NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 952/2006
ze dne 29. června 2006
o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES) č. 318/2006, pokud jde o řízení vnitřního trhu s cukrem a režim kvót
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 318/2006 ze dne 20. února 2006 o společné organizaci trhů v odvětví cukru (1), a zejména na článek 40 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pro používání režimu kvót v odvětví cukru je třeba přesně definovat pojmy výroby cukru, isoglukosy nebo inulinového sirupu určitého podniku. Možnost, aby jeden podnik přenechal část své výroby jinému podniku, který nechá cukr vyrobit na základě pracovní smlouvy, je nutné omezit na zvláštní případy.
(2)
Článek 17 nařízení (ES) č. 318/2006 stanoví, že členské státy udělí na žádost schválení podnikům vyrábějícím cukr, isoglukosu nebo inulinový sirup nebo podnikům zpracovávajícím tyto výrobky na výrobek uvedený v článku 13 uvedeného nařízení. Je nutno upřesnit obsah žádosti o schválení, které výrobci cukru, isoglukosy nebo inulinového sirupu, jakož i rafinerie musí předložit příslušným orgánům členských států. Je třeba definovat závazky, které podniku vyplývají ze schválení, zejména povinnost vést aktuální záznamy o množství surovin na vstupu, při zpracování a na výstupu v podobě hotového výrobku.
(3)
Je třeba stanovit povinnosti členských států ohledně kontroly schválených podniků a definovat dostatečně odstrašující režim sankcí.
(4)
V článku 4 nařízení (ES) č. 318/2006 se stanoví informační systém o používaných cenách cukru. Článek 17 uvedeného nařízení stanoví schváleným podnikům povinnost poskytnout údaje o množstvích prodaného bílého cukru a odpovídajících cenách a podmínkách. Je třeba určit četnost a obsah informací o používaných cenách, které výrobci cukru a rafinerie musí stanovit za účelem jejich předání Komisi. K získání údajů o krátkodobých perspektivách je vhodné, aby podniky stanovily a předaly rovněž předpokládané průměrné prodejní ceny na tři následující měsíce. Schválené podniky, které používají cukr za účelem jeho zpracování na jeden z výrobků uvedených v čl. 13 odst. 2 nařízení (ES) č. 318/2006, musí rovněž za účelem předání Komisi stanovit cenu nakupovaného cukru, a to ve stejné četnosti a podobě jako v případě jejich stanovování výrobci cukru.
(5)
K zajištění zveřejňování úrovní cen podle článku 4 nařízení (ES) č. 318/2006 je vhodné stanovit, že Komise, zaručující důvěrnost údajů, informuje dvakrát ročně Řídící výbor pro cukr o průměrných cenách bílého cukru uvedeného na trh Společenství během předchozího pololetí, s rozlišením mezi cukrem podléhajícím kvótám a cukrem nepodléhajícím kvótám.
(6)
Bude sestavena zpráva o fungování registračního a informačního systému cen stanovená tímto nařízením s cílem navrhnout patřičná zlepšení, jakož i informatizovaný systém přenosu cen. Během přechodného období 2006 a 2007, dokud nebudou k dispozici tato zlepšení, musí být ceny stanovené podniky zaslané přímo Komisi za účelem informování Řídícího výboru pro cukr.
(7)
V případě použití článku 14 nebo článku 19 nařízení (ES) č. 318/2006 převede výrobce část své výroby do následujícího hospodářského roku, v němž bude považována za součást výroby tohoto roku. V důsledku toho je výrobce cukru povinen uzavřít pro daný hospodářský rok smlouvy o dodání za minimální cenu cukrové řepy pouze na množství cukru v rámci jeho základní kvóty, které dosud nevyrobil.
(8)
Má-li systém kvót správně fungovat, je vhodné definovat pojmy „před zasetím“ a „minimální cena“ uvedené v čl. 6 odst. 5 nařízení (ES) č. 318/2006. Je třeba zohlednit zvláštní zemědělské a klimatické podmínky pro pěstování cukrové řepy v některých oblastech Itálie a stanovit konečné datum odlišné od ukončení zasetí.
(9)
Ustanovení čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 318/2006 stanoví, že se minimální cena upraví za použití cenové přirážky nebo srážky podle odchylek jakosti cukrové řepy od standardní jakosti. Jakost, a tedy hodnotu cukrové řepy určuje zejména její cukernatost. Nejvhodnější způsob stanovení hodnoty cukrové řepy, jejíž jakost se liší od standardní jakosti, je zavedení stupnice cenových přirážek a srážek vyjádřených jako procento minimální ceny.
(10)
Článek 8 nařízení (ES) č. 318/2006 stanoví přidělování dodatečných kvót na cukr. Toto přidělování, kterým se má usnadnit přechod od předchozího režimu kvót k režimu současnému, musí být vyhrazeno podnikům, které dostaly kvótu v letech 2005/06. Kromě toho je vhodné upřesnit, za jakých podmínek je možné toto přidělování pro hospodářský rok 2006/07.
(11)
Ustanovení čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 318/2006 stanoví přidělování doplňkových kvót na isoglukosu. Příslušné členské státy musí přidělovat tyto kvóty podnikům v poměru ke kvótě isoglukosy, která jim byla přidělena, s vyloučením jakékoli diskriminace. Je třeba stanovit mezní datum pro úhradu jednorázové částky stanovené v čl. 9 odst. 3 tohoto nařízení.
(12)
Ustanovení čl. 2 bodu 5 nařízení (ES) č. 318/2006 definuje výrobu cukru podléhajícího kvótám jako množství vyrobené za určitý hospodářský rok v rámci kvóty daného podniku a bod 9 uvedeného článku definuje cukrovou řepu podléhající kvótám jako cukrovou řepu zpracovanou na cukr podléhající kvótám. Je proto nezbytné stanovit pravidlo týkající se přiřazování výroby cukru k určitému hospodářskému roku s tím, že se členským státům ponechá jistá pružnost u specifických případů, jimiž jsou výroba cukru z podzimní cukrové řepy a výroba třtinového cukru.
(13)
K zajištění správného řízení režimu kvót, stanovení měsíční spotřeby cukru a vyhotovení odhadu zásobení je třeba stanovit mechanismus sdělování údajů mezi schválenými podniky a členskými státy na straně jedné a mezi členskými státy a Komisí na straně druhé. Sdělované údaje se musejí týkat zásob, úrovně výroby a zasetých ploch.
(14)
Ustanovení čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 318/2006 stanoví intervenční opatření prostřednictvím nákupu cukru. Provádění intervenčních opatření Společenství vyžaduje, aby intervenční agentury přejímaly cukr na určeném místě. Za tímto účelem je třeba stanovit, že se přejímá pouze cukr uskladněný v okamžiku nabídky ve schváleném místě skladování.
(15)
Za účelem umožnění přístupu k intervenci v oblastech, kde je to obzvláště nutné vzhledem k významnosti výroby v těchto oblastech, maximální množství stanovené v čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 318/2006 musí být nejdříve rozděleno mezi všechny produkující členské státy podle jejich kvót na výrobu cukru. Je vhodné mít možnost upravit toto rozdělení jednak před každým novým hospodářským rokem s ohledem na změny v přidělování kvót členským státem, a jednak v průběhu každého hospodářského roku za účelem případného opětovného přidělení nevyužitých množství.
(16)
Pro stanovení podmínek, za jakých se místům skladování udělují nebo odebírají schválení, je vhodné vzít v úvahu požadavky na uchování cukru v dobrém stavu a snadný odběr cukru, jakož i na kapacitu vyskladnění.
(17)
Pro intervenci nelze přijímat cukr se znaky, které by mohly být překážkou pro jeho následný odbyt a které by mohly cukr během skladování znehodnotit a upřesnit maximální požadované množství. Je mimo jiné třeba stanovit, že smlouva o skladování, kterou se bude řídit výkup cukru k intervenci, se uzavře mezi intervenční agenturou a prodejcem.
(18)
Pro usnadnění řádného řízení intervenčního režimu je třeba nabízet cukr v šaržích a tuto šarži definovat, zejména stanovit její množství.
(19)
Intervenční agentura musí znát všechny skutečnosti potřebné k rozhodnutí, zda nabídka splňuje stanovené požadavky. Za tímto účelem jí musí předkladatel nabídky sdělit všechny potřebné údaje.
(20)
Ustanovení čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 318/2006, že se výkupní cena upraví, pokud se jakost cukru liší od standardní jakosti. Proto je třeba stanovit tabulky cenových přirážek a srážek s ohledem na jakost nabízeného cukru, použitelné pro výkupní ceny. Tyto tabulky a z nich vyplývající cenové srážky mohou být stanoveny na základě objektivních údajů běžně používaných při obchodních transakcích.
(21)
Cukr v držení intervenčních agentur musí být prodáván kupujícím ve Společenství bez diskriminace a za podmínek co možná ekonomicky nejvýhodnějších. Těchto cílů lze obvykle dosáhnout v nabídkovém řízení. Má-li se zabránit tomu, aby odbyt cukru probíhal za nepříznivé situace na trhu, je nutné podmínit vyhlášení nabídkového řízení předchozím schválením. Za určitých zvláštních okolností je však vhodné využít jiných postupů než nabídkového řízení.
(22)
Mají-li mít všechny zúčastněné strany ve Společenství zaručeno rovné zacházení, musí se nabídková řízení vyhlášená intervenčními agenturami řídit jednotnými zásadami. V této souvislosti je nezbytné stanovit podmínky jako záruku toho, že se cukr skutečně použije k zamýšlenému účelu.
(23)
Ke stanovení jakostní třídy prodávaného bílého cukru a výtěžnosti prodávaného surového cukru je třeba použít stejná kritéria jako kritéria používaná při výkupu cukru intervenčními agenturami. Rovné zacházení pro všechny zúčastněné strany může být zajištěno pouze zavedením jednotných a přesně formulovaných ustanovení ohledně úpravy prodejní ceny, případně vývozní náhrady, jakož i opravy vývozní licence v případě, je-li zjištěna jakost odlišná od jakosti stanovené v oznámení o nabídkovém řízení.
(24)
V zájmu jasnosti je potřeba zrušit nařízení Komise (ES) č. 1261/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o smlouvy o dodávkách cukrové řepy a o cenové přirážky a srážky použitelné pro ceny cukrové řepy (2), nařízení Komise (ES) č. 1262/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o nákup a prodej cukru intervenčními agenturami (3), a nařízení Komise (ES) č. 314/2002 ze dne 20. února 2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim kvót v odvětví cukru (4), a nahradit je novým nařízením.
(25)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ÚVODNÍ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 318/2006, zejména pokud jde o stanovení výroby, schválení výrobců a rafinérií, režim cen a kvót, jakož i podmínky nákupu a prodeje cukru k intervenci.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se:
a)
„surovinou“ rozumí cukrová řepa, cukrová třtina, čekanka, obiloviny, cukr pro rafinaci nebo jakýkoli jejich meziprodukt určený ke zpracování na hotový výrobek;
b)
„hotovým výrobkem“ rozumí cukr, inulinový sirup nebo isoglukosa;
c)
„výrobcem“ rozumí podnik vyrábějící konečné výrobky, kromě rafinerií definovaných v čl. 2 bodu 13 nařízení (ES) č. 318/2006;
d)
„místem skladování“ rozumí silo nebo sklad.
KAPITOLA II
STANOVENÍ VÝROBY
Článek 3
Výroba cukru
1. Pro účely použití hlavy II nařízení (ES) č. 318/2006 se „výrobou cukru“ rozumí celkové množství vyjádřené jako bílý cukr:
a)
bílého cukru;
b)
surového cukru;
c)
invertního cukru;
d)
sirupů jedné z těchto kategorií (dále jen „sirupy“):
i)
sirupů ze sacharosy nebo z invertního cukru, které mají čistotu nejméně 70 % a jsou vyrobeny z cukrové řepy,
ii)
sirupů ze sacharosy nebo z invertního cukru, které mají čistotu nejméně 75 % a jsou vyrobeny z cukrové třtiny.
2. Výroba cukru nezahrnuje:
a)
množství bílého cukru vyrobená ze surového cukru nebo sirupů, které nebyly vyrobeny v podniku, v němž byl bílý cukr vyroben;
b)
množství bílého cukru vyrobená ze surového cukru, sirupů nebo cukerných smetků, které nebyly vyrobeny během hospodářského roku, v němž byl bílý cukr vyroben;
c)
množství surového cukru vyrobená ze sirupů, které nebyly vyrobeny v podniku, v němž byl surový cukr vyroben;
d)
množství surového cukru vyrobená ze sirupů, které nebyly vyrobeny během stejného hospodářského roku, v němž byl surový cukr vyroben;
e)
množství surového cukru zpracovaná na bílý cukr během dotyčného hospodářského roku v podniku, který tato množství vyrobil;
f)
množství sirupů zpracovaná na cukr nebo invertní cukr během dotyčného hospodářského roku v podniku, který tato množství vyrobil;
g)
množství cukru, invertního cukru a sirupů vyrobená v režimu zušlechťovacího styku;
h)
množství invertního cukru vyrobená ze sirupů, které nebyly vyrobeny v podniku, v němž byl invertní cukr vyroben;
i)
množství invertního cukru vyrobená ze sirupů, které nebyly vyrobeny během stejného hospodářského roku, v němž byl invertní cukr vyroben.
3. Výroba cukru se vyjádří jako bílý cukr tímto způsobem:
a)
v případě bílého cukru bez ohledu na rozdíly v jakosti;
b)
v případě surového cukru na základě výtěžnosti stanovené podle přílohy I bodu III nařízení (ES) č. 318/2006;
c)
v případě invertního cukru vynásobením výroby koeficientem 1;
d)
v případě sirupů, které nejsou považovány za meziprodukty, na základě extrahovatelné cukernatosti stanovené podle odstavce 5 tohoto článku;
e)
v případě sirupů, které nejsou považovány za meziprodukty, na základě cukernatosti vyjádřené jako sacharosa podle čl. 3 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 2135/95 (5).
4. Cukerné smetky z předcházejícího hospodářského roku se vyjadřují jako bílý cukr na základě obsahu sacharosy.
5. Čistota sirupů se vypočítá vydělením celkové cukernatosti obsahem sušiny.
Extrahovatelná cukernatost se vypočítá tak, že se od stupně polarizace dotyčného sirupu odečte výsledek vynásobení koeficientu 1,70 rozdílem mezi obsahem sušiny a stupněm polarizace tohoto sirupu. Obsah sušiny se stanoví pomocí areometrické nebo refraktometrické metody.
Extrahovatelná cukernatost se však může stanovit pro celý hospodářský rok na základě skutečné výtěžnosti sirupů.
Článek 4
Výroba isoglukosy
1. Pro účely použití hlavy II nařízení (ES) č. 318/2006 se „výrobou isoglukosy“ rozumí množství produktu získané z glukosy nebo jejích polymer s obsahem nejméně 10 % hmotnostních fruktosy v sušině, bez ohledu na obsah fruktosy přesahující tento limit. Výroba isoglukosy je vyjádřena jako sušina a stanovena podle odstavce 2.
2. Výroba isoglukosy se stanoví okamžitě po skončení procesu isomerace a před jakoukoli operací související s oddělením složek glukosy a fruktosy nebo s vytvořením směsi, fyzikálním odměřením objemu samotného produktu a stanovením obsahu sušiny refraktometrickou metodou.
3. Každý podnik musí bez prodlení nahlásit všechna zařízení, která používá pro isomeraci glukosy nebo jejích polymerů.
Toto prohlášení se předkládá členskému státu, na jehož území se dané zařízení nachází. Členský stát může po podniku požadovat, aby v tomto ohledu poskytl všechny dodatečné informace.
Článek 5
Výroba inulinového sirupu
1. Pro účely použití hlavy II nařízení (ES) č. 318/2006 se „výrobou inulinového sirupu“ rozumí množství produktu získané po hydrolýze inulinu nebo oligofruktos s obsahem nejméně 10 % hmotnostních fruktosy v sušině, ve volné formě nebo jako sacharosa, bez ohledu na obsah fruktosy přesahující uvedený limit mající čistotu nejméně 70 %. Výroba inulinového sirupu je vyjádřena jako ekvivalent sušiny cukru/isoglukosy.
„Čistotou“ se rozumí procentuální poměr monosacharidů a disacharidů k sušině, stanovený metodou International Commission for Uniform Methods of Sugar Analysis, dále jen „metoda Icumsa“ (ICUMSA method GS7/8/4-24).
2. Ke stanovení výroba inulinového sirupu se používají tyto operace:
a)
fyzikální měření objemu samotného produktu ihned po opuštění prvního odpařovacího zařízení po každé hydrolýze a před každou operací související s oddělením složek glukosy a fruktosy nebo s mícháním;
b)
stanovení obsahu sušiny refraktometrickou metodou a měření hmotnostního obsahu fruktosy v sušině na základě denního reprezentativního odběru vzorků;
c)
převedení obsahu fruktosy na 80 % hmotnostních v sušině vynásobením množství stanoveného v sušině koeficientem představujícím poměr mezi naměřeným obsahem fruktosy v uvedeném množství sirupu a 80 %;
d)
vyjádření jako ekvivalent cukru/isoglukosy s použitím koeficientu 1,9.
3. Každý podnik musí bez prodlení nahlásit všechna zařízení, která používá pro hydrolýzu inulinu, jakož i roční množství a použití produktů uvedených v odstavci 1, jejichž čistota je však nižší 70 %.
Tyto informace se předkládají členskému státu, na jehož území se dané zařízení nachází. Členský stát může po podniku požadovat, aby poskytl všechny dodatečné informace s cílem ujistit se zejména, že se produkty uvedené v prvním pododstavci nepoužívají jako náhradní sladidla určená pro potraviny na trhu Společenství.
Příslušný členský stát podá Komisi nejpozději do 31. ledna každého roku podrobnou zprávu obsahující informace týkající se předcházejícího roku. První zpráva bude předána nejpozději do 31. ledna 2007.
Článek 6
Výroba jednoho podniku
1. Pro účely použití hlavy II nařízení (ES) č. 318/2006 se „výrobou cukru, isoglukosy nebo inulinového sirupu jednoho podniku“ rozumí výroba cukru, isoglukosy nebo inulinového sirupu definovaných v článku 3, 4 a 5 tohoto nařízení, tímto podnikem skutečně vyrobené.
2. Celkovou výrobou cukru, isoglukosy nebo inulinového sirupu jednoho podniku v daném hospodářském roce je výroba uvedená v odstavci 1:
-
ke které se přičte množství cukru, isoglukosy nebo inulinového sirupu převedené do tohoto hospodářského roku a od které se odečte množství cukru, isoglukosy nebo inulinového sirupu převedené do následujícího hospodářského roku podle článků 14 a 19 nařízení (ES) č. 318/2006,
-
ke které se přičte množství vyrobené zpracovateli v rámci dohody o provedení práce podle odstavce 3 a od které se odečte množství vyrobené podnikem na zakázku objednatele v rámci dohody o provedení práce podle odstavce 3.
3. Množství cukru vyrobené na základě dohody o provedení práce podnikem (dále jen „zpracovatel“) na zakázku jiného podniku (dále jen „objednatel“), je považováno za výrobu objednatele, a to na základě písemné žádosti podané dotyčnému členskému státu a řádně podepsané oběma dotyčnými podniky, pokud je splněna jedna z těchto podmínek:
a)
celková výroba cukru zpracovatele je nižší než jeho kvóta;
b)
celková výroba cukru zpracovatele a objednatele je vyšší než součet jejich kvót.
Celková výroba cukru uvedená v prvním pododstavci písm. b) jednoho podniku je výroba uvedená v odstavci 1, ke které je přidán převod z předcházejícího hospodářského roku a množství vyrobené zpracovateli jménem tohoto podniku, v rámci zpracování na základě pracovních smluv, přičemž se sníží o množství vyrobené podnikem jménem příkazce, v rámci zpracování na základě pracovních smluv.
