PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1294/2009
ze dne 22. prosince 2009
o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Vietnamu a Čínské lidové republiky rozšířeného na dovoz některé obuvi se svrškem z usně zasílané ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao, na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 384/96
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. ŘÍZENÍ
1. PLATNÁ OPATŘENÍ
(1)
Rada dne 5. října 2006 uložila nařízením (ES) č. 1472/2006 (2) (dále jen „původní nařízení“) konečné antidumpingové clo na dovoz některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a Vietnamu (dále jen „dotčené země“). Sazby cla byly stanoveny v rozmezí od 9,7 % do 16,5 % v případě ČLR a ve výši 10 % v případě Vietnamu. Opatření byla uložena na dobu dvou let. Na šetření, které vedlo k uložení těchto opatření, se dále odkazuje jako na „původní šetření“.
(2)
Rada nařízením (ES) č. 388/2008 (3) (dále jen „rozšiřující nařízení“) rozšířila konečné antidumpingové clo na dovoz některé obuvi se svrškem z usně pocházející z ČLR na dovoz zasílaný ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao. Toto rozšíření následovalo po šetření zaměřeném proti obcházení opatření, které bylo provedeno v souladu s čl. 13 odst. 3 základního nařízení.
2. TOTO ŠETŘENÍ
2.1. Žádost o přezkum
(3)
Žádost podala Evropská konfederace obuvnického průmyslu (CEC, dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících podstatnou část, v tomto případě více než 35 %, celkové výroby některé obuvi se svrškem z usně v Unii.
(4)
V rámci zkoušky reprezentativnosti vyjádřila řada vnitrostátních sdružení výrobců obuvi v členských státech Unie svá stanoviska k zahájení přezkumu před pozbytím platnosti a požádala, aby jejich názvy byly považovány za důvěrné údaje kvůli obavě, že by společnosti, které jsou jejich členy, mohly čelit odvetným opatřením od některých odběratelů. Některé jiné strany se dotazovaly, proč byly názvy a postoje sdružení vznášejících námitky vůči zahájení řízení a podporujících zahájení řízení považovány za důvěrné údaje. Komise se sdružení výslovně znovu dotázala, zda souhlasí se zveřejněním svých názvů a postojů. Čtyři sdružení souhlasila se zveřejněním svých názvů a postojů, zatímco ostatní sdružení byla proti a znovu odkázala na svou obavu kvůli odvetným opatřením vůči společnostem, které jsou jejich členy. Komise se domnívala, že u těchto výrobců skutečně existuje značná možnost odvetných opatření v podobě ušlých tržeb a uznala, že by názvy neměly být zveřejněny.
(5)
Některé strany tvrdily, že Komise neměla zahájit přezkumné šetření před pozbytím platnosti, jelikož v článku 3 původního nařízení je uvedeno, že se použije po dobu dvou let od vstupu v platnost. V 326. bodě odůvodnění původního nařízení je však objasněno, že bez ohledu na kratší dobu trvání opatření se použijí obdobně pravidla uvedená v článku 11 základního nařízení. V souladu s uvedeným bodem odůvodnění je v textu oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti (4) uvedeno, že by opatření měla pozbýt platnosti dne 7. října 2008, nebyl-li zahájen přezkum v souladu s pravidly čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Jelikož přezkum antidumpingových opatření před pozbytím platnosti byl skutečně zahájen, antidumpingová opatření platí až do skončení tohoto přezkumu.
(6)
Žádost o přezkum před pozbytím platnosti vycházela z předpokladu, že by pozbytí platnosti opatření pravděpodobně mělo za následek přetrvávání nebo opakovaný výskyt dumpingu a újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
2.2. Zahájení řízení
(7)
Poté, co Komise po konzultaci s poradním výborem zjistila, že existují dostatečné důvody pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti, oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (5) dne 3. října 2008 (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(8)
Šetření týkající se pravděpodobnosti pokračování nebo opakovaného výskytu dumpingu a újmy se týkalo období od 1. července 2007 do 30. června 2008 (dále jen „období přezkumného šetření“). Přezkoumání vývoje, který jsou důležitý pro posouzení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení újmy, zahrnovalo období od 1. ledna 2006 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“). Popřípadě se odkazovalo rovněž na rok 2005 a na období šetření v původním šetření, které zahrnovalo období od 1. dubna 2004 do 31. března 2005 (dále jen „období původního šetření“).
3. STRANY DOTČENÉ TÍMTO ŠETŘENÍM
(9)
O zahájení přezkumu před pozbytím platnosti Komise úředně vyrozuměla žadatele, výrobce v Unii uvedené v žádosti, ostatní známé výrobce v Unii, známé dovozce a jejich sdružení, známé maloobchodníky/distributory a jejich sdružení, známé spotřebitelské organizace, známé vyvážející výrobce v dotčených zemích a rovněž jejich sdružení a orgány dotčených zemí.
(10)
Zúčastněné strany měly možnost předložit písemně svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení.
(11)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
4. VÝBĚR VZORKU
(12)
Vzhledem k vysokému počtu vyvážejících výrobců v dotčených zemích, výrobců v Unii a dovozců, jichž se týkalo toto šetření, se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení.
(13)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je nutný výběr vzorku, a pokud ano, vzorek vybrat, byli vyvážející výrobci a zástupci jednající jejich jménem, výrobci a dovozci v Unii požádáni, aby se přihlásili a poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení.
4.1. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Čínské lidové republice a Vietnamu
4.1.1. Čínská lidová republika
(14)
Ve stanovené lhůtě se přihlásilo a požadované informace poskytlo celkem 58 společností nebo skupin společností ve spojení (dále jen „skupiny“) v ČLR. Těchto 58 společností nebo skupin v průběhu období šetření vyrábělo dotčený výrobek a/nebo jej vyváželo na trh Unie a projevilo zájem o zařazení do vzorku. Tyto společnosti se považovaly za spolupracující společnosti a byly brány v úvahu za účelem zařazení do vzorku. Úroveň spolupráce ze strany ČLR, tj. procentní podíl vývozu do Unie uskutečněného čínskými spolupracujícími společnosti v porovnání s veškerým čínským vývozem do Unie, činila přibližně 22 %.
(15)
Vzorek byl vybrán po dohodě s čínskými orgány, a to na základě objemu vývozu a zeměpisného rozložení spolupracujících společností. Sedm společností zařazených do vzorku představovalo přibližně 56 % vývozu do Unie uskutečněného 58 spolupracujícími společnostmi a 13 % celkového vývozu ČLR do Unie. Všechny společnosti odpověděly na dotazníky ve stanovených lhůtách.
(16)
Někteří čínští vývozci, kteří nebyli zařazeni do vzorku, uvedli, že vzhledem ke skutečnosti, že nebyli vybráni k zařazení do vzorku, nemohou hájit své zájmy. Součástí zásady výběru vzorku je však to, že je vybrán reprezentativní počet vyvážejících výrobců a že výsledky posouzení tohoto vzorku lze považovat za reprezentativní rovněž pro ostatní spolupracující vývozce. Dále se podotýká, že se všechny zúčastněné strany mohly zúčastnit šetření a předložit svá stanoviska. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
4.1.2. Vietnam
(17)
Ve stanovené lhůtě se přihlásilo a požadované informace poskytlo celkem 51 společností nebo skupin ve Vietnamu. Těchto 51 společností nebo skupin v průběhu období šetření vyrábělo a/nebo vyváželo dotčený výrobek na trh Unie a projevilo zájem o zařazení do vzorku. Tyto společnosti se považovaly za spolupracující společnosti a byly uváženy za účelem zařazení do vzorku. Úroveň spolupráce ze strany Vietnamu, tj. procentní podíl vývozu do Unie uskutečněného vietnamskými spolupracujícími společnostmi v porovnání s veškerým vietnamským vývozem do Unie, činila přibližně 82 %.
(18)
Vzorek byl vybrán po dohodě s vietnamskými orgány, a to na základě objemu vývozu. Tři společnosti zařazené do vzorku představovaly přibližně 27 % vývozu do Unie uskutečněného 51 spolupracujícími společnostmi a 22 % veškerého vietnamského vývozu do Unie. Všechny společnosti odpověděly na dotazníky ve stanovených lhůtách.
4.2. Výběr vzorku výrobců v Unii
(19)
Postup k získání informací potřebných pro výběr vzorku výrobců v Unii byl následující. CEC jednající jménem všech žadatelů potvrdila, že všichni žádající výrobci jsou ochotni spolupracovat a podílet se na výběru vzorku. Vzhledem k podrobným a rozsáhlým informacím obsaženým ve spisu (vyplývajícím mimo jiné z podnětu, ověření postavení a podání CEC), nebylo nutné zaslat jednotlivým žádajícím výrobcům formulář pro výběr vzorku. V oznámení o zahájení řízení byli mimoto všichni výrobci vyzváni, aby se přihlásili, chtějí-li při řízení spolupracovat. Kromě žadatelů se po zahájení řízení přihlásilo a o zařazení do vzorku požádalo dalších pět společností. Všem těmto společnostem byly zaslány formuláře pro výběr vzorku s žádostí o informace, které již byly k dispozici pro žadatele. Vyplněný formulář pro výběr vzorku zaslaly pouze dvě z těchto pěti společností. Tyto dvě společnosti však nebyly do vzorku zařazeny, jelikož byly vyloučeny z definice výrobního odvětví Unie (viz 198. bod odůvodnění).
(20)
Výroba dotčeného výrobku v Unii se do značné míry soustředí ve třech členských státech, na něž připadají přibližně dvě třetiny veškeré výroby. Zbytek výroby je rozložen ve zbývajících členských státech. Jak vyplývá ze 202. a následujících bodů odůvodnění, pro obchodní modely výrobců v Unii jsou typické rozdíly zejména v sortimentu/jakosti výrobků, distribučních kanálech a ve skutečnosti, zda jsou činnosti spojeny a zda jsou části výrobního procesu zadávány subdodavatelsky v Unii nebo mimo ně.
(21)
Na základě získaných informací Komise vybrala vzorek podle největších reprezentativních objemů výroby a prodeje v Unii, jež bylo možno přezkoumat ve stanovené lhůtě. Jak však bylo podrobně uvedeno výše, nejedná se o zcela homogenní výrobní odvětví a v zájmu posouzení reprezentativnosti vybraných společností se přihlíželo rovněž k zeměpisnému rozložení výrobců mezi jednotlivé členské státy (6) a segmentu, do něhož patří jejich výrobky. Na tomto základě bylo vybráno osm společností působících ve čtyřech členských státech. Vybrané společnosti zastupují rovněž veškeré významné obchodní modely existující v Unii, pokud jde o způsob výroby a distribuce výrobku a specializaci na určité výrobky. Co se týká specializace, vybrané společnosti zahrnovaly výrobu ve všech významných cenových segmentech (levné, středně drahé a drahé výrobky) a rovněž všechny segmenty v rozdělení podle pohlaví a věku (dámská obuv, pánská obuv, obuv vhodná pro obě pohlaví, dětská obuv). Co se týká distribuce výrobku, vybrané společnosti zahrnovaly všechny důležité úrovně distribuce (dodávky pro velkoobchodníky, maloobchodníky a rovněž přímý maloobchodní prodej). Pokud jde o výrobu, vybrané společnosti zahrnovaly veškerou vnitropodnikovou výrobu ve všech hlavních fázích výrobního procesu a rovněž společnosti, které zadávaly části výrobního procesu externím společnostem (v Unii i mimo ni).
(22)
Osm výrobců zařazených do vzorku se proto považovalo za reprezentativní, pokud jde o veškeré výrobce v Unii, a na tyto výrobce připadalo 8,2 % výroby žádajících výrobců v Unii a 3,1 % celkové výroby v Unii. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byla CEC konzultována k výběru vzorku a nevznesla žádné námitky.
(23)
Při šetření bylo zjištěno, že jeden z výrobců v Unii zařazených do vzorku v průběhu období přezkumného šetření postupně ukončil výrobu v Unii a veškerou výrobní činnost vykonává mimo Unii. Je nutno podotknout, že význam této společnosti nebyl takový, aby měl podstatný dopad (přinejmenším z kvantitativního hlediska) na situaci společností zařazených do vzorku jako celku, včetně reprezentativnosti. Kvantitativní zjištění týkající se újmy by se významně nelišila, pokud by byla tato společnost vyloučena. V této souvislosti bylo vzhledem ke skutečnosti, že i) tato společnost vyráběla v Unii v průběhu období přezkumného šetření a ii) pořizuje velkou část výroby subdodavatelsky, což je obchodní model, který je podle mnoha stran v Unii důležitý, rozhodnuto, že tato společnost nebude formálně vyřazena ze vzorku. To dále zajišťuje, že vzorek kvalitativně odráží co nejpřiměřeněji realitu v daném výrobním odvětví. Vzhledem ke skutečnosti, že přezkum před pozbytím platnosti vyžaduje analýzu přetrvávání/obnovení újmy, může uvedený postup pomoci lépe předvídat, jak by se mohla vyvíjet situace na trhu Unie, pokud by opatření nebyla zachována. Byly však samozřejmě použity pouze údaje týkající se činnosti dané společnosti jakožto výrobce v Unii.
(24)
Orgány Unie posuzovaly, zda je vzhledem ke skutečnosti, že výroba a prodej dotyčné společnosti v Unii byly v průběhu období přezkumného šetření nižší, než bylo původně oznámeno ve fázi výběru vzorku, nutno obdobně snížit výrobu a prodej celého výrobního odvětví Unie - tj. zda je třeba výsledný dopad na vzorek převést na celý soubor. Bylo však zjištěno, že se tato společnost dopustila chyby v dobré víře a omylem započítala externí zadávání výroby v zemi v sousedství Unie za výrobu v Unii. V tomto ohledu se za prvé poznamenává, že vzorek se používá především k posouzení ukazatelů újmy, které nelze přiměřeně získat pro celé výrobní odvětví Unie. Výroba a prodej byly získány v souhrnné podobě pro výrobní odvětví Unie, a proto toto tvrzení není relevantní. Z informací obsažených ve spisu, včetně informací shromážděných souběžně prostřednictvím dodatečné analýzy vnitrostátních sdružení, která byla provedena v rámci tohoto šetření, mimoto nevyplývá, že je nutná takováto úprava. Pokud by se v souladu s argumentací údaje o veškeré výrobě a prodeji výrobního odvětví Unie v období přezkumného šetření snížily k zohlednění nižších údajů ze vzorku, nebyla by tím dotčena reprezentativnost vzorku, ani obecné závěry ohledně újmy.
(25)
Různé zúčastněné strany odkazovaly na porušení článku 17 základního nařízení a tvrdily, že vzorek výrobců v Unii nebyl reprezentativní, pokud jde o procentní podíl zahrnuté výroby, výrobní sortiment, prodejní ceny, poměr mezi výrobou a prodejem, zeměpisné rozložení a rovněž ziskovost a výkonnost. Uvádělo se rovněž, že vzorek nepřihlíží k vysokému počtu výrobců, kteří zadávají výrobu externě v třetích zemích.
(26)
Tato tvrzení byla pečlivě analyzována a vzhledem ke složitosti tohoto případu byly rozeslány dodatečné dotazníky, jež byly zpracovány a ověřeny na místě nejen pro jednotlivé společnosti, nýbrž rovněž pro vnitrostátní sdružení. V tomto ohledu bylo nutno omezit počet společností zařazených do vzorku na počet, jenž bylo možno přiměřeně přezkoumat ve stanovené lhůtě, tj. na osm společností.
(27)
Navíc vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie je v tomto případě velmi roztříštěné, je nevyhnutelné, že společnosti ve vzorku zahrnují poměrně malý podíl celkové výroby v Unii. Tato roztříštěnost spolu se skutečností, že do vzorku byli vybráni větší výrobci, znamená, že další zvýšení počtu společností by v každém případě nemělo významný dopad na podíl vzorku v porovnání s celkovou výrobou v Unii.
(28)
Jak bylo objasněno v 21. bodě odůvodnění, vzala Komise při výběru vzorku v úvahu zeměpisné rozložení. Zdůrazňuje se, že vzorek samozřejmě nemusí odrážet přesné zeměpisné rozložení (ani přesné rozdělení nebo rozčlenění jiného kritéria) celého souboru, aby byl reprezentativní. Postačuje, aby (jak je tomu v případě tohoto vzorku, který zahrnuje čtyři členské státy) odrážel příslušné podíly významných vyrábějících zemí. Jakýkoli jiný přístup by nebyl z administrativního hlediska proveditelný, zejména v případě, kdy je nutno v zájmu zajištění reprezentativnosti vzít v úvahu řadu různých kritérií. Ve skutečnosti by toto tvrzení znamenalo, že by vzorek byl dostatečně reprezentativní pouze v případě, pokud by zahrnoval celý soubor. Šetření tudíž zdůraznilo, že vzorek, který zahrnuje čtyři členské státy, včetně tří členských států se zdaleka nejvyšší výrobou, je velkou měrou reprezentativní pro celkovou výrobu v Unii, zejména s přihlédnutím k výrobě, která je založena na dohodách o poplatcích, a je proto nutno ji započítat pro členský stát společnosti, která objednává službu, za kterou je hrazen poplatek.
(29)
Společnosti zařazené do vzorku zahrnují rovněž průřez sortimentem, který odráží příslušné řádové hodnoty výroby v Unii. Sortiment zahrnutých výrobků mimoto odpovídá sortimentu čínského a vietnamského dovozu.
(30)
Co se týká prodejních cen, bylo rovněž uvedeno, že průměrné prodejní ceny vzorku nejsou reprezentativní s ohledem na prodejní ceny uvedené v žádosti o přezkum. V této souvislosti je však nutno zmínit, že v rozporu s tímto tvrzením bylo šetřením prokázáno, že průměrné prodejní ceny vzorku jsou v souladu s cenami uvedenými v žádosti. I kdyby však tomu tak nebylo, nemusí být průměrné prodejní ceny vzorku přesně stejné jako ceny uvedené v žádosti, je-li zjištěno, že odrážejí prodejní ceny celého souboru výrobců.
(31)
Co se týká reprezentativnosti s ohledem na poměr mezi výrobou a prodejem, připomíná se, že se v celém výrobním odvětví výroba obvykle uskutečňuje na objednávku a silně odráží módní trendy. Zásoby proto nejsou ukazatelem s velkou vypovídací hodnotou a výroba se velmi blíží prodeji. To bylo potvrzeno ve fázi podání podnětu a rovněž během šetření u společností zařazených do vzorku i u celého výrobního odvětví Unie.
(32)
Kromě výše uvedených aspektů se připomíná, že článek 17 základního nařízení v každém případě stanoví, že šetření může být omezeno na vzorky, které jsou statisticky reprezentativní nebo které představují největší reprezentativní objem výroby, prodeje nebo vývozu, který může být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán. Ze znění tohoto ustanovení je zřejmé, že neexistuje žádný kvantitativní údaj nebo prahová hodnota pro to, co představuje úroveň reprezentativního objemu. Jediným údajem je to, že tento objem může být omezen na objem, který lze přiměřeně přezkoumat ve stanovené lhůtě.
(33)
Z výše objasněných důvodů byla tvrzení předložená různými stranami odmítnuta a je potvrzena právní platnost vzorku, jelikož vzorek je reprezentativní a byl vybrán zcela v souladu s článkem 17 základního nařízení.
4.3. Výběr vzorku dovozců do Unie
(34)
Na základě dostupných informací bylo kontaktováno 139 dovozců. Na formulář pro výběr vzorku odpovědělo 22 dovozců, kteří nejsou ve spojení, přičemž se zařazením do vzorku souhlasilo 21 dovozců. Podle poskytnutých údajů připadalo na těchto 21 dovozců 12 % dovozu dotčeného výrobku z ČLR a 40 % dovozu z Vietnamu (v období přezkumného šetření).
(35)
Na pět největších dovozců (Adidas, Clarks, Nike, Puma a Timberland) připadalo přibližně 18 % dotčeného dovozu, jelikož všichni tyto dovozci nahlásili významný objem dovozu z obou zemí. Usuzovalo se proto, že vzorek složený z těchto pěti společností je reprezentativní ve smyslu čl. 17 odst. 1 základního nařízení, tj. z hlediska objemu dovozu.
(36)
V zájmu lepšího zohlednění zeměpisného rozložení dovozců a rozdílů v druzích dovážené obuvi byli dodatečně vybráni další tři dovozci. V tomto ohledu se z vyplněných formulářů pro výběr vzorku zdá, že mnoho dovozců, kteří odpověděli na dotazník, působí v mnohem menším měřítku, pokud jde o objem, a dováží méně známou/módní značkovou obuv nebo obuv vyšší hodnoty. Obchodní model a segmenty výrobků, s nimiž tito menší dovozci obchodují, se zřejmě liší od největších dovozců a na tyto menší dovozce by mohl společně připadat významný podíl dotčeného dovozu. Považovalo se proto za důležité, aby byli zastoupeni rovněž tito dovozci, jelikož se hospodářská realita těchto společností může lišit od hospodářské reality velkých dovozců uvedených v 35. bodě odůvodnění.
(37)
Z těchto důvodů byl vybrán vzorek osmi dovozců zahrnující pět největších dovozců a tři menší dovozce. Na tyto dovozce připadalo přibližně 10 % dovozu z ČLR a zhruba 34 % dovozu z Vietnamu.
(38)
Všichni spolupracující dovozci, kteří projevili ochotu spolupracovat, měli možnost podat připomínky k výběru vzorku. Společnostem zařazeným do vzorku byly zaslány dotazníky k vyplnění. Ve stanovených lhůtách odpovědělo sedm dovozců zařazených do vzorku. Vzhledem k neochotě spolupracovat bylo nakonec nutno ze vzorku vyřadit osmého dovozce, který byl vybrán pro vzorek.
5. OVĚŘENÍ OBDRŽENÝCH INFORMACÍ
(39)
Komise shromáždila a ověřila všechny informace, které považovala za nezbytné ke zjištění přetrvávání nebo pravděpodobnosti opakovaného výskytu dumpingu a újmy a zájmu Unie. Informace, které předložily níže uvedené společnosti, byly ověřeny na místě:
5.1. Vyvážející výrobci v Čínské lidové republice
-
Yue Yuen Industrial (Holdings) Ltd., Hongkong
-
Výrobní společnost:
Zhongshan Pou Yuen Manufactory, provincie Kuan-tung
-
Obchodní společnosti:
-
Idea Co. Ltd, Macao
-
The Look Co. Ltd, Macao
-
Gold Plenty Co. Ltd, Macao
-
Guangzhou Panyu Pegasus Footwear Co. Ltd., provincie Kuan-tung
-
HuaJian Industrial (Holding) Co. Ltd., Hongkong, a její výrobní společnost Dongguan HuaBao Shoes Co. Ltd, provincie Kuan-tung
-
Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd., provincie Če-ťiang
-
Foshan City Nanhai Golden Step Industrial Co. Ltd., provincie Kuan-tung
-
Jianle Footwear Industrial Co. Ltd, provincie Fu-ťien
-
General Footwear/Gentfort Shoes Co.Ltd, provincie Kuan-tung
5.2. Vyvážející výrobci ve Vietnamu
-
Pou Yuen Industrial Holdings Limited, Hongkong
-
Výrobní společnosti:
-
Pouyuen Vietnam Company Limited, Ho Či Minovo Město
-
Pou Sung Vietnam Company Limited, provincie Dong Nai
-
Pou Chen Vietnam Enterprise Company Limited, provincie Dong Nai
-
Obchodní společnosti:
-
Betsey Trading Limited
-
Sinnamon Trading Limited
-
Sky High Trading Limited
-
Fitbest Enterprises Limited
-
Golden Star Co. Ltd, Haiphong
-
Shyang Hung Cheng Industrials Co Ltd, provincie Bình Duong
5.3. Výrobci ve výrobním odvětví Unie a vnitrostátní sdružení výrobců
-
Associação Portuguesa dos Industriais de Calçado, Componentes, Artigos de Pele e seus Sucedâneos (APICCAPS) (Portugalsko)
-
Federación de Industrias del Calzado Español (FICE) (Španělsko)
-
Associazione Nazionale Calzaturifici Italiani (Itálie)
-
British Footwear Association LTd (Velká Británie)
-
Fachverband der Lederverarbeitenden Industrie (Rakousko)
-
Fédération Française de la Chaussure (Francie)
-
HDS Hauptverband der Deutschen Schuhindustrie e.V. (Německo)
-
Polska Izba Przemysłu Skórzanego (Polsko)
(40)
Inspekce na místě se uskutečnily rovněž u osmi výrobců v Unii zařazených do vzorku, kteří mají sídlo ve čtyřech členských státech. Stejně jako v původním šetření požádali výrobci v Unii zařazení do vzorku a ostatní spolupracující výrobci v Unii podle ustanovení článku 19 základního nařízení, aby jejich totožnost byla utajena. Podle jejich tvrzení by zveřejnění jejich totožnosti mohlo mít významné nepříznivé dopady. Někteří žádající výrobci v Unii zásobují odběratele v Unii, kteří pořizují své výrobky rovněž v ČLR a ve Vietnamu, mají tudíž z tohoto dovozu přímý prospěch. Tito žadatelé se proto nacházejí v citlivém postavení, jelikož někteří jejich zákazníci by mohli mít zřejmý důvod nesouhlasit s podáním podnětu týkajícího se údajného dumpingu působícího újmu či s podporou tohoto podnětu. Z těchto důvodů se tito výrobci domnívali, že ze strany některých jejich zákazníků existuje riziko odvetných opatření, včetně případného ukončení obchodních vztahů. Této žádosti bylo vyhověno, jelikož byla dostatečně odůvodněna.
(41)
Zástupci některých vyvážejících výrobců a rovněž dovozci, kteří nejsou ve spojení, tvrdili, že nemohou náležitě využít svého práva na obhajobu, jelikož nebyla zveřejněna totožnost žadatelů. Tvrdili, že v tomto případě nemohou ověřit, zda jsou společnosti zařazené do vzorku skutečně reprezentativní. Alternativně se tyto strany domnívaly, že je-li zachování důvěrnosti údajů odůvodněné, měly by být v takovém případě poskytnuty úplné údaje jednotlivých společností.
(42)
V této souvislosti se připomíná, že objem výroby ve vzorku v rozdělení podle zemí byl k dispozici pro kontrolu všem zúčastněným stranám. Pokud jde o tvrzení, že by měly být poskytnuty veškeré informace kromě totožnosti společnosti, je nutno uvést, že by poskytnutí těchto informací mohlo nepřímo odhalit totožnost společnosti zařazené do vzorku. V tomto případě byla proto zachována obvyklá praxe poskytnutí neomezených verzí odpovědí na dotazník (tj. obsahujících indexované údaje). Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je nutno vyvodit závěr, že bylo přiměřeně zachováno právo stran na obhajobu, a tvrzení bylo proto odmítnuto.
5.4. Dovozci, kteří nejsou ve spojení
-
Achten Beheer BV, Waalwijk, Nizozemsko
-
Adidas AG, Herzogenaurach, Německo
-
C&J Clark’s International Limited, Street, Somerset, Spojené království
-
Footex International BV, Hazerswoude-dorp, Nizozemsko
-
Nike European Operations BV, Laakdal, Belgie
-
Puma AG Rudolf Dassler Sport, Herzogenaurach, Německo
-
Timberland Europe BV, Enschede, Nizozemsko
5.5. Výrobci na srovnatelném trhu
-
Henrich & Cia Ltda, Dois Irmãos, Brazílie
-
Werner Calçados Ltda, Três Coroas, Brazílie
-
Industria de Calçados West Coast Ltda, Ivoti, Brazílie
6. PRÁVA STRAN
(43)
Některé strany vznesly v průběhu řízení námitky ohledně údajného poškození jejich práv na obhajobu. Tyto strany tvrdily, že co se týká výrobců v Unii zařazených do vzorku, informace obsažené ve spisu, které byly zúčastněným stranám k dispozici pro kontrolu, byly neúplné a nebyly poskytnuty včas.
