
2. Calciumcarbonaten voor coatingdoeleinden
(24)
In de aanmelding van de voorgenomen transactie betoogde Omya dat de markt voor papiercoating door de onderhavige transactie niet zou worden beïnvloed aangezien Huber op dat ogenblik niet actief was op deze markt. Het marktonderzoek van de Commissie heeft echter aangetoond dat Huber een geschikt PCC aan het ontwikkelen is voor de toepassing in GCC/PCC-coatingmengsels en dat de onderneming offertes heeft gedaan voor de levering van PCC-coatingproducten.
(25)
Bijgevolg beschouwt de Commissie Huber als een potentiële concurrent op de markt van calciumcarbonaten voor papiercoatingdoeleinden die, zonder de transactie, zeer waarschijnlijk zou uitgroeien tot een daadwerkelijke concurrentiekracht op de markt van calciumcarbonaten voor coatingdoeleinden.
(26)
De Commissie concludeert daarom dat de voorgenomen maatregel de mededinging significant zou kunnen belemmeren, in het bijzonder door het versterken van de dominante positie van Omya op de markt voor calciumcarbonaten voor coatingdoeleinden voor de getroffen afnemers in Zuid-Finland.
(27)
De conclusie van de Commissie is op de volgende argumenten gebaseerd.
(28)
Ten eerste is Omya voor de meeste afnemers in Europa en Finland reeds de dominante leverancier van calciumcarbonaten van coatingkwaliteit. In 2004 heeft Omya in de EER een zeer groot deel van alle calciumcarbonaten voor coatingdoeleinden aan de papierindustrie geleverd. Het bedrijf bezit of controleert de toegang tot een groot deel van de EER-reserves van de grondstoffen die nodig zijn voor de productie van GCC van coatingkwaliteit en kan papierfabrieken in de hele EER bevoorraden. Gezien zijn dominante positie en controle over de levering van grondstoffen is Omya een onontkoombare handelspartner voor papierfabrieken in Europa, en in het bijzonder in Finland, die calciumcarbonaten voor coatingdoeleinden moeten aankopen.
(29)
Ten tweede heeft Huber de capaciteit om de papiercoatingmarkt te betreden met zijn technologie voor PCC-additieven voor coatingdoeleinden. De Commissie heeft in het bijzonder onderzocht in hoeverre 1. de technologie voor PCC-additieven van Huber klaar was voor commercialisering, 2. Huber overtuigd was van de commerciële haalbaarheid van zijn technologie op grotere schaal en 3. Huber voldoende productiecapaciteit vrij kon maken in de on-site PCC-installatie in Kuusankoski om de markt te betreden. De analyse van de Commissie hield ook rekening met 4. de aanloopkosten van Huber om de markt van calciumcarbonaten voor coatingdoeleinden te betreden. De Commissie meende dat Huber, vóór zij de onderhandelingen over een fusie met Omya begon, plannen had om met een sterke aanwezigheid de papiercoatingmarkt te betreden en dat met zijn technologie voor PCC-additieven ook vrij snel zou hebben gedaan.
(30)
Door de ligging van de installatie in Kuusankoski zou het voor Huber ook mogelijk geworden zijn om aan een aantal andere afnemers van Omya in Zuid-Finland te leveren. Deze klanten, die momenteel van Omya calciumcarbonaat voor coatingdoeleinden afnemen, zouden kunnen overwegen om minstens een deel van hun voorraden bij de installatie van Huber in Kuusankoski aan te kopen. De Commissie heeft vastgesteld dat voor een aantal klanten Hubers installatie in Kuusankoski zich significant dichterbij bevindt dan de dichtstbijzijnde installatie van SMI of Imerys (hierna „de getroffen afnemers” genoemd).
(31)
Ten derde zou Huber een doeltreffende concurrentiekracht vormen die zeer waarschijnlijk het gedrag van Omya op de markt van calciumcarbonaten voor papiercoating significant zou inperken. Gezien de marktstructuur in Finland en het feit dat de enige andere concurrent, SMI, klein blijft wat marktaandeel betreft en zijn locatie nadelig is, acht de Commissie het zeer waarschijnlijk dat de capaciteit van Huber in Kuusankoski Omya's aanbod van calciumcarbonaat voor coatingdoeleinden voor de geïdentificeerde Finse afnemers aanzienlijk zou beperken. De Commissie stelt tevens vast dat er in Zuid-Finland geen andere potentiële concurrenten zijn die voldoende concurrentiedruk uit kunnen oefenen.
(32)
Om bovenstaande redenen is de Commissie tot de conclusie gekomen dat de voorgenomen maatregel de mededinging significant zou kunnen belemmeren, in het bijzonder door het versterken van de dominante positie van Omya op de markt voor calciumcarbonaten voor coatingdoeleinden voor de getroffen afnemers in Zuid-Finland.