Namísto skutečně vyrobených množství uvedených v druhém pododstavci, mohou příslušné orgány členských států, v případě, že celkový výsledek je vyšší, ponechat výrobu odhadovanou na základě smluv o dodání uzavřených mezi podniky.
4. Pokud se továrna objednatele a továrna zpracovatele nacházejí v jiných členských státech, žádost uvedená v odstavci 3 je podána oběma členským státům. V tomto případě dotyčné členské státy jednají při vyřizování žádosti ve shodě a přijímají nezbytná opatření, jejichž cílem je zkontrolovat, zda jsou dodržovány podmínky uvedené ve zmíněném odstavci.
5. Množství cukru vyrobené zpracovatelem lze považovat za výrobu objednatele v případě vyšší moci uznané členským státem a vyžaduje, aby cukrová řepa, cukrová třtina nebo melasa byly zpracovány na cukr v jiném podniku, než je podnik objednatele.
KAPITOLA III
SCHVÁLENÍ VÝROBCŮ A RAFINERIÍ
Článek 7
Žádost o schválení
1. Schválení mohou získat podniky, které podají v této věci žádost a které vykonávají činnost jakožto:
a)
výrobce cukru,
b)
výrobce isoglukosy,
c)
výrobce inulinového sirupu,
d)
rafinerie zabývající se výhradně rafinací podle čl. 2 bodu 13 nařízení (ES) č. 318/2006.
Žádost uvedená v prvním pododstavci se předloží příslušnému orgánu jednoho nebo více členských států, ve kterých dotčený podnik vykonává svou činnost.
Jeden podnik může žádat o schválení pro jednu či více činností uvedených v prvním pododstavci.
2. Ve své žádosti o schválení podnik uvede svůj název, adresu, kapacitu výroby cukru, isoglukosy nebo inulinového sirupu, případně počet výroben usazených v členském státě s upřesněním adresy a výrobní kapacity každé výrobny.
3. Podnik, který žádá schválení na základě odst. 1 prvního pododstavce písm. d), doloží, že splňuje definici podle čl. 2 bodu 13 nařízení č. 318/2006.
Článek 8
Závazky
1. Pro účely získání schválení se podnik písemně zaváže:
a)
oznámit bez prodlení příslušnému orgánu členského státu veškeré změny údajů stanovených v čl. 7 odst. 2;
b)
mít pro příslušný orgán členského státu k dispozici záznamy podle článku 9 a prodejní ceny stanovené podle článku 13;
c)
sdělit členskému státu informace podle článku 21;
d)
poskytnout na žádost příslušného orgánu členského státu veškeré informace nebo průkazné doklady pro řízení a kontrolu.
2. Schválení nabývá formu aktu přijatého příslušným orgánem, k němuž je přiložen dokument podepsaný podnikem, přebírajícím na sebe závazky uvedené v odstavci 1.
3. Schválení je odebráno, jakmile se zjistí, že jedna z podmínek uvedených v odstavci 1 není splněna. K odebrání schválení může dojít během hospodářského roku. Odebrání nemá zpětnou platnost.
Článek 9
Záznamy
Příslušný orgán členského státu stanoví záznamy, které každý schválený podnik musí vést podle článků 7 a 8 pro každou ze svých výroben, jakož i pravidelnost pořizování záznamů, které je nutno provádět alespoň jedenkrát za měsíc.
Tyto záznamy jsou uchovávané podnikem alespoň po dobu tří let následujících po dotčeném roce a obsahují alespoň tyto údaje:
1)
množství získaných surovin s uvedením cukernatosti u cukrové řepy a cukrové třtiny, tak jak byla stanovena při dodání do podniku;
2)
případně získané hotové výrobky nebo polotovary;
3)
množství vyrobených hotových výrobku, jakož i množství polotovarů;
4)
ztráty způsobené zpracováním;
5)
zničená množství, jakož i odůvodnění jejich zničení;
6)
množství hotových odeslaných výrobků.
Článek 10
Kontroly
1. Během každého hospodářského roku provede příslušný orgán členského státu kontroly každého schváleného výrobce a rafinerie.
2. Kontroly se mají ujistit o přesnosti a úplnosti údajů v záznamech uvedených v článku 9 a o sdělování údajů podle článku 21, zejména rozborem vzájemného souladu mezi množstvím dodaných surovin a množstvím vyrobených hotových výrobků, jakož i porovnáním s obchodní dokumentací a dalšími souvisejícími doklady.
Kontroly zahrnují ověření přesnosti vážících nástrojů a laboratorních rozborů užívaných ke stanovení dodávek surovin a jejich vstupu do výroby, vyrobených produktů a pohybu zásob.
Kontroly zahrnují ověření přesnosti a úplnosti údajů používaných ke stanovování průměrných měsíčních prodejních cen podniku uvedených v čl. 13 odst. 2.
U výrobců cukru se kontroly týkají rovněž dodržování povinnosti placení minimální ceny pěstiteli cukrové řepy.
Nejméně jedenkrát za dva roky je součástí kontrol fyzická inspekce zásob.
3. Je-li příslušnými orgány členského státu stanoveno, že se některé kontrolní úkony mohou provádět na základě vzorku, musí tento vzorek zajišťovat spolehlivou a reprezentativní úroveň kontroly.
4. Členský stát může na schválených podnicích požadovat, aby použily služeb auditora, jehož postavení členský stát uznává, aby provedl ověření cenových údajů podle článku 13.
5. O každé kontrole je sepsán kontrolní protokol s podpisem kontrolora, v němž jsou přesně uvedeny různé údaje o kontrole. V protokolu se zejména uvede:
a)
datum kontroly a přítomné osoby;
b)
kontrolované období a dotčená množství;
c)
použité kontrolní technické postupy, případně včetně odkazu na metody odebírání vzorků;
d)
výsledky kontroly a případně požadovaná nápravná opatření;
e)
hodnocení závažnosti, rozsahu, míry stálosti a doba přetrvávání případně zjištěných chyb a nesrovnalostí, jakož i všech skutečností, které se musí zohlednit při používání sankce.
Každý protokol o kontrole se archivuje a uchovává alespoň po dobu tří let následujících po roce provedení kontroly tak, aby byl snadno dostupný kontrolním službám Komise.
Článek 11
Sankce
1. Pokud příslušný orgán členského státu zjistí nesrovnalost mezi fyzickým stavem zásob a údaji v záznamech uvedených v článku 9 anebo vzájemný nesoulad mezi množstvím suroviny a vyrobenými hotovými výrobky anebo mezi souvisejícími doklady a nahlášenými či zaznamenanými údaji, stanoví nebo případně určí odhadem skutečné množství výroby a zásob za současný hospodářský rok, popřípadě i za hospodářské roky předcházející.
Na jakékoli množství, kvůli kterému došlo k nesprávné deklaraci, jejímž následkem byla neoprávněná finanční výhoda, se vztahuje platba 500 EUR za každou tunu dotčeného množství.
2. Pokud příslušný orgán členského státu zjistí, že některý podnik nedodržel své závazky podle článku 8 a že scházejí dostatečně průkazné doklady ke splnění cílů kontroly uvedené v čl. 10 odst. 2, nařídí příslušný orgán sankci 500 EUR na tunu, která se použije na paušální množství konečného výrobku určeného členským státem podle závažnosti porušení.
3. Odstavce 1 a 2 se nepoužijí v případě, kdy zjištěné nesrovnalosti a vzájemný nesoulad nepřesáhnou 5 % váhového množství deklarovaných nebo zaznamenaných hotových výrobků, na které se vztahuje kontrola, nebo vyplývají-li z opomenutí nebo z prostých administrativních chyb, za podmínky, že byla přijata nápravná opatření, aby se v budoucnu vyloučilo opakování nedostatků.
4. Sankce stanovené v odstavcích 1 a 2 se nepoužijí v případě vyšší moci.
Článek 12
Sdělování údajů Komisi
1. Členský stát sdělí Komisi:
a)
seznam schválených podniků;
b)
kvótu přidělenou každému schválenému výrobci.
Sdělení údajů se uskuteční nejpozději do 31. ledna každého hospodářského roku. První sdělení údajů pro hospodářský rok 2006/07 se uskuteční do 31. července 2006.
V případě, že je schválení odebráno, členský stát o tom neprodleně informuje Komisi.
2. Členský stát předá Komisi nejpozději do 31. března následujícího po příslušném hospodářském roce roční zprávu obsahující počet kontrol provedených podle článku 10, jakož i nesrovnalosti zjištěné při každé kontrole, následná opatření a udělené sankce.
KAPITOLA IV
CENY
Článek 13
Stanovení průměrných cen
1. Schválené podniky v souladu s články 7 a 8 tohoto nařízení, jakož i schválení zpracovatelé v souladu s článkem 17 nařízení (ES) č. 318/2006, stanovují každý měsíc pro kvótový bílý cukr a bílý cukr nepodléhající kvótám:
a)
pro předcházející měsíc průměrnou prodejní, resp. kupní cenu, jakož i příslušné prodané, resp. nakoupené množství;
b)
pro současný měsíc a dva následující měsíce předpokládanou průměrnou prodejní, resp. kupní cenu a příslušné množství stanovené v rámci smluv či jiných transakcí.
Tato cena se týká bílého cukru volně loženého, převzatého v závodě, standardní jakosti, jak je definována v příloze I bodu II nařízení Rady (ES) č. 318/2006.
2. Aby se umožnily kontroly stanovené v článku 10, uchovávají schválené podniky po dobu alespoň tří let následujících po roce, kdy byly ceny stanoveny, údaje použité pro stanovení cen a množství uvedené v odstavci 1 tohoto článku.
Článek 14
Informace o cenách
Komise informuje v červnu a prosinci každého roku Řídící výbor pro cukr o stávající průměrné ceně bílého cukru, resp. ceně za první pololetí probíhajícího hospodářského roku a za druhé pololetí předchozího hospodářského roku. První informace však přijde v červnu 2007 a týká se období od 1. července 2006 do 31. března 2007.
Cena se liší podle toho, zda se jedná o kvótový bílý cukr či bílý cukr nepodléhající kvótám.
Informace vychází z váženého průměru cen, které stanovily podniky podle čl. 13 odst. 1 písm. a) a sdělily podle článku 15.
Článek 15
Přechodná ustanovení pro poskytování údajů o ceně
Nejpozději dne 20. října 2006, dne 20. ledna 2007, dne 20. dubna 2007 a dne 20. července 2007, schválené podniky v souladu s články 7 a 8 tohoto nařízení, jakož i schválení zpracovatelé v souladu s článkem 17 nařízení (ES) č. 318/2006, sdělí Komisi ceny stanovené podle čl. 13 odst. 1 tohoto nařízení za předcházející tři měsíce.
Přijetí, zpracování a uchovávání údajů Komisí se zajistí tak, aby se zaručila důvěrnost těchto údajů.
Ostatní subjekty v odvětví cukru a zejména kupující mohou Komisi sdělit průměrnou kupní cenu cukru stanovenou postupy uvedenými v článku 13. Tyto subjekty uvedou své jméno, adresu a obchodní název.
Článek 16
Smlouva o dodání
1. Pro účely čl. 6 odst. 5 nařízení (ES) č. 318/2006 se za smlouvu o dodání považuje smlouva uzavřená mezi výrobcem cukru a prodejcem cukrové řepy, který prodávanou řepu vypěstoval.
2. V případě, že výrobce převádí část své výroby do následujícího hospodářského roku na základě článku 14 nebo článku 19 nařízení (ES) č. 318/2006, považuje se kvóta tohoto výrobce na tento hospodářský rok za sníženou o převáděné množství pro účely použití čl. 6 odst. 5 uvedeného nařízení.
3. Za smlouvy uzavřené před zasetím se považují pouze smlouvy uzavřené před ukončením veškerého zasetí a vždy:
-
před 1. dubnem v Itálii,
-
před 1. květnem v ostatních členských státech.
Článek 17
Cenové přirážky a srážky
1. Pro účely cenových přirážek a srážek uvedených v čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 318/2006, minimální cena cukrové řepy podléhající kvótě uvedená v odstavci 1 uvedeného článku se za každé 0,1 % cukernatosti:
a)
zvýší nejméně o:
i)
0,9 % pro cukernatost vyšší než 16 %, avšak nejvýše 18 %;
ii)
0,7 % pro cukernatost vyšší než 18 %, avšak nejvýše 19 %;
iii)
0,5 % pro cukernatost vyšší než 19 %, avšak nejvýše 20 %;
b)
sníží nejvýše o:
i)
0,9 % pro cukernatost nižší než 16 %, avšak nejméně 15,5 %;
ii)
1 % pro cukernatost nižší než 15,5 %, avšak nejméně 14,5 %.
U cukrové řepy s cukernatostí vyšší než 20 % se použije aspoň minimální cena upravená podle písm. a) bodu iii).
2. Smlouvy o dodání a mezioborové dohody uvedené v článku 6 nařízení (ES) č. 318/2006 mohou vedle cenových přirážek a srážek podle odstavce 1 tohoto článku stanovit:
a)
další přirážky pro cukernatost vyšší než 20 %,
b)
další srážky pro cukernatost nižší než 14,5 %.
Tyto smlouvy a dohody mohou v případě cukrové řepy s cukernatostí nižší než 14,5 % definovat cukrovou řepu vhodnou ke zpracování na cukr, pokud jsou další srážky pro cukernatost nižší než 14,5 %, avšak nejméně na úrovni minimální cukernatosti uvedené v dané definici stanoveny v těchto smlouvách či dohodách.
Pokud smlouvy a dohody neobsahují definici uvedenou ve druhém pododstavci, může dotyčný členský stát tuto definici stanovit. V takovém případě současně stanoví další srážky uvedené ve zmíněném pododstavci.
KAPITOLA V
KVÓTY
Článek 18
Dodatečné kvóty na cukr
1. Dodatečné kvóty na cukr uvedené v článku nařízení (ES) č. 318/2006 lze přidělit pouze výrobcům cukru, kterým byla přidělena kvóta pro hospodářský rok 2005/06.
2. Podnik ve své žádosti o dodatečné kvóty na cukr uvede, zda chce využívat dodatečnou kvótu pro hospodářský rok 2006/07 nebo 2007/08.
Pokud členský stát přidělí nějakému podniku dodatečnou kvótu, uvede, pro který hospodářský rok přidělení nabývá účinnosti. Přidělení kvót, k němuž dojde po 1. lednu 2007, však nabývá účinnosti pro hospodářský rok 2007/08.
Článek 19
Doplňková kvóta na isoglukosu
1. Itálie, Litva a Švédsko přidělí doplňkové kvóty na isoglukosu podle čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 318/2006 pro jeden nebo více ze čtyř hospodářských roků 2006/07 až 2009/10 tak, aby se zamezilo jakékoliv diskriminaci mezi příslušnými subjekty.
2. Každý dotčený podnik jednorázovou částku uvedenou v čl. 9 odst. 3 nařízení (ES) č. 318/2006 zaplatí ve lhůtě, kterou stanoví členský stát a která uplyne nejpozději 31. prosince hospodářského roku, pro který je dodatečná kvóta na isoglukosu přidělena.
Pokud není jednorázová částka zaplacena ve lhůtě uvedené v prvním pododstavci, nepovažují se doplňkové kvóty na isoglukosu za přidělené dotyčnému podniku.
Článek 20
Přiřazení sklizní cukrové řepy
Cukr získaný z cukrové řepy zaseté během určitého hospodářského roku se přičítá k výrobě následujícího hospodářského roku.
Španělsko, Itálie a Portugalsko však mohou rozhodnout, s výhradou adekvátního kontrolního systému, že cukr získaný z cukrové řepy zaseté na podzim určitého hospodářského roku se přičítá k výrobě dotčeného hospodářského roku.
Španělsko, Itálie a Portugalsko informují Komisi o svých rozhodnutích podle tohoto článku nejpozději do 30. září 2006.
Článek 21
Sdělování týkající se výroby a zásob
1. Každý výrobce cukru nebo schválená rafinerie sdělí do 20. dne každého měsíce příslušnému orgánu členského státu, ve kterém se uskutečnila výroba nebo rafinace, celková množství cukru a sirupu vyjádřená jako bílý cukr, která jsou uvedena v čl. 2 odst. 1 písm. a) až d):
-
která vlastní nebo na která se vztahuje skladní list,
-
která má uskladněna na konci předcházejícího měsíce v režimu volného oběhu na území Společenství.
Každý členský stát uskladnění rozepíše v množství připadajícím na:
-
cukr vyrobený dotyčným podnikem s rozlišením množství podléhajícího kvótám a množství nepodléhajícího kvótám nebo převedená podle článku 14 nebo článku 19 nařízení (ES) č. 318/2006,
-
jiné druhy cukru.
2. Každý členský stát sdělí Komisi do konce druhého následujícího měsíce množství cukru uskladněného na konci každého měsíce podniky uvedenými v odstavci 1, rozepsané podle druhů cukru podle druhého pododstavce uvedeného odstavce.
V případě uskladnění v členských státech jiných než je ten, který Komisi odesílá sdělení, tento členský stát informuje dotyčné členské státy do konce následujícího měsíce o množstvích skladovaných na jejich území a příslušných místech uskladnění.
3. Každý schválený výrobce isoglukosy nebo inulinového sirupu sdělí do 30. listopadu příslušnému orgánu členského státu, ve kterém se uskutečnila výroba, množství isoglukosy vyjádřená jako sušina nebo inulinového sirupu vyjádřená jako bílý cukr, která vlastní a která byla uskladněna na konci předcházejícího hospodářského roku ve volném oběhu na území Společenství, rozepsaná na:
a)
isoglukosu nebo inulinový sirup vyrobené tímto podnikem s rozlišením množství podléhajícího kvótám a množství nepodléhajícího kvótám nebo převedená podle článku 14 nebo článku 19 nařízení (ES) č. 318/2006;
b)
ostatní.
Do 31. prosince sdělí každý členský stát Komisi množství isoglukosy a inulinového sirupu uskladněná na konci předcházejícího hospodářského roku rozepsaná způsobem stanoveným v prvním pododstavci.
4. Do patnáctého dne každého měsíce sdělí každý podnik vyrábějící isoglukosu členskému státu, na jehož území se výroba uskutečnila, množství isoglukosy vyjádřená jako sušina, která byla skutečně vyrobena během předcházejícího měsíce.
Členské státy stanoví a sdělí Komisi za každý měsíc a do konce druhého následujícího měsíce, údaje o výrobě isoglukosy každého dotyčného podniku.
Množství vyrobená v režimu aktivního zušlechťovacího styku se sdělují samostatně.
Článek 22
Odhad zásobování
1. Pro každý hospodářský rok se vypracují předběžné odhady Společenství týkající se zásobování cukrem, isoglukosou a inulinovým sirupem. Tyto odhady se konsolidují na konci následujícího hospodářského roku.
2. Členské státy musí do 1. března stanovit a sdělit Komisi předběžné údaje o výrobě cukru a inulinového sirupu pro běžný hospodářský rok a pro každý podnik nacházející se na jejich území. Výroba cukru se rozepíše podle měsíců.
Pro francouzské departementy Guadeloupe a Martinique, jakož i pro Španělsko v případě třtinového cukru se předběžné údaje o výrobě stanovují a sdělují do 1. července.
3. Do 1. června sdělí členské státy Komisi údaje o rozloze a produkci řepy určené k výrobě cukru, bioethanolu a jiných produktů na jedné straně, a o rozloze a produkci čekanky určené k výrobě inulinového sirupu na straně druhé, a to za běžný hospodářský rok a jejich předpokládanou výši v následujícím roce.
4. Do 30. listopadu členské státy stanoví a sdělí Komisi konečnou výrobu cukru, isoglukosy a inulinového sirupu, které v předchozím roce dosáhl každý podnik nacházející se na jejich území. Celková výroba cukru se rozepíše podle měsíců.
5. Pokud je nezbytné změnit konečnou výrobu cukru na základě informací sdělených podle odstavce 4, rozdíl vyplývající z této změny se vezme v úvahu při stanovení konečné výroby v hospodářském roce, během něhož byl tento rozdíl zjištěn.