(44)
V tomto ohledu je třeba zdůraznit, že verze odpovědi strany, která je k dispozici pro kontrolu zúčastněných stran („veřejně přístupná odpověď“), byla poskytnuta všemi společnostmi zařazenými ve vzorku bez zbytečných prodlev a ve lhůtách poskytnutých ostatním stranám šetření. Pokud je Komisi předložena veřejně přístupná odpověď, může být zařazena do veřejně přístupného spisu až poté, co byly vyřešeny možné záležitosti týkající se důvěrnosti údajů, jak je stanoveno v článku 19 základního nařízení. Je rovněž nutno podotknout, že Komise je povinna vložit informace do veřejně přístupného spisu včas, aby strany mohly uplatnit svá práva. Tato povinnost byla v daném případě splněna.
(45)
Pokud jde o úplnost veřejně přístupných odpovědí, je nutno zmínit, že je běžnou součástí šetření, že strany předkládají postupem času dodatečná podání, v nichž poskytnou doplňkové informace. Tyto informace jsou vloženy do spisu ve znění bez důvěrných informací, jakmile jsou vyřešeny záležitosti týkající se důvěrnosti údajů. Tento postup, kdy jsou příspěvky poskytnuté všemi zúčastněnými stranami postupně zařazovány do souboru důkazů použitých k vyvození zjištění a do spisu ve znění bez důvěrných informací, nelze zaměňovat s neúplností spisů.
(46)
Vzhledem ke složitosti tohoto případu byl přístup stran usnadněn následovně. Zúčastněným stranám byl za prvé umožněn elektronický přístup a strany mohly na žádost získat úplnou kopii veškerých dokumentů ve spisu na CD-ROM. K elektronickým dokumentům byl mimoto připojen přehledný index, který umožnil i) snadný přístup k mnoha dokumentům předloženým v tomto případě a ii) evidenci dokumentů ve spisu s uvedením data. Řada poznámek ke spisu vložených do veřejně přístupného spisu reagovala na dotazy, které mohly mít dopad na práva stran na obhajobu.
(47)
Výše uvedené skutečnosti zajistily stranám lepší přístup a umožnily jim podávat v průběhu řízení rozsáhlé připomínky, jimiž se posléze v případě potřeby Komise zabývala. Tvrzení ohledně neúplnosti a pozdního poskytnutí veřejně přístupného spisu, jež předložily různé strany, bylo proto nutno odmítnout.
(48)
Jedna zúčastněná strana rovněž tvrdila, že Komise diskriminovala vývozce a dovozce tím, že při šetření poskytla příznivější zacházení výrobcům v Unii, kteří podali podnět. Zejména se uvádělo, že dovozcům a vývozcům nebylo na rozdíl od výrobců umožněno zachování důvěrnosti údajů. Rovněž se uvádělo, že žadatelům bylo přiznáno příznivější zacházení, jelikož se od nich při zahájení řízení nevyžadovalo předložení formulářů pro výběr vzorku, a že žadateli byla poskytnuta příliš velká pružnost co do lhůty a standardu odpovědí, zatímco vývozce ve stejné situaci byl posouzen na základě dostupných údajů v souladu s článkem 18 základního nařízení.
(49)
V této souvislosti je třeba podotknout, že utajení totožnosti výrobců v Unii, kteří podpořili podnět, vycházelo z řádně odůvodněné žádosti v souladu s článkem 19 základního nařízení. Vývozci ani dovozci takovou žádost nepodali a v průběhu šetření nedošlo k žádným událostem ani se neobjevily informace, které by naznačovaly, že by v důsledku zveřejnění totožnosti vývozců nebo dovozců mohly být poškozeny jejich zájmy. Vzhledem ke skutečnosti, že se situace výrobců v Unii v tomto ohledu zásadně liší od situace vývozců a dovozců, nelze tvrzení týkající se diskriminace uznat.
(50)
Pokud jde o výběr vzorku, odkazuje se na 19. bod odůvodnění. Situace vývozců a dovozců se významně lišila od situace žádajících výrobců, jelikož ve spisu nebyly k dispozici žádné podrobné informace týkající se vývozců a dovozců. Vyplnění formuláře pro výběr vzorku bylo proto nezbytné k ověření ochoty stran spolupracovat a rovněž k získání základních informací, jež byly zapotřebí pro výběr vzorku. Tvrzení týkající se diskriminace je proto nutno odmítnout.
(51)
Pokud jde o pružnost poskytnutou výrobcům v Unii v souvislosti s informacemi získanými prostřednictvím dotazníků v rámci šetření a použitím článku 18 základního nařízení, je nutno poznamenat, že vzhledem ke skutečnosti, že u vývozců a dovozců, jakož i u výrobců v Unii byl důsledně uplatňován stejný přístup, nemohou existovat důvody pro tvrzení ohledně diskriminace. Toto nepodložené tvrzení je proto odmítnuto.
(52)
S ohledem na výběr srovnatelné země některé strany uvedly, že krátké lhůty, načasování a způsob předání dotazníků diskriminovaly indické a indonéské společnosti. V tomto ohledu se podotýká, že dotazníky do Indie a Indonésie bylo možno zaslat teprve na konci prosince 2008 poté, co byly získány příslušné adresy výrobců. Komise zajistila, aby společnosti v těchto zemích měly k dispozici stejnou lhůtu pro odpověď jako společnosti v Brazílii. Pokud jde o vlastní předání dotazníků, využila Komise ve všech případech zaslání doporučeným dopisem a pokud možno rovněž e-mailem. Výše uvedená tvrzení musí být proto odmítnuta.
(53)
Některé strany uvedly, že informace týkající se srovnatelné země byly do veřejně přístupného spisu vloženy s nepatřičnou prodlevou a že to poškodilo jejich práva na obhajobu. Komise podotýká, že v tomto šetření bylo zjištěno, že většina prvních odpovědí na dotazník bez důvěrných informací, které poskytly společnosti ve srovnatelné zemi, byla považována za nedostatečné, a bylo proto nutné vyžádat si nové, vhodnější veřejně přístupné verze. Po obdržení těchto odpovědí byly tyto neprodleně zařazeny do veřejně přístupného spisu. Komise mezitím zařadila do veřejně přístupného spisu souhrnné informace o konzultovaných společnostech a obdržených odpovědích. Tato tvrzení je proto nutno odmítnout.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. DOTČENÝ VÝROBEK
(54)
Výrobek, jehož se týká tento přezkum, je stejný jako výrobek vymezený v původním nařízení, tj. některá obuv se svrškem z usně nebo kompozitní usně, kromě sportovní obuvi, obuvi, která se vyrábí speciální technologií, pantoflí a ostatní domácí obuvi a obuvi s ochrannou špičkou pocházející z Čínské lidové republiky a Vietnamu (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN 6403 20 00, ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 a ex 6405 10 00.
(55)
V tomto šetření se použijí definice uvedené v čl. 1 odst. 2 původního nařízení. Podle těchto definic se rozumí:
„sportovní obuví“ obuv ve smyslu poznámky 1 k položkám v kapitole 64 přílohy I nařízení Komise (ES) č. 1031/2008;
„obuví, která se vyrábí speciální technologií (dále jen ‚obuví STAF‘),“ obuv, jejíž cena CIF za jeden pár činí nejméně 7,5 EUR, určená pro sportovní použití, s jednoduchou nebo vícevrstvou litou podešví, bez vstřikování, vyráběná ze syntetických materiálů speciálně určených k tlumení nárazů způsobených vertikálními nebo laterálními pohyby, a s technickými prvky, například hermeticky uzavřenými polštářky naplněnými plynem nebo kapalinou, mechanickými komponenty, které tlumí nebo neutralizují nárazy, nebo takové materiály jako například polymery s nízkou hustotou, kódů KN ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98,
„obuví s ochrannou špičkou“ obuv mající ochrannou špičku a odolnost proti nárazu alespoň 100 joulů (1), kódů KN: ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 a ex 6405 10 00;
„pantoflemi a ostatní domácí obuví“ rozumí obuv kódu KN ex 6405 10 00.
2. OBDOBNÝ VÝROBEK
(56)
Obdobným výrobkem, který je předmětem tohoto přezkumu před pozbytím platnosti, je podle definice v původním šetření některá obuv se svrškem z usně bez ohledu na to, zda je vyráběna a prodávána na domácím trhu nebo na srovnatelném trhu anebo vyvážena do Unie z ČLR nebo Vietnamu.
2.1. Srovnatelnost výrobků
(57)
Některé strany tvrdily, že obdobný výrobek prodávaný v Unii není srovnatelný s dotčeným výrobkem vyváženým z ČLR a Vietnamu. Bylo však zjištěno, že výrobek prodávaný v Unii byl (v tomto přezkumu) srovnatelný s dotčeným výrobkem vyváženým z dotčených zemí. Zejména bylo zjištěno, že fyzické a technické vlastnosti a užití a rovněž kanály pro distribuci dotčeného výrobku jsou obdobné a od doby původního šetření se nezměnily. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(58)
Některé strany rovněž tvrdily, že systém použitý při šetření ke srovnání druhů výrobku prodávaných jednotlivými spolupracujícími společnostmi nebyl přiměřený, jelikož nebyl dostatečně specifický, aby bylo zaručeno spravedlivé srovnání. Použitý systém kontrolních čísel výrobku (systém PCN, Product Control Number system) umožnil srovnání až 600 různých kategorií nebo druhů výrobku uspořádaných podle pěti hlavních kritérií, a to styl obuvi, typ spotřebitele, druh obuvi, materiál podešve a podšívka. Tento systém PCN byl mimoto použit již v předchozím šetření. Nebyly předloženy žádné důvody, proč by se měl tento systém změnit. V tomto přezkumném šetření před pozbytím platnosti byl proto použit stejný systém PCN jako v původním šetření. Toto tvrzení bylo tudíž odmítnuto.
(59)
Některé strany uvedly, že v průběhu šetření Komise v porovnání s původním řízením změnila svou metodiku, a to změnou definice kontrolních čísel výrobku (Product Control Number, PCN). Toto tvrzení však není správné. V průběhu šetření vyšlo najevo, že některé strany u určitých druhů výrobku nesprávně vyložily a použily strukturu PCN. Aby byl zajištěn jednotný přístup, byly dotyčné modely obuvi přeřazeny a přidány ke správnému PCN, bylo-li to považováno za nezbytné. Pokud Komise zjistila, že dotyčné strany poskytly nesprávné informace, musela je opravit. Tuto opravu proto nelze považovat za změnu metodiky, ani za změnu obsahu PCN. Naopak, nutnost dodržet metodiku PCN byla skutečným důvodem, proč bylo nezbytné provést opravu. Toto tvrzení bylo proto nutno odmítnout.
2.2. Žádosti o vyloučení
(60)
Řada zúčastněných stran předložila tvrzení podobná tvrzením, jež byla obdržena v původním šetření. Tyto strany tvrdily, že určité druhy obuvi v rámci definice obdobného výrobku, například turistická obuv, obuv na bowling, obuv pro kanoistiku na divoké vodě, obuv, která se vyrábí speciální technologií, jezdecká obuv a obuv zvláštních velikostí, liší příliš na to, aby patřily do stejné kategorie. Dále bylo uvedeno, že by se prahová hodnota ve výši 7,5 EUR za jeden pár vztahující se na obuv STAF měla snížit. Připomíná se, že v původním šetření byla tato prahová hodnota snížena z 9 EUR na 7,5 EUR za jeden pár.
(61)
V tomto ohledu neumožňuje šetření před pozbytím platnosti změnit definici výrobku, na nějž se vztahují opatření. Tuto změnu by bylo možno uvážit, pokud by některá strana předložila odůvodněnou žádost podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení. Výše uvedená tvrzení bylo proto nutno odmítnout.
C. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ NEBO OPAKOVANÉHO VÝSKYTU DUMPINGU
1. OBECNÉ POZNÁMKY
(62)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení bylo přezkoumáno, zda je po případném ukončení platnosti opatření uložených na dovoz z ČLR a Vietnamu pravděpodobné přetrvávání dumpingu nebo jeho opakovaného výskytu.
(63)
Vývoj objemů a cen dovozu z obou dotčených zemí je uveden v tabulce č. 1. Na čínský dovoz se do 31. posince 2004 vztahovaly kvóty, po tomto dni se dovoz významně zvýšil a nejvyšších úrovní dosáhl v roce 2006. V roce 2007 a v období přezkumného šetření se objem dovozu po poklesu ve srovnání s rokem 2006 ustálil. V důsledku šetření zaměřeného proti obcházení předpisů byla opatření rozšířena na dovoz ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao, který od září 2007 podléhal evidenci.
(64)
Na dovoz z Vietnamu se kvóty nevztahovaly a tento dovoz byl v období původního šetření na vysoké úrovni. Do roku 2007 se pak objem dovozu snižoval, načež v období přezkumného šetření opět vzrostl.
(65)
Z těchto údajů vyplývá, že v rozporu s tvrzeními, která předložily některé zúčastněné strany, byl v období přezkumného šetření dovoz z dotčených zemí na vysoké úrovni. Jejich společný podíl na trhu v období přezkumného šetření činil 28,7 %, a je tudíž podstatně vyšší než úrovně zaznamenané v období původního šetření (23,2 %). Ačkoliv příslušné podíly na trhu od období původního šetření kolísaly, zůstaly na celkově významné úrovni, jelikož v období přezkumného šetření měla každá země podíl na trhu vyšší než 10 %.
(66)
Průměrné ceny dovozu z obou zemí podle údajů Eurostatu mezi obdobím původního šetření a rokem 2006 vzrostly. Od té doby se ceny v případě ČLR ustálily a v případě Vietnamu poklesly.
(67)
Jelikož údaje Eurostatu jsou nutně obecné, a ačkoliv se vztahují na dotčený výrobek, neuvádějí možné změny sortimentní skladby, byla u sedmi společností zařazených do vzorku v případě ČLR a tří společností zařazených do vzorku v případě Vietnamu provedena analýza za účelem přezkoumání vývoje cen. Pro společnosti zařazené do vzorku v obou zemích bylo celkově zjištěno, že se ceny dovozu v době od roku 2006 do období přezkumného šetření snížily.
Tabulka č. 1
Celkový objem a hodnota dovozu ze zemí, jichž se týkalo šetření
Období původního šetření
2005
2006
2007
Období přezkumného šetření
Objem (v tis. párů)
ČLR
63 403
183 568
157 560
123 016
125 052
Podíl na trhu
8,8 %
22,9 %
21,6 %
17,8 %
18,5 %
Vietnam
102 625
100 619
79 427
62 503
68 852
Podíl na trhu
14,2 %
12,6 %
11,0 %
9,1 %
10,2 %
Hodnota (v EUR)
ČLR (Eurostat)
7,2
7,5
8,4
8,4
8,5
Vietnam (Eurostat)
9,2
9,5
10,2
9,7
9,5
Zdroj: údaje z databáze Comext (Eurostat), v případě potřeby upravené pomocí statistických údajů, jež měla Komise k dispozici, s cílem vyloučit výrobky, které nepředstavují dotčený výrobek.
Tabulka č. 2
Celkový objem a hodnota dovozu od společností zařazených do vzorku
Období původního šetření
2005
2006
2007
Období přezkumného šetření
Objem (v tis. párů)
ČLR (vzorek)
neuv.
neuv.
11 381
12 787
13 759
Podíl na trhu
1,5 %
1,8 %
2,0 %
Vietnam (vzorek)
neuv.
neuv.
14 400
15 250
14 500
Podíl na trhu
2 %
2,2 %
2,2 %
Hodnota (v EUR)
ČLR (vzorek)
neuv.
neuv.
12,6
10,7
10,3
Vietnam (vzorek)
neuv.
neuv.
11,4
10,8
10,6
2. DUMPINGOVÝ ČÍNSKÝ A VIETNAMSKÝ DOVOZ V PRŮBĚHU OBDOBÍ PŘEZKUMNÉHO ŠETŘENÍ
2.1. Běžná hodnota
2.1.1. Srovnatelná země
(68)
Podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení se u dovozu ze zemí bez tržního hospodářství a v případě, že pro země uvedené v čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení nebylo možno přiznat status tržního hospodářství, běžná hodnota určí na základě ceny nebo početně zjištěné hodnoty ve vhodné třetí zemi s tržním hospodářstvím.
(69)
Za účelem stanovení běžné hodnoty pro ČLR a Vietnam Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že jako srovnatelnou zemi hodlá použít Brazílii, která byla použita jako vhodná srovnatelná země v původním šetření. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k tomu vyjádřily.
(70)
Byly obdrženy připomínky od několika kategorií zúčastněných stran, například spolupracujících vyvážejících výrobců, sdružení, která je zastupují, jejich vnitrostátních orgánů a rovněž zástupců dovozců, z nichž vyplývalo, že vhodnější srovnatelnou zemí než Brazílie by bylo Thajsko, Indie nebo Indonésie. Komise tyto návrhy přezkoumala na základě kritérií pro výběr srovnatelné země.
(71)
V této souvislosti Komise zjistila, že velikost trhu s usňovou obuví v období přezkumného šetření lze v případě Brazílie odhadnout na 189 milionů párů, v případě Indie na 800 milionů párů, v případě Indonésie na 109 milionů párů a v případě Thajska pouze na 6 milionů párů. Vzhledem k velmi malé velikosti thajského trhu a dostupnosti jiných možností Komise dále Thajsko nezkoumala jako možnou srovnatelnou zemi.
(72)
Komise si proto na základě žádostí stran vyžádala spolupráci výrobců obuvi v Brazílii, Indii a Indonésii. Společnostem v těchto třech zemích byly rozeslány dotazníky a smysluplné odpovědi byly obdrženy od pěti brazilských výrobců, jednoho indického výrobce a pěti indonéských výrobců.
(73)
Komise ověřila reprezentativnost společností, které odpověděly na dotazník, pokud jde o jejich domácí prodej.
(74)
Co se týká Brazílie, tři společnosti, jichž se týkalo šetření, měly domácí prodej obdobného výrobku v období šetření představující přibližně 17 % čínského a 19 % vietnamského vývozu zařazeného do vzorku.
(75)
Pokud jde o Indii, přihlásila se pouze jedna společnost, která nahlásila domácí prodej obdobného výrobku v období šetření představující přibližně 5 % čínského a 6 % vietnamského vývozu zařazeného do vzorku.
(76)
Co se týká Indonésie, pět spolupracujících společností mělo domácí prodej obdobného výrobku představující přibližně 2 % čínského a 2 % vietnamského vývozu zařazeného do vzorku.
(77)
Brazílie byla tudíž zemí s nejreprezentativnějším objemem domácího prodeje v období šetření.
(78)
Komise následně ověřila, kolika druhů obuvi se s ohledem na druhy obuvi vyvážené ČLR a Vietnamem týkal domácí prodej ve třech dotčených zemích.
(79)
Domácí prodej spolupracujících brazilských a indonéských výrobců zahrnoval v období přezkumného šetření celý sortiment a měl shodu se značným počtem PCN vyvážených z ČLR a Vietnamu. V případě Indie nahlásil jediný spolupracující výrobce domácí prodej v období přezkumného šetření odpovídající pouze 1 PCN vyváženému ČLR a Vietnamem.
(80)
Podle údajů shromážděných Komisí mají všechny tři zkoumané země významný počet výrobců, což zajišťuje, že na příslušných trzích panuje mezi domácími hospodářskými subjekty vysoká úroveň hospodářské soutěže. Brazílie má přibližně 7 800 výrobců usňové obuvi, z toho lze 1 500 výrobců považovat za výrobce dostatečně velké, aby je bylo možno srovnat s čínskými či vietnamskými společnostmi. Indie nahlásila přibližně 3 000 výrobců. V případě Indonésie se počet výrobců odhaduje na 212. Tyto tři země mají značný vývoz (podle odhadů přibližně 64 milionů párů v případě Brazílie, 67 milionů párů v případě Indie a 27 milionů párů v případě Indonésie). Bylo zjištěno, že Brazílie má vyšší domácí spotřebu usňové obuvi na osobu (1) v porovnání s Indií (0,7) a Indonésií (0,5).
(81)
Pokud jde o dovoz do zkoumaných zemí, tento dosáhl v období přezkumného šetření podílu na trhu ve výši cca 2 % v případě Brazílie, cca 1 % v případě Indie a cca 1,5 % v případě Indonésie.
(82)
Na základě výše uvedených skutečností měla Komise za to, že Brazílie je nejvhodnější srovnatelnou zemí. Zejména bylo zjištěno, že Brazílie má nejreprezentativnější objem domácího prodeje obuvi se svrškem z usně. Brazilské spolupracující společnosti mimoto vyrábějí široký sortiment výrobků, které z velké části odpovídají výrobkům z ČLR a Vietnamu. Indonéští spolupracující výrobci, kteří mají rovněž široký sortiment, mají mnohem nižší domácí prodej, zatímco indický domácí prodej sice dosahuje významného objemu, sortiment je však omezený.
(83)
Řada stran uvedla, že by Brazílie neměla být použita jako srovnatelný trh, jelikož se specializuje pouze na dámskou obuv. Tyto strany tvrdily, že to lze prokázat odpověďmi na dotazník, které poskytly brazilské spolupracující společnosti, a skutečností, že Brazílie vyváží většinou dámskou obuv.
(84)
Šetřením však bylo prokázáno, že více než polovina celkového domácího prodeje nahlášeného spolupracujícími brazilskými společnostmi připadala na pánskou obuv. Během inspekcí na místě, které Komise uskutečnila u brazilských výrobců, bylo zjištěno, že ačkoliv se dvě menší společnosti skutečně specializují více na dámskou obuv, největší společnost prodává na domácím trhu především pánskou obuv. Prodej na domácím trhu se tudíž v případě dámské i pánské obuvi uskutečňuje v dostatečném množství. Pokud jde o tvrzení, že vývoz Brazílie představuje především dámská obuv, Komise se nedomnívá, že struktura vývozu dané země musí nutně odpovídat struktuře výrobků prodávaných na domácím trhu.
(85)
Některé strany uvedly, že z odpovědí na dotazník vyplývá, že se Brazílie specializuje na sandály, které tudíž nelze srovnat s druhy obuvi vyváženými z ČLR a Vietnamu, jež zahrnují širší sortiment. Zkoumání Komise toto tvrzení nepotvrdilo, nýbrž prokázalo, že brazilští výrobci prodávají široký sortiment druhů obuvi, který po převodu na úroveň PCN odpovídá více než 50 % modelů vyvážených čínskými a vietnamskými společnostmi zařazenými do vzorku.
(86)
Některé strany tvrdily, že Brazílii nelze použít jako srovnatelnou zemi pro dětskou obuv, jelikož má velmi malou výrobu tohoto druhu obuvi. Komise podotýká, že není neobvyklé, že srovnatelná země nevyrábí veškeré poddruhy obdobného výrobku. To však nebrání tomu, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání běžné hodnoty provedením náležitých úprav u tohoto druhu. Jelikož žádný ze spolupracujících brazilských výrobců skutečně nevyráběl dětskou obuv, běžná hodnota pro tento druh byla stejně jako v původním šetření vypočítána náležitou úpravou běžné hodnoty vypočítané pro obuv pro dospělé. Vyvozuje se tudíž závěr, že Brazílii lze použít jako srovnatelnou zemi pro všechny druhy usňové obuvi, včetně dětské obuvi.
(87)
Některé strany uvedly, že obuv vyráběná v Brazílii využívá velmi kvalitní useň, a má proto vyšší ceny než ČLR a Vietnam. Tato obuv proto není srovnatelná s obuví pocházející z obou zemí, jichž se týká šetření. Jedna další zúčastněná strana naopak tvrdila, že brazilské ceny je nutno náležitě upravit, jelikož useň brazilské obuvi má nižší jakost než useň používaná v ČLR a ve Vietnamu. Komise tuto záležitost ověřila a zjistila, že pokud jde o ceny a jakost, neexistuje žádný rozdíl mezi usní používanou pro obuv vyráběnou v Brazílii a usní používanou pro obuv vyráběnou v ČLR a ve Vietnamu. V této souvislosti se připomíná, že v původním šetření se použila úprava běžné hodnoty, jelikož useň používaná brazilskými výrobci ve srovnatelné zemi byla podle zjištění nižší jakosti a prodávala se za nižší ceny v porovnání s usní používanou výrobci zařazenými do vzorku ve vyvážejících zemí. V tomto přezkumném šetření se výrobci v Brazílii (a většina výrobců ve vyvážejících zemích) liší od výrobců, kteří spolupracovali při původním šetření. Rozdílná skladba společností vedla k rozdílným vstupním nákladům na useň.
(88)
Některé strany vyslovily názor, že brazilské a vietnamské výrobky nejsou srovnatelné, a tvrdily, že Brazílie vyváží drahou obuv špičkové kvality, zatímco Vietnam vyváží levné výrobky, nepředložily však žádné důkazy, které by toto tvrzení dokládaly. Komise podotýká, že vietnamské výrobky bylo v každém případě nutno porovnat s výrobky prodávanými na brazilském domácím trhu, nikoli s výrobky vyváženými z Brazílie. Komise neshledala žádné důkazy, že obuv pocházející z Vietnamu nebo obuv prodávaná v Brazílii byla omezena na určitý segment trhu.
(89)
Některé strany tvrdily, že od ledna 2008 zvýšila Brazílie cla u obuvi z 20 % na 35 %, a uvedly, že to Brazílii zajistilo vysoce chráněný trh s omezenou hospodářskou soutěží. Tyto strany rovněž tvrdily, že podíl dovozu do Brazílie na trhu je s ohledem na spotřebu příliš nízký. Komise tato tvrzení ověřila. Bylo zjištěno, že Brazílie počátkem roku 2008, tj. v polovině období přezkumného šetření, skutečně zvýšila clo z 20 % na 35 %. Komise však rovněž zjistila, že v průběhu období přezkumného šetření hodnota brazilské měny vůči americkému dolaru významně vzrostla, zejména poté, co Brazílie zavedla zvýšení celních sazeb. Konkrétně, v porovnání s počátkem období přezkumného šetření brazilský real posílil o 19 % (tj. vyšší nárůst než zvýšení cel). Zhodnocení brazilské měny vůči americkému dolaru proto do značné míry vyrovnalo účinek zvýšení cel na dovozní ceny. Komise mimoto neshledala žádné důkazy o tom, že se zvýšení cel projevilo v podstatném zvýšení cen na domácím trhu, ani že bránilo dovozu. Komise ve skutečnosti zjistila, že navzdory zvýšení celních sazeb se dovoz usňové obuvi do Brazílie v prvním pololetí 2008 (tj. po zvýšení celních sazeb) ve srovnání s prvním pololetím 2007 podstatně zvýšil. Zvýšení cel proto nemělo na brazilský trh žádný skutečný dopad.
(90)
Některé strany tvrdily, že Brazílie nemá otevřený trh s obuví, jelikož dovozu obuvi do země brání neautomatické udělování licencí. Komise zjistila, že Brazílie uplatňuje neautomatické udělování licencí na dovoz obuvi, podotýká však, že se nezdá, že by to představovalo překážku pro dovoz vzhledem k výše zmíněnému nárůstu dovozu. Komise mimoto zjistila, že Indonésie rovněž uplatňuje neautomatické udělování licencí na dovoz obuvi. Komise poznamenává, že neautomatické udělování dovozních licencí představuje praxi, která je v souladu s WTO. Komise proto vyvozuje závěr, že neexistují žádné důvody pro to, aby se neautomatické udělování dovozních licencí, které uplatňuje Brazílie, považovalo za omezení dovozu, jež by mohlo vést k závěru, že Brazílie není otevřeným trhem.
(91)
Některé strany uvedly, že významné zhodnocení brazilského realu v posledních letech mělo nepříznivý dopad na konkurenceschopnost Brazílie, nebo že znehodnocení realu o 25 % od doby přezkumného šetření mělo nepříznivý dopad na mezinárodní konkurenceschopnost Brazílie. Tato tvrzení nebyla podložena žádnými důkazy, mimoto v žádném případě nelze mít na to, že vývoj po období přezkumného šetření má význam pro výběr srovnatelné země.
(92)
Na základě výše uvedených skutečností Komise neshledala žádné důkazy, že se celkové podmínky hospodářské soutěže na brazilském trhu od doby původního šetření významně změnily, takže Brazílie není vhodnou srovnatelnou zemí.
(93)
Řada stran uvedla, že Indie nebo Indonésie představují vhodnější volbu srovnatelného trhu, jelikož Brazílie nemá s ČLR a Vietnamem žádnou podobnost z hlediska hospodářského vývoje nebo HNP na obyvatele.