3. Geen onderlinge afstemming of conglomeraateffect
(33)
Ten slotte concludeert de Commissie dat deze transactie waarschijnlijk geen aanleiding zal geven tot bezwaren wegens conglomeraateffect of tot een onderlinge afstemming van de gedragingen van de ondernemingen waardoor de prijzen boven concurrerende niveaus uitstijgen.
V. VERBINTENISSEN
(34)
Om bovengenoemde horizontale mededingingsbezwaren op de markt van calciumcarbonaat voor coatingdoeleinden weg te nemen, hebben Omya en J.M. Huber Corporation op 23 mei 2006 een pakket verbintenissen bij de Commissie ingediend. Dit pakket bevatte twee alternatieve voorstellen voor verbintenissen; het eerste voorstel omvatte zowel het afstoten van de on-site PCC-installatie in Kuusankoski als de coating- en additieventechnologie, het tweede enkel het afstoten van de technologie.
(35)
De Commissie heeft besloten met betrekking tot het eerste voorstel een markttoets uit te voeren (het afstoten van de on-site PCC-installatie in Kuusankoski in Finland en de technologie voor PCC-coating en -additieven van Huber). De markttoets werd in totaal aan elf klanten en vier concurrenten die bij het onderzoek naar deze transactie betrokken waren, toegestuurd; hij werd door allen beantwoord (5). De respons op de markttoets was verschillend. Waar de klanten de verbintenis vooral als een mogelijkheid beschouwden om de mededingingsbezwaren van de Commissie weg te nemen, hebben de concurrenten hun twijfels uitgedrukt in verband met de draagwijdte van de voorgestelde maatregel en verbeteringen voor de verbintenis voorgesteld om een bevredigende oplossing te vinden voor de mededingingsbezwaren die de Commissie heeft geuit (6).
(36)
Met betrekking tot de eerste voorgestelde verbintenis heeft de Commissie onderzocht of de afstoting van de on-site vulstof PCC-installatie in Kuusankoski samen met de aangeboden technologie het mogelijk zou maken voor een geschikte koper van het afstotingspakket om op de markt van PCC-carbonaten voor coatingdoeleinden een concurrentiepositie te verwerven die vergelijkbaar is met de positie die Huber zou hebben gehad zonder de onderhavige transactie.
(37)
De Commissie heeft geconcludeerd dat de eerste alternatieve verbintenis (de afstoting van de on-site PCC-installatie in Kuusankoski en van de technologie), waarbij de geschikte koper toegang heeft tot zowel de reserveproductiecapaciteit als de nodige technologie en de nauwe samenwerking met de zogenoemde „host mill”, de koper in een vergelijkbare positie plaatst als die waarin Huber zich momenteel bevindt, met inbegrip van het voordeel van een gevestigde leverancier die geen nieuwe faciliteiten behoeft te bouwen in het geval hij met succes een verlenging van het contract heeft kunnen krijgen. Deze mogelijkheid zou bijgevolg de beste garantie vormen voor de levensvatbaarheid van de afstoting en de lancering van een geloofwaardig concurrerend product op de markt voor calciumcarbonaten voor coatingdoeleinden.
(38)
Verder is de Commissie van mening dat het vermogen en de drijfveren van de on-site PCC-installatie in Kuusankoski en de afgestoten technologie om als een concurrent op de markt op te treden en de concurrentie met Omya en andere bedrijven aan te gaan, in hoge mate afhangen van de identiteit van de koper. Daarom zou een geschikte koper in onderhavig geval een industriële koper zijn die reeds over de nodige financiële middelen en een aantoonbare expertise beschikt.
(39)
De Commissie concludeert bijgevolg dat de voorgestelde eerste verbintenis, de afstoting van de on-site PCC-installatie in Kuusankoski samen met de afstoting van Hubers coatingtechnologie (in het licht van de verbeteringen die de partijen op 3 juli 2006 voorgesteld hebben), de daadwerkelijke mededinging op de markt voor calciumcarbonaat voor coatingdoeleinden zou herstellen voor de getroffen afnemers in Zuid-Finland, aangezien de concurrentiedruk op Omya's calciumcarbonaat voor coatingdoeleinden die door de PCC-additieventechnologie van Huber wordt uitgeoefend en die als gevolg van de concentratie zoals deze oorspronkelijk was aangemeld, zou zijn verdwenen, hierdoor zou worden hersteld.
VI. CONCLUSIE
(40)
Om de hierboven aangegeven redenen, al dan niet samen genomen, is de Commissie tot de conclusie gekomen dat de door Omya en J.M. Huber gedane toezeggingen voldoende zijn om de door deze concentratie veroorzaakte mededingingsbezwaren weg te nemen.
(41)
In de beschikking van de Commissie wordt de aangemelde transactie derhalve overeenkomstig artikel 8, lid 2, van de concentratieverordening verenigbaar verklaard met de gemeenschappelijke markt en de werking van de EER-overeenkomst.