KAPITOLA VI
VEŘEJNÁ INTERVENCE
ODDÍL 1
Nabídky k intervenci
Článek 23
Nabídka
1. Nabídka k intervenci se podává písemně intervenční agentuře členského státu, na jehož území se nabízený cukr v době podání nabídky nachází.
2. Nabídku k intervenci lze převzít pouze tehdy, pokud ji předkládá schválený výrobce podle článků 7 a 8 na cukr jím vyrobený v rámci kvóty v běžném hospodářském roce, skladovaný v době podání nabídky odděleně ve schváleném místu skladování podle článku 24.
3. Pro každý hospodářský rok mohou členské státy přijmout k intervenci pouze maximální množství, uvedené pro každý z nich v příloze. V případě, že nabídky k intervenci přesáhnou maximální množství, použije příslušný orgán členského státu jednotný koeficient snížení tak, aby celkové přijaté množství bylo rovno množství dostupnému pro daný členský stát.
4. Před začátkem každého hospodářského roku změní Komise na základě úprav uvedených v článku 10 nařízení (ES) č. 318/2006 množství stanovená v příloze tohoto nařízení a v rámci limitu celkového množství stanoveného v čl. 18 odst. 2 uvedeného nařízení.
Případně jsou změněna množství stanovená v příloze tohoto nařízení během posledního čtvrtletí každého hospodářského roku na základě nevyužitých množství podle postupu uvedeného v čl. 39 odst. 2 nařízení (ES) č. 318/2006 a v rámci limitu celkového množství stanoveného v čl. 18 odst. 2 uvedeného nařízení.
Článek 24
Schválení místa skladování
1. Schválení se uděluje na žádost výrobce intervenční agentuře, každému místu skladování, které splňuje tyto podmínky:
a)
je upraveno pro uchovávání cukru;
b)
nachází se v místě, kde jsou k dispozici dopravní zařízení nezbytná pro vyskladnění cukru;
c)
umožňuje oddělené skladování množství nabídnutého k intervenci.
Intervenční agentury mohou vyžadovat další podmínky.
2. Schválení místa skladování se uděluje buď pro skladování volně loženého cukru, nebo pro skladování v obalech. Stanovuje množstevní limit pro skladování odpovídající nejvýše padesátinásobku denní kapacity vyskladnění, které se žadatel zavazuje dát k dispozici intervenční agentuře. Ve schválení je uvedeno celkové množství, které se schvaluje a denní kapacita vyskladnění.
3. Cukr musí být skladován způsobem umožňujícím identifikaci a dostupnost. Pokud je balený, musí být umístěn s výjimkou balení „big-bags“ na paletách.
4. Schválení intervenční agentura odebere, pakliže se zjistí, že některá z podmínek uvedených v odstavcích 1, 2 a 3 již není splněna. Schválení lze odebrat během hospodářského roku. Odebrání nemá retroaktivní účinek.
Článek 25
Minimální jakost cukru
1. Cukr nabízený k intervenci musí splňovat tyto podmínky:
a)
musí být vyroben v rámci kvóty během hospodářského roku, v němž byla nabídka podána;
b)
musí být ve formě krystalů.
2. Bílý cukr nabízený k intervenci musí být dobré, ryzí jakosti s vyhovujícími tržními parametry, sypký, o vlhkosti nejvýše 0,06 % .
3. Surový cukr nabízený k intervenci musí být dobré, ryzí jakosti s vyhovujícími tržními parametry, s výtěžností vypočtenou podle přílohy I bodu III nařízení (ES) č. 318/2006 nejméně ve výši 89 %.
Jde-li o surový třtinový cukr, musí mít bezpečnostní faktor nejvýše 0,30.
Jde-li o surový řepný cukr, musí mít cukr:
-
pH hodnotu nejméně 7,9 v okamžiku přijetí nabídky,
-
obsah invertního cukru nejvýše 0,07 %,
-
teplotu, která nepředstavuje žádné riziko pro uchování jakosti,
-
bezpečnostní faktor nejvýše 0,45, je-li stupeň polarizace nejméně 97, nebo obsah vlhkosti nejvýše 1,4 %, je-li stupeň polarizace nižší než 97.
Bezpečnostní faktor se stanoví tak, že se vlhkost dotčeného cukru vydělí rozdílem mezi číslem 100 a stupněm polarizace tohoto cukru.
Článek 26
Šarže
Veškerý cukr nabízený k intervenci se dodává v šaržích.
Pro účely tohoto oddílu se „šarží“ rozumí množství alespoň 2 000 tun cukru stejné jakosti a ve stejném obalu, uskladněných na stejném místě skladování.
Článek 27
Obsah nabídky
1. Nabídka podaná intervenční agentuře uvádí:
a)
jméno a adresu předkladatele nabídky;
b)
místo skladování, kde je cukr uskladněn v době podání nabídky;
c)
kapacitu pro vyskladnění zaručenou pro odběr nabízeného cukru;
d)
čisté množství nabízeného cukru;
e)
druh a jakost nabízeného cukru a hospodářský rok, v němž byl cukr vyroben;
f)
způsob obchodní úpravy cukru.
2. Intervenční agentura může požadovat doplňující údaje.
3. K nabídce se přiloží prohlášení předkladatele nabídky, ve kterém potvrdí, že dotčený cukr nebyl již dříve nakoupen v rámci určitého intervenčního opatření, že je vlastníkem cukru a že cukr splňuje podmínky stanovené v čl. 25 odst. 1 písm. a).
Článek 28
Posouzení nabídek
1. Nabídka zůstává v platnosti po dobu tří týdnů ode dne podání. Během tohoto období je však možné ji se souhlasem intervenční agentury stáhnout.
2. Intervenční agentura nabídku posoudí. Přijme ji nejpozději do konce období uvedeného v odstavci 1. Nabídku však zamítne, jestliže se při jejím posouzení ukáže, že nesplňuje některou ze stanovených podmínek.
ODDÍL 2
Skladování
Článek 29
Smlouva o skladování
1. Smlouva o skladování, kterou před přijetím nabídky uzavírá předkladatel nabídky s intervenční agenturou, je smlouvou na dobu neurčitou.
Smlouva o skladování vstupuje v platnost pět týdnů po dni přijetí nabídky a končí na konci desetidenní lhůty, během níž je dokončen odběr dotčeného množství cukru.
„Desetidenní lhůtou“ se pro účely tohoto článku rozumí jedno z následujících období pro každý kalendářní měsíc: od prvního do desátého, od jedenáctého do dvacátého, od dvacátého prvního do konce měsíce.
2. Smlouva o skladování zejména obsahuje:
a)
doložku, podle níž k ukončení smlouvy podle podmínek uvedených v tomto nařízení dochází po nejméně desetidenní výpovědní lhůtě;
b)
výši nákladů na skladování, které hradí intervenční agentura;
3. Intervenční agentura hradí náklady na skladování od počátku desetidenní lhůty, během níž vstupuje v platnost podepsaná smlouva podle odstavce 2, do ukončení platnosti této smlouvy.
4. Náklady na skladování nesmí být vyšší než 0,48 EUR na tunu v jedné desetidenní lhůtě.
5. Smlouva o skladování končí po dokončení odběru uvedeného v článku 50.
Článek 30
Převod vlastnictví
1. Převod vlastnictví cukru, na který se vztahuje smlouva o skladování, se uskuteční při zaplacení dotčeného cukru.
2. Prodávající je až do odběru odpovědný za jakost cukru podle odstavce 1 a za obal, ve kterém byl cukr přijat k intervenci.
Článek 31
Uvedení jakosti nebo balení do souladu
1. Prodávající neprodleně nahradí množství dotčeného cukru, u něhož se zjistilo, že neodpovídá požadavkům na jakost stanoveným v článku 25, stejným množstvím cukru odpovídajícím požadovaným podmínkám, který je skladován buď na stejném místě skladování, nebo na jiném místě schváleném podle článku 24.
2. Pokud se cukr skladuje v obalu a zjistí se, že obal neodpovídá uvedeným specifikacím, požádá intervenční agentura prodávajícího, aby nahradil obaly požadovaného standardu.
ODDÍL 3
Podmínky nákupu k intervenci
Článek 32
Kupní cena a jakost bílého cukru
1. Výkupní cena bílého cukru k intervenci je:
-
505,52 EUR za tunu pro hospodářský rok 2006/07,
-
433,20 EUR za tunu pro hospodářský rok 2007/08,
-
323,52 EUR za tunu pro hospodářský rok 2008/09 a 2009/10.
2. Bílý cukr je zařazen do čtyř jakostních tříd takto:
a)
I. jakostní třída: cukr vyšší jakosti než standardní jakost;
b)
II. jakostní třída: cukr standardní jakosti definované v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 318/2006;
c)
III. a IV. jakostní třída: cukr horší jakosti než standardní jakost.
3. Cukr I. jakostní třídy vykazuje tyto znaky:
a)
dobrá, ryzí jakost s vyhovujícími tržními parametry, suchý, ve formě krystalů stejnoměrného zrnění, sypký;
b)
maximální vlhkost: 0,06 %;
c)
maximální obsah invertního cukru: 0,04 %;
d)
celkový počet bodů nebyl vyšší než osm nebo:
-
šest u obsahu popela,
-
čtyři u barevného typu stanoveného podle metody Brunswického ústavu pro zemědělskou technologii a cukrovarnický průmysl (dále jen „metoda Brunswick“),
-
tři u barvy roztoku stanovené dle metody Icumsa.
Jeden bod odpovídá:
a)
0,0018 % obsahu popela určeného dle metody ICUMSA při 28° Brix;
b)
0,5 jednotek barevného typu dle metody Brunswick;
c)
7,5 jednotek barvy roztoku určené dle metody ICUMSA.
4. Cukr III. jakostní třídy vykazuje tyto znaky:
a)
dobrá, ryzí jakost s vyhovujícími tržními parametry, suchý, ve formě krystalů stejnoměrného zrnění, sypký;
b)
minimální polarizace: 99,7° S;
c)
maximální vlhkost: 0,06 %:
d)
maximální obsah invertního cukru: 0,04 %;
e)
barevný typ: maximálně č. 6, dle metody Brunswick.
5. Do IV. jakostní třídy patří cukr, který není zařazen do I., II. a III. jakostní třídy.
6. Kupní cena stanovená v odstavci 1 se sníží o:
a)
7,30 EUR za tunu u cukru III. jakostní třídy;
b)
13,10 EUR za tunu u cukru IV. jakostní třídy.
Článek 33
Kupní cena surového cukru
1. Výkupní cena surového cukru k intervenci je:
-
397,44 EUR za tunu pro hospodářský rok 2006/07,
-
359,04 EUR za tunu pro hospodářský rok 2007/08,
-
268,16 EUR za tunu pro hospodářský rok 2008/09 a 2009/10.
2. Kupní cena stanovená v odstavci 1 se:
a)
zvýší při výtěžnosti dotčeného cukru vyšší než 92 %;
b)
sníží při výtěžnosti dotčeného cukru nižší než 92 %.
3. Částka cenové přirážky nebo srážky vyjádřená v eurech na jednu tunu se rovná rozdílu mezi intervenční cenou surového cukru a stejnou cenou vynásobenou příslušným koeficientem. Koeficient se zjistí tak, že se výtěžnost dotčeného surového cukru vydělí 92 %.
4. Výtěžnost surového cukru se vypočítá podle bodu III přílohy I nařízení (ES) č. 318/2006.
Článek 34
Platební lhůta
Intervenční agentura provede platbu nejdříve stodvacátý den ode dne přijetí nabídky, pokud byly podle oddílu 4 ukončeny kontroly týkající se ověřování hmotnosti a jakosti nabízených šarží.
ODDÍL 4
Kontroly
Článek 35
Vzorky pro účely kontroly jakosti
Ve lhůtě podle článku 34 odeberou buď odborníci schválení příslušnými orgány dotčeného členského státu nebo odborníci určení společně intervenční agenturou a prodávajícím čtyři reprezentativní vzorky za účelem provedení rozborů. Pro každou smluvní stranu je určen jeden vzorek. Zbylé dva vzorky si ponechá buď odborník, nebo laboratoř schválená příslušnými orgány.
Každý vzorek se analyzuje dvakrát a za výsledek rozboru dotyčného vzorku se považuje průměrná hodnota obou vzorků.
Článek 36
Spory týkající se jakosti
1. V případě zjištěné odchylky mezi výsledky rozborů provedených kupujícím a prodávajícím podle článku 35, je pro určení jakostní třídy dotčeného cukru rozhodující aritmetický průměr obou získaných výsledků, pokud je odchylka:
-
u cukru I. jakostní třídy nejvýše 1 bod u každého ze znaků uvedených v čl. 32 odst. 3 písm. d),
-
u cukru II. jakostní třídy nejvýše 2 body u každého ze znaků, které danou třídu určují a které jsou stanoveny pomocí bodů.
Na žádost jedné ze smluvních stran však může laboratoř uvedená v čl. 35 prvním pododstavci provést rozhodčí analýzu. V takovém případě se aritmetický průměr stanoví na základě výsledku rozhodčí analýzy a výsledku rozboru prodávajícího a rozboru kupujícího, podle toho, který výsledek je bližší výsledku rozhodčí analýzy.
Tato průměrná hodnota je rozhodující pro stanovení jakostní třídy dotčeného cukru. Pokud se výsledek rozhodčí analýzy nachází uprostřed mezi výsledky rozborů provedených prodávajícím a kupujícím, je pro stanovení jakostní třídy dotčeného cukru rozhodující pouze rozhodčí analýza.
2. Je-li zjištěna odchylka mezi výsledky rozborů prodávajícího a kupujícího podle článku 35 větší než odchylka uvedená v odst. 1 prvním pododstavci v první, nebo případně druhé odrážce tohoto článku, provede případně rozhodčí analýzu laboratoř schválená příslušnými orgány. V takovém případě se postupuje podle odst. 1 druhého pododstavce tohoto článku;
3. U sporů týkajících se maximální hodnoty barevného cukru III. jakostní třídy, polarizace, vlhkosti nebo obsahu invertního cukru, se postupuje podle odstavců 1 a 2.
Odchylky uvedené v odstavci 1 se však nahradí tímto:
-
1,0 jednotek barevného typu pro cukr III. jakostní třídy,
-
0,2° S pro polarizaci,
-
0,02 % pro vlhkost,
-
0,01 % pro obsah invertního cukru.
4. Vznikne-li po použití článku 35 spor mezi smluvními stranami ohledně výtěžnosti nakoupeného surového cukru, provede rozhodčí analýzu laboratoř uvedená v prvním pododstavci uvedeného článku. V takovém případě se aritmetický průměr stanoví na základě výsledku rozhodčí analýzy a výsledků rozboru prodávajícího a rozboru kupujícího, podle toho, který výsledek je bližší výsledku rozhodčí analýzy.
Tato průměrná hodnota je pro stanovení výtěžnosti dotčeného surového cukru rozhodující. Pokud se výsledek rozhodčí analýzy nachází uprostřed mezi výsledky rozborů provedených prodávajícím a kupujícím, je pro stanovení výtěžnosti dotčeného surového cukru rozhodující pouze rozhodčí analýza.
5. Náklady na provedení rozhodčí analýzy uvedené v odst. 1 druhém pododstavci nese smluvní strana požadující analýzu.
Náklady na provedení rozhodčí analýzy uvedené v odstavci 2 nesou rovným dílem intervenční agentura a kupující.
Náklady na provedení rozhodčí analýzy uvedené v odstavci 3 nese smluvní strana, která vznesla námitky proti výsledku analýzy provedené podle článku 35.
Článek 37
Kontrola míst skladování
Příslušný subjekt pověřený kontrolou provádí kontrolu míst skladování bez ohlášení, jak stanoví článek 4 nařízení Komise (ES) č. 2148/96 (6).
Článek 38
Kontrola hmotnosti a náklady na kontrolu
1. Odborníci uvedení v článku 35 zkontrolují hmotnost prodaného cukru.
Prodávající učiní všechna nezbytná opatření, aby odborníkům umožnil zkontrolovat hmotnost a odebrat vzorky.
2. Náklady na kontrolu hmotnosti nese prodávající.
3. Náklady na činnost odborníků, kteří provádějí kontrolu hmotnosti a odběr vzorků, nese intervenční agentura.
4. Množství může být stanovováno na základě skladové evidence, které musí odpovídat odborným požadavkům jakož i požadavkům intervenční agentury, pokud:
a)
skladové účetnictví eviduje hmotnost zjištěnou vážením a jakostní fyzické znaky v okamžiku vážení, přičemž doba uplynulá od vážení nesmí přesáhnout deset měsíců;
b)
skladovatel prohlásí, že nabízená šarže odpovídá ve všech ohledech údajům vedeným ve skladovém účetnictví;
c)
se jakostní znaky zjištěné v okamžiku vážení shodují se znaky odebraných vzorků.
ODDÍL 5
Prodej k intervenci
Článek 39
Prodej
1. Intervenční agentury mohou prodávat cukr až poté, co o prodeji bylo rozhodnuto postupem podle čl. 39 odst. 2 nařízení (ES) č. 318/2006.
2. Prodej cukru podle podmínek uvedených v čl. 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 318/2006 se uskuteční prostřednictvím nabídkového řízení nebo jiným způsobem prodeje.
3. Současně s rozhodnutím o vyhlášení nabídkového řízení se stanoví podmínky nabídkového řízení, a zejména zamýšlené použití cukru určeného k prodeji.
Pro účely tohoto oddílu se „zamýšleným použitím“ rozumí:
a)
krmivo pro zvířata;
b)
vývoz;
c)
popřípadě jiné účely, které budou stanoveny.
Účelem nabídkového řízení je stanovit prodejní cenu, částku prémie za denaturaci, popřípadě částku vývozní náhrady.
4. Podmínky nabídkového řízení musí zaručit rovný přístup a rovné zacházení všem zúčastěným stranám nehledě na místo jejich usazení ve Společenství.
Článek 40
Oznámení o nabídkovém řízení
1. Nabídkové řízení vyhlašuje příslušná intervenční agentura na dotčené množství cukru, které má v držení.
2. Každá příslušná intervenční agentura připraví oznámení o nabídkovém řízení, které vyhlásí alespoň osm dnů před zahájením lhůty stanovené pro podání nabídek.
Oznámení o nabídkovém řízení jakož i veškeré jeho změny odesílá intervenční agentura Komisi ještě před vyhlášením.
3. Oznámení o nabídkovém řízení zejména obsahuje:
a)
název a adresu intervenční agentury vyhlašující nabídkové řízení;
b)
podmínky nabídkového řízení;
c)
lhůtu pro podání nabídek;
d)
šarže cukru, kterých se nabídkové řízení týká, a pro každou šarži:
-
referenční číslo,
-
množství,
-
jakost dotčeného cukru,
-
druh obalu,
-
umístění místa, v němž je dotčený cukr uskladněn,
-
stadium dodání,
-
popřípadě, existující možnosti nakládky na dopravní prostředky určené k přepravě říční, námořní nebo železniční dopravou.
Pro účely tohoto oddílu se „šarží“ rozumí množství cukru stejného jakostního zařazení, zabaleného ve stejném obalu a uskladněného na stejném místě skladování. Minimální výše nabídky pro každé dílčí nabídkové řízení činí 250 tun.
4. Intervenční agentura přijme opatření, která považuje za nezbytná, aby umožnila zúčastněným stranám prohlédnout si cukr nabízený k prodeji, pokud ji o to požádají.
Článek 41
Nabídkové řízení
1. Výběr nabídky v nabídkovém řízení má stejnou platnost jako uzavření prodejní smlouvy na množství cukru ve vybrané nabídce. Výběr nabídky se podle daných okolností uskuteční na základě těchto faktorů uvedených v nabídce:
a)
cena, kterou uhradí účastník nabídkového řízení, jehož nabídka byla vybrána;
b)
částka prémie za denaturaci;
c)
částka vývozní náhrady.