(94)
Je nutno uvést, že země s netržním hospodářstvím nebo hospodářstvím v procesu transformace samozřejmě nemá stejné hospodářské charakteristiky jako země s tržním hospodářstvím. Není neobvyklé, že mezi srovnatelnou zemí a zemí s netržním hospodářstvím nebo s hospodářstvím v procesu transformace existuje tento rozdíl v hospodářském vývoji. To platí taktéž pro rozdíl ve výši příjmu na osobu, který je rovněž ukazatelem hospodářského rozvoje. Nijak to však nebrání tomu, aby byla Brazílie vybrána jako srovnatelná země, má-li se za to, že je z hlediska ostatních zvažovaných činitelů vhodnější.
(95)
Několik zúčastněných stran zdůrazňovalo skutečnost, že v Brazílii jsou mzdové náklady vyšší než v ČLR a Vietnamu, a že by proto Indie, Indonésie nebo Thajsko, jejichž mzdové náklady jsou srovnatelnější, byly vhodnějšími srovnatelnými zeměmi. Bylo uvedeno, že kvůli vyšším mzdám představují mzdové náklady v Brazílii 50-70 % výrobních nákladů v porovnání s 30 % v ČLR.
(96)
Země s odlišnou úrovní hospodářského vývoje může být v tomto ohledu skutečně vybrána za srovnatelnou zemi pro země s netržním hospodářstvím nebo s hospodářstvím v procesu transformace. Obdobně nelze považovat mzdové náklady, které jsou ukazatelem hospodářského rozvoje určité země, samy o sobě za významné kritérium. Co se týká podílu mzdových nákladů na celkových nákladech, Komise ostatně při inspekci na místě zjistila, že mzdové náklady v Brazílii představují méně než 40 % celkových výrobních nákladů, a proto se přibližují příslušné úrovni nákladů v ČLR mnohem více, než se tvrdilo.
(97)
Řada zúčastněných stran rovněž uvedla, že Brazílie není vhodnou zemí pro stanovení běžné hodnoty, jelikož brazilské společnosti hradí náklady na design a výzkum a vývoj, které jdou v případě ČLR a Vietnamu na účet jejich zahraničních odběratelů. Komise zjistila, že tento rozdíl ve struktuře nákladů je věrohodný, jelikož vývozci v dotčených zemích prodávají dotčený výrobek bývalým výrobcům v Unii, kteří hradí výše uvedené složky výrobních nákladů a prodávají výrobek pod svou vlastní značkou. To však není důvod k tomu, aby byla Brazílie zamítnuta jako vhodná srovnatelná země, jelikož při stanovení běžné hodnoty lze provést úpravu těchto nákladů (viz 118. a následující body odůvodnění).
(98)
Některé strany tvrdily, že na rozdíl od ČLR a Vietnamu zahrnují ceny ze závodu v Brazílii výdaje na uvedení na trh, zvláštní daně a náklady na úvěry a dodání. Režijní náklady jsou mimoto v Brazílii podle tvrzení vyšší kvůli menší velikosti brazilských společností. Komise se i v tomto případě domnívá, že to není důvodem k tomu, aby byla Brazílie zamítnuta jako vhodná srovnatelná země, jelikož při výpočtu běžné hodnoty je možno provést úpravu těchto nákladů (viz 118. a následující body odůvodnění).
(99)
Některé strany uvedly, že asijské země mají lepší přístup k surovinám, zejména k usni, než Brazílie. Komise ověřila předložené doklady. Skutečně bylo prokázáno, že výroba usně pokročila rychleji v Asii, to je však nutno posoudit na základě zvýšení asijské výroby zboží z usně. Na země Latinské Ameriky připadá o něco málo více než 15 % světové výroby usňové obuvi a téměř 15 % světové výroby surové usně. Asijské země vyrábějí více než 50 % usňové obuvi na světě, avšak méně než 40 % světové surové usně. Lze tudíž vyvodit závěr, že navzdory rozdílům v absolutních údajích o výrobě usně jsou země Latinské Ameriky soběstačnější v porovnání s asijskými zeměmi, a mají proto snazší přístup k surové usni.
(100)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že Brazílie není vhodnou referenční zemí, jelikož brazilská obuv nepředstavuje náhradu čínské a vietnamské obuvi, poněvadž po uložení antidumpingového cla Unií se dovoz do Unie pocházející z Brazílie nezvýšil, zatímco dovoz z Indie a Indonésie vzrostl. Pokud jde o toto hledisko, dovoz z Indie a Indonésie do Unie se po uložení antidumpingových cel skutečně zvýšil. Komise však poznamenává, že si komerční hospodářské subjekty mohou své dodavatele vybrat libovolně, a jak je posouzeno dále v rámci analýzy újmy, v daném případě upřednostňovaly pořizování výrobků ze zemí sousedících s ČLR a Vietnamem. To však neznamená, že Brazílie není vhodnou srovnatelnou zemí. Srovnatelná země mimoto slouží ke stanovení běžné hodnoty. Skutečnost, zda tato země vyváží či nevyváží do Unie, není za tímto účelem důležitá. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(101)
Některé strany uvedly, že Brazílie nemůže být srovnatelným trhem pro Vietnam, jelikož Vietnam je zaměřen na vývoz, zatímco Brazílie prodává především na domácím trhu. Komise nemůže uznat relevantnost tohoto tvrzení. Vietnam je jednoznačněji více zaměřen na vývoz než Brazílie, není však zřejmé, jak by to mohlo ovlivnit běžnou hodnotu vypočítanou v Brazílii, která se vztahuje na brazilské výrobní náklady a domácí prodej.
(102)
Řada stran uvedla, že brazilské vývozní ceny jsou nižší než ceny na domácím trhu. Podle některých stran to naznačuje, že by pro stanovení běžné hodnoty měly být použity spíše vývozní ceny než ceny na domácím trhu. Jiné strany tvrdily, že to dokládá, že brazilský vývoz je dumpingový, a uvedly, že Brazílie proto není vhodnou srovnatelnou zemí. Komise za prvé podotýká, že vývozní ceny nejsou v tomto případě důležité, jelikož jsou k dispozici dostatečně reprezentativní a ziskové ceny na domácím trhu. Za druhé, tvrzení, že brazilské vývozní ceny jsou dumpingové, nebylo doloženo, a v každém případě je nelze potvrdit nebo popřít bez náležitého přezkoumání této záležitosti.
(103)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že Brazílie není vhodnou srovnatelnou zemí, jelikož vláda podporuje vývoz brazilských výrobců. Komise za prvé uvádí, že by tento druh podpory měl dopad především na vývozní ceny, které (jak bylo uvedeno výše) nejsou pro toto šetření důležité. Komise nicméně ověřila důkazy předložené stranami a zjistila, že se uvedená podpora týkala programů na podporu vývozu, jež jsou podobné programům v mnoha jiných zemích a jejichž cílem je zajistit větší informovanost o výrobcích v zahraničí pomocí propagačních kampaní a účastí na mezinárodních obchodních veletrzích. Komise nezjistila žádné náznaky, že by podpora pro propagaci vývozu v Brazílii přinesla prospěch domácímu prodeji obuvi.
(104)
Řada stran upozornila na skutečnost, že Brazílie zahájila antidumpingové šetření týkající se obuvi pocházející z ČLR, při němž byla jako srovnatelná země použita Itálie, a tvrdila, že se italské a brazilské společnosti smluvily v zájmu zjištění co nejvyššího dumpingu v přezkumném šetření prováděném Komisí. Tato tvrzení však nebyla doložena, ani neexistovaly žádné jiné související důkazy. Komise proto toto tvrzení odmítla.
(105)
Na základě výše uvedených skutečností byl vyvozen závěr, že Brazílie je nejvhodnější srovnatelnou zemí.
(106)
Velký počet zúčastněných stran uvedl, že výběr Brazílie jakožto srovnatelné země je rozhodující pro zjištění dumpingu a že by dumping nebyl zjištěn, pokud by byla vybrána některá z ostatních zemí. Komise proto ověřila, jaký by byl výsledek v případě, že by byla zvolena Indonésie, která je jedinou obhajitelnou alternativou Brazílie, ačkoliv nepředstavuje nejlepší možnost, jak bylo prokázáno výše.
(107)
Výsledky jsou uvedeny v příslušném oddíle níže a potvrzují, že v tomto případě nebyl výběr srovnatelné země (z dostupných přípustných možností) rozhodující pro výsledky výpočtu dumpingu.
(108)
Za srovnatelnou zemi byla proto vybrána Brazílie.
2.1.2. Stanovení běžné hodnoty ve srovnatelné zemi
(109)
Poté, co byla Brazílie vybrána jako srovnatelná země, byla běžná hodnota vypočítána na základě údajů ověřených v prostorách spolupracujících brazilských výrobců.
(110)
Bylo zjištěno, že domácí prodej těchto výrobců je reprezentativní ve srovnání s objemem vývozu do Unie uskutečněným vyvážejícími výrobci v ČLR a Vietnamu. Bylo rovněž ověřeno, zda lze domácí prodej považovat za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku, a to stanovením podílu ziskových prodejů nezávislým odběratelům. Šetření prokázalo, že prodej za ceny stejné nebo vyšší než jednotkové náklady představoval více než 80 % celkového objemu prodeje každého výrobce. Běžná hodnota proto vycházela ze skutečné ceny na domácím trhu, vypočítané jako vážený průměr cen při veškerém domácím prodeji daného druhu výrobku uskutečněném v období přezkumného šetření, bez ohledu na skutečnost, zda byly dané obchody ziskové či nikoli.
2.1.3. Běžná hodnota pro společnost Golden Step
(111)
V případě společnosti Golden Step byla běžná hodnota stanovena na základě vlastních údajů společnosti o domácím prodeji a výrobních nákladech. Tyto údaje byly ověřeny v prostorách dotčené společnosti.
(112)
Komise za prvé zjistila, že společnost Golden Step neuskutečnila v průběhu období přezkumného šetření žádný domácí prodej. Běžnou hodnotu proto nebylo možno stanovit na základě cen na domácím trhu, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 1 prvním pododstavci základního nařízení. Bylo proto nutno použít jinou metodu.
(113)
Vzhledem ke skutečnosti, že ke stanovení běžné hodnoty nebylo možno použít ceny na domácím trhu, bylo nutno běžnou hodnotu zjistit početně na základě nákladů dotyčného výrobce. Podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení byla proto běžná hodnota zjištěna početně, a to připočtením přiměřené částky prodejních, správních a režijních nákladů a přiměřeného ziskového rozpětí k výrobním nákladům na daný vyvážený model obuvi.
(114)
V tomto ohledu nebylo možno určit prodejní, správní a režijní náklady a zisk v souladu s čl. 2 odst. 6 písm. a) základního nařízení na základě skutečných částek zjištěných pro ostatní vyvážející výrobce v dotčené zemi, jelikož žádnému jinému čínskému vyvážejícímu výrobci nebyl přiznán status tržního hospodářství. Jelikož společnost Golden Step neměla žádný domácí prodej stejné obecné kategorie výrobku v dotčené zemi, nebylo možno zjistit prodejní, správní a režijní náklady a zisk podle čl. 2 odst. 6 písm. b) základního nařízení. Bylo je proto nutno stanovit v souladu s čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení, tj. na základě jakékoli jiné rozumné metody.
(115)
V této souvislosti posoudila Komise prodejní, správní a režijní náklady a zisk na základě tří možných scénářů. Za prvé zjistila prodejní, správní a režijní náklady a zisk pomocí údajů z původního šetření. Posoudila rovněž prodejní, správní a režijní náklady a zisk čínských vyvážejících výrobců, kterým byl přiznán status tržního hospodářství v jiných nedávných šetřeních a jejichž domácí prodej se uskutečnil v běžném obchodním styku. Podle třetího scénáře Komise přezkoumala informace o prodejních, správních a režijních nákladech a zisku zjištěné ve srovnatelné zemi. Běžná hodnota byla poté posouzena podle těchto scénářů.
2.2. Čínské a vietnamské vývozní ceny
(116)
Pokud se prodej na vývoz uskutečnil přímo nezávislým odběratelům v Unii, byly vývozní ceny stanoveny na základě skutečně zaplacených nebo splatných cen za dotčený výrobek v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
(117)
Pokud se prodej na vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodních společností, které nejsou ve spojení, byly vývozní ceny stanoveny na základě cen výrobku v okamžiku prodeje na vývoz obchodním společnostem, tj. kupujícímu, který není ve spojení, v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
2.3. Srovnání čínských a vietnamských vývozních cen s běžnými hodnotami pro srovnatelnou zemi
(118)
Podle metodiky použité v původním šetření byly u vyvážených druhů výrobku, které nebyly prodávány na brazilském domácím trhu, při stanovení běžných hodnot použity ceny při domácím prodeji nejpodobnějších druhů výrobku. Tyto ceny byly náležitě upraveny, bylo-li to odůvodněné.
(119)
Běžná hodnota a vývozní ceny byly porovnány na základě ceny ze závodu. Za účelem zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly, které mají vliv na ceny a srovnatelnost cen. Provedeny byly zejména tyto úpravy:
(120)
Bylo ověřeno, zda je odůvodněná úprava s ohledem na úroveň obchodu podle čl. 2 odst. 10 písm. d) základního nařízení. V této souvislosti bylo zjištěno, že se úrovně obchodu na domácích a vývozních trzích liší. V souladu s tím byly podle čl. 2 odst. 10 písm. d) až i) základního nařízení provedeny úpravy ke zohlednění slev poskytnutých velkoobchodníkům na brazilském trhu v porovnání s prodejem maloobchodníkům, který výhradně uskutečnili tři brazilští výrobci, jichž se týkalo šetření.
(121)
V zájmu zajištění spravedlivého srovnání mezi čínským a vietnamským vývozem na straně jedné a brazilským domácím prodejem na straně druhé byla v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení provedena úprava ke zohlednění rozdílů v provizích zaplacených nezávislým obchodním zástupcům v Brazílii.
(122)
Podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení byla provedena rovněž úprava s ohledem na výzkum, vývoj a design s cílem zohlednit náklady brazilských výrobců v porovnání s čínskými či vietnamskými výrobci.
(123)
V předchozím šetření byla provedena rovněž úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení ke zohlednění rozdílů v jakosti usně použité k výrobě obuvi. V tomto šetření se takováto úprava nepovažovala za nutnou, jelikož brazilští, čínští a vietnamští vývozci používají useň podobné jakosti (viz 87. bod odůvodnění).
(124)
Ostatní úpravy, včetně úprav týkajících se dopravy a pojištění podle čl. 2 odst. 10 písm. e) základního nařízení, byly provedeny ve všech případech, kdy se to považovalo za přiměřené, správné a odůvodněné.
(125)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že na zjištěná dumpingová rozpětí mělo dopad kolísání směnného kurzu mezi americkým dolarem a eurem, což odůvodňuje provedení úpravy. Toto tvrzení bylo nutno odmítnout. Podle čl. 2 odst. 10 písm. j) základního nařízení lze tuto úpravu přiznat pouze v případě trvalého jednosměrného pohybu směnného kurzu. Pokud směnné kurzy kolísají volně, jak je tomu v případě směnného kurzu mezi americkým dolarem a eurem, pohybují se pravidelně směrem nahoru a dolů. V takovém případě nelze zjistit trvalý jednosměrný pohyb, a nelze tudíž přiznat úpravu.
2.4. Stanovení dumpingu pro společnosti v ČLR, jichž se týkalo šetření
2.4.1. Stanovení dumpingu pro společnost Golden Step
(126)
V případě společnosti Golden Step prokázalo srovnání její vývozní ceny s běžnou hodnotou (jak bylo objasněno v 111. a následujících bodech odůvodnění) dumpingové rozpětí mezi 5 % a 16 %.
2.4.2. Stanovení dumpingu pro společnosti, jimž nebyl přiznán status tržního hospodářství
(127)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě srovnání vážené průměrné běžné hodnoty podle jednotlivých druhů výrobku a vážené průměrné vývozní ceny podle jednotlivých druhů výrobku. U všech společností zařazených do vzorku bylo pro ČLR vypočítáno jedno vážené průměrné dumpingové rozpětí. Toto dumpingové rozpětí bylo stanoveno pro všechny ostatní vyvážející výrobce v ČLR.
(128)
Celostátní úroveň dumpingu pro ČLR byla zjištěna v rozpětí od 35 % do 38 % ceny CIF na hranice Unie podle metody výpočtu použité pro společnost Golden Step, jak bylo objasněno v 115. bodě odůvodnění.
(129)
S ohledem na závěr týkající se výběru srovnatelné země byl proveden rovněž výpočet dumpingu pomocí výše uvedené metodiky s výjimkou toho, že brazilské běžné hodnoty byly nahrazeny běžnými hodnotami spolupracujících indonéských výrobců. Tento výpočet vedl k dumpingovému rozpětí mezi 19 % a 22 %, podle metody výpočtu použité pro společnost Golden Step.
2.5. Stanovení dumpingu pro společnosti ve Vietnamu, jichž se týkalo šetření
(130)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě srovnání vážené průměrné běžné hodnoty podle jednotlivých druhů výrobku a vážené průměrné vývozní ceny podle jednotlivých druhů výrobku. Jelikož žádné ze společností zařazených do vzorku nebyl přiznán status tržního hospodářství, bylo pro Vietnam vypočítáno jedno vážené průměrné dumpingové rozpětí. Toto dumpingové rozpětí bylo stanoveno pro všechny ostatní vyvážející výrobce ve Vietnamu.
(131)
Celostátní úroveň dumpingu pro Vietnam byla stanovena ve výši 43,8 % z ceny CIF na hranice Unie.
(132)
Stejně jako v případě ČLR byl proveden rovněž výpočet dumpingu pomocí výše uvedené metodiky s výjimkou toho, že brazilské běžné hodnoty byly nahrazeny běžnými hodnotami spolupracujících indonéských výrobců. Tento výpočet vedl k dumpingovému rozpětí ve výši 28,4 %.
2.6. Závěr ohledně přetrvávání dumpingu z dotčených zemí
(133)
Některé zúčastněné strany uvedly, že se vývoz z dotčených zemí v období mezi uložením konečných opatření v dubnu 2006 a skončením období přezkumného šetření snížil. Tyto strany tvrdily, že tento pokles odráží snížení výroby a výrobní kapacity v ČLR a Vietnamu, jež bylo zapříčiněno uložením konečných opatření, přesunutím výroby z ČLR a Vietnamu do jiných zemí nebo zvýšením jejich domácího prodeje. Dále se uvádělo, že se dovozní ceny zvýšily, nebo byly stálé. Strany proto tvrdily, že objem a ceny dovozu nemohou odůvodnit zjištění týkající se přetrvávání dumpingu u významných objemů v průběhu období přezkumného šetření.
(134)
Tato tvrzení nemění zjištění, že pro období přezkumného šetření byla zjištěna významná dumpingová rozpětí a že se tato rozpětí vztahují na velké objemy dovozu s vysokými podíly na trhu Unie. Byl proto vyvozen závěr, že u dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR a Vietnamu přetrvával dumping.
3. VÝVOJ DOVOZU Z ČLR V PŘÍPADĚ ZRUŠENÍ OPATŘENÍ
3.1. Obecné poznámky
(135)
Byl analyzován pravděpodobný vývoj dovozu z ČLR, pokud jde o očekávané ceny a objemy.
(136)
Jako výchozí bod byly zjištěny ceny pro období přezkumného šetření. Byly k dispozici údaje z vyplněných formulářů pro výběr vzorku (obdržené od 58 spolupracujících vyvážejících výrobců), které zahrnovaly prodejní ceny na domácím trhu a ceny vývozu na trh Unie a na trhy třetích zemích. Tyto informace byly použity, jelikož se považovaly za nejlepší zdroj informací o cenách, jež jsou k dispozici pro dotčený výrobek, s cílem srovnat cenové ukazatele na různých trzích. Tyto údaje se považovaly za reprezentativní, jelikož zahrnovaly 22 % dovozu na trh Unie. Ceny vývozu do Unie obsažené ve vyplněných formulářích pro výběr vzorku byly zkontrolovány se statistickými údaji, které měla Komise k dispozici, ačkoliv statistické údaje nebylo možno použít pro srovnání cen, jelikož nezahrnovaly čínský domácí prodej a vývoz do třetích zemí.
(137)
I když údaje z databáze Eurostatu představovaly další důvěryhodný zdroj, nenabídly, jak je již vysvětleno v 67. bodě odůvodnění, možnost srovnat ceny na různých trzích.
(138)
Ceny na trhu Unie byly získány z údajů výrobců v Unii pro výběr vzorku. Při šetření bylo zjištěno, že tyto průměrné ceny byly srovnatelné s cenami dovážené obuvi, jelikož:
-
se týkaly obdobného výrobku,
-
byly na stejné obchodní úrovni,
-
byly za srovnatelných podmínek Incoterms,
-
zahrnovaly srovnatelné množství.
(139)
Byl analyzován rovněž dopad určitých nových událostí, k nimž došlo od skončení období přezkumného šetření, jelikož se považoval za dostatečně významný, aby ovlivnil pravděpodobnost přetrvávání dumpingu. Tuto analýzu požadovaly rovněž zúčastněné strany.
3.2. Vztah mezi cenami v Unii a v ČLR
(140)
Z vyplněných formulářů pro výběr vzorku vyplynulo, že ceny na čínském domácím trhu stanovené na základě vlastních údajů vývozců byly nižší než ceny na trhu Unie. Je však nutno uvést, že nebylo možno ověřit údaje všech společností, které nebyly zařazeny do vzorku (včetně údajů týkajících se případného domácího prodeje). Nebylo proto možno provést podrobnou analýzu cen na domácím trhu v ČLR. Mimoto se to nepovažovalo za nutné vzhledem k obecnému zjištění ohledně přetrvávání dumpingu.
3.3. Vztah mezi cenami vývozu do třetích zemí a cenovou úrovní v Unii
(141)
Z vyplněných formulářů pro výběr vzorku vyplynulo, že ceny, jichž dosáhly čínské spolupracující společnosti na velkých trzích třetích zemí, byly nižší než ceny převládající na trhu Unie. To opět naznačovalo, že by čínští výrobci mohli vyvážet větší množství do Unie. Pokud by opatření pozbyla platnosti, bylo by pro čínské vyvážející výrobce ziskovější přesměrovat vývoz do Unie. Tyto údaje o cenách, jichž dosáhly čínské spolupracující společnosti na velkých trzích třetích zemí, však nebylo možno ověřit, analýza proto nebyla dále prováděna.
(142)
Některé zúčastněné strany uvedly, že ostatní trhy jsou přitažlivější než trh Unie. K doložení tohoto tvrzení předložila jedna strana analýzu čínských celních statistik. Analýza Komise však prokázala, že kromě trhu Spojených států je pro čínské vývozce trh Unie i nadále nejpřitažlivějším trhem. Vývoz se v období, na něž se vztahovala analýza této strany (tj. od roku 2005 do roku 2008), ve skutečnosti zvýšil. Pokud by byla antidumpingová cla zrušena, trh Unie by se stal ještě přitažlivějším, a objem by proto pravděpodobně vzrostl.
3.4. Vztah mezi cenami vývozu do třetích zemí a cenami v ČLR
(143)
Z vyplněných formulářů pro výběr vzorku, které byly obdrženy od 58 čínských spolupracujících společností, vyplývá, že ceny vývozu na velké trhy třetích zemí jsou nižší než ceny, jichž tyto společnosti dosahují na domácím trhu. Tyto údaje však nebylo možno ověřit, a analýza nebyla proto prováděna dále.
(144)
Mimoto ceny vývozu do třetích zemí v porovnání s brazilskou běžnou hodnotou naznačují, že tyto vývozní ceny jsou obvykle podstatně nižší. Z důvodů objasněných ve 140. bodě odůvodnění však nebylo možno tyto údaje ověřit, a analýza proto nebyla prováděna dále.
(145)
Z dostupných údajů vyplývá pravděpodobné přetrvávání dumpingu.
3.5. Nevyužité kapacity a zásoby
(146)
Všechny čínské společnosti ve vzorku provozují systém výroby na objednávku, jejich zásoby proto představují hotové výrobky, které čekají na expedici. Systém výroby na objednávku se využívá kvůli tomu, že se obuvnické výrobní odvětví musí každou sezónu přizpůsobit novým módním trendům na základě objednávek odběratelů a nemůže využít prodej ze zásob. Jelikož společnosti nemají skutečné zásoby, nelze tento prvek považovat za přiměřený ukazatel pro analýzu pravděpodobného přetrvávání dumpingu.
(147)
Při šetření bylo zjištěno, že nevyužité kapacity všech 58 spolupracujících čínských společností představují přibližně 9 % jejich celkové kapacity pro výrobu obuvi. Toto množství odpovídá 14,5 milionu párů u 58 spolupracujících společností a přibližně 65 milionů párů u všech vyvážejících výrobců. Posledně uvedený údaj představuje přibližně 10 % celkové spotřeby Unie (jak je uvedeno v tabulce č. 3).
(148)
Byla analyzována pravděpodobnost využití této volné kapacity. Vzhledem k výše uvedeným rozdílům mezi cenovou úrovní v Unii, na čínském domácím trhu a ve třetích zemích je pravděpodobné, že čínské společnosti mají pobídku k tomu, aby využily volnou kapacitu k vývozu do Unie. Dalším činitelem, který činí trh Unie přitažlivým pro čínské vývozce, je jeho velikost.
(149)
Dále je nutno uvést, že stávající montážní linky lze využít k výrobě jiných druhů obuvi, například obuvi STAF a obuvi s textilním svrškem, jakož i dotčeného výrobku. Společnosti zařazené do vzorku a ostatní spolupracující společnosti v ČLR vyrábějí velké množství obuvi, která nepředstavuje dotčený výrobek. Stávající rozdělení mezi výrobu dotčeného výrobku a ostatní obuv závisí na požadavcích odběratelů a způsobech objednávání a pořizování výrobků používaných dovozci v Unii. Pokud by však byla opatření zrušena, dovozci v Unii by jistě přehodnotili své způsoby pořizování výrobků a mohou objednávat větší část dotčeného výrobku u čínských výrobců. To by mohlo vést k zvýšení množství dotčeného výrobku vyváženého do Unie.
3.6. Praktiky obcházení předpisů a absorpce
(150)
Jak bylo uvedeno v nařízení (ES) č. 388/2008, stávající opatření vztahující se na ČLR byla obcházena zásilkami přes zvláštní administrativní oblast ČLR Macao. Opatření byla proto rozšířena na zásilky dotčeného výrobku zkompletované a zasílané přes zvláštní administrativní oblast ČLR Macao. Tyto praktiky obcházení předpisů prokazují přitažlivost trhu Unie pro čínské vyvážející výrobce.
3.7. Závěr
(151)
Šetřením bylo prokázáno, že pokud by byla opatření zrušena, je pravděpodobné přetrvávání dumpingu. Tento závěr vychází z přitažlivosti trhu Unie, pokud jde o srovnání objemu a cen mezi trhem Unie, čínským trhem a trhy třetích zemí.
(152)
Řada činitelů, včetně relativní úrovně cen, dostupnosti volných kapacit, obcházení předpisů a možnosti přechodu z výroby ostatní obuvi na dotčený výrobek, dokládá pravděpodobný nárůst dováženého množství, pokud by byla opatření zrušena. Jiné činitele, například světová hospodářská krize a tendence přesouvat výrobu do jiných zemí, na druhou stranu do jisté míry nevyhnutelně sníží dovážené množství. Tyto činitele jsou blíže analyzovány v oddíle 5 (Vývoj po období přezkumného šetření).
(153)
Vyvozuje se závěr, že dovoz z ČLR bude i nadále přicházet na trh Unie ve velkém objemu a že tento objem bude prodáván za nízké, dumpingové ceny, takže je pravděpodobné přetrvávání dumpingu, pokud by opatření pozbyla platnosti.
4. VÝVOJ DOVOZU Z VIETNAMU V PŘÍPADĚ ZRUŠENÍ OPATŘENÍ
4.1. Obecné poznámky
(154)
Pravděpodobný vývoj dovozu z Vietnamu byl analyzován s ohledem na očekávané ceny i objemy.