2. Cena, kterou uhradí účastník nabídkového řízení, jehož nabídka byla vybrána, je:
a)
v případě odst. 1 písm. a) cena uvedená v nabídce;
b)
v případě odst. 1 písm. b) a c) cena uvedená v podmínkách nabídkového řízení.
Článek 42
Podmínky nabídkového řízení
1. Pro účely nabídkového řízení v odvětví cukru se v rozhodnutí o zahájení nabídkového řízení stanoví tyto podmínky nabídkového řízení:
a)
celkové množství nebo celková množství, na něž se nabídkové řízení vztahuje;
b)
zamýšlený účel;
c)
lhůta pro podání nabídek;
d)
cena, kterou uhradí účastník nabídkového řízení, jehož nabídka byla vybrána, pokud je cukr určen k použití jako krmivo pro zvířata nebo na vývoz.
2. V rozhodnutí o zahájení nabídkového řízení mohou být stanoveny dodatečné podmínky, zejména:
a)
výše minimální ceny cukru prodávaného za jiným účelem než k použití jako krmivo pro zvířata nebo na vývoz;
b)
maximální částka prémie za denaturaci nebo vývozní náhrady;
c)
minimální množství na jednoho účastníka nabídkového řízení nebo na šarži;
d)
maximální množství na jednoho účastníka nabídkového řízení nebo na šarži;
e)
přesně stanovená doba platnosti osvědčení o prémii za denaturaci nebo vývozní licence.
Článek 43
Stálé nabídkové řízení
1. Pokud to situace na trhu s cukrem ve Společenství vyžaduje, lze na prodej vyhlásit stálé nabídkové řízení.
Během doby trvání stálého nabídkového řízení se vyhlašují dílčí nabídková řízení.
2. Oznámení o stálém nabídkovém řízení se zveřejní pouze pro účely jeho vyhlášení. Oznámení může být během doby trvání stálého nabídkového řízení změněno nebo nahrazeno. Ke změně nebo náhradě dojde tehdy, změní-li se během uvedené doby podmínky nabídkového řízení.
Článek 44
Předložení nabídky
1. Předložené nabídky jsou předány intervenční agentuře v elektronické podobě.
2. V nabídce se uvede:
a)
referenční číslo nabídkového řízení;
b)
jméno a adresa účastníka nabídkového řízení;
c)
referenční číslo šarže;
d)
množství, na které se nabídka vztahuje;
e)
na každou tunu, vyjádřeno v eurech na dvě desetinná místa, popřípadě:
-
navrhovaná cena bez vnitrostátních poplatků,
-
navrhovaná částka prémie za denaturaci,
-
navrhovaná částka vývozní náhrady.
Intervenční agentura může požadovat dodatečné údaje.
3. Nabídka, která se týká několika šarží, je považována za nabídku obsahující tolik nabídek, kolika šarží se týká.
4. Nabídka je platná pouze tehdy, pokud:
a)
je před uplynutím lhůty pro podání nabídek doloženo, že v rámci daného nabídkového řízení byla složena nabídková jistota 200 EUR na jednu tunu cukru;
b)
obsahuje prohlášení účastníka nabídkového řízení, v němž se zavazuje, že pro množství cukru, na které případně získá prémii za denaturaci nebo vývozní náhradu:
-
požádá o osvědčení o prémii za denaturaci a složí jistotu v této souvislosti požadovanou, jestliže se nabídkové řízení týká cukru určeného jako krmivo pro zvířata,
-
požádá o vývozní licenci a složí jistotu v této souvislosti požadovanou, jestliže se nabídkové řízení týká cukru určeného na vývoz.
5. V nabídce může být uvedeno, že ji lze považovat za podanou pouze tehdy, pokud se výběr nabídky:
a)
týká celkového množství uvedeného v nabídce nebo určité jeho části;
b)
uskutečnil nejpozději do stanoveného dne a hodiny.
6. Nabídka, která nebyla podána podle odstavců 1 až 5 nebo která obsahuje podmínky odlišné od podmínek uvedených v oznámení o nabídkovém řízení, se nevezme v úvahu.
7. Podanou nabídku nelze stáhnout.
Článek 45
Posouzení nabídek
1. Nabídky posoudí intervenční agentura na neveřejném zasedání. Osoby, které se posouzení nabídek účastní, jsou vázány mlčenlivostí.
2. Nabídky jsou neprodleně sděleny Komisi.
Článek 46
Stanovení částek
Jestliže podmínky nabídkového řízení nestanoví minimální cenu nebo maximální částku prémie za denaturaci nebo vývozní náhrady, stanoví se tyto částky postupem podle čl. 39 odst. 2 nařízení č. 318/2006 po posouzení nabídek a zejména s přihlédnutím k podmínkám na trhu a odbytovým možnostem. Může však být rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka.
Článek 47
Výběr nabídky v nabídkovém řízení
1. S výjimkou případů, kdy se rozhodne, že se v nabídkovém řízení nebo dílčím nabídkovém řízení nevybere žádná nabídka, a aniž jsou dotčena ustanovení odstavců 2 a 3, vybere se nabídka každého účastníka nabídkového řízení, která není nižší než minimální cena nebo vyšší než maximální částka prémie za denaturaci nebo vývozní náhrady.
2. Pro stejnou šarži se vybere nabídka účastníka nabídkového řízení, která obsahuje nejvyšší cenu, nebo popřípadě nejnižší částku prémie za denaturaci nebo vývozní náhrady.
Pokud šarže není danou nabídkou zcela vyčerpána, zbývající množství je přiděleno dalším účastníkům nabídkového řízení na základě cen obsažených v jejich nabídce, a to počínaje nabídkou s nejvyšší cenou nebo druhou nejnižší prémií za denaturaci nebo vývozní náhradou.
3. Jestliže na jednu šarži nebo část šarže nabízí několik účastníků nabídkového řízení stejnou cenu nebo stejnou částku prémie za denaturaci nebo vývozní náhrady, intervenční agentura dotčené množství přidělí jedním z těchto způsobů:
a)
přidělí úměrně k množstvím uvedeným v dotčených nabídkách;
b)
rozdělí mezi jednotlivé účastníky nabídkového řízení po vzájemné dohodě s nimi;
c)
rozdělí losováním.
Článek 48
Práva a povinnosti vyplývající z výběru nabídky
1. Jestliže je cukr určen k použití jako krmivo pro zvířata, výběr nabídky zakládá:
a)
právo obdržet pro množství, na které se poskytuje prémie na denaturaci, příslušné osvědčení o prémii na denaturaci, v němž je zejména uvedena prémie za denaturaci stanovená v nabídce;
b)
povinnost požádat intervenční agenturu, jíž byla nabídka adresována, aby toto osvědčení pro dané množství vydala.
2. Je-li cukr určen na vývoz, výběr nabídky zakládá:
a)
právo obdržet pro množství, na které se poskytuje vývozní náhrada, příslušné osvědčení o vývozní náhradě, v němž je uvedena zejména vývozní náhrada stanovená v nabídce, jakož i v případě bílého cukru jakostní třídu uvedenou v oznámení o nabídkovém řízení;
b)
povinnost požádat intervenční agenturu, jíž byla nabídka adresována, aby vydala osvědčení pro dané množství a v případě bílého cukru pro danou jakostní třídu.
3. Uvedené právo se uplatní a uvedená povinnost se splní během 18 dnů po uplynutí lhůty pro podání nabídek.
4. Práva a povinnosti vyplývající z výběru nabídky jsou nepřenosné.
Článek 49
Oznámení o výběru nabídky
1. Intervenční agentura neprodleně zašle vybraným účastníkům nabídkového řízení oznámení o výběru jejich nabídky a informuje všechny účastníky o výsledku jejich účasti v nabídkovém řízení.
2. V oznámení o výběru nabídky se přinejmenším uvede:
a)
referenční číslo nabídkového řízení;
b)
referenční číslo šarže a udělené množství;
c)
popřípadě cena, částka prémie za denaturaci nebo částka vývozní náhrady, které byly přijaty pro udělené množství.
Článek 50
Odběr nakoupeného cukru
1. S výjimkou případu vyšší moci musí k odběru nakoupeného cukru dojít nejpozději do čtyř týdnů ode dne obdržení oznámení o výběru nabídky uvedeného v článku 49. Vybraný účastník nabídkového řízení a intervenční agentura se mohou dohodnout, že místo odběru cukru ze skladu uzavře účastník v uvedené lhůtě smlouvu o skladování s provozovatelem skladu, kde je dotčený cukr uskladněn.
Intervenční agentura však může v případě potřeby stanovit delší lhůtu pro odběr některých šarží, pokud se při vyskladnění vyskytnou technické potíže.
2. V případě vyšší moci stanoví intervenční agentura opatření, která považuje za nezbytná s ohledem na okolnosti uváděné vybraným účastníkem nabídkového řízení.
Článek 51
Povolení k odběru
1. Vybraný účastník nabídkového řízení nesmí odebrat koupený cukr ze skladu nebo uzavřít smlouvu o skladování podle čl. 50 odst. 1, dokud není vydáno povolení k odběru přiděleného množství.
Povolení k odběru se však mohou vydávat na části uvedeného množství.
Povolení k odběru vydává intervenční agentura na žádost zúčastněné strany.
2. Intervenční agentura nevydá povolení k odběru, dokud není doloženo, že vybraný účastník nabídkového řízení složil jistotu, že cena za přidělený cukr bude uhrazena ve stanovené lhůtě, nebo předložil obchodovatelný cenný papír.
Jistota i obchodovatelný cenný papír musí odpovídat ceně, kterou má uhradit vybraný účastník nabídkového řízení za množství cukru, pro které požádal o povolení k odběru.
Článek 52
Úhrada ceny
1. Cena za přidělený cukr musí být uhrazena na účet intervenční agentury nejpozději do třicátého dne následujícího po vydání povolení k odběru.
2. S výjimkou případu vyšší moci se jistota uvedená v čl. 51 odst. 2 uvolní pouze pro množství, za které vybraný účastník nabídkového řízení uhradil ve lhůtě stanovené v odstavci 1 tohoto článku kupní cenu na účet intervenční agentury. Jistota se uvolní okamžitě.
3. V případě vyšší moci stanoví intervenční agentura opatření, která považuje za nezbytná s ohledem na okolnosti uváděné vybraným účastníkem nabídkového řízení.
Článek 53
Převod vlastnictví
1. K převodu vlastnictví cukru, který byl přidělen v rámci nabídkového řízení, dochází v okamžiku odběru cukru.
2. Intervenční agentura a vybraný účastník nabídkového řízení se však mohou dohodnout, že k převodu vlastnictví dojde v jiném okamžiku. Jestliže intervenční agentura a vybraný účastník nabídkového řízení uzavřou dohodu podle čl. 50 odst. 1 mohou společně stanovit, ve kterém okamžiku dojde k převodu vlastnictví.
3. Dohoda o okamžiku převodu vlastnictví je platná pouze tehdy, je-li uzavřena písemně.
Článek 54
Stanovení jakostní třídy nebo výtěžnosti
Ke stanovení jakostní třídy nebo výtěžnosti dotčeného cukru při odběru se použijí články 35 a 36.
Smluvní strany se však mohou po výběru nabídky dohodnout, že výsledky stanovení jakostní třídy nebo výtěžnosti platné pro cukr nakupovaný intervenční agenturou platí rovněž pro cukr prodaný prostřednictvím nabídkového řízení.
Článek 55
Úprava ceny cukru
1. Pokud se v důsledku použití článků 35 a 36 zjistí, že jakostní třída bílého cukru je nižší než jakostní třída uvedená v oznámení o nabídkovém řízení, upraví se podle čl. 32 odst. 6 cena tohoto cukru určeného k použití uvedenému v čl. 39 odst. 3 druhého pododstavce písm. b) a c).
2. Pokud se zjistí, že bílý cukr určený na vývoz je jiné jakostní třídy, než je jakostní třída uvedená v oznámení o nabídkovém řízení, pak se opraví jakostní třída uvedená ve vývozní licenci.
3. Pokud se v důsledku použití článků 35 a 36 zjistí, že výtěžnost surového cukru se liší od výtěžnosti uvedené v oznámení o nabídkovém řízení:
a)
upraví se cena tohoto cukru podle článku 33;
b)
částka prémie za denaturaci nebo vývozní náhrady se upraví vynásobením koeficientem, který se rovná zjištěné výtěžnosti vydělené výtěžností uvedenou v oznámení o nabídkovém řízení.
Článek 56
Uvolnění jistoty
1. S výjimkou případu vyšší moci se nabídková jistota uvolní pouze pro množství, u kterého:
a)
buď vybraný účastník nabídkového řízení:
-
požádal po splnění stanovených podmínek o osvědčení o prémii za denaturaci nebo o vývozní licenci,
-
složil jistotu podle čl. 51 odst. 2 nebo předložil obchodovatelný cenný papír podle čl. 51 odst. 2,
-
odebral cukr ve stanovené lhůtě;
b)
nebo nebyla vybrána žádná nabídka.
2. Jistota se uvolní okamžitě.
3. V případě vyšší moci stanoví intervenční agentura opatření, která považuje za nezbytná s ohledem na okolnosti uváděné vybraným účastníkem nabídkového řízení.
Článek 57
Sdělování množství
Členské státy neprodleně sdělí Komisi množství bílého cukru a surového cukru:
-
nabízené ale dosud nepřijaté intervenční agenturou,
-
přijaté intervenční agenturou,
-
prodané intervenční agenturou.
KAPITOLA VII
VŠEOBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 58
Sdělení
Sdělení Komisi uvedená v článcích 12, 21, 22 a 57 tohoto nařízení se činí v elektronické podobě podle formulářů, které Komise dala členským státům k dispozici.
Článek 59
Zrušení
Zrušují se nařízení (ES) č. 1261/2001, (ES) č. 1262/2001 a (ES) č. 314/2002.
Nařízení (ES) č. 1261/2001 a (ES) č. 314/2002 se však nadále použijí pro výrobu hospodářského roku 2005/06 a nařízení (ES) č. 1262/2001 se nadále použije pro cukr přijatý k intervenci do 10. února 2006.
Článek 60
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. července 2006.
Články 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37 a 38 se použijí do 30. září 2010.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. června 2006.
VERORDENING (EG) Nr. 952/2006 VAN DE COMMISSIE
van 29 juni 2006
houdende uitvoeringsbepalingen van Verordening (EG) nr. 318/2006 van de Raad, wat betreft het beheer van de interne suikermarkt en het quotastelsel
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,
Gelet op Verordening (EG) nr. 318/2006 van de Raad van 20 februari 2006 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector suiker (1), en met name op artikel 40,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
De toepassing van het quotastelsel in de suikersector vergt een nauwkeurige omschrijving van de begrippen „productie van suiker”, „productie van isoglucose” en „productie van inulinestroop” van een onderneming. De mogelijkheid om een deel van de productie van een onderneming toe te rekenen aan een andere onderneming die deze suiker in het kader van een loonwerkovereenkomst heeft laten produceren, dient tot specifieke gevallen te worden beperkt.
(2)
In artikel 17 van Verordening (EG) nr. 318/2006 is bepaald dat de lidstaten op verzoek een erkenning verlenen aan ondernemingen die suiker, isoglucose of inulinestroop produceren, of aan een ondernemingen die deze producten verwerken bij de vervaardiging van een product dat voorkomt op de in artikel 13, lid 2, van die verordening bedoelde lijst. De precieze inhoud van de erkenningsaanvraag die door de fabrikanten van suiker, isoglucose of inulinestroop en door de raffinaderijen bij de bevoegde autoriteiten van de lidstaten wordt ingediend, dient te worden gepreciseerd. Bovendien moeten de verbintenissen die de onderneming als tegenprestatie voor de erkenning moet aangaan, worden voorgeschreven, met name de verplichting tot het bijhouden van een register van de hoeveelheden grondstoffen die de onderneming binnenkomen, daar worden verwerkt en de onderneming verlaten in de vorm van eindproducten.
(3)
Naast de controles die de lidstaten op de erkende ondernemingen moeten verrichten, dient tevens een voldoende ontradende sanctieregeling te worden vastgesteld.
(4)
Artikel 4 van Verordening (EG) nr. 318/2006 heeft betrekking op een systeem voor de mededeling van de gehanteerde suikerprijzen. Krachtens artikel 17 van die verordening moeten de erkende ondernemingen gegevens meedelen over de verkochte hoeveelheden witte suiker en de desbetreffende prijzen en voorwaarden. De frequentie en de inhoud van de prijsmededelingen die de suikerfabrikanten en de raffinadeurs voor de Commissie moeten opstellen, dienen te worden vastgesteld. Om een beeld te krijgen van de vooruitzichten op de korte termijn, is het dienstig de ondernemingen te vragen tevens de geraamde gemiddelde verkoopprijzen voor de volgende drie maanden vast te stellen en mee te delen. De erkende ondernemingen die suiker gebruiken om deze te verwerken tot één van de in artikel 13, lid 2, van Verordening (EG) nr. 318/2006 bedoelde producten, moeten bovendien de prijs van de aangekochte suiker even vaak en in hetzelfde formaat aan de Commissie meedelen als de suikerfabrikanten.
(5)
Om, met inachtneming van de vertrouwelijkheid van de gegevens, de bekendmaking van de prijsniveaus overeenkomstig artikel 4 van Verordening (EG) nr. 318/2006 te garanderen, dient de Commissie het Comité van beheer voor suiker twee keer per jaar in kennis te stellen van de gemiddelde prijzen van witte suiker die tijdens het vorige halfjaar in de Gemeenschap op de markt is gebracht, en moet zij daarbij een onderscheid maken tussen binnen en buiten het quotum geproduceerde suiker.
(6)
Er dient een verslag over de werking van het in de onderhavige verordening bedoelde registratie- en informatiesysteem te worden opgesteld met als doel de nodige verbeteringen en een geïnformatiseerd systeem voor de doorzending van de prijzen voor te stellen. In afwachting van deze verbeteringen moeten voor 2006 en 2007 de door de ondernemingen bepaalde prijzen rechtstreeks aan de diensten van de Commissie worden gezonden, om later aan het Comité van beheer voor suiker te worden overgelegd.
(7)
Op grond van artikel 14 of artikel 19 van Verordening (EG) nr. 318/2006 kan de fabrikant een gedeelte van zijn productie naar het volgende verkoopseizoen overdragen als productie van dat verkoopseizoen. Derhalve kan voor dat verkoopseizoen de suikerfabrikant alleen worden verplicht contracten voor de levering van suikerbieten tegen de minimumprijs te sluiten voor de in zijn basisquotum begrepen hoeveelheid suiker die hij nog niet heeft geproduceerd.
(8)
Met het oog op de goede werking van het quotastelsel is het wenselijk dat een nadere omschrijving wordt gegeven van de in artikel 6, lid 5, van Verordening (EG) nr. 318/2006 vermelde begrippen „vóór de uitzaai” en „minimumprijs”. Gezien de specifieke agronomische en klimatologische omstandigheden waarin in bepaalde regio's van Italië suikerbieten worden geteeld, moet een andere termijn voor het einde van de uitzaai worden vastgesteld.
(9)
In artikel 5, lid 3, van Verordening (EG) nr. 318/2006 is bepaald dat de minimumprijs wordt aangepast aan de hand van toeslagen en kortingen voor de tussen de suikerbieten bestaande kwaliteitsverschillen ten opzichte van de standaardkwaliteit. De kwaliteit, en bijgevolg de waarde van de suikerbieten, wordt vooral bepaald door het suikergehalte. De waarde van suikerbieten met een van de standaardkwaliteit afwijkende kwaliteit kan het beste worden bepaald aan de hand van een schaal van toeslagen en kortingen die worden uitgedrukt in een percentage van de minimumprijs.
(10)
Artikel 8 van Verordening (EG) nr. 318/2006 heeft betrekking op de toekenning van extra suikerquota. Deze toekenning heeft tot doel de overgang van het vorige naar het huidige quotastelsel te vergemakkelijken en dient te worden beperkt tot ondernemingen die in 2005/2006 over een quotum beschikten. Bovendien moet worden bepaald in welke omstandigheden deze extra quota vanaf het verkoopseizoen 2006/2007 kunnen worden toegekend.
(11)
Artikel 9, lid 2, van Verordening (EG) nr. 318/2006 heeft betrekking op de toekenning van aanvullende isoglucosequota. De betrokken lidstaten moeten deze quota aan de ondernemingen toekennen overeenkomstig het hun toegekende isoglucosequotum en moeten daarbij elke vorm van discriminatie vermijden. De termijn voor de betaling van de in artikel 9, lid 3, van de genoemde verordening vastgestelde eenmalige heffing moet worden bepaald.
(12)
In artikel 2, punt 5, van Verordening (EG) nr. 318/2006 is quotumsuiker gedefinieerd als elke hoeveelheid suiker die voor rekening van een bepaald verkoopseizoen binnen het quotum van de betrokken onderneming wordt geproduceerd, en in punt 9 van dat artikel worden quotumbieten gedefinieerd als alle suikerbieten die tot quotumsuiker worden verwerkt. In het licht daarvan moet een regel worden vastgesteld voor de toerekening van de suikerproductie aan een bepaald verkoopseizoen, met dien verstande dat de lidstaten voldoende ruimte moeten krijgen om rekening te houden met specifieke situaties, zoals de vervaardiging van suiker van herfstbieten en de productie van rietsuiker.
(13)
Wil men het quotastelsel goed beheren, het maandelijkse suikerverbruik vaststellen en voorzieningsbalansen opstellen, dan dient een communicatiesysteem te worden opgezet tussen de erkende ondernemingen en de lidstaten, enerzijds, en tussen de lidstaten en de Commissie, anderzijds. In het kader van dat systeem moeten gegevens worden verstrekt over de voorraden, het productieniveau en de ingezaaide oppervlakte.
(14)
Artikel 18, lid 2, van Verordening (EG) nr. 318/2006 voorziet in interventiemaatregelen door middel van aankoop van suiker. Voor de uitvoering van de communautaire interventiemaatregelen moet de suiker door de interventiebureaus op een bepaalde plaats worden overgenomen. Daartoe dient te worden voorgeschreven dat slechts suiker wordt overgenomen die zich ten tijde van de offerte in een erkende opslagplaats bevindt.
(15)
Om de interventie toegankelijk te maken in de gebieden die daar vanwege het belang van de lokale suikerproductie vooral behoefte aan hebben, moet de in artikel 18, lid 2, van Verordening (EG) nr. 318/2006 vastgestelde maximumhoeveelheid in een eerste fase over de producerende lidstaten worden verdeeld op basis van het productiequotum van die lidstaten. Er dient te worden voorzien in de mogelijkheid om die verdeling aan te passen, enerzijds vóór elk nieuw verkoopseizoen in het licht van de wijzigingen in de toekenning van de quota per lidstaat en anderzijds tijdens elk verkoopseizoen om niet-benutte hoeveelheden opnieuw toe te kennen.
(16)
Bij de bepaling van de voorwaarden voor het verlenen en intrekken van de erkenning van opslagplaatsen moet rekening worden gehouden met de eisen voor een goede bewaring en vlotte overneming van de suiker, alsmede met de uitslagcapaciteit.
(17)
Interventie dient te worden geweigerd voor suiker die kenmerken vertoont die in de weg kunnen staan aan latere afzetmogelijkheden en kwaliteitsverlies tijdens de opslag kunnen veroorzaken; bovendien dient de vereiste minimumkwaliteit te worden aangegeven. Voorts dient te worden vastgesteld dat het interventiebureau en de verkoper een opslagcontract moeten afsluiten, dat bepalend is voor de interventieaankoop van de suiker.
(18)
Met het oog op een normaal beheer van de interventie dient te worden voorgeschreven dat de suiker in partijen moet worden aangeboden en moet worden bepaald welke hoeveelheid een partij vormt.
(19)
Het interventiebureau moet in staat zijn om met kennis van zaken na te gaan of de offerte aan de gestelde voorwaarden voldoet. Hiertoe dient de aanbieder alle nodige gegevens aan het interventiebureau mee te delen.
(20)
In artikel 18, lid 2, van Verordening (EG) nr. 318/2006 is bepaald dat de aankoopprijs wordt aangepast indien de kwaliteit van de suiker afwijkt van de standaardkwaliteit. Bijgevolg moeten de tabellen met de op de aankoopprijs toe te passen toeslagen en kortingen worden vastgesteld, rekening houdend met de kwaliteit van de aangeboden suiker. Deze tabellen, en de desbetreffende toeslagen en kortingen, kunnen worden vastgesteld op basis van de objectieve gegevens waarvan de handel over het algemeen uitgaat.
(21)
De suiker waarover de interventiebureaus beschikken, moet zonder discriminatie tussen de kopers van de Gemeenschap en tegen optimale economische voorwaarden worden verkocht. Het systeem van inschrijvingen staat doorgaans borg voor de naleving van die voorwaarden. Om te voorkomen dat de suiker bij een ongunstige marktsituatie wordt afgezet, dient vooraf toestemming voor de inschrijving te worden gegeven. Vanwege bepaalde bijzondere omstandigheden kan het echter wenselijk zijn andere procedures dan de inschrijving te kiezen.
(22)
Om een gelijke behandeling van alle belanghebbenden in de Gemeenschap te waarborgen, moeten de door de interventiebureaus gehouden inschrijvingen volgens uniforme beginselen verlopen. In dit verband moeten bepalingen worden vastgesteld die waarborgen dat de suiker voor de beoogde doeleinden wordt gebruikt.
(23)
Voor de vaststelling van de categorie van de verkochte witte suiker en van het rendement van de verkochte ruwe suiker moeten dezelfde criteria gelden als voor de aankoop van suiker door de interventiebureaus. Een gelijke behandeling van de belanghebbenden kan slechts worden gewaarborgd indien uniforme en strikte voorschriften worden toegepast voor het aanpassen van de verkoopprijs of de uitvoerrestitutie, en voor het rectificeren van het uitvoercertificaat in gevallen waarin wordt vastgesteld dat de kwaliteit afwijkt van de in het bericht van inschrijving vermelde kwaliteit.
(24)
Verordening (EG) nr. 1261/2001 van de Commissie van 27 juni 2001 houdende uitvoeringsbepalingen van Verordening (EG) nr. 1260/2001 van de Raad met betrekking tot de contracten voor de levering van suikerbieten en de toeslagen en kortingen die van toepassing zĳn op de suikerbietenprĳs (2), Verordening (EG) nr. 1262/2001 van de Commissie van 27 juni 2001 houdende uitvoeringsbepalingen van Verordening (EG) nr. 1260/2001 van de Raad, met betrekking tot de aankoop en verkoop van suiker door de interventiebureaus (3) en Verordening (EG) nr. 314/2002 van de Commissie van 20 februari 2002 houdende uitvoeringsbepalingen voor de quotaregeling in de sector suiker (4) moeten omwille van de duidelijkheid worden ingetrokken en vervangen door een nieuwe verordening.
(25)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité van beheer voor suiker,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
HOOFDSTUK I
INLEIDENDE BEPALINGEN
Artikel 1
Onderwerp
Bij deze verordening worden de uitvoeringsbepalingen van Verordening (EG) nr. 318/2006 vastgesteld, met name met betrekking tot de bepaling van de productie, de erkenning van de fabrikanten en de raffinaderijen, het stelsel inzake de prijzen en quota, en de voorwaarden voor de aankoop en de verkoop van suiker voor interventie.
Artikel 2
Definities
Voor de toepassing van deze verordening wordt verstaan onder:
a)
„grondstof”: suikerbieten, suikerriet, cichorei, granen en voor raffinage bestemde suiker, alsmede de tussenvormen van deze producten, bestemd om tot een eindproduct te worden verwerkt;
b)
„eindproduct”: suiker, inulinestroop of isoglucose;
c)
„fabrikant”: een onderneming die eindproducten vervaardigt, met uitzondering van de in artikel 2, punt 13, van Verordening (EG) nr. 318/2006 gedefinieerde raffinaderijen;
d)
„opslagplaats”: een silo of een pakhuis.
HOOFDSTUK II
BEPALING VAN DE PRODUCTIE
Artikel 3
Suikerproductie
1. Voor de toepassing van titel II van Verordening (EG) nr. 318/2006 wordt onder „suikerproductie” verstaan de totale, in witte suiker uitgedrukte hoeveelheid:
a)
witte suiker;
b)
ruwe suiker;
c)
invertsuiker;
d)
tot een van de volgende categorieën behorende stroop, hierna „stroop” te noemen:
i)
sacharosestroop of invertsuikerstroop die is vervaardigd van suikerbieten en een zuiverheid van ten minste 70 % heeft,
ii)
sacharosestroop of invertsuikerstroop die is vervaardigd van suikerriet en een zuiverheid van ten minste 75 % heeft.
2. De suikerproductie omvat niet:
a)
de hoeveelheid witte suiker vervaardigd van ruwe suiker of stroop welke niet werd geproduceerd in de onderneming die deze witte suiker heeft vervaardigd;
b)
de hoeveelheid witte suiker vervaardigd van ruwe suiker, stroop of suikerveegsel die of dat niet gedurende hetzelfde verkoopseizoen werd geproduceerd als deze witte suiker;
c)
de hoeveelheid ruwe suiker vervaardigd van stroop welke niet werd geproduceerd in de onderneming die deze ruwe suiker heeft vervaardigd;
d)
de hoeveelheid ruwe suiker vervaardigd van stroop welke niet gedurende hetzelfde verkoopseizoen werd geproduceerd als deze ruwe suiker;
e)
de hoeveelheid ruwe suiker die gedurende het betrokken verkoopseizoen in de onderneming die deze ruwe suiker heeft vervaardigd, tot witte suiker werd verwerkt;
f)
de hoeveelheid stroop welke gedurende het betrokken verkoopseizoen in de onderneming die deze stroop heeft vervaardigd, tot suiker of invertsuiker werd verwerkt;
g)
de hoeveelheid suiker, invertsuiker en stroop, geproduceerd in het kader van de regeling veredelingsverkeer;
h)
de hoeveelheid invertsuiker vervaardigd van stroop welke niet werd geproduceerd in de onderneming die deze invertsuiker heeft vervaardigd;
i)
de hoeveelheid invertsuiker vervaardigd van stroop welke niet gedurende hetzelfde verkoopseizoen werd geproduceerd als deze invertsuiker.
3. De suikerproductie wordt als volgt in witte suiker uitgedrukt:
a)
wanneer het gaat om witte suiker, zonder rekening te houden met de kwaliteitsverschillen;
b)
wanneer het gaat om ruwe suiker, op basis van het rendement dat is bepaald overeenkomstig bijlage I, punt III, bij Verordening (EG) nr. 318/2006;
c)
wanneer het gaat om invertsuiker, door de productie daarvan met de coëfficiënt 1 te vermenigvuldigen;
d)
wanneer het gaat om stroop die als tussenproduct moet worden beschouwd, aan de hand van het overeenkomstig lid 5 van het onderhavige artikel vastgestelde gehalte aan winbare suiker;
e)
wanneer het gaat om stroop die niet als tussenproduct moet worden beschouwd, aan de hand van het suikergehalte dat wordt uitgedrukt in sacharose overeenkomstig artikel 3, lid 2, van Verordening (EG) nr. 2135/95 van de Commissie (5).
4. Suikerveegsel afkomstig van een vorig verkoopseizoen wordt in witte suiker uitgedrukt aan de hand van het sacharosegehalte.
5. De zuiverheid van de stroop wordt berekend door het gehalte aan alle soorten suiker te delen door het gehalte aan droge stof.
Het gehalte aan winbare suiker wordt berekend door de coëfficiënt 1,70 te vermenigvuldigen met het verschil tussen het getal van het gehalte aan droge stof en het getal van de polarisatiegraad van deze stroop, en het resultaat in mindering te brengen op het getal van de polarisatiegraad van de betrokken stroop. Het gehalte aan droge stof wordt bepaald volgens de areometrische of de refractometriemethode.
Voor één volledig verkoopseizoen kan het gehalte aan winbare suiker evenwel aan de hand van het werkelijke rendement van de stroop worden bepaald.
Artikel 4
Isoglucoseproductie
1. Voor de toepassing van titel II van Verordening (EG) nr. 318/2006 wordt onder „isoglucoseproductie” verstaan de hoeveelheid product vervaardigd van glucose of polymeren hiervan met een fructosegehalte in droge toestand van ten minste 10 gewichtspercenten, ongeacht het fructosegehalte boven deze limiet. De isoglucoseproductie wordt uitgedrukt in droge stof en geconstateerd overeenkomstig lid 2.
2. De isoglucoseproductie wordt onmiddellijk na afloop van het isomerisatieproces en vóór enigerlei bewerking tot scheiding van haar componenten glucose en fructose of tot vermenging geconstateerd aan de hand van fysische meting van het volume van het product tel quel en bepaling van het drogestofgehalte volgens de refractometriemethode.
3. Elke onderneming dient onverwijld elke installatie aan te geven die zij kan gebruiken voor de isomerisatie van glucose of polymeren hiervan.
Deze gegevens worden meegedeeld aan de lidstaat op het grondgebied waarvan de betrokken installatie zich bevindt. Deze lidstaat mag dienaangaande aanvullende inlichtingen van de belanghebbende eisen.
Artikel 5
Inulinestroopproductie
1. Voor de toepassing van titel II van Verordening (EG) nr. 318/2006 wordt onder „inulinestroopproductie” verstaan de hoeveelheid product verkregen na hydrolyse van inuline of oligofructoses met, in droge toestand, ten minste 10 gewichtspercenten fructose in vrije vorm of in de vorm van sacharose, ongeacht het fructosegehalte boven deze limiet, en met een zuiverheid van ten minste 70 %. De inulinestroopproductie wordt uitgedrukt in suiker/isoglucose-equivalent in de droge stof.
Met „zuiverheid” wordt bedoeld het percentage monosachariden en disachariden op de droge stof, dat is bepaald met de door de International Commission for Uniform Methods of Sugar Analysis vastgestelde methode, hierna de „-ICUMSA-methode” genoemd (ICUMSA-methode GS7/8/4-24).
2. De productie van inulinestroop wordt geconstateerd door uitvoering van alle volgende verrichtingen:
a)
fysische meting van het volume van het product tel quel onmiddellijk na afloop van de eerste verdamping na elke hydrolyse en vóór enigerlei bewerking tot scheiding van zijn componenten glucose en fructose of tot vermenging;
b)
bepaling van het drogestofgehalte door refractometrie en meting van het fructosegehalte in gewicht in droge toestand, op basis van een dagelijkse representatieve bemonstering;
c)
omrekening van het fructosegehalte tot 80 gewichtspercenten in droge toestand door toepassing, op de vastgestelde hoeveelheid droge stof, van de coëfficiënt die de verhouding weergeeft tussen het gemeten fructosegehalte van de bedoelde hoeveelheid stroop en 80 %;
d)
omrekening in suiker/isoglucose-equivalent door vermenigvuldiging met de coëfficiënt 1,9.
3. Elke onderneming dient onverwijld elke installatie die zij voor de hydrolyse van inuline kan gebruiken, aan te geven, alsmede de jaarlijkse hoeveelheden en het gebruik van de producten die worden bedoeld in lid 1, maar een zuiverheid van minder dan 70 % hebben.
Deze gegevens worden meegedeeld aan de lidstaat op het grondgebied waarvan de betrokken installatie zich bevindt. Deze lidstaat mag van de belanghebbende aanvullende inlichtingen eisen, met name om zich ervan te vergewissen dat de in de eerste alinea bedoelde producten niet worden gebruikt als zoetstoffen die bestemd zijn om op de interne markt in menselijke voeding te worden verwerkt.
De betrokken lidstaat legt uiterlijk op 31 januari van elk jaar een gedetailleerd verslag met de gegevens over het vorige jaar aan de Commissie over. Het eerste verslag wordt uiterlijk op 31 januari 2007 overgelegd.
Artikel 6
Productie van een onderneming
1. Voor de toepassing van titel II van Verordening (EG) nr. 318/2006 wordt onder „suiker-, isoglucose- of inulinestroopproductie van een onderneming” verstaan de in de artikelen 3, 4 en 5 van de onderhavige verordening gedefinieerde suiker-, isoglucose- of inulinestroopproductie die door deze onderneming werkelijk is geproduceerd.
2. De totale suiker-, isoglucose- of inulinestroopproductie van een onderneming voor een bepaald verkoopseizoen is de in lid 1 bedoelde productie:
-
vermeerderd met de naar dat verkoopseizoen overgedragen hoeveelheid suiker, isoglucose of inulinestroop en verminderd met de naar het volgende verkoopseizoen overgedragen hoeveelheid suiker, isoglucose of inulinestroop, overeenkomstig artikel 14, respectievelijk artikel 19, van Verordening (EG) nr. 318/2006;
-
vermeerderd met de hoeveelheid die door verwerkers in het kader van loonwerkovereenkomsten overeenkomstig lid 3 is geproduceerd, en verminderd met de hoeveelheid die de onderneming in het kader van loonwerkovereenkomsten overeenkomstig lid 3 voor rekening van lastgevers heeft geproduceerd.
3. De hoeveelheid suiker die in het kader van een loonwerkovereenkomst door een onderneming (hierna „verwerker” genoemd) is geproduceerd voor rekening van een andere onderneming (hierna „lastgever” genoemd) wordt, mits de twee betrokken ondernemingen daartoe een schriftelijke, naar behoren ondertekende aanvraag tot de betrokken lidstaat richten, als productie van de lastgever beschouwd, indien een van de volgende voorwaarden is vervuld:
a)
de totale suikerproductie van de verwerker is kleiner dan zijn quotum;
b)
de totale suikerproductie van de verwerker en van de lastgever is groter dan de som van hun quota.
De in de eerste alinea, onder b), bedoelde totale suikerproductie van een onderneming is de in lid 1 bedoelde productie, vermeerderd met de hoeveelheden die van het vorige verkoopseizoen zijn overgedragen, en de hoeveelheid die de verwerkers in het kader van loonwerkovereenkomsten voor rekening van die onderneming hebben geproduceerd, en verminderd met de hoeveelheid die de onderneming in het kader van loonwerkovereenkomsten voor rekening van lastgevers heeft geproduceerd.
De bevoegde autoriteiten van de lidstaten mogen in de plaats van de in de tweede alinea bedoelde werkelijk geproduceerde hoeveelheden uitgaan van productieramingen op basis van de door de betrokken ondernemingen gesloten contracten, indien die ramingen hoger uitvallen.
4. Indien de fabriek van de lastgever en die van de verwerker zich in verschillende lidstaten bevinden, wordt de in lid 3 bedoelde aanvraag tot de twee betrokken lidstaten gericht. In dit geval plegen de betrokken lidstaten overleg over het te geven antwoord en nemen zij de nodige maatregelen om na te gaan of de in dat lid vastgestelde voorwaarden worden nageleefd.
5. De door een verwerker geproduceerde hoeveelheid suiker kan als productie van de lastgever worden beschouwd, indien de lidstaat erkent dat sprake is van een geval van overmacht waardoor de verwerking van de suikerbieten, het suikerriet of de melasse tot suiker in een andere onderneming dan die van de lastgever moet plaatsvinden.
HOOFDSTUK III
ERKENNING VAN FABRIKANTEN EN RAFFINADERIJEN
Artikel 7
Erkenningsaanvraag
1. Een erkenning kan alleen worden verkregen, indien de onderneming hiertoe een aanvraag indient en zij actief is als:
a)
suikerfabrikant,
b)
isoglucosefabrikant,
c)
inulinestroopfabrikant,
d)
voltijdraffinaderij in de zin van artikel 2, punt 13, van Verordening (EG) nr. 318/2006.