(155)
Jako výchozí bod byly stanoveny ceny pro období přezkumného šetření. Byly k dispozici údaje z vyplněných formulářů pro výběr vzorku (obdržených od 51 spolupracujících vietnamských vyvážejících výrobců), které zahrnovaly prodejní ceny na domácím trhu a ceny vývozu na trh Unie a na trhy třetích zemích. Tyto informace byly použity, jelikož se považovaly za nejlepší zdroj informací o cenách, jež jsou k dispozici pro dotčený výrobek s cílem srovnat cenové ukazatele na různých trzích. Tyto údaje se považovaly za reprezentativní, jelikož zahrnovaly 82 % dovozu na trh Unie. Ceny vývozu do Unie uvedené ve vyplněných formulářích pro výběr vzorku byly zkontrolovány se statistickými údaji (údaje Taric), které měla Komise k dispozici. Statistické údaje však nebylo možno použít pro srovnání cen, jelikož nezahrnovaly vietnamský domácí prodej a vývoz do třetích zemí.
(156)
I když údaje z databáze Eurostatu představovaly další důvěryhodný zdroj, nenabídly, jak je již vysvětleno v 67. bodě odůvodnění, možnost srovnat ceny na různých trzích.
(157)
Ceny na trhu Unie byly získány z údajů výrobců v Unii pro výběr vzorku. Při šetření bylo zjištěno, že tyto průměrné ceny byly srovnatelné s cenami dovážené obuvi, jelikož:
-
se týkaly obdobného výrobku,
-
byly na stejné úrovni obchodu,
-
byly za srovnatelných podmínek Incoterms,
-
zahrnovaly srovnatelné množství.
4.2. Vztah mezi cenami v Unii a ve Vietnamu
(158)
Z vyplněných formulářů pro výběr vzorku vyplynulo, že vietnamské ceny na domácím trhu stanovené na základě vlastních údajů vývozců byly nižší než ceny na trhu Unie. Je však nutno uvést, že nebylo možno ověřit údaje všech společností, které nebyly zařazeny do vzorku (včetně údajů týkajících se případného domácího prodeje). Nebylo proto možno provést podrobnou analýzu cen na domácím trhu ve Vietnamu. Stejně jako v případě ČLR se to nepovažovalo za nutné vzhledem k obecnému zjištění ohledně přetrvávání dumpingu.
4.3. Vztah mezi cenami vývozu do třetích zemí a cenovou úrovní v Unii
(159)
Podle údajů vietnamského statistického úřadu a vietnamského celního ředitelství (pro kalendářní rok 2008) bylo přibližně 50 % vývozu vietnamské obuvi odesláno na trh Unie. Z obdržených informací pro výběr vzorku mimoto vyplývá, že v průběhu období přezkumného šetření spolupracující vývozci prodávali značně velké objemy rovněž na trzích třetích zemí.
(160)
Z vyplněných formulářů pro výběr vzorku vyplynulo, že ceny, jichž dosáhly vietnamské spolupracující společnosti na velkých trzích třetích zemí, byly nižší než ceny převládající na trhu Unie. To naznačovalo, že by vietnamští výrobci mohli vyvážet do Unie větší množství.
4.4. Vztah mezi cenami vývozu do třetích zemí a cenami ve Vietnamu
(161)
Vzhledem k nízkému objemu prodeje uskutečněného vyvážejícími výrobci na vietnamském domácím trhu nebylo možno s ohledem na toto srovnání vyvodit smysluplný závěr.
4.5. Nevyužité kapacity a zásoby
(162)
Všechny vietnamské společnosti ve vzorku provozují systém výroby na objednávku, jejich zásoby proto představují hotové výrobky, které čekají na expedici. Systém výroby na objednávku se využívá kvůli tomu, že se obuvnické výrobní odvětví musí každou sezónu přizpůsobit novým módním trendům na základě objednávek odběratelů a nemůže využít prodej ze zásob. Usuzuje se proto, že zásoby nejsou v tomto případě důležitým ukazatelem.
(163)
Při šetření bylo zjištěno, že nevyužité kapacity všech 51 spolupracujících vietnamských společností představují přibližně 17 % jejich celkové kapacity pro výrobu obuvi. Toto množství odpovídá 34 milionům párů u 51 spolupracujících společností a přibližně 42 milionům párů u všech vyvážejících výrobců. Posledně uvedený údaj představuje přibližně 6 % celkové spotřeby Unie (jak je uvedeno v tabulce č. 3).
(164)
Byla analyzována pravděpodobnost využití této volné kapacity. Vzhledem k výše uvedeným rozdílům mezi cenovou úrovní v Unii a na trzích třetích zemí je pravděpodobné, že vietnamské společnosti mají pobídku k tomu, aby využily volnou kapacitu k vývozu do Unie. Tento závěr podporuje přitažlivost trhu Unie s ohledem na jeho velikost.
(165)
Dále je nutno uvést, že stávající montážní linky lze použít k výrobě jiných druhů obuvi, například obuvi STAF a obuvi s textilním svrškem, jakož i dotčeného výrobku. Společnosti zařazené do vzorku a ostatní spolupracující společnosti ve Vietnamu vyrábějí velké množství obuvi, která nepředstavuje dotčený výrobek. Stávající rozdělení mezi výrobu dotčeného výrobku a ostatní obuv závisí na požadavcích odběratelů a způsobech objednávání a pořizování výrobků používanými dovozci v Unii. Pokud by však opatření byla zrušena, dovozci v Unii by jistě přehodnotili své způsoby pořizování výrobků a mohou objednávat větší část dotčeného výrobku u vietnamských výrobců. To by mohlo vést k zvýšení množství dotčeného výrobku vyváženého do Unie.
4.6. Závěr
(166)
Kromě přetrvávání dumpingu na vysoké úrovni bylo při šetření prokázáno, že pokud by byla opatření zrušena, je pravděpodobné pokračování dumpingu. Tento závěr vychází z přitažlivosti trhu Unie, pokud jde o velikost a výši cen.
(167)
Řada činitelů, včetně relativní úrovně cen, dostupnosti volných kapacit a možnosti přechodu z výroby ostatní obuvi na dotčený výrobek, dokládá pravděpodobný nárůst dováženého množství, pokud by byla opatření zrušena. Jiné činitele, například světová hospodářská krize a tendence přesouvat výrobu do jiných zemí, na druhou stranu do jisté míry nevyhnutelně sníží dovážené množství. Tyto činitele jsou blíže analyzovány níže v oddíle 5 (Vývoj po období přezkumného šetření).
(168)
Vyvozuje se závěr, že dovoz z Vietnamu bude nadále přicházet na trh Unie ve velkých objemech a že tyto objemy budou prodávány za nízké, dumpingové ceny, takže je pravděpodobné přetrvávání dumpingu, pokud by opatření pozbyla platnosti.
5. VÝVOJ PO OBDOBÍ PŘEZKUMNÉHO ŠETŘENÍ
(169)
Byl analyzován rovněž dopad vývoje po období přezkumného šetření, co se týká ČLR i Vietnamu, jelikož se považoval za dostatečně významný, aby ovlivnil objem dotčeného výrobku vyráběného v dotčených zemích a vyváženého na trh Unie a jeho ceny.
5.1. Světová hospodářská krize
(170)
Krize vypukla v druhé polovině roku 2008 (tj. po skončení období přezkumného šetření). Některé strany tvrdily, že krize bude mít dopad na výrobu a vývoz (včetně vývozu do Unie) dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí kvůli omezení spotřeby na světovém trhu i na trhu Unie s obuví.
5.2. Vývoj objemu dovozu a cen po období přezkumného šetření
(171)
Na počátku je nutno uvést, že tvrzení stran týkající se pravděpodobného dopadu událostí, k nimž došlo po období přezkumného šetření, na objem vývozu z dotčených zemí a spotřebu v Unii byla protichůdná. Některé zúčastněné strany odhadovaly, že by vývoz z dotčených zemí mohl v roce 2009 klesnout až o 25-30 % v porovnání s údaji v období přezkumného šetření. Jiné zúčastněné strany předpokládaly, že tento dovoz zůstane stálý. Ze statistických údajů Eurostatu, které jsou k dispozici pro první pololetí roku 2009, skutečně vyplývá pokles objemu dovozu z ČLR o 25 % a pokles objemu dovozu z Vietnamu o 28 %. Pokud jde o ceny, ze statistických údajů Eurostatu vyplývá nárůst cen o 34 % u dovozu dotčeného výrobku z ČLR a o 26 % u dovozu dotčeného výrobku z Vietnamu. S přihlédnutím k důvodům uvedeným v 67. bodě odůvodnění však tyto tendence nelze považovat za reprezentativní.
5.3. Přechod od dovozu do Unie z ČLR a Vietnamu k dovozu z jiných zemí
(172)
Některé strany tvrdily, že se vývoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí sníží v důsledku přechodu dovozu z ČLR a Vietnamu k dovozu z jiných zemí, jako je Indonésie, Kambodža a Indie. Tyto strany uváděly, že tento proces začal po uložení opatření v dubnu 2006 a bude pokračovat, pokud budou na základě tohoto přezkumu opatření znovu uložena. Byly uváděny rovněž jiné důvody tohoto přechodu, především růst výrobních nákladů. V případě ČLR se uvádělo, že to je zapříčiněno růstem mzdových nákladů, nákladů na energii a místních materiálových nákladů a rovněž právními předpisy v oblasti ochrany životního prostředí a pracovněprávními předpisy. Jako možná příčina přechodu na jiné země bylo udáváno rovněž zhodnocení čínského juanu. V případě Vietnamu se uvádělo, že k přechodu na jiné země při pořizování výrobku došlo kvůli rostoucím mzdovým nákladům spolu se ztrátou výhody v podobě 3,5 % cla podle všeobecného systému preferencí (GSP) při dovozu do Unie. Dále se uvádělo, že přechod od dovozu výrobku z ČLR a Vietnamu k dovozu z jiných země je přitažlivý kvůli zvýšení konkurenceschopnosti výroby obuvi v zemích, které jsou novým zdrojem. Taktéž se tvrdilo, že přechod byl usnadněn skutečností, že mnoho výrobců v dotčených zemích vlastnily nebo kontrolovaly společnosti v jiných částech jihovýchodní Asie jako Tchaj-wan a Hongkong, a rovněž skutečností, že pořizování obuvi pro trh Unie kontrolují velcí dovozci v Unii, kteří mají v případě potřeby možnost snadno změnit své zdroje dodávek.
(173)
Pokud jde o ČLR, ačkoli je zřejmé, že se někteří vývozci přemístili a mohou se přemisťovat dále v zájmu snížení nákladů, toto přemisťování v některých případech směřovalo do jiných částí ČLR (z pobřežních provincií, které tvořily tradiční základnu výroby obuvi). Takovýto přesun by sám o sobě nevedl k snížení výroby a vývozu z ČLR.
(174)
Pokud jde o Vietnam, nepovažuje se za pravděpodobné, že by 3,5 % zvýšení cla v důsledku ukončení GSP bylo takové, aby si vyžádalo významné přemístění výroby. Ačkoli nelze vyloučit, že toto ukončení může mít určitý dopad na objem vývozu z Vietnamu, není pravděpodobné, že významně ovlivní rozhodnutí velkých dovozců v Unii ohledně pořizování dodávek. Připomíná se, že navzdory uložení antidumpingových cel mnohem vyšších než 3,5 % zachovaly ČLR i Vietnam vysoké úrovně objemu dovozu do Unie.
(175)
Usuzuje se proto, že k případnému přemístění výroby nedojde v takovém měřítku, aby to výrazně změnilo rozhodnutí dovozců o pořizování dodávek.
(176)
Co se týká dovozu z ostatních zemí do Unie, bylo zjištěno, že se po uložení antidumpingových opatření zvýšil dovoz z některých asijských zemí. To však nemění skutečnost, že dotčený výrobek byl nadále dovážen do Unie z obou zemí, jichž se týkalo šetření, ve velmi významném objemu a za dumpingové ceny.
5.4. Vývoj čínské domácí spotřeby
(177)
Některé strany uváděly, že se vývoz z ČLR sníží kvůli zvýšení čínské domácí spotřeby s podporou politiky čínských orgánů. Žádná ze stran však nepředložila důkazy, které by umožnily posoudit předpokládaný růst spotřeby, a toto posouzení je ještě obtížnější v důsledku hospodářské krize.
(178)
Ačkoliv není nepřiměřené předpokládat, že nedávný hospodářský růst ČLR povede přinejmenším ve střednědobém výhledu k určitému zvýšení domácí spotřeby obuvi, nebyly předloženy žádné důkazy pro to, že tento růst bude mít za následek (další) snížení vývozu do Unie.
5.5. Závěr
(179)
Hospodářská krize má za následek snižování dovozu do Unie z dotčených zemí. Není však nepřiměřené předpokládat, že v určité fázi dojde k oživení, jež poté povede k vyššímu objemu prodeje. I když se v průběhu roku 2009 potvrdil nejvyšší odhad ohledně 25-30 % poklesu dovozu, objem dovozu z ČLR nadále dosahuje více než 80 milionů párů a jeho podíl na trhu Unie činí více než 10 % a objem dovozu z Vietnamu dosahuje přibližně 48 milionů párů a jeho podíl na trhu Unie činí přibližně 7 %.
(180)
Pokud jde o změnu při pořizování dovozu do Unie, bylo zjištěno, že přemisťování, jež bylo až dosud zaznamenáno, nemělo rozhodující účinek, a neexistují žádné informace, že v dohledné budoucnosti dojde v zjištěných tendencích k významné změně.
(181)
Vývoz z dotčených zemí do Unie se v období přezkumného šetření nadále uskutečňoval za dumpingové ceny. Vzhledem k hospodářské krizi a (očekávanému) snížení poptávky a při neexistenci jakýchkoli informací o dovozních cenách po skončení období přezkumného šetření, které by prokazovaly opak, se nepovažuje za nepřiměřené předpokládat, že se vývoz bude nadále uskutečňovat za dumpingové ceny.
(182)
Na základě výše uvedených zjištění týkajících se vývoje v období přezkumného šetření a v dalším období se vyvozuje závěr, že je pravděpodobné přetrvávání dumpingu.
D. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN PO ZVEŘEJNĚNÍ TĚCHTO ZÁVĚRŮ
(183)
Na základě zveřejnění těchto závěrů obdržela Komise řadu připomínek. Žádná z nich nicméně nebyla takové povahy, aby tyto závěry změnila. Hlavní argumenty připomínek byly následující.
1. VÝBĚR SROVNATELNÉ ZEMĚ
(184)
Některé strany přišly se stejnými připomínkami, jako uvedly během šetření ohledně výběru srovnatelné země. Mimo jiné opět uvedly stanovisko, že Brazílie není vhodnou zemí, protože má vysokou ochranu zaručenou celními sazbami a neautomatickým udělováním licencí a vyšší stupeň sociálně-hospodářského rozvoje, než má ČLR a Vietnam, předpokládanou specializaci v dámské obuvi a údajné dumpingové praktiky. Komise již tato tvrzení vzala v úvahu a podrobně se jimi zabývala v 68. až 108. bodě odůvodnění tohoto nařízení. Analýza jasně ukazuje, že Brazílie byla při výběru srovnatelné země v tomto případě nejvhodnější zemí.
2. REPREZENTATIVNOST VZORKU
(185)
Některé zúčastněné strany zdůraznily, že vzorek vývozců nebyl tak reprezentativní, jak bylo uvedeno v 15. a 18. bodě odůvodnění, protože dumpingové rozpětí bylo vypočítáno na základě čtyř z dvanácti měsíců trvání období přezkumného šetření. Je třeba připomenout, že se jedná o metodu výpočtu, která je Komisí při přezkumech před pozbytím platnosti normálně používána, přičemž během přezkumu je třeba určit, zda dumping přetrvává nebo je pravděpodobný jeho opakovaný výskyt. Šetření na místě zajistilo, že tyto čtyři měsíce byly pro celé období dvanácti měsíců reprezentativní. Toho bylo dosaženo srovnáním nákladů a cen z uvedených čtyř měsíců s náklady a cenami z ostatních osmi měsíců. Uvedené čtyři měsíce byly navíc posledními měsíci každého čtvrtletí, a byly tedy rovnoměrně časově rozvrženy v průběhu dvanácti měsíců. Komise proto nepřijímá tvrzení, že použitá metoda omezila reprezentativnost vzorku.
3. KLASIFIKACE A SROVNATELNOST VÝROBKU
(186)
Některé zúčastněné strany uvedly, že opravou některých chyb uvádění kontrolních čísel výrobku PCN, kterých se dopustili někteří spolupracující vývozci, jak je uvedeno v 59. bodě odůvodnění, změnila Komise metodiku použitou v původním šetření. Toto tvrzení je neopodstatněné. Komise provedla opravy chyb klasifikace PCN, kterých se dopustili někteří vývozci, právě proto, aby bylo možno použít systém PCN, který byl použit v předchozím šetření.
(187)
Některé zúčastněné strany uvedly, že úroveň přímé shody PCN je nedostatečná a metoda používající obdobné PCN je nesprávná. Toto tvrzení není možno přijmout. Tento systém byl použit již při původním šetření. Ve specifických závěrech, které byly stranám zaslány v rámci současného šetření, Komise uvedla srovnávací tabulky, ve kterých bylo vysvětleno použití všech obdobných PCN. Použití velmi podobných PCN zaručuje spravedlivé srovnání brazilských modelů obuvi s modely, které prodávají vyvážející země. Navíc byly běžné hodnoty vyplývající z obdobných PCN v případě potřeby náležitě upraveny. Žádná ze stran ostatně nepředložila námitku týkající se případné nepřesnosti použitých obdobných PCN.
4. VÝPOČET DUMPINGU
(188)
Některé strany uvedly, že výpočet dumpingu používající jako srovnatelnou zemi Indonésii byl nesprávný, protože použité údaje nebyly ani ověřeny, ani případně upraveny. Komise přezkoumala údaje poskytnuté indonéskými společnostmi, jejichž použití bylo navrhováno některými stranami. Vzhledem k tomu, že nebyly žádány žádné úpravy, Komise nepovažovala za nutné je provést. V každém případě je třeba připomenout, že Indonésie byla vybrána pouze jako kontrolní země pro ověření údajů z Brazílie.
5. PRAVDĚPODOBNOST POKRAČOVÁNÍ DUMPINGU
(189)
Některé strany namítly, že vzhledem ke snížení objemu dovozu z ČLR a Vietnamu mezi roky 2005 a 2008 (které pokračovalo po období šetření) a zvýšení dovozních cen ve stejném období je možné mít za to, že pokračování dumpingu vytvářejícího újmu není pravděpodobné. Je třeba připomenout, že dovoz z ČLR a Vietnamu představoval během období přezkumného šetření více než 28 % trhu v Unii, což znamená velmi podstatný podíl. Je rovněž třeba připomenout, že v absolutních číslech byl objem dovozu z ČLR a Vietnamu během období přezkumného šetření vyšší než během období původního šetření, na základě kterého bylo stanoveno, že dochází k dumpingu působícímu újmu. Analýza ověřených údajů dodaných vývozci ze vzorku ukázala, že ceny od roku 2006 klesly.
(190)
Některé zúčastněné strany uvedly, že se v ČLR a Vietnamu zvýšily výrobní náklady, čímž se snížila konkurenční hrozba představovaná těmito společnostmi. Komise má za to, že vzhledem tomu, že ČLR a Vietnam nejsou tržními hospodářstvími, neznamená zvýšení nákladů nutné snížení konkurenceschopnosti na světovém trhu. Průzkumy ukázaly, že obě země mají nadále vysoký podíl na trhu v Unii, a představují tedy hrozbu.
(191)
Některé strany uvedly, že ačkoli Unie uznala, že tento dovoz po období přezkumného šetření z důvodu hospodářské krize poklesl, nebylo to uznáno jako rozhodující činitel při posouzení pravděpodobnosti opětovného výskytu dumpingu. Jak bylo vysvětleno ve 179. a 180. bodě odůvodnění, nebyl tento pokles uznán jako rozhodující činitel, protože objemy po období přezkumného šetření jsou stále vysoké a představují vysoký podíl na trhu Unie při dumpingových cenách. Jedná se o jasné ukazatele toho, že dumping bude velmi pravděpodobně v budoucnosti pokračovat ve významných objemech.
(192)
Některé strany zpochybnily přitažlivost trhu Unie a tvrdily, že jiné trhy - zejména Spojené státy a částečně Rusko - jsou pro čínské a vietnamské vývozce alespoň stejně přitažlivé. Bylo také uvedeno, že nebylo řádně posouzeno tvrzení jedné strany týkající se předpokládaného podstatného růstu čínského trhu. Komise se touto otázkou zabývala a zjistila, že trh Unie je pro čínské vývozce stále jedním z nejzajímavějších trhů. Pokud by byla antidumpingová opatření zrušena, stal by se trh Unie ještě přitažlivějším a objem vývozu by proto pravděpodobně vzrostl. Pokud jde o předpokládaný nárůst spotřeby v ČLR, Komise se zabývala tvrzeními této strany, ale pokládá je za nedostatečné k tomu, aby změnily její závěry. I když je možné předpokládat nárůst spotřeby, neexistuje žádný přesvědčivý důkaz pro to, že bude takového významu, aby vedl k výraznému snížení vývozu. Z těchto důvodů je toto tvrzení odmítnuto.
E. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
1. VÝROBA V UNII A POSTAVENÍ
(193)
Žádost o přezkum podala CEC jménem výrobců v Unii, kteří představují více než 25 % výroby dotčeného výrobku v Unii v období přezkumného šetření.
(194)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že řada členů CEC pravděpodobně podporujících podnět sama začala dovážet velké objemy z dotčených zemí. Uvádělo se rovněž, že v Unii již neexistuje významná „skutečná“ výroba. V tomto ohledu nebyly předloženy žádné důkazy k doložení tohoto tvrzení.
(195)
V této souvislosti byly za účelem stanovení celkové výroby v Unii a na podporu šetření použity veškeré dostupné informace, včetně informací uvedených v podnětu, údajů získaných od výrobců v Unii a vnitrostátních sdružení před a po zahájení šetření a rovněž statistických údajů o celkové výrobě. Při šetření bylo zjištěno, že by z definice výrobního odvětí Unie neměl být vyloučen žádný ze žádajících výrobců v Unii, jelikož na základě informací získaných prostřednictvím podnětu nebylo u žádného z nich zjištěno, že by byl ve spojení s vyvážejícími výrobci v dotčených zemích, a dovoz z dotčených zemí byl minimální (pokud vůbec existoval). U každé z dotyčných společností představoval tento dovoz nejvýše 25 % její výroby v Unii.
(196)
Jak je podrobně uvedeno ve 23. a následujících bodech odůvodnění, bylo zjištěno, že jedna ze společností zařazených do vzorku výrobního odvětví Unie ukončila v posuzovaném období výrobu v Unii. Zkoumalo se, zda by tato společnost měla být vyloučena z definice výrobního odvětví Unie. Význam této společnosti však byl s ohledem na celkovou výrobu a ve vztahu ke zbytku vzorku minimální (7). Proto, i kdyby byla tato společnost vyloučena, celkový obraz, pokud jde o postavení, by se nezměnil.
(197)
Šetřením bylo prokázáno, že v Unii nadále existuje významná výroba usňové obuvi, a to v několika členských státech, která zaměstnává přibližně 262 000 osob. Odvětví výroby obuvi tvoří přibližně 18 000 malých a středních podniků nacházejících se převážně v sedmi evropských zemích s koncentrací ve třech hlavních vyrábějících zemích.
(198)
Při šetření však bylo zjištěno, že dvě společnosti náležející do stejné skupiny jsou ve spojení s vyvážejícími výrobci v ČLR a skupina sama dovážela významné množství dotčeného výrobku, a to i od vývozců, se kterými byla spojení v ČLR. Tyto společnosti byly proto vyloučeny z definice výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
(199)
Na základě výše uvedených skutečností bylo zjištěno, že celková výroba výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení činila v průběhu období přezkumného šetření 366 milionů párů.
(200)
Vzhledem ke skutečnosti, že výrobci v Unii podporující žádost představují více než 25 % celkové výroby, a při neexistenci nesouhlasu stejné či větší části výrobců se vyvozuje závěr, že žádost podporuje podstatná část výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
2. VÝVOJ VÝROBNÍCH STRUKTUR V UNII
(201)
Údaje se v daném případě vztahují na rozšířenou Unii 27 členských států namísto na 25 zemí zkoumaných v původním šetření. Rumunsko, které přistoupilo k Unii v roce 2007, je významným výrobcem. Důležitou součástí jeho výroby je však spíše zpracování surovin za poplatek („výroba na zakázku“) pro ostatní společnosti v Unii. Dopad skutečné rumunské výroby na celkovou představu o výrobě v Unii a ostatní ukazatele je proto omezený. Stejně omezený dopad lze přičíst Bulharsku. Rozšíření proto nemělo v tomto ohledu žádný významný dopad.
(202)
Obuvnické výrobní odvětví v Unii je charakterizováno sítěmi velmi malých (do deseti zaměstnanců) a malých podniků. Společnosti s více než pěti sty zaměstnanci jsou výjimkou a zaměstnávají pouze omezenou část celkové pracovní síly v tomto odvětví. Velmi malé a malé podniky mají tu výhodu, že se pružněji přizpůsobují změnám tržní poptávky, na druhou stranu jsou však z finančního hlediska zranitelnější s ohledem na mezinárodní konkurenci a hospodářský pokles.
(203)
V porovnání se situací zjištěnou v původním šetření došlo k mnoha změnám výrobních struktur. Pod tlakem mezinárodní konkurence mnoho výrobců zaniklo, někteří úplně a z jiných se stali distributoři výrobků z asijských zemí a zemí nacházejících se blíže jejich domovské zemi (Bosna, Chorvatsko, Maroko, Tunisko, Srbsko). Ostatní společnosti se rozhodly přesunout části výrobního procesu v rámci Unie (Rumunsko, Maďarsko, Polsko).
(204)
Jako součást procesu změny obchodního modelu mnoho hospodářských subjektů rovněž spojilo výrobní zařízení s ostatními výrobci prostřednictvím začlenění do seskupení založených na základě pružných subdodávek. V tomto systému vedoucí společnost poskytuje design, suroviny (které zůstávají jejím majetkem) a zadává výrobu (nebo jednu či více fázi výroby, například šití) různým specializovaným mikropodnikům v zeměpisné blízkosti, přičemž jim zajišťuje pravidelnou sezónní činnost na základě dohodnutých množství. Na konci procesu vedoucí společnost uhradí poplatek za práci, kterou vykonali subdodavatelé.
(205)
Část výrobního odvětví prošla rovněž změnou obchodního modelu, která se vyznačuje přesunem výroby směrem k segmentu výrobků vyšší kvality zaměřující se na výrobky vyšší hodnoty. Některým největším výrobcům v Unii se tak podařilo nalézt nové příležitosti vytvořením vlastní značky. Někteří z těchto výrobců využívají pokud možno smluvní prodejny jedné značky, zatímco jiným se podařilo zajistit části nezávislých prodejen vyhrazené pro jejich značku.
(206)
Mnoho společností v této skupině navíc změnilo způsob distribuce a upřednostňuje prodej maloobchodníkům (či dokonce vlastní maloobchodní prodej) namísto prodeje velkoobchodníkům. Tyto změny ukazují, že ve výrobním odvětví společně existují různé obchodní modely.
(207)
Výše zmíněné změny znamenající přechod ke spojené výrobě a k segmentu dražších výrobků a změny ve způsobu distribuce umožnily větší pružnost a vyšší účinnost prostřednictvím spojení zdrojů za účelem využití úspor z rozsahu. Tyto změny zvýšily rovněž jejich schopnost získat potřebné finanční prostředky od bankovního systému.
(208)
Tento vývoj ukazuje, že ve výrobním odvětví společně existují různé obchodní modely. Velká část výrobního odvětví se dosud nachází v počáteční fázi změny obchodního modelu a potřebuje více času na dokončení tohoto procesu. Druhá skupina, která již změnila obchodní model, se v průběhu posuzovaného období významně zvětšila, nicméně nebyla dosud schopna plně využít snížení počtu výrobců na trhu, jak by se jinak očekávalo.