De in de eerste alinea bedoelde aanvraag wordt ingediend bij de bevoegde autoriteit van de lidstaat of de lidstaten waarin de betrokken onderneming haar activiteit uitoefent.
Een onderneming kan voor één of meer van de in de eerste alinea genoemde activiteiten een erkenning aanvragen.
2. In de erkenningsaanvraag vermeldt de onderneming haar naam, adres, productiecapaciteit voor suiker, isoglucose of inulinestroop en, in voorkomend geval, het aantal in de lidstaat gevestigde productiebedrijven met de respectieve adressen en productiecapaciteit.
3. Een onderneming die op grond van lid 1, eerste alinea, onder d), een erkenning aanvraagt, moet aantonen dat zij voldoet aan de definitie van artikel 2, punt 13, van Verordening (EG) nr. 318/2006.
Artikel 8
Verbintenissen
1. Ondernemingen die een erkenning willen krijgen, gaan schriftelijk de verbintenis aan om:
a)
de bevoegde autoriteit van de lidstaat onverwijld in kennis te stellen van wijzigingen in de in artikel 7, lid 2, bedoelde gegevens;
b)
de in artikel 9 bedoelde registers en de in artikel 13 bedoelde verkoopprijzen ter beschikking van de bevoegde autoriteit van de lidstaat te houden;
c)
de gegevens aan de lidstaten mee te delen overeenkomstig artikel 21;
d)
op verzoek van de bevoegde autoriteit van de lidstaat gegevens of bewijsstukken over te leggen voor beheers- en controledoeleinden.
2. De erkenning wordt verleend in de vorm van een besluit van de bevoegde autoriteit, vergezeld van een document dat is ondertekend door de onderneming die de in lid 1 bedoelde verbintenissen aangaat.
3. De erkenning wordt ingetrokken, als wordt geconstateerd dat niet meer wordt voldaan aan een van de in lid 1 bedoelde voorwaarden. De intrekking kan in de loop van een verkoopseizoen plaatsvinden. Zij heeft geen terugwerkende kracht.
Artikel 9
Registers
De bevoegde autoriteit van de lidstaat bepaalt welke registers elke overeenkomstig de artikelen 7 en 8 erkende onderneming voor elk van haar productiebedrijven moet bijhouden en met welke frequentie de gegevens moeten worden geregistreerd, met dien verstande dat de frequentie niet lager mag zijn dan eens per maand.
De registers worden ten minste drie jaar na het lopende jaar door de onderneming bewaard en bevatten ten minste de volgende gegevens:
1)
de hoeveelheid ontvangen grondstoffen, met, in het geval van suikerbieten en suikerriet, het bij de levering aan de onderneming bepaalde suikergehalte;
2)
in voorkomend geval, de ontvangen eindproducten of de ontvangen halffabrikaten;
3)
de hoeveelheid verkregen eindproducten en de hoeveelheid bijproducten;
4)
de verliezen bij de verwerking;
5)
de vernietigde hoeveelheden en de redenen voor die vernietiging;
6)
de hoeveelheid verzonden eindproducten.
Artikel 10
Controles
1. Elk verkoopseizoen verricht de bevoegde autoriteit van de lidstaat controles bij elke erkende fabrikant en raffinaderij.
2. De controles hebben tot doel om de juistheid en volledigheid van de gegevens in de in artikel 9 bedoelde registers en van de in artikel 21 bedoelde mededelingen te waarborgen, aan de hand van, met name, een analyse van de overeenstemming tussen de hoeveelheid geleverde grondstoffen en de hoeveelheid verkregen eindproducten, en aan de hand van een vergelijking met de handelsdocumenten of andere nuttige documenten.
De controles omvatten een verificatie van de nauwkeurigheid van de weeginstrumenten en van de laboratoriumanalyses die worden gebruikt voor de bepaling van de hoeveelheid grondstoffen die worden geleverd en verwerkt, de hoeveelheid verkregen eindproducten en de voorraadmutaties.
De controles omvatten bovendien een verificatie van de juistheid en volledigheid van de gegevens die worden gebruikt om de in artikel 13, lid 2, bedoelde maandelijkse gemiddelde verkoopprijzen van de onderneming vast te stellen.
Met betrekking tot de suikerfabrikanten wordt tevens gecontroleerd of zij voldoen aan de verplichting om de minimumprijs aan de suikerbietenproducenten te betalen.
Ten minste eens in de twee jaar worden de voorraden fysiek gecontroleerd.
3. Indien de bevoegde autoriteiten van de lidstaat hebben bepaald dat sommige onderdelen van de controle op basis van een steekproef mogen worden uitgevoerd, moet die steekproef een controleniveau garanderen dat betrouwbare en representatieve resultaten oplevert.
4. De lidstaat kan de erkende ondernemingen ertoe verplichten de in artikel 13 bedoelde gegevens te laten certificeren door een in de lidstaat erkende accountant.
5. Over elke controle wordt een door de controleur te ondertekenen controleverslag opgesteld, waarin de verschillende elementen van de controle nauwkeurig worden weergegeven. In het verslag worden met name de volgende gegevens vermeld:
a)
de datum van de controle en de bij de controle aanwezige personen;
b)
de gecontroleerde periode en de betrokken hoeveelheden;
c)
de gebruikte controletechnieken, inclusief in voorkomend geval een verwijzing naar de steekproefmethoden;
d)
de resultaten van de controle en de eventueel opgelegde corrigerende maatregelen;
e)
een evaluatie van de ernst, de omvang, het al dan niet permanente karakter en de duur van eventueel geconstateerde tekortkomingen en discrepanties, evenals alle andere elementen die met het oog op de toepassing van een sanctie in aanmerking moeten worden genomen.
Elk controleverslag wordt ten minste gedurende drie jaar na het jaar waarin de controle heeft plaatsgevonden, in een archief bewaard en wel zo dat het gemakkelijk kan worden gebruikt door de controlediensten van de Commissie.
Artikel 11
Sancties
1. Constateert de bevoegde autoriteit van de lidstaat een verschil tussen de fysieke voorraden en de gegevens van de in artikel 9 bedoelde registers of een gebrek aan coherentie tussen de hoeveelheid grondstoffen en de hoeveelheid verkregen eindproducten, of tussen de aangegeven of geregistreerde gegevens of hoeveelheden en de desbetreffende documenten, dan gaat zij over tot de vaststelling of, in voorkomend geval, de raming van de werkelijk geproduceerde hoeveelheden en de voorraden voor het lopende verkoopseizoen en eventueel de vorige verkoopseizoenen.
Per ton die onjuist is aangegeven en daardoor een onrechtmatig financieel voordeel heeft opgeleverd, wordt 500 EUR betaald.
2. Indien de bevoegde autoriteit van de lidstaat constateert dat een onderneming de in artikel 8 bedoelde verbintenissen niet is nagekomen, en indien onvoldoende bewijsstukken zijn overgelegd om de in artikel 10, lid 2, aangegeven controledoelstellingen te halen, legt de bevoegde autoriteit een sanctie van 500 EUR per ton op voor een forfaitaire hoeveelheid van het eindproduct, die door de lidstaat afhankelijk van de ernst van de inbreuk wordt vastgesteld.
3. De leden 1 en 2 zijn niet van toepassing wanneer de geconstateerde discrepanties en het geconstateerde gebrek aan coherentie betrekking hebben op minder dan 5 gewichtsprocenten van de hoeveelheid aangegeven of geregistreerde eindproducten die worden gecontroleerd, of het resultaat zijn van omissies of eenvoudige administratieve vergissingen, op voorwaarde dat corrigerende maatregelen worden getroffen om soortgelijke fouten in de toekomst te voorkomen.
4. De in de leden 1 en 2 bedoelde sancties zijn niet van toepassing in geval van overmacht.
Artikel 12
Mededelingen aan de Commissie
1. Elke lidstaat deelt aan de Commissie mee:
a)
de lijst van erkende ondernemingen;
b)
het aan elke erkende fabrikant toegekende quotum.
De gegevens worden elk verkoopseizoen uiterlijk op 31 januari meegedeeld. Voor het verkoopseizoen 2006/2007 vindt de eerste mededeling uiterlijk op 31 juli 2006 plaats.
De lidstaten stellen de Commissie onverwijld in kennis van intrekkingen van erkenningen.
2. Uiterlijk op 31 maart na het betrokken verkoopseizoen verstrekken de lidstaten de Commissie een jaarverslag met het aantal overeenkomstig artikel 10 verrichte controles en, per controle, een overzicht van de geconstateerde tekortkomingen, alsmede de daaruit voortgevloeide maatregelen en sancties.
HOOFDSTUK IV
PRIJZEN
Artikel 13
Vaststelling van de gemiddelde prijzen
1. Elke maand stellen de overeenkomstig de artikelen 7 en 8 van de onderhavige verordening erkende ondernemingen en de overeenkomstig artikel 17 van Verordening (EG) nr. 318/2006 erkende verwerkers, voor respectievelijk binnen en buiten het quotum geproduceerde witte suiker, de volgende prijzen vast:
a)
voor de vorige maand: de gemiddelde verkoopprijs, respectievelijk aankoopprijs, alsmede de betrokken verkochte, respectievelijk gekochte, hoeveelheid;
b)
voor de lopende maand en de volgende twee maanden: de gemiddelde geraamde verkoopprijs, respectievelijk aankoopprijs, en de betrokken geraamde hoeveelheid in het kader van contracten of andere transacties.
De prijs heeft betrekking op onverpakte witte suiker, af fabriek, van de in bijlage I, punt II, van Verordening (EG) nr. 318/2006 gedefinieerde standaardkwaliteit.
2. Met het oog op de in artikel 10 bedoelde controles bewaren de erkende ondernemingen de gegevens die zij voor de vaststelling van de in lid 1 van het onderhavige artikel bedoelde prijzen en hoeveelheden hebben gebruikt, gedurende ten minste drie jaar na het jaar waarin deze zijn vastgesteld.
Artikel 14
Prijsgegevens
Elk jaar stelt de Commissie in juni en december het Comité van beheer voor suiker in kennis van de gemiddelde prijs voor witte suiker in, respectievelijk, het eerste halfjaar van het lopende verkoopseizoen en het tweede halfjaar van het vorige verkoopseizoen. De eerste informatieverstrekking vindt evenwel plaats in juni 2007 en heeft betrekking op de periode van 1 juli 2006 tot en met 31 maart 2007.
Zowel over binnen als buiten het quotum geproduceerde witte suiker wordt prijsinformatie verstrekt.
De informatie wordt gebaseerd op het gewogen gemiddelde van de in artikel 13, lid 1, onder a), bedoelde prijzen die de ondernemingen hebben vastgesteld en overeenkomstig artikel 15 hebben meegedeeld.
Artikel 15
Overgangsbepalingen voor de doorzending van de prijsgegevens
Uiterlijk op 20 oktober 2006, 20 januari 2007, 20 april 2007 en 20 juli 2007 verzenden de overeenkomstig de artikelen 7 en 8 van de onderhavige verordening erkende ondernemingen en de overeenkomstig artikel 17 van Verordening (EG) nr. 318/2006 erkende verwerkers de in artikel 13, lid 1, van de onderhavige verordening bedoelde prijzen die de vorige drie maanden zijn vastgesteld, naar de Commissie.
Bij de ontvangst, verwerking en opslag van de gegevens door de Commissie wordt de vertrouwelijkheid van de gegevens gewaarborgd.
De andere marktdeelnemers van de sector suiker, met name de kopers, kunnen de overeenkomstig artikel 13 vastgestelde gemiddelde suikerprijs aan de Commissie meedelen. De marktdeelnemers vermelden hun naam, adres en firmanaam.
Artikel 16
Leveringscontract
1. Voor de toepassing van artikel 6, lid 5, van Verordening (EG) nr. 318/2006 wordt als leveringscontract beschouwd het contract dat wordt gesloten tussen de suikerfabrikant en de verkoper van suikerbieten die de door hem verkochte suikerbieten produceert.
2. Wanneer een fabrikant op grond van artikel 14 of artikel 19 van Verordening (EG) nr. 318/2006 een hoeveelheid van zijn productie overdraagt naar het volgende verkoopseizoen, wordt, met het oog op de toepassing van artikel 6, lid 5, van die verordening, de overgedragen hoeveelheid in mindering gebracht op het quotum van die fabrikant voor dat verkoopseizoen.
3. Als vóór de uitzaai gesloten contracten worden slechts beschouwd de contracten die zijn gesloten vóór het einde van de uitzaai en in elk geval:
-
vóór 1 april in Italië,
-
vóór 1 mei in de andere lidstaten.
Artikel 17
Toeslagen en kortingen
1. Voor de toepassing van de in artikel 5, lid 3, van Verordening (EG) nr. 318/2006 bedoelde toeslagen en kortingen wordt de in lid 1 van dat artikel bedoelde minimumprijs voor quotumbieten per 0,1 % sacharosegehalte:
a)
vermeerderd met ten minste:
i)
0,9 % voor gehaltes hoger dan 16 % en lager dan of gelijk aan 18 %;
ii)
0,7 % voor gehaltes hoger dan 18 % en lager dan of gelijk aan 19 %;
iii)
0,5 % voor gehaltes hoger dan 19 % en lager dan of gelijk aan 20 %;
b)
verminderd met ten hoogste:
i)
0,9 % voor gehaltes lager dan 16 % en hoger dan of gelijk aan 15,5 %;
ii)
1 % voor gehaltes lager dan 15,5 % en hoger dan of gelijk aan 14,5 %.
Voor suikerbieten met een sacharosegehalte hoger dan 20 % geldt ten minste de overeenkomstig het bepaalde onder a), iii), aangepaste minimumprijs.
2. De in artikel 6 van Verordening (EG) nr. 318/2006 bedoelde leveringscontracten en sectorale overeenkomsten mogen met betrekking tot de in lid 1 van het onderhavige artikel bedoelde toeslagen en kortingen voorzien in:
a)
aanvullende toeslagen voor sacharosegehaltes hoger dan 20 %;
b)
aanvullende kortingen voor sacharosegehaltes lager dan 14,5 %.
Deze contracten en overeenkomsten mogen voor suikerbieten met een sacharosegehalte lager dan 14,5 % een definitie bevatten van suikerbieten die geschikt zijn om tot suiker te worden verwerkt, indien in de genoemde contracten of overeenkomsten aanvullende kortingen worden vastgesteld voor sacharosegehaltes lager dan 14,5 % en hoger dan of gelijk aan het in die definitie bepaalde minimumsacharosegehalte.
Indien de in de tweede alinea bedoelde definitie niet in de contracten en overeenkomsten is opgenomen, kan de betrokken lidstaat deze definitie vaststellen. In dat geval stelt hij terzelfder tijd de in de genoemde alinea bedoelde aanvullende kortingen vast.
HOOFDSTUK V
QUOTA
Artikel 18
Extra suikerquota
1. De in artikel 8 van Verordening (EG) nr. 318/2006 bedoelde extra suikerquota kunnen slechts worden toegekend aan suikerfabrikanten die in 2005/2006 over een quotum beschikten.
2. De onderneming vermeldt in haar aanvraag voor een extra suikerquotum, of zij vanaf het verkoopseizoen 2006/2007 of vanaf het verkoopseizoen 2007/2008 een extra quotum wenst.
Bij de toekenning van een extra quotum aan een onderneming geeft de lidstaat aan vanaf welk verkoopseizoen de toekenning van kracht wordt. Toekenningen die na 1 januari 2007 plaatsvinden, worden evenwel vanaf het verkoopseizoen 2007/2008 van kracht.
Artikel 19
Aanvullende isoglucosequota
1. Om discriminatie tussen de betrokken marktdeelnemers te voorkomen, kennen Italië, Litouwen en Zweden de in artikel 9, lid 2, van Verordening (EG) nr. 318/2006 bedoelde aanvullende isoglucosequota toe voor één of meer van de vier verkoopseizoenen tussen 2006/2007 en 2009/2010.
2. Elke betrokken onderneming betaalt de in artikel 9, lid 3, van Verordening (EG) nr. 318/2006 bedoelde eenmalige heffing binnen een door de lidstaat te bepalen termijn, maar niet later dan 31 december van het verkoopseizoen met ingang waarvan het aanvullende isoglucosequotum wordt toegekend.
Indien de eenmalige heffing niet is betaald binnen de in de eerste alinea bedoelde termijn, worden de aanvullende isoglucosequota als niet aan die onderneming toegekend beschouwd.
Artikel 20
Toerekening van de suikerbietenoogst
Suiker die wordt gewonnen uit de in een bepaald verkoopseizoen gezaaide suikerbieten, wordt toegerekend aan het volgende verkoopseizoen.
Spanje, Italië en Portugal mogen, mits zij over een adequaat controlesysteem beschikken, evenwel besluiten om suiker die wordt gewonnen uit in de herfst van een bepaald verkoopseizoen gezaaide suikerbieten, toe te rekenen aan het lopende verkoopseizoen.
Spanje, Italië en Portugal stellen de Commissie uiterlijk op 30 september 2006 in kennis van de beslissing die zij in het kader van dit artikel hebben genomen.
Artikel 21
Mededelingen over de productie en de voorraden
1. Elke erkende suikerfabrikant of elke erkende raffinaderij deelt vóór de twintigste van elke maand aan de bevoegde autoriteit van de lidstaat van productie of raffinage de totale, in witte suiker uitgedrukte hoeveelheden suiker en stroop zoals bedoeld in artikel 2, lid 1, onder a) tot en met d), mee die:
-
hij/zij in eigendom heeft of waarvoor een warrant geldt;
-
aan het einde van de vorige maand in het vrije verkeer op het grondgebied van de Gemeenschap waren opgeslagen.
Deze hoeveelheden worden per lidstaat van opslag uitgesplitst in:
-
door die onderneming geproduceerde suiker, met vermelding van de hoeveelheden die binnen en buiten het quotum zijn geproduceerd en de hoeveelheden die overeenkomstig artikel 14 of artikel 19 van Verordening (EG) nr. 318/2006 zijn overgedragen;
-
andere suiker.
2. Elke lidstaat deelt de Commissie vóór het einde van de tweede maand na de betrokken maand de hoeveelheid suiker mee die aan het einde van elke maand door de in lid 1 bedoelde ondernemingen is opgeslagen, uitgesplitst per soort suiker zoals bedoeld in lid 1, tweede alinea.
In het geval van opslag in andere lidstaten dan de lidstaat die de informatie aan de Commissie meedeelt, informeert de laatstbedoelde de betrokken lidstaten vóór het einde van de volgende maand over de opgeslagen hoeveelheden en de opslagplaatsen op hun grondgebied.
3. Elke erkende fabrikant van isoglucose of inulinestroop deelt de bevoegde autoriteit van de lidstaat van productie vóór 30 november de in droge stof uitgedrukte hoeveelheden isoglucose, respectievelijk de in wittesuikerequivalent uitgedrukte hoeveelheden insulinestroop, mee die aan het einde van het vorige verkoopseizoen in zijn bezit waren en in het vrije verkeer op het grondgebied van de Gemeenschap waren opgeslagen, uitgesplitst in:
a)
door die onderneming geproduceerde isoglucose of inulinestroop, met vermelding van de hoeveelheden die binnen en buiten het quotum zijn geproduceerd en de hoeveelheden die overeenkomstig artikel 14 of artikel 19 van Verordening (EG) nr. 318/2006 zijn overgedragen,
b)
andere.
Elke lidstaat deelt de Commissie vóór 31 december mee welke hoeveelheden isoglucose en inulinestroop aan het einde van het vorige verkoopseizoen zijn opgeslagen, uitgesplitst overeenkomstig de eerste alinea.
4. Elke isoglucoseproducerende onderneming deelt vóór de vijftiende van elke maand aan de lidstaat van productie de in de vorige maand werkelijk geproduceerde en in droge stof uitgedrukte hoeveelheden isoglucose mee.
De lidstaten bepalen voor elke maand de isoglucoseproductie van elke betrokken onderneming en delen deze vóór het einde van de tweede daaropvolgende maand aan de Commissie mee.
De in het kader van de regeling actieve veredeling geproduceerde hoeveelheden worden apart meegedeeld.
Artikel 22
Voorzieningsbalansen
1. Voor elk verkoopseizoen worden communautaire voorzieningsbalansen voor suiker, isoglucose en inulinestroop opgesteld. Deze balansen worden aan het einde van het volgende verkoopseizoen geconsolideerd.
2. Vóór 1 maart bepalen de lidstaten voor elke op hun grondgebied gevestigde onderneming de voorlopige suiker- en inulinestroopproductie van het lopende verkoopseizoen en delen zij deze gegevens aan de Commissie mee. De suikerproductie wordt per maand uitgesplitst.
Voor de Franse departementen Guadeloupe en Martinique, alsmede voor Spanje met betrekking tot van suikerriet vervaardigde suiker, wordt de voorlopige productie vóór 1 juli bepaald en meegedeeld.
3. Met betrekking tot het lopende verkoopseizoen en, op voorlopige basis, het volgende verkoopseizoen stellen de lidstaten de Commissie vóór 1 juni in kennis van, enerzijds, de oppervlakten en de hoeveelheden suikerbieten die bestemd zijn voor de productie van suiker, bio-ethanol of andere producten, en, anderzijds, de oppervlakten en de hoeveelheden cichorei die bestemd zijn voor de productie van inulinestroop.
4. Vóór 30 november bepalen de lidstaten voor elke op hun grondgebied gevestigde onderneming de definitieve suiker-, isoglucose- en inulinestroopproductie van het vorige verkoopseizoen en delen zij deze gegevens aan de Commissie mee. De totale suikerproductie wordt per maand uitgesplitst.
5. Wanneer de definitieve suikerproductie moet worden gewijzigd op basis van de in lid 4 bedoelde gegevens, wordt met het daaruit voortvloeiende verschil rekening gehouden bij de vaststelling van de definitieve productie in het verkoopseizoen waarin dit verschil wordt geconstateerd.
HOOFDSTUK VI
OPENBARE INTERVENTIE
DEEL 1
Offertes voor interventie
Artikel 23
Offerte
1. De offertes voor interventie worden schriftelijk ingediend bij het interventiebureau van de lidstaat op het grondgebied waarvan de aangeboden suiker zich ten tijde van de offerte bevindt.
2. De offertes voor interventie worden slechts in aanmerking genomen, indien zij worden ingediend door overeenkomstig de artikelen 7 en 8 erkende fabrikanten en betrekking hebben op door hen binnen het quotum van het lopende verkoopseizoen geproduceerde suiker die ten tijde van de offerte apart in een overeenkomstig artikel 24 erkende opslagplaats is opgeslagen.
3. Per verkoopseizoen wordt door de lidstaten niet meer dan de voor elk van hen in de bijlage vermelde maximumhoeveelheid voor interventie aanvaard. Wanneer de hoeveelheden in de offertes voor interventie de maximumhoeveelheid overschrijden, past de bevoegde autoriteit van de lidstaat een uniforme verminderingscoëfficiënt op de offertes toe om ervoor te zorgen dat de totale aanvaarde hoeveelheid gelijk is aan de maximumhoeveelheid.
4. Vóór het begin van elk verkoopseizoen wijzigt de Commissie de in de bijlage bij de onderhavige verordening vastgestelde hoeveelheden in het licht van de in artikel 10 van Verordening (EG) nr. 318/2006 bedoelde aanpassingen en binnen de grenzen van de in artikel 18, lid 2, van die verordening vastgestelde totale hoeveelheid.
De in de bijlage bij de onderhavige verordening vastgestelde hoeveelheden kunnen tijdens het laatste kwartaal van elk verkoopseizoen in het licht van de onbenutte hoeveelheden worden gewijzigd overeenkomstig de in artikel 39, lid 2, van Verordening (EG) nr. 318/2006 bedoelde procedure en binnen de grenzen van de in artikel 18, lid 2, van die verordening vastgestelde totale hoeveelheid.
Artikel 24
Erkenning van opslagplaatsen
1. De erkenning, die door de fabrikant bij het interventiebureau wordt aangevraagd, wordt gegeven voor elke opslagplaats die aan de volgende voorwaarden voldoet:
a)
zij is geschikt voor de bewaring van suiker;
b)
zij bevindt zich op een plaats waar de nodige transportmogelijkheden voor de uitslag van de suiker beschikbaar zijn,
c)
zij biedt mogelijkheden voor de afzonderlijke opslag van de interventiehoeveelheden.
De interventiebureaus mogen aanvullende voorwaarden opleggen.
2. De erkenning van de opslagplaats wordt gegeven voor de opslag van verpakte producten of van bulkproducten. In de erkenning wordt een maximumhoeveelheid voor de opslag vastgesteld die overeenstemt met ten hoogste vijftigmaal de dagelijkse uitslagcapaciteit die de aanvrager zich verbindt ter beschikking van het interventiebureau te stellen. In de erkenning wordt aangegeven voor welke totale hoeveelheid zij wordt afgegeven en welke de dagelijkse uitslagcapaciteit is.
3. De suiker wordt op een identificeerbare en toegankelijke manier opgeslagen. Verpakte suiker wordt op laadborden geplaatst, behalve wanneer het „big bags” betreft.
4. Het interventiebureau trekt de erkenning in wanneer wordt geconstateerd dat een van de in de leden 1, 2 en 3 genoemde voorwaarden niet meer in acht wordt genomen. De erkenning kan tijdens het verkoopseizoen worden ingetrokken. Zij heeft geen terugwerkende kracht.
Artikel 25
Minimumkwaliteit van de suiker
1. De voor interventie aangeboden suiker moet:
a)
binnen een quotum zijn geproduceerd in hetzelfde verkoopseizoen als dat waarin de offerte wordt gedaan;
b)
kristalsuiker zijn.
2. De voor interventie aangeboden witte suiker moet van gezonde handelskwaliteit zijn, een vochtgehalte hebben van ten hoogste 0,06 % en vrij uitstromen.
3. De voor interventie aangeboden ruwe suiker moet van gezonde handelskwaliteit zijn en een rendement hebben dat, berekend overeenkomstig bijlage I, punt III, van Verordening (EG) nr. 318/2006, niet lager is dan 89 %.
Ruwe rietsuiker moet een veiligheidsfactor hebben van ten hoogste 0,30.
Ruwe bietsuiker moet:
-
op het tijdstip van de aanvaarding van de offerte een pH-waarde hebben van niet minder dan 7,9;
-
een invertsuikergehalte hebben van niet meer dan 0,07 %;
-
een temperatuur hebben die geen risico vormt voor goede bewaring;
-
een veiligheidsfactor hebben van niet meer dan 0,45 wanneer de polarisatiegraad 97 of meer bedraagt, of een vochtgehalte hebben van niet meer dan 1,4 %, wanneer de polarisatiegraad minder dan 97 bedraagt.
De veiligheidsfactor wordt bepaald door het procentuele vochtgehalte van de betrokken suiker te delen door het verschil tussen 100 en de polarisatiegraad van deze suiker.
Artikel 26
Partij
Suiker moet voor interventie worden aangeboden in partijen.
In deze verordening wordt onder „partij” verstaan een minimumhoeveelheid van 2 000 t suiker van dezelfde kwaliteit en met dezelfde aanbiedingsvorm, die op dezelfde plaats is opgeslagen.
Artikel 27
Inhoud van de offerte
1. In de offerte aan het interventiebureau worden vermeld:
a)
de naam en het adres van de aanbieder;
b)
de opslagplaats waar de suiker zich op het ogenblik van de offerte bevindt;
c)
de gegarandeerde uitslagcapaciteit voor de overneming van de aangeboden suiker;
d)
de nettohoeveelheid aangeboden suiker;
e)
de aard en kwaliteit van de aangeboden suiker en het verkoopseizoen waarin deze is geproduceerd;
f)
de aanbiedingsvorm van de suiker.
2. Het interventiebureau mag aanvullende gegevens verlangen.
3. De offerte gaat vergezeld van een verklaring waarin de aanbieder bevestigt dat de betrokken suiker nog niet eerder in het kader van interventie is gekocht, dat hij eigenaar van de suiker is en dat deze voldoet aan de in artikel 25, lid 1, onder a), vermelde voorwaarden.
Artikel 28
Onderzoek van de offertes
1. De offerte blijft drie weken na de dag van indiening geldig. Zij kan evenwel tijdens deze periode met instemming van het interventiebureau worden ingetrokken.
2. Het interventiebureau onderzoekt de offerte. Het interventiebureau aanvaardt de offerte uiterlijk aan het einde van de in lid 1 bedoelde periode. Het bureau weigert de offerte evenwel indien het onderzoek uitwijst dat aan een van de vereisten niet is voldaan.
DEEL 2
Opslag
Artikel 29
Opslagcontract
1. Het opslagcontract, dat vóór de aanvaarding van de offerte tussen de aanbieder en het interventiebureau moet worden gesloten, geldt voor onbepaalde duur.
Het opslagcontract gaat vijf weken na de datum waarop de offerte is aanvaard, in en loopt af aan het einde van de decade waarin de overneming van de betrokken hoeveelheid suiker wordt beëindigd.
Voor de toepassing van dit artikel wordt onder „decade” verstaan de periode van de 1e tot en met de 10e, van de 11e tot en met de 20e en van de 21e tot en met de laatste dag van iedere kalendermaand.
2. Het opslagcontract bevat met name:
a)
een clausule dat het contract onder de in deze verordening genoemde voorwaarden kan worden opgezegd met inachtneming van een termijn van ten minste tien dagen;
b)
het bedrag van de opslagkosten dat voor rekening komt van het interventiebureau.
3. De opslagkosten zijn voor rekening van het interventiebureau voor de periode die loopt vanaf het begin van de decade waarin het in lid 2 bedoelde contract van kracht wordt, tot aan het verstrijken van het opslagcontract.
4. De opslagkosten mogen niet hoger zijn dan 0,48 EUR per ton en per decade.
5. Het opslagcontract verstrijkt aan het einde van de in artikel 50 bedoelde overneming.
Artikel 30
Eigendomsovergang
1. De overgang van de eigendom van de suiker waarvoor het opslagcontract wordt gesloten, heeft plaats op het ogenblik van de betaling van de betrokken suiker.
2. Tot aan de overneming blijft de verkoper aansprakelijk voor de kwaliteit van de in lid 1 bedoelde suiker en voor de verpakking waarin die suiker voor interventie is aanvaard.
Artikel 31
Handhaving van de conformiteit op het gebied van kwaliteit en verpakking
1. De verkoper is verplicht, de hoeveelheid suiker waarvan de kwaliteit niet aan de in artikel 25 vermelde eisen blijkt te voldoen, onverwijld te vervangen door een even grote hoeveelheid die wel aan deze eisen voldoet en die hetzij in dezelfde opslagplaats is opgeslagen, hetzij zich in een andere overeenkomstig artikel 24 erkende opslagplaats bevindt.
2. Indien de opgeslagen suiker is verpakt en de verpakking niet meer aan de gestelde eisen blijkt te voldoen, eist het interventiebureau dat de verkoper de verpakking door een conforme verpakking vervangt.
DEEL 3
Voorwaarden voor interventieaankopen
Artikel 32
Aankoopprijs en kwaliteit van witte suiker
1. De interventieaankoopprijs voor witte suiker bedraagt:
-
505,52 EUR per ton tijdens het verkoopseizoen 2006/2007;
-
433,20 EUR per ton tijdens het verkoopseizoen 2007/2008;
-
323,52 EUR per ton tijdens de verkoopseizoenen 2008/2009 en 2009/2010.
2. Witte suiker wordt ingedeeld in de volgende vier categorieën:
a)
categorie 1: suiker van hogere kwaliteit dan de standaardkwaliteit;
b)
categorie 2: suiker van de in bijlage I, punt II, van Verordening (EG) nr. 318/2006 gedefinieerde standaardkwaliteit;
c)
categorie 3 en categorie 4: suiker van lagere kwaliteit dan de standaardkwaliteit.
3. Suiker van categorie 1 heeft de volgende kenmerken:
a)
gezonde handelskwaliteit, droog, in kristallen van uniforme grootte, vrij uitstromend;
b)
vochtgehalte: ten hoogste 0,06 %;
c)
gehalte aan invertsuiker: ten hoogste 0,04 %;
d)
het aantal punten bedraagt niet meer dan acht in totaal en niet meer dan:
-
zes voor asgehalte,
-
vier voor kleurtype, bepaald volgens de methode van het Institut für landwirtschaftliche Technologie und Zuckerindustrie Braunschweig (hierna „Braunschweig-methode” genoemd),
-
drie voor kleur van de oplossing, bepaald volgens de ICUMSA-methode.
Een punt komt overeen met:
a)
0,0018 % asgehalte, bepaald volgens de ICUMSA-methode, bij 28o Brix;
b)
0,5 kleurtype-eenheid, bepaald volgens de Braunschweig-methode;
c)
7,5 eenheden voor kleur van de oplossing, bepaald volgens de ICUMSA-methode.
4. Suiker van categorie 3 heeft de volgende kenmerken:
a)
gezonde handelskwaliteit, droog, in kristallen van uniforme grootte, vrij uitstromend;
b)
polarisatiegraad: ten minste 99,7o S;
c)
vochtgehalte: ten hoogste 0,06 %;
d)
gehalte aan invertsuiker: ten hoogste 0,04 %;
e)
kleurtype: ten hoogste nr. 6, bepaald volgens de Braunschweig-methode.
5. Suiker van categorie 4 is suiker die niet onder de categorieën 1, 2 en 3 valt.
6. Op de in lid 1 vastgestelde aankoopprijs wordt een korting toegepast van:
a)
7,30 EUR per ton voor suiker van categorie 3;
b)
13,10 EUR per ton voor suiker van categorie 4.
Artikel 33
Aankoopprijs voor ruwe suiker
1. De interventieaankoopprijs voor ruwe suiker bedraagt:
-
397,44 EUR per ton tijdens het verkoopseizoen 2006/2007;
-
359,04 EUR per ton tijdens het verkoopseizoen 2007/2008;
-
268,16 EUR per ton tijdens de verkoopseizoenen 2008/2009 en 2009/2010.
2. De in lid 1 vastgestelde aankoopprijs wordt aangepast:
a)
met een toeslag, wanneer het rendement van de betrokken suiker meer dan 92 % bedraagt;
b)
met een korting, wanneer het rendement van de betrokken suiker minder dan 92 % bedraagt.
3. De in euro per ton uitgedrukte toeslag of korting is gelijk aan het verschil tussen de interventieprijs voor ruwe suiker en die interventieprijs waarop een coëfficiënt is toegepast. Deze coëfficiënt wordt bepaald door het rendement van de betrokken ruwe suiker te delen door 92 %.
4. Het rendement van de ruwe suiker wordt berekend overeenkomstig bijlage I, punt III, van Verordening (EG) nr. 318/2006.
Artikel 34
Betalingstermijn
Het interventiebureau verricht de betaling niet eerder dan op de 120e dag te rekenen vanaf de dag van aanvaarding van de offerte, mits de controles om het gewicht en de kwaliteitskenmerken van de aangeboden partijen te verifiëren, zijn uitgevoerd overeenkomstig de bepalingen van deel 4.
DEEL 4
Controles
Artikel 35
Bemonstering met het oog op kwaliteitscontrole
Binnen de in artikel 34 bedoelde termijn worden voor analysedoeleinden vier representatieve monsters genomen, hetzij door deskundigen die door de bevoegde autoriteiten van de betrokken lidstaat zijn erkend, hetzij door deskundigen die door het interventiebureau en de verkoper in onderling overleg zijn aangewezen. Aan elke contractpartij wordt een monster gegeven. De twee overige monsters worden bewaard door de deskundige of bij een door de bevoegde autoriteiten erkend laboratorium.
De analyse van ieder monster wordt in duplo uitgevoerd en het gemiddelde van de twee uitkomsten wordt beschouwd als de uitkomst van de analyse van het betrokken monster.
Artikel 36
Geschillen over de kwaliteit
1. Wanneer een verschil wordt geconstateerd tussen de uitkomsten van de analyses die de koper en de verkoper overeenkomstig artikel 35 hebben laten uitvoeren, is het rekenkundige gemiddelde van de twee uitkomsten beslissend voor de bepaling van de categorie van de betrokken suiker, wanneer het verschil:
-
voor suiker van categorie 1, één punt of minder bedraagt voor elk van de in artikel 32, lid 3, onder d), bedoelde kenmerken;
-
voor suiker van categorie 2, twee punten of minder bedraagt voor elk van de kenmerken voor de definitie van die categorie, voorzover die kenmerken door middel van punten worden bepaald.
Als een van de contractpartijen daarom verzoekt, kan echter door het in artikel 35, eerste alinea, bedoelde laboratorium een arbitrageanalyse worden verricht. In dat geval wordt het rekenkundige gemiddelde berekend tussen de uitkomst van de arbitrageanalyse, enerzijds, en de uitkomst van de analyse van de koper, respectievelijk de verkoper, die het dichtst bij de uitkomst van de arbitrageanalyse ligt, anderzijds.
Dit gemiddelde is beslissend voor de bepaling van de categorie van de betrokken suiker. Als de uitkomst van de arbitrageanalyse precies in het midden ligt tussen de uitkomsten van de analyses die koper en verkoper hebben laten uitvoeren, is de uitkomst van de arbitrageanalyse beslissend voor de bepaling van de categorie van de betrokken suiker.
2. Wanneer het geconstateerde verschil tussen de uitkomsten van de analyses die de koper en de verkoper overeenkomstig artikel 35 hebben laten uitvoeren, groter is dan de in lid 1, eerste alinea, eerste of tweede streepje, van het onderhavige artikel bedoelde verschillen, wordt, naar gelang van het geval, een arbitrageanalyse uitgevoerd door een door de bevoegde autoriteiten erkend laboratorium. In dat geval wordt de procedure van lid 1, tweede alinea, van het onderhavige artikel gevolgd.
3. Voor geschillen over de grenswaarde voor het kleurtype van suiker van categorie 3, over polarisatie, vochtgehalte of gehalte aan invertsuiker wordt de procedure van de leden 1 en 2 gevolgd.
De in lid 1 bedoelde verschillen worden evenwel vervangen door:
-
1,0 eenheid kleurtype voor suiker van categorie 3,
-
0,2o S voor de polarisatie,
-
0,02 % voor het vochtgehalte,
-
0,01 % voor het gehalte aan invertsuiker.
4. Wanneer na toepassing van artikel 35 een geschil tussen de contractpartijen ontstaat over het rendement van de gekochte ruwe suiker, wordt een arbitrageanalyse uitgevoerd door het in de eerste alinea van dat artikel bedoelde laboratorium. In dat geval wordt het rekenkundige gemiddelde berekend tussen de uitkomst van de arbitrageanalyse, enerzijds, en de uitkomst van de analyse van de koper, respectievelijk de verkoper, die het dichtst bij de uitkomst van de arbitrageanalyse ligt, anderzijds.
Dit gemiddelde is bepalend voor de vaststelling van het rendement van de betrokken ruwe suiker. Als de uitkomst van de arbitrageanalyse precies in het midden ligt tussen de uitkomsten van de analyses die koper en verkoper hebben laten uitvoeren, is de uitkomst van de arbitrageanalyse beslissend voor de bepaling van het rendement van de betrokken ruwe suiker.
5. De kosten van de in lid 1, tweede alinea, bedoelde arbitrageanalyse worden betaald door de contractpartij die om deze analyse heeft verzocht.
De kosten van de in lid 2 bedoelde arbitrageanalyse worden in gelijke mate betaald door het interventiebureau en de verkoper.
De kosten van de in lid 3 bedoelde arbitrageanalyse worden betaald door de contractpartij die de uitkomsten van de op grond van lid 35 uitgevoerde analyses heeft betwist.