F. SITUACE NA TRHU UNIE
1. SPOTŘEBA NA TRHU UNIE
Tabulka č. 3
Spotřeba na trhu Unie
2006
2007
Období přezkumného šetření
Spotřeba (v tis. párů)
724 553
690 285
674 826
Index: 2006=100
100
95
93
(209)
Zjevná spotřeba se v posuzovaném období snížila o 7 %, tj. ze 725 milionů párů v roce 2006 na 675 milionů párů v průběhu období přezkumného šetření.
(210)
Snížení spotřeby je nutno posoudit ve spojení se současným zvýšením spotřeby ostatních druhů obuvi mimo dotčený výrobek (např. textilní, gumové a plastové). Spotřeba textilní, gumové a plastové obuvi se ve stejném období zvýšila o 23 %. Zdá se, že to ukazuje na určité nahrazování mezi těmito dvěma kategoriemi výrobků spojené rovněž s módními trendy (rozšíření kombinované syntetické/usňové obuvi nebo syntetické obuvi podobné usňové obuvi). Avšak vzhledem ke skutečnosti, že zvýšení spotřeby ostatní obuvi je mnohem vyšší (23 %) než pokles spotřeby usňové obuvi (7 %), nelze vyvodit závěr, že textilní a jiné materiály nahradily usňovou obuv ve větším než omezeném rozsahu. Průměrné dovozní ceny ostatní obuvi jsou oproti cenám usňové obuvi poloviční a tento cenový rozdíl objasňuje, že pokud by mezi oběma druhy existovala značná zaměnitelnost, segment dražší usňové obuvi by byl vytěsněn. Veřejně dostupná tržní studie (8) ale naopak zdůrazňuje, že usňová obuv bude mít na trhu nadále silné postavení. Ve skutečnosti se zdá, že spotřebitelé nyní nakupují téměř stejné množství usňové obuvi jako dříve, navíc však pořizují významně větší množství textilní a syntetické obuvi.
2. SOUČASNÝ DOVOZ Z DOTČENÝCH ZEMÍ
2.1. Objem dovozu a podíl dotčeného dovozu na trhu v období přezkumného šetření
Tabulka č. 4
Celkový objem dovozu ze zemí, jichž se týkalo šetření
Období původního šetření
2005
2006
2007 (9)
Období přezkumného šetření (9)
ČLR (v tis. párů)
63 403
183 568
157 560
123 016
125 052
Index 2006
100
78
79
Index: období původního šetření = 100
100
292
251
195
198
Podíly na trhu
8,8 %
22,9 %
21,6 %
17,8 %
18,5 %
Vietnam (v tis. párů)
102 625
100 619
79 427
62 503
68 852
Index 2006
100
79
87
Index: období původního šetření = 100
100
98
77
61
67
Podíly na trhu
14,2 %
12,6 %
11,0 %
9,1 %
10,2 %
(211)
Celkový čínský dovoz se v posuzovaném období snížil ze 157 na 125 milionů párů, tj. z 21,6 % na 18,5 % trhu Unie.
(212)
Jak však bylo prokázáno výše, při porovnání s obdobím původního šetření došlo po skončení systému kvót (od 1. ledna 2005) k silnému zvýšení dovozu z ČLR, a to na základě nízkých dovozních cen. Úroveň dovozu se po uložení opatření snížila a v roce 2007 a období přezkumného šetření se ustálila na více než 120 milionech párů, což je téměř dvojnásobné množství objemu dovozu v období původního šetření.
(213)
Mimoto je nutno zdůraznit, že při šetření zaměřeném proti obcházení předpisů bylo zjištěno, že se dumpingové čínské výrobky vyhýbaly clům a narušovaly nápravný účinek opatření obcházením zmíněných opatření prostřednictvím Macaa ve smyslu článku 13 základního nařízení. To prokazuje, že trh Unie je pro čínské vyvážející výrobce nadále velmi významný.
(214)
Vietnamský dovoz se v posuzovaném období snížil ze 79 na 69 milionů párů. Bez ohledu na tento více než 13 % pokles ve srovnání s obdobím původního šetření je úroveň dovozu i nadále značná a podíly na trhu byly v období přezkumného šetření přibližně stálé okolo 10 %.
(215)
Na dovoz z ČLR a Vietnamu připadalo v roce 2006 společně 237 milionů párů, v roce 2007 pak 185 milionů párů a v období přezkumného šetření 194 milionů párů. Ačkoli v dotčeném období došlo k snížení objemu, je úroveň dovozu nadále vyšší než úroveň, která vedla k uložení opatření (166 milionů). Společný podíl ČLR a Vietnamu na trhu se v daném období snížil z 32,7 % na 28,7 %, avšak rovněž v tomto případě byl podíl na trhu v období přezkumného šetření podstatně vyšší než v období původního šetření, kdy dosáhl výše 23 %.
2.2. Souhrnné posouzení účinků dotčeného dumpingového dovozu
(216)
Komise zkoumala, zda mají být účinky dumpingového dovozu z dotčených zemí posouzeny souhrnně na základě kritérií stanovených v čl. 3 odst. 4 základního nařízení. Podle tohoto článku se mají účinky dovozu ze dvou nebo více zemí, které jsou současně předmětem antidumpingového šetření, posuzovat souhrnně pouze tehdy, je-li zjištěno, že a) dumpingová rozpětí stanovená v poměru k dovozu výrobků z každé jednotlivé země nejsou nepatrná ve smyslu čl. 9 odst. 3 a objem dovezených výrobků z každé jednotlivé země není zanedbatelný; a b) souhrnné posouzení účinků dovozu je vhodné s ohledem na podmínky hospodářské soutěže mezi dováženými výrobky a na podmínky hospodářské soutěže mezi dováženými výrobky a obdobným výrobkem Unie.
(217)
V tomto ohledu bylo za prvé zjištěno, že dumpingová rozpětí stanovená pro každou jednotlivou zemi byla vyšší než nepatrná. Mimoto nebyl objem dumpingového dovozu z těchto jednotlivých zemí zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení. Ve skutečnosti představoval objem dovozu z ČLR v průběhu období přezkumného šetření přibližně 18 % a objem dovozu z Vietnamu přibližně 10 % spotřeby Unie.
(218)
V šetření bylo dále prokázáno, že podmínky hospodářské soutěže jak mezi samotnými dumpingově dováženými výrobky, tak mezi dumpingově dováženými výrobky a obdobnými výrobky Unie byly podobné. Bylo zjištěno, že obuv se svrškem z usně vyráběná a prodávaná dotčenými zeměmi a obuv se svrškem z usně vyráběná a prodávaná výrobním odvětvím Unie bez ohledu na původ navzájem soutěží, jelikož je podobná z hlediska základních vlastností, zaměnitelná z pohledu spotřebitele a prodává se prostřednictvím stejných distribučních kanálů. Mimoto bylo šetřením prokázáno, že v případě obou zemí se objem jejich dovozu vyvíjel souběžně: obě země snížily od roku 2006 do období přezkumného šetření svůj dovoz přibližně o 10-25 %. Dovozní ceny těchto dvou zemí mají stejnou řádovou hodnotu. Mimoto bylo zjištěno, že se tyto ceny na srovnatelné úrovni obchodu podbízely cenám výrobního odvětví Unie.
(219)
Byl tudíž vyvozen závěr, že jsou splněny všechny podmínky pro souhrnné posouzení, a že by proto měl být účinek dumpingového dovozu pocházejícího z dotčených zemí posouzen pro účely analýzy újmy společně.
2.3. Vývoj a chování cen při dovozu dotčeného výrobku
Tabulka č. 5
Vývoj cen zemí, jichž se týkalo šetření
2006
2007
Období přezkumného šetření
ČLR (v EUR/pár)
8,4
8,4
8,5
Index: 2006=100
100
99
103
Vietnam (v EUR/pár)
10,2
9,7
9,5
Index: 2006=100
100
96
94
Zdroj: Eurostat
(220)
Průměrné ceny čínského dovozu byly v posuzovaném období poměrně stálé ve výši přibližně 8,4 EUR za jeden pár. To je zhruba o 20 % více než cenová úroveň v období původního šetření (7,2 EUR). Průměrné ceny vietnamského dovozu se během posuzovaného období snížily a v období přezkumného šetření se blížily úrovni ve výši 9,2 EUR, která existovala v období původního šetření. Posouzení tendencí u průměrných cen však nebere v úvahu změny sortimentní skladby, k nimž mohlo v posuzovaném období dojít.
2.4. Cenové podbízení
(221)
Přístup k výpočtu cenového podbízení je stejný jako v původním šetření. Dovozní ceny, včetně antidumpingových cel, vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byly srovnány s cenami výrobního odvětví Unie, a to na základě vážených průměrů srovnatelných druhů výrobku v průběhu období přezkumného šetření. Ceny výrobního odvětví Unie byly upraveny na úroveň ceny ze závodu a srovnány s dovozními cenami CIF na hranice Unie s připočtením antidumpingových cel a cel. Toto srovnání cen bylo provedeno v případě transakcí na stejné úrovni obchodu, podle potřeby náležitě upravené a po odečtení rabatů a slev. V zájmu zajištění spravedlivého srovnání byly provedeny úpravy k zohlednění nákladů, jež vznikly dovozcům v Unii, jako jsou náklady na design, výběr surovin atd., a které by se jinak v dovozní ceně neprojevily. Tyto úpravy byly odůvodněné, jelikož dovážená obuv je vyráběna na objednávku podle specifikací (suroviny, design) stanovených samotnými dovozci.
(222)
Na základě cen spolupracujících vyvážejících výrobců má zjištěné rozpětí cenového podbízení pro jednotlivé země, vyjádřené jako procento cen výrobního odvětví Unie, tyto hodnoty:
Tabulka č. 6
Rozpětí cenového podbízení
Země
Cenové podbízení
ČLR
31,9 %
Společnost Golden Step (ČLR)
37,1 %
Vietnam
38,9 %
3. DOVOZ ZE TŘETÍCH ZEMÍ
3.1. Podíly objemu dovozu na trhu a ceny v období přezkumného šetření
Tabulka č. 7
Objem dovozu ze třetích zemí
Objem
2006
2007
Období přezkumného šetření
Indie (v mil. párů)
50
55
56
Index: 2006 = 100
100
111
112
Podíl na trhu
7 %
8 %
8 %
Indonésie (v mil. párů)
20
29
31
Index: 2006 = 100
100
144
158
Podíl na trhu
3 %
4 %
5 %
Brazílie (v mil. párů)
21
22
21
Index: 2006 = 100
100
102
98
Podíl na trhu
3 %
3 %
3 %
Thajsko (v mil. párů)
11
12
12
Index: 2006 = 100
100
108
107
Podíl na trhu
2 %
2 %
2 %
Tunisko (v mil. párů)
10
12
12
Index: 2006 = 100
100
124
130
Podíl na trhu
1 %
2 %
2 %
Maroko (v mil. párů)
10
10
10
Index: 2006 = 100
100
99
98
Podíl na trhu
1 %
1 %
1 %
Ostatní - (v mil. párů)
63
67
59
Index: 2006 = 100
100
107
93
Podíl na trhu
9 %
10 %
9 %
Celkem (v mil. párů)
185
207
201
Index: 2006 = 100
100
112
109
Podíl na trhu
26 %
30 %
30 %
Tabulka č. 8
Hodnoty dovozu ze třetích zemí
Hodnoty
2006
2007
Období přezkumného šetření
Indie (v EUR/pár)
11,34
11,67
11,98
Index: 2006 = 100
100
103
106
Indonésie (v EUR/pár)
9,98
10,06
9,67
Index: 2006 = 100
100
101
97
Brazílie (v EUR/pár)
15,8
15,78
16,83
Index: 2006 = 100
100
100
107
Thajsko (v EUR/pár)
12,56
13,54
13,55
Index: 2006 = 100
100
108
108
Tunisko (v EUR/pár)
12,76
13,2
13,39
Index: 2006 = 100
100
103
105
Maroko (v EUR/pár)
14,6
15,05
14,98
Index: 2006 = 100
100
103
103
Ostatní (v EUR/pár)
14,64
14,25
15,26
Index: 2006 = 100
100
97
104
Celkem (v EUR/pár)
13,16
13,07
13,40
Index: 2006 = 100
100
99
102
(223)
Jak je vidět z výše uvedených údajů, celkový dovoz ze třetích zemí se v absolutním vyjádření v posuzovaném období zvýšil. Celkový dovoz vzrostl ze 185 milionů párů v roce 2006 na 201 milionů párů v období přezkumného šetření a jeho podíl na trhu se v období přezkumného šetření zvýšil z 26 % na 30 %.
(224)
Ceny dovozu ze třetích zemí jsou však v průměru o 34 % vyšší než čínské ceny a o 28 % vyšší než vietnamské ceny.
G. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
1. ÚVODNÍ POZNÁMKY
(225)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení Komise analyzovala všechny hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují stav výrobního odvětví Unie.
(226)
Jak bylo objasněno výše, vzhledem ke zvláštnostem tohoto výrobního odvětví a vysokému počtu žádajících výrobců v Unii bylo nutno použít ustanovení o výběru vzorku. Pro účely analýzy újmy byly ukazatele újmy stanoveny na následujících dvou úrovních:
-
makroekonomické prvky (výroba, kapacita, objem prodeje, podíl na trhu, zaměstnanost, produktivita, růst, velikost dumpingových rozpětí a překonání účinků minulého dumpingu) byly posouzeny na úrovni celkové výroby v Unii, a to na základě informací získaných od vnitrostátních sdružení výrobců v Unii a jednotlivých společností. U těchto činitelů byly podle možnosti provedeny křížové kontroly s celkovými informacemi získanými z příslušných oficiálních statistických údajů;
-
analýza mikroekonomických prvků (zásoby, prodejní ceny, peněžní tok, ziskovost, návratnost investic, schopnost získat kapitál, investice a mzdy) byla provedena pro jednotlivé společnosti, tj. na úrovni výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku.
2. MAKROEKONOMICKÉ UKAZATELE
2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
Tabulka č. 9
Výrobní kapacita a využití kapacity
2006
2007
Období přezkumného šetření
Výroba (v tis. párů)
390 314
383 692
365 638
Index: 2006=100
100
98
94
Kapacita (v tis. párů)
551 844
571 663
564 091
Index: 2006=100
100
104
102
Využití kapacity
71 %
68 %
66 %
Index: 2006=100
100
95
92
Zdroj: údaje pro EU-27: údaje z databáze Prodcom potvrzené údaji získanými od jednotlivých výrobců a rovněž sdružení výrobců. Poznámka: jak je objasněno v 23. bodě odůvodnění, při šetření bylo zjištěno, že výroba výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku, byla v posuzovaném období o 18-21 % nižší, než bylo původně uvedeno, zejména kvůli situaci jednoho výrobce. Na základě informací obsažených ve spisu neexistují žádné signály, že by zjištění týkající se tohoto výrobce platilo pro celé výrobní odvětví. Byla však ověřena možnost, že zjištění ohledně nižší výroby bylo platné pro celou výrobu v Unii. Za účelem ověření dopadu této změny, pokud by se vztahovala na celou výrobu v Unii, byla provedena křížová kontrola na základě předpokládaného 20 % snížení celkové výroby v Unii v průběhu posuzovaného období. Podotýká se, že rozdíl mezi objemem výroby vzorku stanoveným v šetření a původně uvedeným objemem byl během celého posuzovaného období stálý pouze s menšími odchylkami. Bylo proto zjištěno, že celkové tendence u ukazatelů újmy, které jsou důležité pro tuto analýzu (podíl na trhu, produktivita atd.), nejsou dotčeny.
(227)
V posuzovaném období se výroba snížila o 6 %, což do značné míry odráží snížení spotřeby usňové obuvi ve stejném období.
(228)
Některé zúčastněné strany zastupující dovozce a maloobchodníky tvrdily (neposkytly však žádné důkazy), že snížení výroby v Unii je nutno považovat spíše za pozitivní signál než za známku toho, že výrobnímu odvětví Unie byla v posuzovaném období nadále působena újma. Podle těchto stran je pokles výroby důsledkem procesu záměrné racionalizace ve výrobním odvětví Unie, přičemž bylo upuštěno od segmentu levných výrobků ve prospěch segmentu středně drahých výrobků, v němž bylo výrobní odvětví Unie vždy konkurenceschopné.
(229)
V tomto ohledu je však třeba zdůraznit (jak již bylo uvedeno v původním šetření), že mnoho výrobců v Unii zaniklo, jelikož nebyli schopni soutěžit s dumpingovými dovozy, nikoli nutně kvůli související či strukturální nedostatečné konkurenceschopnosti. Proto je tvrzení, že pokles výroby v Unii je nutno považovat za pozitivní signál, odmítnuto.
(230)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že skutečnost, že využití kapacity výrobního odvětví Unie bylo stálé, prokazuje, že nedošlo k žádné újmě.
(231)
Jak již bylo vyvozeno v původním šetření, skutečná kapacita v tomto výrobním odvětví silně závisí spíše na počtu pracovníků, kteří jsou k dispozici, než na technické kapacitě strojů ve výrobní lince. Z tohoto důvodu lze kapacitu nejlépe změřit posouzením úrovně zaměstnanosti, jak je podrobně uvedeno v bodě 2.3. Šetření v každém případě na rozdíl od tvrzení stran prokázalo, že se využití kapacity při posouzení z hlediska technické kapacity v posuzovaném období snížilo ze 71 % na 66 %, a tvrzení, že stálá míra využití kapacity je známkou neexistence újmy, proto nelze uznat.
2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
Tabulka č. 10
Objem prodeje a podíl na trhu
2006
2007
Období přezkumného šetření
Prodej (v tis. párů)
302 784
298 116
279 865
Index: 2006=100
100
98
92
Podíly na trhu
41,8 %
43,2 %
41,5 %
Index: 2006=100
100
103
99
(232)
Prodej výrobního odvětví Unie se v absolutním vyjádření v posuzovaném období snížil o 8 %. Avšak vzhledem ke skutečnosti, že ve stejném období došlo k snížení spotřeby o 7 %, podařilo se výrobnímu odvětví Unie zachovat podíl na trhu na stálé úrovni. Při srovnání se situací v původním šetření, v němž došlo k poklesu prodeje o 33 %, je rovněž zřejmé, že se volný pád prodeje a podílů na trhu po uložení opatření zastavil.
(233)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že neexistuje žádná újma, jelikož výrobní odvětví Unie zvýšilo v posuzovaném období svůj podíl na trhu. Při šetření však bylo zjištěno, že se podíl výrobního odvětví Unie na trhu v posuzovaném období změnil pouze velmi málo. Jak je podrobně uvedeno v oddíle E.2, očekávalo by se, že racionalizace výroby a změna obchodního modelu zbývajícím společnostem umožní významně zvýšit svou přítomnost na trhu. Skutečnost, že prodej výrobců v Unii byl stejný, naznačuje, že tlak vyvíjený dumpingovým dovozem představuje i nadále problém.
(234)
Některé zúčastněné strany uvedly, že skutečnost, že výrobní odvětví Unie nezvýšilo od zavedení cel svůj podíl na trhu, prokazuje, že výrobní odvětví Unie není s to využít cel a že dovážené výrobky nejsou v žádném případě nahraditelné výrobkem vyráběným v Unii.
(235)
Opět je nutno zdůraznit, že podíl na trhu je pouze jedním ze zkoumaných ukazatelů, a jak je uvedeno podrobně níže u ostatních činitelů, šetření prokázalo, že mezi výrobky vyráběnými v Unii a výrobkem dováženým z dotčených zemí existuje významná hospodářská soutěž. Ačkoliv je pravdou, že se výrobcům v Unii nepodařilo zvýšit významně podíl na trhu, zastavil se obrovský pokles prodeje zaznamenaný v původním šetření a opatření výrobcům v Unii umožnila ustálit prodej a podíl na trhu. Zdá se, že další zvýšení podílu na trhu bylo zastaveno cenovým tlakem vyvíjeným v zásadě dumpingovým dovozem, jak je uvedeno v 261. a 262. bodě odůvodnění.
(236)
Jiné zúčastněné strany uvedly, že výrobní odvětví Unie významně zlepšilo vývozní výkonnost, a že újma již proto neexistuje.
(237)
Jak je patrné v tabulce č. 11, šetření však v rozporu s tímto tvrzením prokázalo, že vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie v posuzovaném období vykázala mírný pokles namísto zvýšení.
(238)
V každém případě je nutno uvést, že na vývoz připadá pouze 25 % prodeje výrobců v Unii. Výkonnost v Unii je proto i nadále nejdůležitějším činitelem, který určuje finanční situaci výrobců v Unii. Při šetření nebylo mimoto prokázáno, že by zvýšení vývozní činnosti vyvolalo pokles prodeje v Unii.
(239)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem nelze přijmout tvrzení, že vyšší vývozní výkonnost odstranila újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
Tabulka č. 11
Vývoz výrobců Unie
2006
2007
Období přezkumného šetření
Vývoz výrobců Unie (v tis. párů)
91 395
89 845
89 739
Index: 2006=100
100
98
98
Zdroj: Comext (Eurostat)
2.3. Zaměstnanost
Tabulka č. 12
Zaměstnanost
2006
2007
Období přezkumného šetření
Celková zaměstnanost (v tis.)
267
264
262
Index: 2006=100
100
99
98
(240)
Výrobci v Unii zaměstnávali v období přezkumného šetření přibližně 260 000 osob přímo se podílejících na výrobě dotčeného výrobku.
(241)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že skutečnost, že úrovně zaměstnanosti ve výrobním odvětví Unie byly stálé, naznačuje, že újma již nepřetrvává.
(242)
V této souvislosti se připomíná, že posouzení újmy musí být založeno na analýze všech relevantních ukazatelů, a nikoli pouze na jediném činiteli posuzovaném samostatně. Při šetření bylo mimoto zjištěno, že se zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie mírně snížila (- 2,0 %). Skutečnost, že velká část výrobního odvětví Unie přešla na systém spojené výroby, pravděpodobně napomohla tomu, že se úrovně zaměstnanosti nesnižovaly dále, a umožnila zachovat ve výrobních společnostech důležité know-how.
(243)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že jednou z hlavních příčin problémů, s nimiž se potýká výrobní odvětví Unie, je spíše nedostatek pracovních sil, které jsou k dispozici v Unii, než hospodářská soutěž ze strany dovozu z dotčených zemí.
(244)
Vzhledem ke skutečnosti, že k doložení tohoto tvrzení nebyly předloženy žádné důkazy, a jelikož zjištění vyplývající ze šetření nenaznačují, že by dostupnost pracovních sil představovala pro výrobce v Unii významný problém, nelze toto tvrzení uznat.
2.4. Produktivita
Tabulka č. 13
Produktivita
2006
2007
Období přezkumného šetření
Produktivita
1 461
1 453
1 391
Index: 2006=100
100
99
95
(245)
V tomto přezkumu byla průměrná produktivita v posuzovaném období posouzena na základě celkové zaměstnanosti, včetně veškerých pracovních sil ve všech výrobních zařízeních v systému spojené výroby. V průběhu daného období se produktivita mírně snížila. Jak je uvedeno v oddíle E.2, produktivita je spojena s celkovou strukturou a druhy obuvi vyráběnými ve společnostech a může se mezi jednotlivými zeměmi a společnostmi značně lišit. Snížení produktivity proto nelze považovat za významné.
2.5. Růst
(246)
Mezi rokem 2006 a obdobím přezkumného šetření byl podíl výrobního odvětví Unie na trhu stálý, avšak vzhledem ke skutečnosti, že se spotřeba snížila, přišli výrobci v Unii o prodej v absolutním vyjádření.
2.6. Velikost dumpingového rozpětí
(247)
Co se týká dopadu velikosti skutečného dumpingového rozpětí při daném objemu a cenách dovozu z dotčených zemí na výrobní odvětví Unie, nelze tento dopad považovat za zanedbatelný.
2.7. Překonání účinků předchozího dumpingu nebo subvencování
(248)
Antidumpingová opatření uložená na dovoz některé obuvi se svrškem z usně pocházející z ČLR a Vietnamu byla uložena v říjnu 2006. V tomto období bylo zaznamenáno pouze částečné zlepšení situace výrobců v Unii, jak je uvedeno níže.
3. MIKROEKONOMICKÉ UKAZATELE
3.1. Zásoby
Tabulka č. 14
Zásoby
2006
2007
Období přezkumného šetření
(v tis. párů)
163
120
198
Index: 2006=100
100
73
121
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazníky
(249)
Zásoby byly zanedbatelné ve výši přibližně 2 % výroby. Připomíná se, že význam tohoto ukazatele nelze přeceňovat, jelikož se výroba tohoto druhu výrobku uskutečňuje na objednávku a zásoby v určitém okamžiku jsou výsledkem prodaného zboží, jež nebylo dosud dodáno.
3.2. Prodejní ceny
Tabulka č. 15
Prodejní ceny
2006
2007
Období přezkumného šetření
V EUR/pár
26,6
29,5
34,6
Index: 2006=100
100
111
130
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazníky
(250)
Prodejní ceny se v daném období zvýšily o 30 %. Tento nárůst je zapříčiněn dvěma hlavními činiteli. Na straně jedné je to výsledkem výše zmíněného vývoje obchodního modelu, na druhé straně zvýšení nákladů, jež lze přičíst především surovinám.
3.3. Peněžní tok, ziskovost a návratnost investic
Tabulka č. 16
Peněžní tok - ziskovost - návratnost investic
2006
2007
Období přezkumného šetření
Peněžní tok (v tis. EUR)
7 720
13 101
13 337
Index: 2006=100
100
170
173
Zisk z čistého obratu (v %)
1,3 %
3,4 %
3,0 %
Index: 2006=100
100
261
231
Návratnost investic
9,5 %
22,8 %
20,5 %
Index: 2006=100
100
240
217
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazníky
(251)
Úrovně zisku výrobního odvětví Unie se v dotčeném období zvýšily z 1,3 % v roce 2006 na 3 % v období přezkumného šetření. Vylepšení zisku ovlivnilo vývoj peněžního toku a návratnosti investic. Tato zlepšení je však třeba vidět ve světle značného zhoršení a nízkých úrovní investic během původního šetření.
(252)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že se zisk výrobního odvětví Unie výrazně zvýšil a že tento zisk byl ve skutečnosti podstatně vyšší než 6 % cílový zisk stanovený v původním šetření. Tyto strany tudíž tvrdily, že újma již neexistuje, bez ohledu na stav ostatních ukazatelů újmy.
(253)
V této souvislosti je třeba zmínit, že ačkoliv je pravdou, že se úrovně ziskovosti zvýšily, při šetření bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie nebylo s to dosáhnout cílového zisku ve výši 6 %, který byl stanoven v původním šetření. Očekávalo se výraznější zvýšení úrovně zisku, v neposlední řadě vzhledem k úsilí velké části výrobního odvětví o přechod na nové obchodní modely. To prokazuje, že situace výrobního odvětví je z hlediska ziskovosti dosud nejistá. Tvrzení, že úrovně zisku naznačují, že výrobnímu odvětví Unie již není působena újma, je proto nutno odmítnout.
3.4. Schopnost získat kapitál
(254)
Šetřením bylo prokázáno, že malé a střední podniky, které tvoří v podstatě celé výrobní odvětví, nejsou vzhledem ke své dosud slabé finanční situaci schopny poskytnout dostatečné bankovní záruky, mají proto potíže při získávání nového kapitálu.
3.5. Investice
Tabulka č. 17
Investice
2006
2007
Období přezkumného šetření
(v tis. EUR)
9 019
13 777
20 979
Index: 2006=100
100
153
233
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazníky
(255)
Ačkoliv v posuzovaném období došlo k zvýšení investic, v absolutních číslech stále představuje pouhých 6 % obratu během období přezkumného šetření. Navíc je toto zvýšení ovlivněno mimořádnými investicemi do budov, které uskutečnil jeden z výrobců v Unii zařazený do vzorku. Nebýt toho, byla by úroveň investic v průběhu referenčního období stálá a nízká. Toto zvýšení je opět třeba vidět ve světle značného zhoršení a nízkých úrovní investic během původního šetření.