Artikel 37
Controle van de opslagplaatsen
De met de controle belaste bevoegde autoriteit verricht onaangekondigde controles van de opslagplaatsen overeenkomstig artikel 4 van Verordening (EG) nr. 2148/96 van de Commissie (6).
Artikel 38
Controle van het gewicht en de desbetreffende kosten
1. De in artikel 35 bedoelde deskundigen verifiëren het gewicht van de verkochte suiker.
De verkoper treft de nodige maatregelen om deze deskundigen in staat te stellen het gewicht te verifiëren en monsters te nemen.
2. De kosten van de gewichtsverificatie zijn voor rekening van de verkoper.
3. De kosten in verband met de deskundigen die de gewichtsverificatie en de bemonstering verrichten, worden gedragen door het interventiebureau.
4. De hoeveelheid kan worden geconstateerd op basis van de voorraadboekhouding, die moet voldoen aan de professionele normen en aan de door het interventiebureau vastgestelde eisen, met dien verstande bovendien dat:
a)
in de voorraadboekhouding het door weging geconstateerde gewicht en de fysische kwaliteitskenmerken op het tijdstip van de weging worden aangegeven, waarbij zij opgemerkt dat de weging niet langer dan tien maanden geleden mag hebben plaatsgevonden;
b)
de opslaghouder verklaart dat de aangeboden partij op alle punten beantwoordt aan de in de voorraadboekhouding opgenomen gegevens.
c)
de op het tijdstip van de weging geconstateerde kwaliteitskenmerken overeenstemmen met die van de representatieve monsters.
DEEL 5
Interventieverkoop
Artikel 39
Verkoop
1. De interventiebureaus mogen alleen suiker verkopen nadat volgens de in artikel 39, lid 2, van Verordening (EG) nr. 318/2006 bedoelde procedure is besloten suiker te koop aan te bieden.
2. Verkoop van suiker overeenkomstig artikel 18, lid 3, van Verordening (EG) nr. 318/2006 gebeurt via een inschrijving of een andere verkoopprocedure.
3. Tegelijk met het besluit tot opening van een inschrijving worden de voorwaarden voor die inschrijving, en met name de bestemming van de af te zetten suiker, vastgesteld.
In deze beschikking wordt onder „bestemming” verstaan:
a)
voederdoeleinden;
b)
uitvoer;
c)
eventueel vast te stellen andere bestemmingen.
De inschrijving betreft, naar gelang van het geval, de verkoopprijs, de denatureringspremie of de uitvoerrestitutie.
4. De inschrijvingsvoorwaarden dienen de gelijke toegang en behandeling van elke belangstellende te waarborgen, ongeacht de plaats in de Gemeenschap waar deze is gevestigd.
Artikel 40
Bericht van inschrijving
1. Het betrokken interventiebureau houdt de verkoop bij inschrijving voor de betrokken hoeveelheden suiker die het in zijn bezit heeft.
2. Het betrokken interventiebureau stelt een bericht van inschrijving op dat het ten minste acht dagen vóór het begin van de voor het indienen van de offertes vastgestelde termijn bekendmaakt.
Het interventiebureau legt het bericht van inschrijving en alle wijzigingen daarvan vóór bekendmaking aan de Commissie over.
3. In het bericht van inschrijving worden met name de volgende gegevens vermeld:
a)
naam en adres van het interventiebureau dat de inschrijving houdt;
b)
de inschrijvingsvoorwaarden;
c)
de termijn voor het indienen van de offertes;
d)
de partijen suiker die bij inschrijving te koop worden aangeboden en voor elke partij:
-
het referentienummer,
-
de hoeveelheid,
-
de kwaliteitsaanduiding van de betrokken suiker,
-
de aanbiedingsvorm,
-
de plaats waar de betrokken suiker opgeslagen ligt,
-
het stadium van levering,
-
eventueel de mogelijkheden voor vervoer per binnenschip, zeeschip of trein.
Voor de toepassing van dit deel wordt onder „partij” verstaan een hoeveelheid suiker met dezelfde kwaliteitsaanduiding en aanbiedingsvorm, die is opgeslagen in dezelfde opslagplaats. Elke offerte in het kader van een deelinschrijving heeft betrekking op ten minste 250 t.
4. Het interventiebureau treft alle maatregelen die het dienstig acht om de gegadigden die hierom verzoeken, in staat te stellen de te koop aangeboden suiker te onderzoeken.
Artikel 41
Toewijzing
1. Elke toewijzing houdt het sluiten van een verkoopcontract voor de toegewezen hoeveelheid suiker in. De toewijzing gebeurt, naar gelang van het geval, op grond van de volgende gegevens in de offerte:
a)
de door de koper te betalen prijs,
b)
het bedrag van de denatureringspremie,
c)
het bedrag van de uitvoerrestitutie.
2. De door de koper te betalen prijs is:
a)
in het in lid 1, onder a), bedoelde geval de in de offerte vermelde prijs;
b)
in de in lid 1, onder b) en c), bedoelde gevallen de in de inschrijvingsvoorwaarden vermelde prijs.
Artikel 42
Inschrijvingsvoorwaarden
1. Als suiker via inschrijving te koop wordt aangeboden, moeten in het besluit tot opening van de inschrijving de volgende inschrijvingsvoorwaarden worden bepaald:
a)
de totale hoeveelheid of de totale hoeveelheden waarvoor de inschrijving wordt gehouden;
b)
de bestemming;
c)
de termijn voor het indienen van de offertes;
d)
de prijs die de koper moet betalen wanneer de suiker voor voederdoeleinden of voor uitvoer bestemd is.
2. In het besluit tot opening van de inschrijving kunnen aanvullende voorwaarden worden opgenomen, met name:
a)
de minimumprijs van suiker die te koop wordt aangeboden voor een andere bestemming dan voederdoeleinden of uitvoer;
b)
het maximumbedrag van de denatureringspremie of van de uitvoerrestitutie;
c)
de minimumhoeveelheid per inschrijver of per partij;
d)
de maximumhoeveelheid per inschrijver of per partij;
e)
de bijzondere geldigheidsduur van het denatureringspremiebewijs of van het uitvoercertificaat.
Artikel 43
Permanente inschrijving
1. Een verkoop bij permanente inschrijving kan worden gehouden, als dat gezien de situatie op de suikermarkt in de Gemeenschap dienstig is.
Tijdens de geldigheidsduur van deze permanente inschrijving worden deelinschrijvingen gehouden.
2. Het bericht van permanente inschrijving wordt alleen bekendgemaakt bij de opening van de inschrijving. Het bericht kan tijdens de geldigheidsduur van de permanente inschrijving worden gewijzigd of vervangen. Het wordt gewijzigd of vervangen als de inschrijvingsvoorwaarden tijdens de geldigheidsduur worden gewijzigd.
Artikel 44
Indiening van de offerte
1. De offertes worden in elektronische vorm bij het interventiebureau ingediend.
2. In de offerte worden vermeld:
a)
het referentienummer van de inschrijving;
b)
de naam en het adres van de inschrijver,
c)
het referentienummer van de partij;
d)
de hoeveelheid waarop de offerte betrekking heeft;
e)
in een tot op twee decimalen nauwkeurig en in euro uitgedrukt bedrag per ton, naar gelang van het geval:
-
de voorgestelde prijs, exclusief binnenlandse belastingen,
-
het voorgestelde bedrag van de denatureringspremie,
-
het voorgestelde bedrag van de uitvoerrestitutie.
Het interventiebureau mag aanvullende gegevens verlangen.
3. Een offerte die betrekking heeft op verscheidene partijen, wordt geacht evenveel offertes als partijen te omvatten.
4. Een offerte is slechts geldig:
a)
indien, vóór het verstrijken van de termijn voor het indienen van de offerte, het bewijs is geleverd dat de inschrijvingszekerheid van 200 EUR per ton suiker is gesteld;
b)
indien zij vergezeld gaat van een verklaring van de inschrijver waarbij deze zich ertoe verbindt om voor de hoeveelheid suiker waarvoor hem, inmiddels als koper, eventueel hetzij een denatureringspremie, hetzij een uitvoerrestitutie wordt toegekend:
-
een denatureringspremiebewijs aan te vragen en de hiervoor vereiste waarborg te stellen, wanneer het een inschrijving voor suiker voor voederdoeleinden betreft;
-
een uitvoercertificaat aan te vragen en de daarvoor vereiste zekerheid te stellen, wanneer het een inschrijving voor suiker voor uitvoer betreft.
5. In een offerte mag worden vermeld dat zij slechts als ingediend moet worden beschouwd als de toewijzing van de inschrijving:
a)
betrekking heeft op de hele in de offerte vermelde hoeveelheid of een bepaald gedeelte daarvan;
b)
uiterlijk op een aangegeven datum en tijdstip plaatsvindt.
6. Offertes die niet overeenkomstig de leden 1 tot en met 5 zijn ingediend of die andere voorwaarden bevatten dan in het bericht van inschrijving zijn vermeld, worden niet in aanmerking genomen.
7. Een ingediende offerte kan niet worden ingetrokken.
Artikel 45
Onderzoek van de offertes
1. De offertes worden onderzocht door het interventiebureau; dit onderzoek is niet openbaar. De personen die bij het onderzoek worden toegelaten, zijn tot geheimhouding verplicht.
2. De offertes worden onverwijld aan de Commissie meegedeeld.
Artikel 46
Bepaling van de bedragen
Wanneer in de inschrijvingsvoorwaarden geen minimumprijs of geen maximumbedrag voor de denatureringspremie of de uitvoerrestitutie is vastgesteld, wordt deze prijs of dit bedrag, na onderzoek van de offertes en met inachtneming van met name de marktomstandigheden en de afzetmogelijkheden, vastgesteld volgens de in artikel 39, lid 2, van Verordening (EG) nr. 318/2006 bedoelde procedure. Er kan echter worden besloten niet op de inschrijving in te gaan.
Artikel 47
Toewijzing van de inschrijving
1. Behalve in gevallen waarin wordt besloten niet op de inschrijving of de deelinschrijving in te gaan, en in gevallen waarin de leden 2 en 3 van toepassing zijn, wordt toegewezen aan elke inschrijver wiens offerte niet beneden de minimumprijs ligt of wiens offerte niet hoger ligt dan het maximumbedrag van de denatureringspremie of van de uitvoerrestitutie.
2. Een partij wordt toegewezen aan de inschrijver in wiens offerte, naar gelang van het geval, de hoogste prijs, de laagste denatureringspremie of de laagste uitvoerrestitutie wordt voorgesteld.
Indien de partij met deze offerte niet volledig is opgebruikt, wordt de resterende hoeveelheid aan de andere inschrijvers toegewezen op grond van de biedprijs, te beginnen met de hoogste biedprijs of op grond van het bedrag van de voorgestelde denatureringspremie of uitvoerrestitutie te beginnen met het laagste bedrag.
3. Een partij of deel van een partij waarvoor verscheidene inschrijvers dezelfde prijs of hetzelfde bedrag voor de denatureringspremie of de uitvoerrestitutie voorstellen, wordt door het betrokken interventiebureau toegewezen volgens één van de volgende methoden:
a)
naar evenredigheid van de in de offertes vermelde hoeveelheden;
b)
door de betrokken hoeveelheid, na overleg met deze inschrijvers, onder hen te verdelen;
c)
door loting.
Artikel 48
Uit de toewijzing voortvloeiende rechten en verplichtingen
1. Wanneer de suiker bestemd is voor voederdoeleinden, geeft de toewijzing aanleiding tot het ontstaan van:
a)
het recht op afgifte voor de hoeveelheid waarvoor de denatureringspremie is toegekend, van een denatureringspremiebewijs waarop met name de in de offerte vermelde premie is aangegeven;
b)
de verplichting om voor die hoeveelheid een dergelijk bewijs aan te vragen bij het interventiebureau waarbij de offerte is ingediend.
2. Wanneer de suiker bestemd is voor uitvoer, geeft de toewijzing aanleiding tot het ontstaan van:
a)
het recht op afgifte voor de hoeveelheid waarvoor de uitvoerrestitutie is toegekend, van een uitvoercertificaat waarop met name de in de offerte vermelde uitvoerrestitutie en voor witte suiker eveneens de in het bericht van inschrijving vermelde categorie is aangegeven;
b)
de verplichting om voor deze hoeveelheid en, voor witte suiker, eveneens voor deze categorie een dergelijk certificaat aan te vragen bij het interventiebureau waarbij de offerte is ingediend.
3. Het recht wordt uitgeoefend en aan de verplichting wordt voldaan binnen 18 dagen na de dag waarop de termijn voor het indienen van de offertes verstrijkt.
4. De uit de toewijzing voortvloeiende rechten en verplichtingen zijn niet overdraagbaar.
Artikel 49
Bericht van toewijzing
1. Het interventiebureau stuurt de kopers onverwijld een bericht van toewijzing van de inschrijving en stelt alle inschrijvers in kennis van het resultaat van hun deelname aan de inschrijving.
2. In het bericht van toewijzing worden ten minste vermeld:
a)
het referentienummer van de inschrijving;
b)
het referentienummer van de partij en de toegewezen hoeveelheid;
c)
naar gelang van het geval, de prijs, het bedrag van de denatureringspremie of van de uitvoerrestitutie die voor de onder b) bedoelde hoeveelheid zijn geaccepteerd.
Artikel 50
Overneming van de gekochte suiker
1. Behalve in geval van overmacht, moet de gekochte suiker uiterlijk vier weken na de dag van ontvangst van het in artikel 49 bedoelde bericht van toewijzing worden overgenomen. De koper en het interventiebureau kunnen overeenkomen dat de afsluiting, binnen deze termijn, van een opslagcontract tussen de koper en de opslaghouder van de betrokken suiker in de plaats komt van de overneming.
Voorzover nodig kan het interventiebureau evenwel, indien de uitslag technische moeilijkheden oplevert, voor de overneming van bepaalde partijen langere termijnen vaststellen.
2. In geval van overmacht stelt het interventiebureau de maatregelen vast die het op grond van de door de koper aangevoerde omstandigheid noodzakelijk acht.
Artikel 51
Afhaalbon
1. De overneming van de door de koper gekochte suiker of het sluiten van een in artikel 50, lid 1, bedoeld opslagcontract kan pas plaatsvinden na afgifte van een afhaalbon voor de toegewezen hoeveelheid.
Er kunnen evenwel afhaalbonnen voor gedeelten van de betrokken hoeveelheid worden afgegeven.
De afhaalbon wordt door het betrokken interventiebureau op aanvraag van de betrokkene afgegeven.
2. Het interventiebureau geeft slechts een afhaalbon af indien het bewijs wordt geleverd dat de koper een zekerheid heeft gesteld als garantie dat de suiker binnen de vastgestelde termijn wordt betaald, of indien de koper een betaalmiddel heeft overhandigd.
De zekerheid, respectievelijk het betaalmiddel, moet overeenkomen met de prijs die de koper moet betalen voor de hoeveelheid suiker waarvoor hij een afhaalbon heeft aangevraagd.
Artikel 52
Betaling
1. De prijs voor de toegewezen suiker wordt uiterlijk op de dertigste dag na de datum van afgifte van de afhaalbon betaald op de rekening van het interventiebureau.
2. Behalve in geval van overmacht, wordt de in artikel 51, lid 2, bedoelde zekerheid slechts vrijgegeven voor de hoeveelheid waarvoor de koper, binnen de in lid 1 bedoelde termijn, de aankoopprijs heeft gestort op de rekening van het interventiebureau. De zekerheid wordt onmiddellijk vrijgegeven.
3. In geval van overmacht stelt het interventiebureau de maatregelen vast die het op grond van de door de koper aangevoerde omstandigheid noodzakelijk acht.
Artikel 53
Eigendomsovergang
1. De eigendom van de toegewezen suiker gaat over op het tijdstip van de overneming van die suiker.
2. Het interventiebureau en de koper kunnen evenwel een ander tijdstip overeenkomen. Wanneer er een in artikel 50, lid 1, bedoelde overeenkomst bestaat tussen het interventiebureau en de koper, dan bepalen deze beide samen het tijdstip van de eigendomsovergang.
3. De overeenkomst over het tijdstip van de eigendomsovergang is slechts geldig wanneer zij schriftelijk is gesloten.
Artikel 54
Vaststelling van de categorie of het rendement
Voor de vaststelling van de categorie of het rendement van de betrokken suiker op het tijdstip van de overneming gelden de bepalingen van de artikelen 35 en 36.
De contractpartijen kunnen evenwel na de toewijzing van de inschrijving overeenkomen dat de uitkomsten van de vaststelling van de categorie of van het rendement die golden voor de aankoop van de suiker door het interventiebureau, eveneens gelden voor de bij inschrijving verkochte suiker.
Artikel 55
Aanpassing van de suikerprijs
1. Wanneer de toepassing van de artikelen 35 en 36 voor witte suiker leidt tot de vaststelling van een lagere categorie dan vermeld in het bericht van inschrijving, wordt de prijs van de suiker voor de in artikel 39, lid 3, tweede alinea, onder b) en c), vermelde bestemmingen aangepast overeenkomstig artikel 32, lid 6.
2. Wanneer voor witte suiker bestemd voor uitvoer wordt vastgesteld dat deze suiker van een andere categorie is dan vermeld in het bericht van inschrijving, wordt de op het uitvoercertificaat vermelde categorie gecorrigeerd.
3. Wanneer toepassing van de artikelen 35 en 36 voor ruwe suiker leidt tot constatering van een ander rendement dan vermeld in het bericht van inschrijving:
a)
wordt de prijs van de suiker aangepast overeenkomstig artikel 33;
b)
wordt het bedrag van de denatureringspremie of van de uitvoerrestitutie aangepast door vermenigvuldiging met een coëfficiënt die gelijk is aan het vastgestelde rendement gedeeld door het in het bericht van inschrijving vermelde rendement.
Artikel 56
Vrijgave van de zekerheid
1. Behalve in geval van overmacht, wordt de inschrijvingszekerheid slechts vrijgegeven voor de hoeveelheid waarvoor:
a)
de koper
-
na aan de vereiste voorwaarden te hebben voldaan, hetzij een denatureringspremiebewijs, hetzij een uitvoercertificaat heeft aangevraagd;
-
de in artikel 51, lid 2, bedoelde zekerheid heeft gesteld of het daar bedoelde betaalmiddel heeft overhandigd;
-
de suiker binnen de voorgeschreven termijn heeft overgenomen;
b)
niet op de offerte is ingegaan.
2. De zekerheid wordt onmiddellijk vrijgegeven.
3. In geval van overmacht stelt het interventiebureau de maatregelen vast die het op grond van de door de koper aangevoerde omstandigheid noodzakelijk acht.
Artikel 57
Mededeling van de hoeveelheden
Zodra de lidstaten over de betrokken gegevens beschikken, stellen zij de Commissie in kennis van de hoeveelheden witte en ruwe suiker die:
-
zijn aangeboden, maar nog niet zijn aanvaard door het interventiebureau;
-
zijn aanvaard door het interventiebureau;
-
zijn verkocht door het interventiebureau.
HOOFDSTUK VII
ALGEMENE BEPALINGEN EN SLOTBEPALINGEN
Artikel 58
Mededelingen
De in de artikelen 12, 21, 22 en 57 bedoelde mededelingen aan de Commissie worden elektronisch gedaan met behulp van de door de Commissie aan de lidstaten verstrekte formulieren.
Artikel 59
Intrekkingen
De Verordeningen (EG) nr. 1261/2001, (EG) nr. 1262/2001 en (EG) nr. 314/2002 worden ingetrokken.
De Verordeningen (EG) nr. 1261/2001 en (EG) nr. 314/2002 blijven evenwel van toepassing op de productie van het verkoopseizoen 2005/2006 en Verordening (EG) nr. 1262/2001 blijft van toepassing op de suiker die vóór 10 februari 2006 voor interventie is aanvaard.
Artikel 60
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de dag van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing met ingang van 1 juli 2006.
De artikelen 23 tot en met 38 zijn slechts van toepassing tot en met 30 september 2010.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 29 juni 2006.