3.6. Mzdy
Tabulka č. 18
Mzdy
2006
2007
Období přezkumného šetření
Platy a mzdy (v tis. EUR)
21 305
23 186
23 855
Index: 2006=100
100
109
112
Průměrná mzda na jednoho zaměstnance (v EUR)
21 826
21 418
21 897
Index: 2006=100
100
98
100
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazníky
(256)
Průměrné mzdy byly v posuzovaném období stálé, což naznačuje, že se reálné mzdy snižují a nesledují běžný mzdový vývoj. To pouze dále prokazuje úroveň tlaku vyvíjeného na výrobce v Unii.
4. ZÁVĚR OHLEDNĚ ÚJMY
(257)
Jak je patrné z výše uvedeného, bylo zjištěno, že ne všechny činitele uvedené v základním nařízení za účelem stanovení újmy mají přímý vliv na stav obuvnického výrobního odvětví v Unii. Vzhledem ke skutečnosti, že se výroba uskutečňuje na objednávku, zásoby vůbec neexistují, nebo sestávají z dokončených, avšak ještě nedodaných nebo nevyfakturovaných objednávek, bylo proto zjištěno, že mají pro účely analýzy újmy pouze velmi malý význam. Obdobně vzhledem ke skutečnosti, že ve výrobním odvětví převažuje podíl lidské práce, není výrobní kapacita technicky omezená a závisí především na počtu pracovníků, které výrobci zaměstnají.
(258)
Analýza makroukazatelů s přímějším vlivem na stav výrobního odvětví Unie prokazuje, že se výroba v Unii i objem prodeje v posuzovaném období snižovaly přibližně stejným tempem jako spotřeba Unie. Prodej, podíl na trhu a zaměstnanost výrobců v Unii byly tudíž stálé. Produktivita se snížila, avšak pouze mírně. Ačkoliv by se bylo očekávalo, že přechod na nový obchodní model umožní zbývajícím výrobcům v Unii zvýšit prodej a výrobu, je zřejmé, že se hospodářský volný pád, který výrobní odvětví zaznamenalo před uložením opatření, od uložení opatření zastavil. To velké části výrobního odvětví Unie umožnilo změnit obchodní model racionalizací výrobních procesů prostřednictvím rozvoje specializovaných seskupení, přechodem na segment kvalitnějších výrobků a rovněž změnou zaměření z velkoobchodní distribuce na přímé dodávky maloobchodu.
(259)
Analýza příslušných mikroukazatelů rovněž dokládá částečné zotavení výrobního odvětví Unie a prokazuje zvýšení prodejních cen, peněžního toku, investic a zisku. Výrobnímu odvětví se však dosud nepodařilo dosáhnout běžných úrovní zisku a investic a má nadále potíže při získávání kapitálu a ve mzdovém vývoji, což prokazuje, že jeho situace je dosud nejistá a že nedošlo k úplnému odstranění újmy.
(260)
Šetření celkově odhalilo, že výrobnímu odvětví Unie je nadále působena podstatná újma.
5. DOPAD DUMPINGOVÉHO DOVOZU Z DOTČENÝCH ZEMÍ A DOPAD OSTATNÍCH ČINITELŮ
5.1. Dopad dovozu dumpingových výrobků z dotčených zemí
(261)
Ačkoliv se společný objem dovozu z dotčených zemí v posuzovaném období snížil, objem v období přezkumného šetření dosud výrazně převyšoval objem zjištěný v původním šetření. V případě ČLR jsou úrovně oproti úrovni v období původního šetření téměř dvojnásobné a objem dovozu z Vietnamu se ve stejném období sice snížil, jeho přítomnost na trhu je však dosud významná s podílem ve výši přibližně 10 %.
(262)
Analýza cen dovozu z dotčených zemí v posuzovaném období prokazuje, že ceny čínského dovozu byly stálé, zatímco vietnamské ceny se snížily. Při porovnání s cenami v období původního šetření vzrostly čínské ceny přibližně o 20 %, avšak vietnamské ceny se blíží cenám zjištěným v období původního šetření. Bez ohledu na rozdíly v sortimentní skladbě a úrovni obchodu je zřejmé, že průměrné dovozní ceny ve výši 8,6 EUR v případě ČLR a 9,51 EUR v případě Vietnamu představují i nadále velký problém pro výrobce v Unii, jejichž průměrné prodejní ceny jsou značně vyšší než 30 EUR. To je ještě patrnější při pohledu na úrovně cenového podbízení, u nichž ve srovnání s obdobím původního šetření došlo k výraznému nárůstu. V případě ČLR se úroveň cenového podbízení v tomto období zvýšila z 13,5 % na 31,9 % a v případě Vietnamu došlo ke stejnému zvýšení z 15,9 % na 38,9 %.
5.2. Závěr ohledně dopadu dovozu dumpingových výrobků z dotčených zemí
(263)
Na základě výše uvedených skutečností je nutno vyvodit závěr, že dovoz z dotčených zemí má s ohledem na objem i cenu nadále nepříznivý dopad na výkonnost výrobců v Unii.
5.3. Dopad ostatních činitelů
(264)
Komise důkladně analyzovala, zda na přetrvávající újmu výrobců v Unii mohly mít dopad jiné známé činitele než dumpingový dovoz, s cílem zajistit, aby případná újma způsobena těmito činiteli nebyla přičtena dumpingovému dovozu.
5.3.1. Neexistence hospodářské soutěže mezi obuví vyráběnou v Unii a obuví dováženou z dotčených zemí
(265)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že mezi dovozem z dotčených zemí a výkonností výrobního odvětví Unie neexistuje žádná souvislost. Zejména tvrdily, že neexistuje nahrazování obdobného výrobku vyráběného v Unii dotčeným výrobkem. Podle těchto stran mezi usňovou obuví vyráběnou v Unii a usňovou obuví dováženou z ČLR a Vietnamu neexistuje žádná hospodářská soutěž, jelikož první obuv se obvykle nachází v tržním segmentu středně drahých až drahých výrobků, zatímco dovážená obuv je určena především pro segment středně drahých až levných výrobků. Jako důkaz v tomto ohledu byla uvedena skutečnost, že se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo po uložení opatření získat zpět jeho podíl na trhu. Obecné zlepšení, co se týká ostatních ukazatelů újmy, je důsledkem změny obchodního modelu výrobního odvětví Unie, přičemž snížení výroby a přechod na výrobu s vyšší přidanou hodnotou zmírnily újmu, která dříve vznikla části výrobního odvětví Unie. Potíže druhé skupiny výrobců v Unii měly být způsobeny spíše nepřizpůsobením se než dumpingovým dovozem z dotčených zemí.
(266)
Šetřením bylo prokázáno, že ačkoliv část výrobního odvětví Unie přešla rovněž na trh pro zboží vyšší kvality, má nadále určité části segmentu levných výrobků a velké části segmentu středně drahých výrobků. Dumpingový dovoz navíc nepokrývá pouze segment levných výrobků, nýbrž rovněž segment středně drahých výrobků a v některých případech dokonce segment dražších výrobků. Jinými slovy, mezi usňovou obuví vyráběnou v Unii a usňovou obuví dováženou z dotčených zemí existuje významná hospodářská soutěž.
(267)
Uvádělo se rovněž, že mezi výrobci v Unii a dotčenými vývozci neexistuje žádná hospodářská soutěž, jelikož se výrobci v Unii soustředí na nadstandardní výrobky a nedodávají celý sortiment speciální obuvi, jako je turistická obuv, obuv na bowling a ortopedická obuv. V této souvislosti je však nutno uvést, že tato speciální obuv tvoří pouze malou část dotčeného výrobku, a dopad nemůže být proto významný. Šetření v každém případě prokázalo, že v rozporu s tvrzením je tato speciální obuv vyráběna v Unii, ačkoli v omezeném množství, a že tato obuv přímo soutěží s dováženou speciální obuví. Jak je podrobně uvedeno výše, hospodářská soutěž mezi mnoha druhy této speciální obuvi a klasickou „tmavou obuví“, kterou tradičně vyrábí výrobní odvětví Unie, se nyní zvyšuje.
(268)
Pokud jde o srovnání výroby v Unii a dovozu z dotčených zemí podle věku a pohlaví, šetření prokázalo, že v Unii existuje významná výroba pánské, dámské a dětské obuvi. Výroba se zaměřuje na dámskou obuv, která tvoří přibližně 55 % výroby, zatímco pánská obuv představuje 35 % a dětská obuv 10 % výroby. Při zkoumání rozdělení obuvi dovážené z dotčených zemí podle věku a pohlaví se číselné údaje liší s větším zaměřením se zejména na dětskou obuv, na niž připadá přibližně 25 %. Bez ohledu na tyto rozdíly je zřejmé, že všechny tři kategorie jsou na trhu Unie prodávány ve značném množství výrobním odvětvím Unie i vývozci.
5.3.2. Neefektivnost výrobců v Unii, strukturální nedostatky a dopad globalizace
(269)
Jedna strana zastupující zájmy spotřebitelů uvedla, že údajný dumping nemá žádný dopad na situaci výrobního odvětví Unie, nýbrž že hlavní příčinou úbytku pracovních míst a uzavírání továren v Unii jsou spíše globalizace a přesun výroby do zemí s nižšími náklady než nekalé obchodní praktiky.
(270)
Řada dalších zúčastněných stran poukázala rovněž na neschopnost výrobního odvětví Unie využít opatření a na dopad změny obchodního modelu u výrobců v Unii jako důkaz k doložení tvrzení, že neexistuje žádná souvislost mezi dovozem a výkonností výrobního odvětví Unie.
(271)
Podle těchto tvrzení není výrobní odvětví Unie strukturálně schopno soutěžit na trhu hromadné výroby, a to velkou měrou kvůli nedostatku potřebných pracovních sil a nákladům na tyto pracovní síly. V důsledku toho přešla významná část výrobního odvětví Unie na nový obchodní model a investovala do inovace a zdokonalení výrobků s cílem změnit zaměření ze segmentu středně drahých až levných výrobků na segment středně drahých až drahých a luxusních výrobků. Společnosti, které se zaměřily na nadstandardní výrobky s vyšší přidanou hodnotou, vykazují rovněž dobrou úroveň výkonnosti. Naopak společnosti, které nereagovaly na globalizaci, nadále vykazují nedostatečné výsledky. V souladu s tímto tvrzením by se tudíž mělo mít za to, že situace výrobců v Unii je důsledkem jejich obchodní strategie a nesouvisí s dovozem z dotčených zemí.
(272)
Jak bylo uvedeno v oddíle E.2 a G.4, při šetření byl skutečně zjištěn různorodý obraz o výrobním odvětví Unie. Části výrobního odvětví vyrábějí neznačkovou obuv v segmentu levných až středně drahých výrobků a prodávají prostřednictvím velkoobchodníků namísto přímého prodeje maloobchodu. To však neznamená, že tyto společnosti jsou ze své podstaty neefektivní. Ze šetření je zřejmé, že bez ohledu na jejich konkurenční postavení je jejich obtížná situace v zásadě způsobena dumpingovým dovozem. Tyto společnosti se proto nacházejí v mimořádně složité finanční situaci a jejich situace se v posuzovaném období výrazně zhoršila. Mnoho z těchto společností usiluje o přeorientování se na segment středně drahých až drahých výrobků a o změnu distribučních kanálů, avšak současný tlak, který vyvíjí dumpingový dovoz, tento vývoj mimořádně ztěžuje.
(273)
Bez ohledu na výrazné zlepšení a přizpůsobení obchodního modelu nedosahují společnosti, které změnily obchodní model, cílového zisku ve výši 6 %, jenž byl stanoven v původním šetření. To prokazuje, že rovněž tato skupina je dotčena celkovým tlakem na snižování cen, který ve všech segmentech vyvíjí dumpingový dovoz. Je proto pravděpodobné, že by se této skupině podařilo plně zotavit, pokud by se nepotýkala s tlakem na snižování cen vyvíjeným pokračujícím (a dokonce vyšším) dovozem dumpingové usňové obuvi.
(274)
Skutečnost, že dokonce i společnosti, které přešly na nový obchodní model, se nadále potýkají s dumpingem působícím újmu, a to navzdory vysoké efektivnosti s ohledem na spojení zdrojů a specializaci, naznačuje, že neefektivnost a strukturální problémy ve výrobním odvětví nenarušují příčinnou souvislost mezi dumpingem a vzniklou újmou.
5.3.3. Dopad dovozu ze třetích zemí
(275)
Několik zúčastněných stran uvedlo, že rostoucí obuvnické výrobní odvětví v jiných třetích zemích výrazně zvýšilo vývoz do Unie. V tomto ohledu se uvádělo, že v průběhu posuzovaného období měl dovoz ze třetích zemí významný dopad na situaci výrobního odvětví Unie a byl by stejně důležitý při analýze pravděpodobného přetrvávání nebo obnovení újmy, pokud by opatření pozbyla platnosti. Podle těchto stran by zrušení opatření ovlivnilo rovnováhu mezi dovozem z dotčených zemí a dovozem z jiných zemí, jelikož mezi těmito zdroji dochází k nahrazování. Zrušení opatření by proto nemělo žádný vliv na výrobní odvětví Unie.
(276)
V tomto ohledu šetření prokázalo, že dovoz ze třetích zemí s nízkými cenami jako Indie a Indonésie je velký a zvyšuje se. Obuvnické výrobní odvětví je ve značném rozsahu organizováno do mezinárodních skupin, jež mají různé výrobní základny v různých zemích. To zajišťuje určitou míru pružnosti při přesunu výroby, jakmile je výrobní základna zřízena v jiných zemích. Při šetření bylo prokázáno, že k usazení v nové zemi může dojít během jednoho roku až dvou let.
(277)
Pokud jde o podíl na trhu, podíly, o něž přišly ČLR a Vietnam, mohly převzít jiné vyvážející země, zejména Indie a Indonésie. Dopad jejich cen však není srovnatelný s dopadem cen dovozu z ČLR a Vietnamu. Aniž se přihlíží k rozdílům v sortimentní skladbě, je rozdíl v ceně obzvláště velký v případě Indie, u níž je průměrná vývozní cena o 25,8 % vyšší než průměrná vývozní cena obuvi dovážené z Vietnamu a o 40,3 % vyšší než průměrná vývozní cena obuvi dovážené z ČLR. Jejich dopad na výrobní odvětví Unie je proto podstatně méně výrazný. Průměrná vývozní cena obuvi dovážené z Indonésie je o 13,2 % vyšší než průměrná cena obuvi dovážené z ČLR a srovnatelná s průměrnou vývozní cenou obuvi dovážené z Vietnamu. V důsledku objemu indonéského dovozu však byl stále jeho relativní dopad omezený. S ohledem na výše uvedené skutečnosti neumožňují relativní objemy a vyšší ceny dovozu z jiných asijských zemí vyvodit závěr, že jejich účinek je dostatečný, aby narušil příčinnou souvislost mezi újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a velkými objemy dumpingového dovozu z ČLR a Vietnamu.
5.3.4. Dopad změn ve spotřebě a spotřebitelských preferencích a dopad změn ve struktuře maloobchodního odvětví v Unii
(278)
Uvádělo se rovněž, že nedostatečná výkonnost výrobního odvětví Unie by neměla být spojována s dovozem z dotčených zemí, nýbrž spíše s poklesem spotřeby v Unii. Tento pokles spotřeby údajně souvisí se změnami módních trendů, které znamenaly přechod od formální obuvi směrem k neformálnější obuvi. Preference spotřebitelů se proto změnily ve prospěch segmentu levných výrobků, který je typicky zastoupen dovozem z třetích zemí.
(279)
V této souvislosti šetření prokázalo, že došlo k snížení spotřeby dotčeného výrobku. Pokud by však mezi usňovou obuví a jinými materiály existovala úplná nahraditelnost, byl by tento pokles mnohem výraznější. Snížení spotřeby a změny spotřebitelských preferencí proto samy o sobě nejsou činitelem, který by narušil příčinnou souvislost.
(280)
Při šetření bylo rovněž prokázáno, že u maloobchodního prodeje obuvi došlo k diverzifikaci od tradičních obchodů s obuví k řadě nových prodejen, včetně obchodních domů, prodejen oděvů a supermarketů nebo hypermarketů, na něž připadá velmi významné množství prodeje, které může přesahovat 40 %.
(281)
Uvádělo se rovněž, že silná hospodářská soutěž vyvíjí tlak na snižování cen a že tento účinek má vyšší dopad na výrobní odvětví Unie než dumpingový dovoz. Ačkoliv tlak maloobchodního odvětví nelze jako takový vyloučit jakožto činitele, který může mít dopad na výrobní odvětví Unie, je třeba mít na paměti, že rovněž tato struktura závisí na nalezení dodavatelů, kteří jsou schopni dodávat výrobky za příslušně nízké ceny. Hlavním činitelem rozvoje a zachování tohoto cenového tlaku byly s největší určitostí velké objemy dumpingových výrobků. Vzhledem ke skutečnosti, že se výrobcům v Unii podařilo zvýšit ceny, to rovněž naznačuje, že dopad změn v maloobchodní struktuře není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi újmou a dumpingovým dovozem.
5.3.5. Dopad vývozní výkonnosti výrobců v Unii
(282)
Nedostatečná vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie spojená se zhodnocením eura vůči americkému dolaru byla rovněž uvedena jako příčina újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a kterou je proto nutno jako takovou odlišit od účinků dovozu z dotčených zemí.
(283)
Srovnání celkových cen na domácím trhu s celkovým vývozem však spíše naznačuje, že vývozní ceny výrobců v Unii v posuzovaném období vzrostly o 12 % a že tyto ceny byly v období přezkumného šetření přibližně o 20 % vyšší než ceny na domácím trhu. Objem vývozu byl stálý a absorboval zhruba 25 % výroby. Vzhledem ke skutečnosti, že šetření prokázalo, že se vývozní výkonnost výrobců v Unii snížila pouze mírně, tvrzení, že vývozní výkonnost je příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví v Unii, nelze uznat.
5.4. Závěr ohledně dopadu ostatních činitelů
(284)
Jak je patrné z výše uvedených skutečností, řada zúčastněných stran uvedla, že hlavní příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byly jiné činitele než dumpingový dovoz.
(285)
Tyto příslušné jiné činitele byly určeny a pečlivě analyzovány. Skutková podstata případu však prokazuje, že žádný z jiných známých činitelů jednotlivě nebo společně nemůže narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla způsobena výrobcům v Unii.
H. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ ÚJMY
1. DOPAD PŘEDPOKLÁDANÝCH ÚČINKŮ OBJEMU A CEN V PŘÍPADĚ ZRUŠENÍ OPATŘENÍ NA STAV VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(286)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení byl posouzen dovoz ze zemí, které jsou v současnosti předmětem přezkumu, s cílem zjistit, zda je pravděpodobné přetrvávání újmy.
(287)
S ohledem na pravděpodobný účinek skončení platnosti platných opatření na výrobní odvětví Unie byly v souladu s údaji shrnutými výše v souvislosti s pravděpodobností přetrvání dumpingu zváženy následující činitele.
1.1. ČLR
(288)
Jak bylo vyvozeno v 261. a 262. bodě odůvodnění, dovoz velkých objemů za dumpingové ceny z ČLR pokračoval i v období přezkumného šetření.
(289)
Analýza kapacit a vývoje domácího trhu v ČLR rovněž odhalila, že pokud by byla opatření zrušena, již nyní vysoký objem vývozu by dále pokračoval. I v případě, že by se v důsledku poklesu trhu dovoz snížil až o 30 %, jak bylo uváděno, byl by objem přesto velmi vysoký.
(290)
Byl rovněž vyvozen závěr, že vzhledem k vyšší úrovni cen v porovnání s čínským domácím trhem a rovněž trhy jiných třetích zemí bude trh Unie pro čínský vývoz i nadále přitažlivým trhem, pokud by platnost opatření skončila. Ačkoliv nelze vyloučit určité zvýšení vývozní ceny, byl nicméně vyvozen závěr, že tento vývoz bude i nadále dumpingový.
(291)
Vysoké úrovně dumpingu a cenového podbízení, které byly zaznamenány, naznačují, že by se výše zmíněný objem vývozu do Unie uskutečňoval za dumpingové ceny, jež by byly podstatně nižší než ceny a náklady výrobců v Unii.
(292)
Společný účinek těchto objemů a cen by mohl mít za následek zhoršení již nyní nejisté situace výrobců v Unii.
1.2. Vietnam
(293)
Přetrvávání dumpingu u velkých objemů bylo v období přezkumného šetření zjištěno rovněž v případě Vietnamu.
(294)
Byl taktéž vyvozen závěr, že Unie zůstává pro vietnamské vývozce i nadále nejdůležitějším trhem a že tak tomu pravděpodobně nadále v případě, pokud by byla opatření zrušena.
(295)
Vzhledem k existenci významných volných kapacit a cenové úrovni v Unii v porovnání s výší cen na vietnamském domácím trhu, jakož i ostatních vývozních trzích, je pravděpodobné, že pokud by opatření pozbyla platnosti, dovoz dumpingových výrobků se dále zvýší. Stejně jako v případě ČLR by i při údajném snížení dovozu v důsledku hospodářského poklesu byly objemy dovozu nadále velmi významné.
(296)
Stejně jako v případě ČLR naznačuje významná úroveň dumpingu a cenového podbízení, která byla zjištěna, že by se výše zmíněný objem vývozu do Unie uskutečnil za dumpingové ceny, které by byly podstatně nižší než ceny a náklady výrobců v Unii. Obdobně by společný účinek těchto objemů a cen mohl mít za následek zhoršení již nyní nejisté situace výrobců v Unii.
2. TVRZENÍ PŘEDLOŽENÁ JEDNOTLIVÝMI STRANAMI
(297)
Řada zúčastněných stran uvedla, že pravděpodobný účinek dumpingového dovozu na situaci výrobního odvětví Unie v budoucnu zpochybňují jiné činitele než dumpingový dovoz z dotčených zemí.
(298)
Uváděné činitele již byly do značné míry projednány v oddíle G.5 týkajícím se újmy, není proto nutné se jimi zabývat opakovaně v tomto oddíle. Některá tvrzení však souvisí s událostmi, k nimž došlo po období přezkumného šetření, a byla proto podrobena dodatečné analýze s ohledem na jejich pravděpodobný budoucí dopad.
2.1. Pravděpodobný účinek poklesu trhu
(299)
Řada stran uvedla, že je nutno odlišit účinky hospodářského poklesu od údajných účinků dovozu, jelikož je třeba mít za to, že tato událost nesouvisí s pravděpodobným přetrváváním nebo opakovaným výskytem dumpingu působícího újmu. Podle těchto zúčastněných stran by výrobní odvětví Unie bylo obzvláště dotčeno poklesem, jelikož spotřebitelé v důsledku snížení kupní síly v těchto případech obvykle přecházejí na levnější výrobky nižší jakosti.
(300)
Pokles trhu s největší pravděpodobností povede k dalšímu snížení spotřeby dotčeného výrobku. Ačkoliv usňová obuv bude mít na trhu i nadále silné postavení, prodej se pravděpodobně významně sníží o více než 7 %, jak tomu již bylo v období před hospodářským poklesem.
(301)
Je pravděpodobné, že hospodářská omezení budou znamenat, že spotřebitelé a maloobchodníci jsou citlivější na cenu, a snížení kupní síly spotřebitelů by mohlo stanovit strop pro ceny na maloobchodní úrovni. To by zase mohlo vést ke změně segmentu (spotřebitelé přejdou ze segmentu drahých až středně drahých výrobků na segment středně drahých výrobků a rovněž ze segmentu středně drahých výrobků na segment středně drahých až levných výrobků) a k více opravám. Hospodářská soutěž mezi usňovou obuví a jinými levnějšími výrobky z textilu a syntetických materiálů by se za této situace s nejvyšší pravděpodobností zvýšila.
(302)
Nelze vyloučit, že pokles na trhu přispěje ke zhoršení situace výrobního odvětví Unie vzhledem k spojeným účinkům spotřeby a cen. Současně je však rovněž pravděpodobné, že hospodářský pokles dále zvýší účinek dumpingového dovozu. Důvodem je to, že pokles bude pravděpodobně vyvíjet cenový tlak na všechny hospodářské subjekty, včetně vývozců z dotčených zemí, kteří mohou dále snížit své již nyní dumpingové ceny. Ještě nižší ceny budou vyvíjet tlak rovněž na segment středně drahých až drahých výrobků a existuje riziko, že budou výrobce v Unii nutit, aby se vrátili zpět k segmentu středně drahých až levných výrobků. To by zase mělo za následek ještě silnější hospodářskou soutěž mezi výrobou v Unii a dumpingovým dovozem.
2.2. Pravděpodobný dopad změn ve struktuře spotřeby
(303)
Několik zúčastněných stran tvrdilo, že budoucí snížení výkonnosti výrobního odvětví Unie (pokud k němu dojde) nebude souviset s dovozem z dotčených zemí, nýbrž spíše s poklesem spotřeby v Unii. Toto snížení spotřeby by údajně nebylo spojeno pouze se změnami módních trendů, které se přesunuly od formální obuvi k neformálnější obuvi, nýbrž rovněž s poklesem na trhu. Tato událost zvýší sklon spotřebitelů změnit preference ve prospěch segmentu levných výrobků, který obvykle zastupuje dovoz z třetích zemí.
(304)
Pokles celkové spotřeby by měl se vší pravděpodobností nepříznivý účinek na výkonnost výrobců v Unii. Lze však rovněž očekávat, že snížení kupní síly spotřebitelů povede k tomu, že trh bude méně citlivý na krátkodobé módní trendy, což povede k oživení klasické „tmavé obuvi“, tj. segmentu, v němž má výrobní odvětví Unie nejsilnější postavení. Nelze tudíž vyvodit závěr, že snížení spotřeby zasáhne obuv vyráběnou v Unii více než dováženou obuv. Ačkoliv výrobci v Unii budou s největší pravděpodobností dotčeni poklesem spotřeby, dopad velkých objemů dumpingového dovozu z dotčených zemí bude i nadále velmi významnou příčinou újmy, pokud by platnost opatření skončila.
2.3. Pravděpodobný dopad snížení vývozní výkonnosti
(305)
Některé zúčastněné strany rovněž uváděly, že hospodářský pokles zasáhne obzvláště silně vývozní stranu výroby v Unii.
(306)
V této souvislosti lze předpokládat, že zhoršení finanční situace, které bude pociťováno na celém světě, bude mít dopad rovněž na vývoz Unie. Ačkoliv snížení vývozní činnosti jistě negativně přispěje k celkovému rozvoji výrobního odvětví, je však nutno mít na paměti, že tři čtvrtiny činnosti výrobců v Unii jsou zaměřeny na domácí trh v Unii. Vzhledem k této skutečnosti nelze vyvodit závěr, že pravděpodobný dopad snížení vývozní výkonnosti sám o sobě naruší příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla způsobena výrobcům v Unii.
2.4. Pravděpodobný dopad strukturálních problémů a nedostatečná efektivnost výrobců v Unii
(307)
Uvádělo se rovněž, že výrobci v Unii měli v minulosti potíže využít opatření kvůli skutečnosti, že zdroj jejich potíží souvisí spíše se strukturálními problémy a neefektivností výrobního odvětví než s údajným dumpingem ČLR a Vietnamu. Podle těchto tvrzení prohloubí hospodářský pokles strukturální problémy v tomto výrobním odvětví a dále oslabí souvislost mezi vzniklou újmou a dumpingem.
(308)
Především se připomíná, že šetření prokázalo, že bez ohledu na konkurenční postavení byla výrobcům v Unii dumpingovým dovozem způsobena podstatná újma. V každém případě je nutno uvést (jak bylo prokázáno výše), že ačkoli se výrobní odvětví Unie dosud nachází v nejisté situaci, v posuzovaném období prokázalo přinejmenším částečné oživení a bylo schopno zachovat stálý podíl na trhu. Velká část výrobního odvětví mimoto byla schopna změnit svůj obchodní model, či se o to pokouší prostřednictvím i) spojení zdrojů do seskupení za účelem co největší specializace a dosažení úspor z rozsahu u skupin, ii) přímého prodeje maloobchodníkům a iii) výrobou obuvi v segmentu středně drahých až dražších výrobků a drahých výrobků. Je vysoce nepravděpodobné, že by se výrobnímu odvětví podařilo tento proces uskutečnit, pokud by opatření nebyla zavedena, a v každém případě společnosti, jež se nyní nacházejí v procesu změny svého obchodního modelu, se vší pravděpodobností nebudou schopny tento proces dokončit.
(309)
Lze však také předpokládat, že pokles trhu zvýší tlak a případně rovněž zastaví tento proces u společností, jimž se dosud nepodařilo změnit své zaměření změnou obchodního modelu. Situace těchto společnosti se může dále zhoršit a mnoho společností v této skupině by po zintenzivnění hospodářské soutěže mohlo ukončit činnost. Společnosti, které přijaly vyspělejší obchodní modely, se pravděpodobně nevyhnou účinkům poklesu trhu, jelikož ceny v segmentu drahých až středně drahých výrobků, na nějž se specializují, budou pravděpodobně rovněž podléhat celkovému tlaku na snížení cen.
(310)
Co se týká posouzení situace zaznamenané v posuzovaném období, lze stěží tvrdit, že hospodářský pokles sám o sobě naruší příčinnou souvislost s dumpingovým dovozem. Naopak, jak bylo uvedeno v 302. bodě odůvodnění, bude mít tlak levného dumpingového dovozu na snižování cen s největší pravděpodobností řetězový účinek a donutí ještě větší část výroby v Unii přejít na stejný segment jako dumpingový dovoz, takže se tlak dumpingového dovozu na výrobce v Unii zvýší. Za této situace budou proto výrobci v Unii v budoucnu ještě více závislí na existenci opatření.
2.5. Pravděpodobné účinky dovozu ze třetích zemí
(311)
Bylo rovněž ověřeno, zda je pravděpodobné, že dovoz ze třetích zemí bude mít dopad na situaci výrobního odvětví Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti. V této souvislosti se uvádělo, že vývoz třetích zemí do Unie trvale roste a že spolu s vyššími náklady v ČLR a ve Vietnamu a hospodářským poklesem to bude hlavní příčinou potíží výrobního odvětví Unie v budoucnu.
(312)
Vzhledem k cenovému rozdílu mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a dovozem ze třetích zemí je však spíše pravděpodobné, že čínský a vietnamský vývoz opět získá cenový náskok před dovozem ze třetích zemí. To by poukazovalo na relativní snížení tohoto dovozu v budoucnu. Jak bylo prokázáno v oddílech C.3 a C.4, neexistují žádné signály, že čínští nebo vietnamští vývozci pravděpodobně odejdou z trhu Unie. Naopak, velké existující kapacity naznačují, že mají pobídku pokud možno na trhu setrvat.
(313)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bude mít dovoz ze třetích zemí se vší pravděpodobností menší dopad na situaci výrobního odvětví Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti.
2.6. Pravděpodobný dopad kolísání směnných kurzů
(314)
Uvádělo se rovněž, že újma způsobená výrobcům v Unii se pravděpodobně sníží v důsledku zhodnocení amerického dolaru vůči euru. Kolísání směnného kurzu zvýší ceny dumpingového dovozu, který je obchodován v eurech, takže dojde k odstranění cenového rozdílu mezi dumpingovým dovozem a cenami výrobců v Unii.
(315)
V této souvislosti je třeba uvést, že šetření musí zjistit, zda dumpingový dovoz (pokud jde o ceny a objem) způsobil (nebo pravděpodobně způsobí) podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie, nebo zda tuto podstatnou újmu (či její pravděpodobnost) zapříčinily jiné činitele. Podle čl. 3 odst. 6 základního nařízení musí být doloženo, že újmu působí (nebo může způsobit) cenová úroveň dumpingového dovozu. Odkazuje se proto pouze na rozdíl mezi cenami, a neexistuje tudíž povinnost analyzovat činitele, které mají dopad na výši těchto cen.
(316)
Pravděpodobný účinek dumpingového dovozu na ceny výrobního odvětví Unie se v zásadě zkoumá na základě cenového podbízení, snižování cen a stlačování cen. Za tímto účelem se porovnávají dumpingové vývozní ceny a prodejní ceny výrobního odvětví Unie, přičemž vývozní ceny použité pro výpočet újmy je třeba někdy přepočítat na jinou měnu v zájmu vytvoření srovnatelného základu. Použití směnných kurzů v této souvislosti proto pouze zajišťuje stanovení cenového rozdílu na srovnatelném základě. Z toho je zřejmé, že směnné kurzy v zásadě nemohou být dalším činitelem působícím újmu.
(317)
Výše uvedené je potvrzeno rovněž zněním čl. 3 odst. 7 základního nařízení, které odkazuje na jiné známé činitele, než je dumpingový dovoz. Mezi jinými známými činiteli se v tomto článku neuvádí žádný činitel, který ovlivňuje výši cen dumpingového dovozu.
(318)
Avšak i v případě, že se tento činitel vezme v úvahu, není vzhledem k pravděpodobnému tlaku na spotřebitelské ceny v souvislosti s poklesem trhu pravděpodobné, že dovozci nakupující v dotčených zemích budou moci zvýšit ceny pro maloobchod v důsledku zhodnocení amerického dolaru. Směnné kurzy jako takové lze mimoto obtížně předvídat a po skončení období přezkumného šetření došlo k znehodnocení amerického dolaru vůči euru, takže nelze vyvodit závěr, že kolísání směnných kurzů povede k zvýšení cen dumpingového dovozu z dotčených zemí.
(319)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem nelze dospět k závěru, že vývoj směnného kurzu může být dalším činitelem, který působí újmu.
3. ZÁVĚR OHLEDNĚ PRAVDĚPODOBNÉHO DOPADU OSTATNÍCH ČINITELŮ
(320)
Jak je patrné z výše uvedených skutečností, ačkoli nelze vyloučit, že ostatní činitele, včetně hospodářského poklesu, budou mít dopad na finanční situaci výrobců v Unii, šetření neprokázalo, že tyto činitele samy o sobě naruší příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a přetrvávající újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
I. ZÁVĚR OHLEDNĚ PŘETRVÁVÁNÍ ÚJMY
(321)
Jak bylo zjištěno v oddíle G.4, šetřením bylo prokázáno, že v období přezkumného šetření přetrvávala situace působící újmu výrobnímu odvětví Unie. Přetrvávání újmy je podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení samo o sobě dostatečným ukazatelem, že újma bude pravděpodobně pokračovat i v budoucnu, což znamená, že by opatření měla být zachována.
(322)
Ze zjištění týkajících se dovozu vyplývá, že dovoz velkých objemů za dumpingové ceny bude pravděpodobně pokračovat a že cenový tlak (v neposlední řadě v rámci hospodářského poklesu) pravděpodobně zvýší hospodářskou soutěž mezi dumpingovým dovozem a usňovou obuví vyráběnou v Unii. Šetřením bylo rovněž prokázáno, že neexistují žádné jiné známé činitele, které by narušily silnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobcům v Unii.
(323)
Z celkové analýzy zjištění, k nimž šetření dospělo, vyplývá, že by důsledkem zrušení opatření pravděpodobně byly trvale velké a případně i vyšší objemy dovozu z ČLR i Vietnamu s cenami, které se ještě více podbízejí cenám výrobního odvětví Unie. Pokles trhu tento vývoj pravděpodobně dále zhorší. Dumpingový dovoz by měl s největší pravděpodobností vážné nepříznivé účinky na výrobní odvětví Unie. Za těchto okolností by výrobní odvětví Unie buď muselo snížit ceny, aby si udrželo podíl na trhu, nebo by muselo zachovat prodejní ceny na současných úrovních a přijít o zákazníky a nakonec i prodej. V prvním případě by výrobní odvětví Unie muselo podnikat se ztrátou a ve druhém případě by ztráta prodeje jako takového nakonec vedla k vyšším nákladům následovaným ztrátami.
(324)
Výrobní odvětví Unie navíc trpí účinky dumpingového dovozu po mnoho let a v současné době se nachází v nejisté hospodářské situaci. Přitom však bylo zjištěno, že velká část výrobců v Unii byla schopna změnit své obchodní modely a zaměřit se na vyšší přidanou hodnotu, segment středně drahých až drahých konečných výrobků a zjednodušené distribuční kanály. Tato skupina rovněž postupně absorbuje činnost části odvětví, které se dosud nepodařilo přizpůsobit se a zavést nové obchodní modely, a je zapotřebí delší období pro přizpůsobení se k dokončení tohoto přechodu v celém výrobním odvětví.
(325)
Pokud by byla opatření zrušena v této citlivé fázi, situace výrobců v Unii by se zhoršila, proces přechodu na nový obchodní model by se pravděpodobně zastavil a byla by ohrožena samotná existence velké části výrobního odvětví.
(326)
Při šetření bylo proto zjištěno, že kvůli dovozu z ČLR a Vietnamu existuje zřejmá pravděpodobnost přetrvávání újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie v krátkodobém až střednědobém výhledu, dokud nebude dokončen proces přizpůsobení se.
J. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN PO ZVEŘEJNĚNÍ TĚCHTO ZÁVĚRŮ
(327)
Na základě zveřejnění těchto závěrů obdržela Komise řadu připomínek. Žádná z nich nicméně nebyla takové povahy, aby tyto závěry změnila. Hlavní argumenty byly následující.
1. OBDRŽENÉ PŘIPOMÍNKY TÝKAJÍCÍ SE FORMÁLNÍCH A PROCEDURÁLNÍCH OTÁZEK A OTÁZEK PRÁVA NA OBHAJOBU
1.1. Důvěrnost jmen žadatelů
(328)
Některé zúčastněné strany znovu uvedly své pochybnosti o zachování důvěrnosti žadatelů, přičemž zdůraznily, že v podpůrném spise není žádné tvrzení o tom, že zveřejnění totožnosti žadatele pro něj bude mít nepříznivé důsledky. Jedna zúčastněná strana navíc uvedla, že k zachování důvěrnosti totožnosti praxe WTO vyžaduje předložení oprávněných důvodů pro všechny dokumenty, ať již jsou či nejsou považovány za důvěrné. Podle této strany nebyl v tomto případě oprávněný důvod předložen.
(329)
Stejná strana také namítla, že pokud by žádost o důvěrnost byla přesto přijata, mělo by to znamenat, že by mohly být zveřejněny alespoň podrobné údaje o jednotkových cenách a ukazatelích ziskovosti u vzorku.
(330)
Jak je uvedeno v 40. až 42. bodě odůvodnění, je důvěrnost týkající se totožnosti žadatelů a výrobců vybraných do vzorku založena na řádně odůvodněné žádosti podle článku 19 základního nařízení. Není proto pravdivé, že žadatelem nebyl prokázán řádný důvod. Pokud jde o tvrzení, že by měly být zveřejněny podrobné údaje o jednotkových cenách a ziskovosti, má Komise stále za to, že by poskytnutí těchto informací mohlo nepřímo odhalit totožnost žadatele. Mimoto by takové zveřejnění poškodilo v rámci skupiny společností ze vzorku zájmy jiných společností ze vzorku, které jsou rovněž konkurenty na trhu.
(331)
Z výše uvedeného vyplývá, že obdržené připomínky nejsou takové povahy, aby změnily závěr o zachování důvěrnosti totožnosti výrobců v Unii, kteří podpořili žádost.
1.2. Definice výrobního odvětví Unie a jeho reprezentativnost
(332)
Některé strany namítly, že Komise nesprávně uplatnila definici výrobního odvětví Unie a výroby v Unii.
(333)
Dvě strany tvrdily, že posouzení újmy musí být založeno na informacích o žadateli a společnostech, které žádost podpořily, a nikoliv na základě celkové výroby v Unii. Podle těchto stran nejsou použité makroekonomické ukazatele reprezentativní.
(334)
Uvedly rovněž, že Komise nevyloučila ze vzorku společnost, která během období přezkumného šetření zastavila v Unii výrobu. Některé strany tvrdily, že ponechání společnosti ve vzorku mělo za následek zkreslení mikroekonomických ukazatelů, jakož i analýzy cenového podbízení a prodeje pod cenou. Na druhé straně jiná zúčastněná strana, která nebyla proti zařazení této strany do vzorku, tvrdila, že pro posouzení újmy je třeba vzít v úvahu všechny údaje týkající se této společnosti, a nikoliv pouze ty, které se týkají její činnosti v Unii.
(335)
Stejné zúčastněné strany tvrdily, že Komise nevyloučila z definice výrobního odvětví Unie společnosti, které dovážely až 25 % celkové produkce z třetích zemí. Podle těchto zúčastněných stran to představuje změnu v metodice ve srovnání s 231. bodem odůvodnění nařízení zavádějícího prozatímní opatření při původním šetření, který uvádí, že všechny společnosti, které přemístily svou výrobu, byly vyloučeny. Strany rovněž tvrdily, že pokud jde o uplatnění čl. 4 odst. 1 základního nařízení, Komise obvykle vyžaduje vyloučení společností, které dovážejí zhruba 25 % své celkové výroby. V tomto ohledu jedna strana rovněž tvrdila, že Komise chybně usoudila, že žádný z členů CEC nezadal výrobu externě, i když během šetření bylo předloženo tvrzení, které prokazuje opak.
(336)
Některé zúčastněné strany také uvedly, že všeobecný dokument se závěry byl nekonzistentní, protože ve 3. bodě odůvodnění se udávalo, že žádost podporuje 35 % stran, zatímco ve 193. bodě odůvodnění jich je pouze 25 %.
(337)
Jak již bylo konstatováno ve 193. až 200. bodě odůvodnění, výrobní odvětví Unie bylo definováno podle čl. 4 odst. 1 základního nařízení. Posouzení situace výroby v Unii jako celku odpovídá základnímu nařízení. Tvrzení, podle kterého se posouzení újmy zakládá na nesprávné definici výrobního odvětví Unie, je tedy třeba odmítnout.
(338)
Pokud jde o tvrzení, podle kterého Komise nevyloučila jednu ze společností ze vzorku, je třeba připomenout, že důvody, proč byla společnost ponechána ve vzorku, jsou uvedeny ve 23. a 196. bodě odůvodnění. Komise dále usoudila, že případné vyloučení by nemělo žádný účinek, ať už na reprezentativnost vzorku nebo utrpěnou újmu, včetně podbízení. Důvodem je minimální váha této společnosti ve vzorku. Skutečnost, zda tato společnost byla nebo nebyla formálně vyloučena, tedy nemá žádný praktický dopad na výsledky analýzy.
(339)
Jak bylo uvedeno ve 195. bodě odůvodnění, byla výroba v Unii založena pouze na společnostech, které odpovídají definici uvedené v článku 4 (včetně odstavce 1). Na základě informací ze spisu nebyla brána v úvahu žádná právnická osoba, která přemístila výrobu a která by musela být vyloučena z definice výrobce v Unii podle čl. 4 odst. 1. V tomto ohledu je třeba připomenout, že omezený dovoz sám o sobě neznamená přemístění výroby. I když malý počet z výrobců, kteří podali žádost, skutečně dovážel, příslušné objemy byly velmi omezené a představovaly nejvýše 25 % celkové produkce společnosti. S ohledem na výše uvedené proto není tvrzení, že se Komise odchýlila od své praxe v původním šetření nebo od ustanovení základního nařízení, správné.
(340)
Pokud jde o tvrzení, že není shoda mezi poměrem stran podporujících žádost, uvedených ve 3. a 193. bodě odůvodnění, je třeba připomenout, že 193. bod odůvodnění pouze udává, že podpora je vyšší, než je zákonné minimum ve výši 25 %, a není tedy vyjádřením skutečné podpory, která byla nad tímto minimem.
1.3. Období použité pro posouzení újmy
(341)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že období použité pro posouzení újmy bylo nespojité. Zejména bylo uvedeno, že použití předmětného období pro stanovení některých ukazatelů při zpětných odkazech na období původního šetření a, pro stanovení jiných ukazatelů újmy na rok 2005 povede k nesourodým výsledkům. Jiné zúčastněné strany tvrdily, že se Komise opírala o údaje z roku 2005 a o období původního šetření, aniž by je zveřejnila.
(342)
Analýza posouzení újmy byla založena na zjištěních z dotčeného období, tj. od roku 2006 a včetně období přezkumného šetření. Odkazy na období původního šetření a na rok 2005 byly učiněny pouze k doplnění analýzy, ale neměly na závěry určující účinek. Vzhledem k výše uvedenému musí být odmítnuto tvrzení, že období použité pro posouzení újmy vedlo k nedůsledné analýze.
1.4. Reprezentativnost vzorku výrobců v Unii
(343)
Některé zúčastněné strany uváděly, že vzorek výrobců v Unii nebyl reprezentativní, pokud jde o druhy výrobků, velikost a zeměpisné rozšíření.
(344)
V tomto ohledu uvedly, že Komise nepodala dostatečné vysvětlení zeměpisného rozšíření vzorku a že tento vzorek nebyl v každém případě reprezentativní, protože obuv je vyráběna alespoň v sedmi členských státech, z nichž byly do vzorku vybrány pouze čtyři. Zúčastněné strany dále tvrdily, že jeden členský stát byl zastoupen nadměrně. Jedna zúčastněná strana také požádala, aby Komise poskytla informace o úrovni dohod o poplatcích, které se objevily v rámci výrobního odvětví Unie.
(345)
Jedna strana také tvrdila, že ve vzorku byla nadměrně zastoupena dámská obuv, a jiná strana připomněla, že ziskovost vzorku nebyla reprezentativní, pokud ji srovnáme s hodnotami vyvozenými ze žádosti.
(346)
V 28. bodě odůvodnění jsou uvedeny podrobnosti o zeměpisném rozložení vzorku a jeho reprezentativnosti při srovnání s celkovým rozložením v Unii. V tomto ohledu se připomíná, že vzorek je do značné míry obrazem zeměpisného rozložení celé populace a že není třeba mít přesně identické zeměpisné rozložení. Šetření navíc ukázalo, že zhruba 60 % výroby ze vzorku bylo založeno na tzv. „subdodávkách“ a „dohodách o poplatcích“.
(347)
Navíc vzhledem k tomu, že takové „subdodávky“ a „dohody o poplatcích“ se vyskytují rovněž mezi společnostmi v různých členských státech, byla věnována péče tomu, aby bylo zajištěno, že výroba bude připočtena členskému státu, ze kterého je společnost, která objednala službu.
(348)
Vzhledem k výše uvedenému neznamená určitý stupeň variability, pokud jde o váhu členského státu, že se vzorek stane nereprezentativním. Obdobně, pokud jde o dohody o subdodávkách a skutečnost, že dvě třetiny výroby jsou soustředěny ve třech členských státech, není nutný požadavek, aby bylo ve vzorku zastoupeno všech sedm zemí, kde probíhá výroba.
(349)
V 29. bodě odůvodnění se připomíná, že výrobci v Unii, vybraní do vzorku, zahrnovali průřezově celou škálu výroby, určenou pro veškeré obyvatelstvo. Totéž platí i pro rozdělení podle pohlaví, a ačkoli existují varianty ve všech kategoriích, pánská, dámská i dětská obuv je prodávána ve významných množstvích jak společnostmi ze vzorku, tak i v poměru k celkovému obyvatelstvu. Pokud jde o úroveň ziskovosti, skutečnost, že existují odchylky mezi vzorkem a žádostí, ještě neznamená, že by vzorek nebyl reprezentativní. V každém případě je třeba poznamenat, že ziskovost vzorku je ve stejném rozmezí, jako je ziskovost, kterou obdržíme po analýze všech informací, které jsou obsaženy v žádosti.
1.5. Výše cla v původním šetření
(350)
Některé strany namítly, že ČLR je již od původního šetření v porovnání s Vietnamem diskriminována, protože na dovoz z ČLR bylo používáno vyšší clo, i když dumpingové rozpětí stanovené pro ČLR bylo nižší než pro Vietnam. Bylo také uvedeno, že ČLR byla diskriminována s ohledem na metodu, která byla použita pro upřesnění rozpětí újmy v původním šetření.
(351)
Za prvé, právní předpisy Unie vyžadují, aby byly celní sazby stanoveny v souladu s povinným pravidlem nižšího cla, což znamená, že celní sazba smí být stanovena na základě rozpětí újmy, a nikoliv na základě dumpingového rozpětí. Za druhé, aby bylo v původním případě možno zavést nejslabší možné opatření proti dumpingu působícímu újmu, bylo shledáno za nutné vzít v úvahu objemy a ceny, které újmu nepůsobí, a ty byly spočítány tak, aby se došlo k nejslabšímu možnému opatření proti újmě způsobené ČLR i Vietnamem, a z nich pak vyplynulo uložené clo. V tomto ohledu je třeba připomenout, že účelem šetření před pozbytím platnosti je posoudit, zda jsou dostupné informace dostatečným důvodem k tomu, aby opatření byla ve stejné formě prodloužena na další období. Vzhledem k tomu, že v rámci tohoto přezkumného šetření není možné změnit úroveň opatření, nemohou být tato tvrzení vzata v úvahu.
2. OBDRŽENÉ PŘIPOMÍNKY TÝKAJÍCÍ SE ANALÝZY ÚJMY
2.1. Kumulace dovozu z ČLR a Vietnamu
(352)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že podmínky pro kumulaci nebyly splněny, protože se vývoj týkající se Vietnamu velmi lišil od vývoje týkajícího se ČLR. Tvrdila rovněž, že dovoz z Vietnamu nemohl být dále považován za dovoz působící újmu, protože dovážené objemy v období přezkumného šetření byly nižší než objemy nepůsobící újmu, jak bylo stanoveno v původním šetření.
(353)
Je třeba připomenout, že ve 216. a následujících bodech odůvodnění byla provedena důkladná analýza, z níž vyplývá, že podmínky pro kumulaci byly splněny. Z toho důvodu není tvrzení o objemu nepůsobícím újmu relevantní.
2.2. Vliv outsourcingu
(354)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že zveřejněný dokument ukázal, že výroba v Unii je nadále přemísťována. Podle této strany je to důkazem, že platná cla nebyla schopna zastavit proces přemísťování výroby.
(355)
V tomto ohledu je třeba připomenout, že cílem cla není zastavit nebo podpořit veškeré přemísťování výroby, ale napravit narušení obchodu způsobené dumpingovým dovozem. Je třeba také připomenout, že některé společnosti přemístily výrobu do jiných členských států nebo do třetích zemí, kterých se opatření netýkají. S ohledem na výše uvedené nelze toto tvrzení přijmout.
2.3. Dopad makroekonomických ukazatelů
(356)
Jedna zúčastněná strana měla za to, že odpovědi od národních sdružení nebyly dostatečné jako zdroj ukazatelů újmy, protože z těchto odpovědí mohly být vyvozeny pouze informace týkající se některých ukazatelů újmy. Byla také napadena skutečnost, že bylo obdrženo pouze devět odpovědí.
(357)
Některé strany zpochybnily makroekonomické ukazatele s ohledem na skutečnost, že byly založeny na výrobě v Unii jako celku spíše než na informacích od žadatelů a stran podporujících žádost. Zdůvodnění stanovení makroekonomických ukazatelů již bylo uvedeno výše v 337. bodě odůvodnění a nemusí být tedy předmětem dalšího hodnocení. Jedna zúčastněná strana uvedla, že makroekonomické ukazatele nebyly v každém případě důvěryhodné. Skutečnost, že od původního šetření došlo k nárůstu zaměstnanosti o 359 % byla uváděna jako příklad, proč je třeba považovat údaje za nedůvěryhodné. Toto tvrzení bylo podpořeno tím, že při několika příležitostech byla pozorována odlišnost makroekonomických ukazatelů od ukazatelů pozorovaných ve vzorku.
(358)
Některé zúčastněné strany uvedly, že zveřejněné údaje o vývoji spotřeby nebyly v souladu, protože v jedné části dokumentu se uvádí pokles o 7 %, zatímco v jiné části dokumentu je to 14 %. Obdobně byly za nesourodé považovány údaje o kapacitě výroby a počtu zaměstnanosti, protože vykazovaly různý vývoj, i když zveřejněný dokument uváděl, že jsou navzájem provázané.
(359)
Pokud jde o zdroje, a jak bylo vysvětleno v 225. a 226. bodě odůvodnění, vyžádala si Komise od národních sdružení informace, které pro ně jsou přirozeně dostupné, a obdržela je. Skutečnost, že tyto informace nepokrývají veškeré ukazatele újmy, není v žádném případě anomálií, ale spíše poukazuje na to, že tyto organizace nemají přístup k údajům, které se týkají určitých ukazatelů. Z toho důvodu získává prošetřující orgán takové údaje od reprezentativního vzorku společností. Devět odpovědí získaných od národních sdružení pokrývá velkou většinu výroby (více než 80 % celkové výroby v Unii) a byly dále doplněny dostupnými statistickými údaji a jinými údaji, které poskytly zúčastněné strany.
(360)
Pokud jde o úroveň zaměstnanosti, je třeba připomenout, že v původním šetření byl počet 57 000 pracovníků založen na údajích od žadatelů. Současný stav zaměstnanosti - 262 000 pracovníků - je makroekonomickým ukazatelem vztahujícím se k výrobnímu odvětví Unie tak, jak je definováno výše. Pokud jde o rozdíly mezi ukazateli ze vzorku a ukazateli z celého výrobního odvětví Unie, je třeba připomenout, že tyto ukazatele nemusí být vždy v úplné shodě na to, aby byly reprezentativní. Skutečnost, že sledovaly stejný vývoj, potvrzuje jejich reprezentativnost. Pokud jde o údajný nesoulad ve spotřebě, snížení o 7 % se vztahuje k období od roku 2006 do období přezkumného šetření, zatímco pokles o 14 % k období od roku 2005 do období přezkumného šetření.
(361)
S ohledem na výše uvedené musí být připomínky týkající se složení a analýzy makroekonomických ukazatelů odmítnuty.
2.4. Dopad mikroekonomických ukazatelů
(362)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že 3 % zisk, který vykázalo výrobní odvětví Unie, by měl být považován za dobrý výsledek, zejména s ohledem na to, že se příslušný trh zmenšuje. Uvedla také, že tvrzení, že výrobní odvětví Unie čelí cenovému tlaku ČLR a Vietnamu, nebylo podpořeno zjištěním, podle kterého se výrobnímu odvětví Unie podařilo v posuzovaném období zvýšit ceny o 30 %.
(363)
Jak bylo stanoveno v původním šetření, úroveň zisku při neexistenci dumpingu působícího újmu byla očekávána ve výši 6 %, tedy výrazně nad 3 %, kterých výrobní odvětví Unie dosáhlo, což navíc není úroveň, která by zabezpečila životaschopnost výrobního odvětví ve střednědobém výhledu a financování probíhající restrukturalizace. Tyto údaje by měly být rovněž porovnány s velmi vysokou úrovní zisků dovozců. Pokud jde o prodejní ceny výrobního odvětví Unie, jejich vzrůst nezabránil přímé soutěži mezi výrobky, a postihl tedy cenové podbízení a prodeje pod cenou. Nízké ziskové rozpětí dokazuje tlak, který působí na ceny, protože výrobní odvětví Unie nemůže použít větší marži.
(364)
S ohledem na výše uvedené musí být připomínky týkající se analýzy mikroekonomických ukazatelů odmítnuty.
2.5. Analýza cenového podbízení
(365)
Některé zúčastněné strany uvedly své pochybnosti, pokud jde o analýzu cenového podbízení, kterou provedla Komise. V tomto ohledu uvedly, že Komise uměle zvýšila vzájemnou shodu kontrolních čísel výrobku reklasifikací některé obuvi ze skupiny výrobků E do skupiny A.
(366)
Některé zúčastněné strany měly za to, že Komise opomněla zveřejnit, proč úroveň úpravy přihlížející k výzkumu a vývoji, stanovená v původním šetření, byla nyní snížena. Obdobně měly za to, že Komise nezveřejnila, v jaké míře byly provedeny úpravy přihlížející k prodeji obchodním společnostem, které nejsou ve spojení.
(367)
Tvrzení, že umělého souladu bylo dosaženo reklasifikací PCN, není správné. Jak je podrobně uvedeno v 57. a následujících bodech odůvodnění, nejednalo se o reklasifikaci, ale, bylo-li to nutné, o opravy v případech, kdy strany svou obuv zařadily do špatné kategorie.
(368)
Pokud jde o tvrzení, podle kterého nebylo předloženo žádné odůvodnění pro úpravy přihlížející k výzkumu a vývoji, je třeba připomenout, že tyto úpravy byly stanoveny za použití stejné metody jako v původním šetření, tedy na základě ověřených informací dodaných spolupracujícími stranami, přičemž tyto informace se týkají období přezkumného šetření. Cena CIF vývozců byla stanovena na základě údajů, které poskytly samotné společnosti, a v případě potřeby byly upraveny.
(369)
S ohledem na výše uvedené musí být připomínky týkající se nedostatečné analýzy cenového podbízení odmítnuty.
2.6. Závěry týkající se přetrvávání újmy
(370)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že všeobecné ukazatele újmy byly všechny pozitivní a že Komise založila svůj závěr o přetrvávání újmy výlučně na ziskovosti. Navíc vzhledem ke skutečnosti, že ziskovost byla v období přezkumného šetření nejvyšší od roku 2001, je třeba i tento ukazatel vyložit tak, že výrobní odvětví Unie již netrpí újmu. Některé zúčastněné strany navíc na podporu svého tvrzení, podle kterého výrobní odvětví Unie netrpělo újmu, uvedly přesné příklady a jména společností v dobré hospodářské situaci.
(371)
Jiná zúčastněná strana měla za to, že Komise nevzala v úvahu dopad změny v obchodním modelu, když posuzovala výrobu a prodej, jakož i obecný obraz újmy. Tvrdila také, že nebyly vzaty v úvahu účinky outsourcingu, a podle této strany by byl průměrný zisk u vzorku mnohem vyšší, kdyby byly vzaty v úvahu outsourcingové činnosti.
(372)
V tomto ohledu je třeba zdůraznit, že analýza ukazatelů újmy je globální povahy a ke konstatování újmy není nutné, aby se všechny ukazatele zhoršily. Je třeba také vzít v úvahu, že během analyzovaného období byla opatření v platnosti, a bylo tedy možné logicky předpokládat jisté zmírnění újmy. Nehledě na to, a jak již bylo uvedeno v 257. a následujících bodech odůvodnění, spotřeba, výroba, prodej a využití kapacit se během tohoto období zhoršily, cenové podbízení a prodeje pod cenou pokračovaly na významných úrovních a ziskovost byla stále na velmi nízkých úrovních, podstatně níže, než by se dalo předpokládat v případě neexistence dumpingu působícího újmu. Celková situace tedy ukazovala částečné odstranění újmy díky opatřením, ale v žádném případě neukazovala, že újma dále neexistovala.
(373)
U odvětví, které zahrnuje více než 18 000 podniků, je přirozené, že jednotlivé společnosti budou mít rozdílné výsledky, což ovšem neznamená, že újma pro odvětví jako celek neexistuje. Je třeba připomenout, že analýza makroekonomických ukazatelů pro výrobní odvětví jako celek i mikroekonomických ukazatelů pro reprezentativní vzorek výrobců (obě podle čl. 4 odst. 1 základního nařízení) ukázala, že újma nadále pokračovala.
(374)
Pokud jde o dopad změny v obchodním modelu, vypočítaný průměrný zisk se vztahuje k vzorku výrobců v Unii. Všechny změny (tj. obchodního modelu, úrovně obchodu) byly do analýzy zahrnuty. Z hlediska požadavků daných právními předpisy nemůže být činnost subjektu jako dovozce připisována jeho postavení jako výrobce.
(375)
S ohledem na výše uvedené zůstávají závěry o újmě uvedené v 257. až 260. bodě odůvodnění nezměněny.
3. OBDRŽENÉ PŘIPOMÍNKY TÝKAJÍCÍ SE PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI MEZI ÚJMOU ZPŮSOBENOU VÝROBNÍMU ODVĚTVÍ UNIE A DUMPINGOVÝM DOVOZEM Z DOTČENÝCH ZEMÍ
(376)
Některé zúčastněné strany měly za to, že Komise neposoudila v plné míře vliv jiných činitelů na finanční životaschopnost výrobců v Unii. Tvrdily v zásadě, že Komise použila přístup, který ostatní činitele nebral v úvahu. V této souvislosti bylo uvedeno, že posuzování každé problematiky samostatně vedlo k tomu, že veškerý účinek, kromě účinku právě posuzovaného, byl připisován dumpingovému dovozu.
(377)
Některé zúčastněné strany měly za to, že Komise podcenila dopad dovozu z ostatních třetích zemí. Podle těchto zúčastněných stran byla vážená průměrná cena dovozu ze třetích zemí pouze o 0,39 EUR vyšší než cena dovozu z ČLR a Vietnamu, a měla by tedy významný dopad na výrobní odvětví Unie. Uvedly také, že pokud by srovnání bylo spíše než na základě cen CIF provedeno na základě cen franko přístav určení, byly by ceny dovozu zejména z Indie a Indonésie nižší než ceny dovozu z dotčených zemí.
(378)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že Komise neodůvodnila závěr, že existovala hospodářská soutěž mezi dotčenými výrobky dovezenými z ČLR a Vietnamu a výrobky vyrobenými v Unii. Tvrdily také, že tento závěr je rozporný, protože v některých částech zveřejněného dokumentu je popsáno, jak je výrobní odvětví Unie soustředěno na střední a vyšší cenový segment. Podle zúčastněných stran je obtížné sladit tento závěr s jiným závěrem uvádějícím, že výrobní odvětví Unie je v hospodářské soutěži s výrobky z ČLR a Vietnamu, které jsou z nižšího cenového segmentu. Jedna zúčastněná strana měla za to, že Komise neposkytla definici, co je považováno za výrobky nižšího, středního a vyššího cenového segmentu, a tvrdila, že nebyl předložen žádný důkaz o tom, že výrobní odvětví Unie přešlo k vyšším segmentům.
(379)
Jedna zúčastněná strana měla za to, že Komise nevzala v úvahu dopad změn ve spotřebě a dopad hospodářské krize na výrobní odvětví Unie. Zejména měla za to, že Komise došla k mylnému závěru, že dovozní ceny poklesnou jako důsledek hospodářské krize, zatímco vývoj během šesti měsíců po období přezkumného šetření ukázal snížení objemu a zvýšení cen.
(380)
Jedna zúčastněná strana měla za to, že Komise neposkytla dostatečný důkaz o tom, že důvodem problémů, kterým čelí výrobní odvětví, nejsou jeho strukturální nedostatky. Podle této strany by tvrzení, podle kterého se újma týká i společností, které změnily obchodní model, mělo být odmítnuto, protože se má za to, že změna obchodního modelu sama o sobě nutně neznamená, že neexistují strukturální problémy.
(381)
Kromě výše uvedených důvodů jedna zúčastněná strana tvrdila, že Komise v rámci celkové analýzy ostatních důvodů neposoudila účinky změn obchodního modelu na zisk výrobců v Unii a účinek outsourcingu na výrobní odvětví Unie, jakož i účinek nedostatku kvalifikovaných pracovníků.
(382)
V tomto ohledu je třeba připomenout, že v rámci tohoto přezkumu byla provedena velmi pečlivá a komplexní analýza ostatních činitelů. Je třeba také připomenout, jak je uvedeno v 285. bodě odůvodnění, že tyto činitele byly analyzovány společně i jednotlivě, a proto je třeba odmítnout tvrzení, že Komise použila přístup, který nebral v úvahu ostatní příčiny.
(383)
Pokud jde o dopad dovozu z třetích zemí, šetření zjistilo, že existuje významný rozdíl v cenách dovozu z dotčených zemí a ostatních třetích zemí, z nichž většina má průměrné ceny podstatně vyšší, než jsou čínské či vietnamské ceny. V 227. bodě odůvodnění je připomenuto, že se tyto rozdíly týkají i Indie a, pokud budeme srovnávat s ČLR, také Indonésie. Navíc, i když odhlédneme od rozdílu v dovozních cenách, činí tržní podíl Indie pouze 8 % a Indonésie pouze 5 % ve srovnání s 29 % podílem, který mají ČLR a Vietnam. Pokud jde o objemy, vliv dovozu tedy nenarušuje příčinnou souvislost.
(384)
V 265. bodě odůvodnění je uvedena komplexní analýza soutěže mezi obuví dovezenou z dotčených zemí a obuví vyrobenou v Unii. Zde je možné pouze připojit, že zjištění týkající se společností ze vzorku, které změnily obchodní model, jasně ukazují, že tato část výrobního odvětví přešla k výrobě obuvi z vyšších cenových segmentů. Byla rovněž zjištěna významná přítomnost dumpingového dovozu ve středním a vyšším cenovém segmentu. Ve veřejném spise byly rovněž předloženy podklady o druzích výrobků vyráběných v Unii a dovážených výrobcích. Jak již bylo stanoveno v předchozích šetřeních, segment středních a vyšších cen zahrnuje zejména značkové výrobky s vyšší maloobchodní cenou. Segment nižších cen zahrnuje neznačkovou obuv s nižšími cenami. S ohledem na výše uvedené musí být připomínka týkající se chybějících věcných podkladů u analýzy soutěže mezi výrobky odmítnuta.
(385)
Jak je uvedeno v 278. a následujících bodech odůvodnění, byla provedena kompletní analýza dopadů, které přinesly změny ve vývoji spotřeby. Pokud jde o dopad hospodářské krize, bylo při šetření dbáno na to, aby účinek krize nebyl přiřazen dumpingovému dovozu. V tomto ohledu je třeba především zdůraznit, že období přezkumného šetření, na kterém je analýza újmy založena, pokrývá období před krizí. Účinek hospodářského útlumu tedy v analýze období přezkumného šetření nebyl zohledněn. Vzhledem k tomu, že řada zúčastněných stran tvrdila, že hlavní problémy, kterým čelí výrobní odvětví Unie, jsou způsobeny spíše hospodářskou krizí než dumpingovým dovozem, byla nicméně provedena doplňková analýza, která hodnotila zejména vývoj po období přezkumného šetření. Zvýšení dovozních cen během šesti měsíců po období přezkumného šetření by nebylo v rozporu se závěrem z 302. bodu odůvodnění, podle kterého může hospodářský útlum zvýšit účinek dumpingu. Předpokládaný cenový tlak by se projevil na všech úrovních, a zejména na maloobchodní úrovni. S ohledem na výše uvedené musí být odmítnuto tvrzení, že Komise nevzala v úvahu dopad poklesu spotřeby a dopad hospodářské krize na výrobní odvětví Unie.
(386)
Ve zveřejněném dokumentu byla uvedena podrobná analýza situace výrobního odvětví Unie, pokud jde o změnu obchodního modelu a produktivity. V této souvislosti je třeba dále uvést, že účinek změny obchodního modelu byl u této skupiny společností jasně patrný ve formě zlepšení ukazatelů újmy. Zlepšení poměru mezi náklady a cenami ukázalo, že tento nový obchodní model je založen na produktivitě a je životaschopný. Tvrzení, že změna obchodního modelu není důkazem produktivity výrobního odvětví Unie, proto musí být odmítnuto.
(387)
Nakonec je třeba připomenout, že na rozdíl od uvedených tvrzení byl dopad změny obchodního modelu na ziskovost, prodej a výrobu analyzován v několika oddílech zveřejněného dokumentu a byl brán v úvahu při posuzování tvrzení, že výrobní odvětví Unie trpí strukturálními problémy. Obdobně, jak bylo vysvětleno výše v 23. bodě odůvodnění, byl obchodní model založený na outsourcingu brán v analýze v úvahu. Situace dovozců a maloobchodníků byla nicméně předmětem posouzení v oddíle věnovaném zájmu Unie a všechny údaje poskytnuté jediným spolupracujícím výrobcem, který byl vyloučen z definice výrobního odvětví Unie, byly pečlivě analyzovány. Pokud jde o nepodložené tvrzení, podle kterého je původcem problémů, jimž čelí výrobní odvětví Unie, nedostatek kvalifikovaných pracovníků, tímto tvrzením se již zabýval 244. bod odůvodnění, a není tedy třeba dalšího objasnění. S ohledem na výše uvedené musí být tvrzení, podle kterého Komise nevzala v úvahu další činitele, odmítnuto.
K. ZÁJEM UNIE
1. ÚVOD
(388)
V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo zkoumáno, zda by zachování stávajících antidumpingových opatření bylo v rozporu se zájmem Unie jako celku. Při zjišťování zájmu Unie se vycházelo z vyhodnocení různých relevantních zájmů, tj. zájmu výrobního odvětví Unie, ostatních výrobců v Unii, dovozců, maloobchodníků/distributorů a spotřebitelů.
(389)
Za účelem posouzení dopadu zachování nebo zrušení opatření si Komise vyžádala informace od všech příslušných zúčastněných stran. Ačkoliv to není z právního hlediska nezbytně nutné, považovalo se vzhledem ke složitosti tohoto případu za vhodné získat pokud možno doplňkové informace ze širších úhlů pohledu, než je obvyklé podle praxe Unie. To vyšetřujícímu orgánu umožnilo ověřit platnost zjištění. Co se týká výrobního odvětví Unie, o poskytnutí zvláštních údajů nebyly požádány pouze společnosti zařazené do vzorku v tomto přezkumném šetření před pozbytím platnosti, nýbrž rovněž ostatní výrobci v Unii. Celkem bylo možno vzít v úvahu připomínky čtrnácti výrobců v Unii a rovněž informace poskytnuté devíti sdruženími výrobců obuvi. Dotazníky pro výběr vzorku byly zaslány 139 společnostem, které byly známy nebo byly uvedeny v žádosti jako dovozci přezkoumávaného výrobku. Řada dalších společností obdržela tento dotazník na žádost. Dotazník pro výběr vzorku vyplnilo 21 dovozců, kteří vyslovili souhlas se zařazením do vzorku. Zvláštní dotazníky za účelem této analýzy byly zaslány rovněž sdružením dovozců, jakož i velkoobchodníkům, distributorům a maloobchodníkům a jejich sdružením. V tomto ohledu bylo obdrženo osm odpovědí. Kontaktována byla rovněž sdružení spotřebitelů se zvláštními dotazy. Odpověděla tři tato sdružení.
(390)
Skutečnost, že toto šetření je přezkumem, a že tudíž analyzuje situaci, v níž jsou antidumpingová opatření již zavedena, umožňuje posouzení jakéhokoli nepříznivého dopadu na strany dotčené stávajícími antidumpingovými opatřeními. Na základě výše uvedených skutečností bylo zkoumáno, zda navzdory závěrům ohledně pokračování dumpingu a újmy existují přesvědčivé důvody, které by vedly k závěru, že v daném případě není v zájmu Unie opatření zachovat.
2. ZÁJEM VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(391)
Pokud jde o výrobní odvětví Unie, jak bylo uvedeno v G.2, G.3 a G.4, šetření prokázalo, že významná část výrobců v Unii byla schopna využít uložená opatření. Hospodářský volný pád, jenž byl zjištěn v původním šetření a který vedl k uložení konečných antidumpingových opatření, se zastavil, jelikož skončil trvalý úbytek podílu na trhu, snižování ziskovosti a zaměstnanosti. Tato stabilizace situace výrobního odvětví Unie se skutečně považuje za významné zlepšení, jelikož prokazuje, že se v poměrně krátké době velké části výrobců v Unii podařilo zvrátit prudce klesající tendenci zaznamenanou před uložením opatření. Při přezkumu bylo skutečně zjištěno, že v Unii dosud existuje významná výroba či zpracování obuvi se svrškem z usně, jež v období přezkumného šetření činila přibližně 360 milionů párů a zajišťovala zaměstnání pro zhruba 260 000 osob. Připomíná se, že velkou většinu výrobců představují malé a střední podniky, které jsou zásadní pro prosperitu v určitých regionech. Významná část těchto výrobců vyvinula obchodní modely, jež zvýšily jejich konkurenceschopnost, například postupný přechod na zboží vyšší kvality, zaměření se na výrobky s vyšší hodnotou, vytvoření značek, racionalizace distribučních kanálů, vytvoření sítí pro spolupráci v okolí či jinde, jak bylo popsáno v 258. a následujících bodech odůvodnění. Co se týká dosud významné, avšak zmenšující se části výrobního odvětví Unie, jejíž situace se ve všech aspektech navzdory uloženým opatřením dále zhoršovala, tyto společnosti měly prospěch z opatření, jelikož opatření zamezila ještě rychlejšímu zhoršování a možnému úpadku, poskytla cenný čas pro přizpůsobení se a změnila tržní podmínky.
(392)
Šetření na druhou stranu prokázalo, že se výrobní odvětví Unie po dvou letech existence opatření dosud nachází v celkově nejisté situaci a je citlivé na účinek dumpingového dovozu, který se podbízí cenám výrobního odvětví Unie, jak bylo uvedeno v 259. a následujících bodech odůvodnění.
(393)
Výrobní odvětví využilo opatření a prokázalo, že je schopno zlepšit svou situaci a životaschopnost, jelikož opatření zmírnila účinky dumpingu působícího újmu.
(394)
V tomto ohledu řada zúčastněných stran zopakovala svá tvrzení po zveřejnění konečných závěrů, že opatření neměla požadovaný účinek, a to umožnit výrobcům Unie získat zpět podíl na trhu nebo výrobu, ale že z opatření měli prospěch především výrobci v jiných třetích zemích. Podotýká se, že jak je uvedeno v tabulce č. 10, podíl výrobního odvětví Unie na trhu byl stálý, zatímco podíl dovozu z ostatních zemí se významně zvýšil. Již z těchto údajů je zřejmé, že od uložení antidumpingových opatření výrobní odvětví Unie stabilizovalo své postavení na trhu. S ohledem na snižující se prodej a podíly na trhu podle zjištění v původním šetření je nutno považovat stabilizaci na úrovni přibližně 40 % podílu na trhu za významný úspěch výrobního odvětví Unie. Mimoto se zdůrazňuje, že antidumpingová opatření nejsou uložena s cílem vytvořit v Unii pracovní místa nebo obnovit výrobu v Unii (či zastavit dovoz), nýbrž obnovit rovné podmínky mezi výrobky Unie a dumpingovým dovozem. Antidumpingová opatření jsou uložena pouze s cílem obnovit na trhu Unie podmínky spravedlivého obchodování, a tak umožnit výrobcům v Unii oživení zvýšením prodeje nebo cen na udržitelnou úroveň. Navíc, jak je uvedeno v tabulce č. 8, dovoz z těchto třetích zemí měl podstatně vyšší dovozní cenu, takže jeho dopad na výrobce v Unii je méně výrazný. Výrobci v Unii proto využili uložená opatření, jelikož byl zastaven trvalý úbytek podílu na trhu a došlo ke stabilizaci objemu prodeje a zvýšení ziskovosti a prodejních cen. Vzhledem k těmto skutečnostem je toto tvrzení odmítnuto.
(395)
Budou-li opatření zachována, lze očekávat, že výrobní odvětví Unie bude mít z opatření nadále prospěch přinejmenším tím, že si zachová své relativní postavení na trhu a dále je zlepší, jakmile dojde k překonání nepříznivých účinků hospodářského poklesu. V době hospodářského poklesu by opatření pravděpodobně pomohla ztlumit dopad významného objemu dumpingového levného dovozu tím, že zabrání další nárůst dovozu, jak bylo pozorováno před zavedením opatření, zejména v roce 2005 po pozbytí platnosti kvót. Vzhledem ke skutečnosti, že se ve všech segmentech výrobků hospodářská soutěž zvýšila, tj. že kvůli módním trendům dochází k zaměnitelnému užití jednotlivých druhů výrobku, pomohou opatření rovněž chránit výrobky vyráběné v Unii před dumpingovým dovozem pronikajícím do jejich segmentu výrobků. Jak bylo zjištěno v průběhu šetření, rovněž někteří výrobci v dotčených zemích přešli na zboží vyšší kvality a vyrábějí středně drahou či dokonce drahou obuv. To výrobnímu odvětví Unie umožní zachovat své relativní postavení, a tudíž zajistit významnou míru zaměstnanosti.
(396)
Lze rovněž očekávat, že jak se budou zlepšovat hospodářské podmínky a poroste spotřeba, budou lidé ochotni utrácet více za obuv, a zejména za obuv vyšší hodnoty, což přinese větší prospěch výrobcům v Unii. Podle tohoto scénáře by zachování opatření umožnilo větší části výrobců v Unii dále rozvíjet obchodní modely, výrobní proces a distribuční kanály (nebo v nich pokračovat), a tudíž postupně zlepšit finanční situaci, jak bylo zjištěno v období přezkumného šetření.
(397)
Pokud by opatření pozbyla platnosti, lze očekávat, že se již nyní silná hospodářská soutěž, zejména v segmentu středně drahých až levných výrobků, značně zvýší. Dále lze předpokládat, že tato vyšší cenová soutěž v segmentu levných a středně drahých výrobků bude mít přímý dopad na ceny všech ostatních stylů obuvi. To by s velkou pravděpodobnosti ohrozilo rovněž velkou skupinu výrobců v Unii, které se podařilo změnit obchodní model a zlepšit svou situaci. Jelikož finanční situace a ziskovost těchto výrobců není dostatečně pevná, aby delší dobu čelila cenovému tlaku vyvíjenému velkým objemem dumpingového dovozu s cenami podstatně nižšími než ceny výrobního odvětví Unie, vedlo by to s velkou pravděpodobností k zániku mnoha dalších výrobců a k významnému snížení přímé zaměstnanosti u výrobců v Unii a dodavatelů zboží a služeb pro výrobní odvětví Unie.
3. DODATEČNÁ ANALÝZA TÝKAJÍCÍ SE ZÁJMU VÝROBCŮ V UNII
(398)
Za účelem získání úplnější představy o zájmu výrobců v Unii mimo běžnou analýzu dopadu na celé výrobní odvětví Unie byly získány doplňkové informace prostřednictvím vnitrostátních sdružení výrobců obuvi a společností, které byly zařazeny do vzorku v původním šetření. Svá stanoviska předložil jeden spolupracující výrobce, jenž byl vyloučen z výrobního odvětví Unie, má však nadále významnou výrobu v Unii.
(399)
Doplňkové informace získané od vnitrostátních sdružení výrobců obuvi poskytují smíšený obraz, který závisí především na skutečnosti, zda v konkrétním členském státě zůstala zachována významná výroba obuvi, nebo zda má dotyčná země významné zájmy v oblasti dovozu. Zatímco pět vnitrostátních sdružení s významnou výrobou obuvi podpořilo zachování opatření a vyzdvihlo přínosy opatření pro výrobce obuvi v příslušné zemi, čtyři jiná sdružení zastupující země, v nichž je výroba obuvi zcela či z velké části zadávána externě do třetích zemí, nebo země s významnou výrobní kapacitou, avšak rovněž značným dovozem, uvedla, že by zachování opatření bylo celkově v rozporu se zájmem Unie. Tato sdružení zastupovala více společnosti, které dovážejí výrobky, nebo je ve značném rozsahu distribuují či prodávají na maloobchodní úrovni. Jejich názory byly proto posouzeny rovněž v rámci bodů odůvodnění, které se zabývají zájmem dovozců a maloobchodníků, kteří nejsou ve spojení. Při bližší úvaze byl objem výroby připadající na tato čtyři sdružení podstatně nižší než objem výroby pěti sdružení, která uvedla, že opatření přinesla výrobcům prospěch.
(400)
Byli kontaktováni rovněž výrobci v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku v původním šetření, v zájmu doplnění představy a analýzy některých tvrzení, že výrobní odvětví Unie zaniklo, a tudíž nevyužilo uložených opatření. Tyto dodatečně získané informace od výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku dříve, byly rovněž opodstatněné s ohledem na aspekty zájmu Unie, jelikož obuvnické výrobní odvětví v Unii je natolik roztříštěné a nesourodé, že vzorek pro analýzu újmy je nevyhnutelně malý.
(401)
Z tohoto přezkoumání situace výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku dříve, vyplynulo, že všechny spolupracující společnosti zařazené do vzorku v původním šetření zachovaly v Unii významnou část své výroby. Tyto společnosti se celkově vyslovily pro zachování antidumpingových opatření a vyzdvihly kladný dopad opatření na zaměstnanost v Unii. Současně většina těchto společností částečně přemístila části své výroby obuvi do zemí mimo Unii, včetně jedné z dotčených zemí, a ve své obchodní strategii uplatňovala doplňková řešení s cílem zvýšit konkurenceschopnost. Společnosti, které nadále vyrábějí pouze v Unii, se specializují na dražší, kvalitnější výrobky s poměrně krátkou dobou potřebnou k realizaci. Odpovědi výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku dříve, potvrzují, že jak bylo popsáno v části týkající se újmy výrobců v Unii zařazených do vzorku, byly vyvinuty různé obchodní modely a někteří výrobci v Unii se přizpůsobují měnícím se podmínkám na trhu řadou opatření, včetně externího zadávání části výroby do třetích zemí nebo v Unii, změnou prodejních kanálů, investicemi do jakosti a image značky atd. Tyto odpovědi rovněž potvrzují celkový výše popsaný obraz, pokud jde o přínosy zachování opatření a nevýhody jejich zrušení pro výrobní odvětví Unie.
(402)
V zájmu dalšího doplnění obrazu o zájmu výrobců v Unii byla analyzována rovněž odpověď výrobce, jenž byl vyloučen z definice výrobního odvětví Unie. Tento výrobce předložil konsolidovanou odpověď týkající se činností v Evropě a rovněž zvláštní odpovědi týkající se dvou evropských výrobních zařízení. Tento výrobce vznesl námitku proti žádosti o přezkum stejně jako proti zachování dotyčných antidumpingových opatření.
(403)
Společnost má v Unii dvě výrobní zařízení pro kompletaci, která využívají svršky vyráběné v Asii. Objem výroby těchto dvou zařízení se však mezi rokem 2005 a obdobím přezkumného šetření významně snížil. Zatímco v roce 2005 představovala dovezená obuv méně než polovinu objemu obuvi prodaného touto společností, tento podíl se významně zvýšil do období přezkumného šetření, v němž byla většina obuvi prodané touto společností přímo pořízena z Asie. Z novějších informací o trhu vyplývá, že společnost dále snižuje své výrobní činnosti v Unii a nahrazuje toto množství dovozem.
(404)
Ačkoliv společnost významně snížila své výrobní činnosti v Unii, vedlo to pouze k mírnému snížení celkové zaměstnanosti v Unii. Zdá se, že od roku 2005 společnost zvýšila svůj celkový obrat a významně zlepšila svou ziskovost. To mělo za následek vytvoření dalších pracovních míst v Unii v jiných oblastech než výroba (administrativa, design a vývoj, marketing a prodej atd.). Z dostupných informací se zdá, že ačkoli měla antidumpingová cla negativní dopad na finanční výsledky společnosti, nebyla až tak významná, jelikož celková ziskovost se zvýšila. Existence antidumpingových opatření společnosti nebránila v tom, aby nadále zadávala výrobu externě do třetích zemí, včetně dotčených zemí. Na druhou stranu nevedlo uložení opatření společnost ke zvýšení výrobních činností v Unii. Strategická rozhodnutí o výrobních činnostech jsou zřejmě přijímána na základě širších nákladových aspektů.
(405)
Pokud budou opatření zachována, společnost bude s velkou pravděpodobností nepříznivě ovlivněna antidumpingovými cly, jelikož bude pravděpodobně nadále dovážet z dotčených zemí. Rozsah tohoto negativního dopadu cel nebude s velkou pravděpodobností ani nadále významný, jelikož společnost může diverzifikovat zdroje dovozu, jak to již činila v minulosti. Budou-li na druhou stranu opatření zrušena, společnosti by to přineslo prospěch vzhledem k dovozu z dotčených zemí a mohla by pravděpodobně dále zvýšit svou ziskovost.
(406)
Zpřesněná analýza ostatních výrobců v Unii potvrzuje celková zjištění, tj. že výrobci vyvinuli řadu různých obchodní modelů a většina z nich měla zřejmě prospěch z uložení antidumpingových opatření, jelikož výrobci nahlásili mírné zlepšení své situace a vyšší konkurenceschopnost přizpůsobením mimo jiné výrobních strategií a prodejních kanálů. Z dostupných informací tudíž vyplývá, že většina těchto výrobců bude mít ze zachování opatření prospěch, přinejmenším co se týká rozhodnutí zachovat výrobní činnosti v Unii. Tito výrobci by byli poškozeni, pokud by opatření pozbyla platnosti, jelikož dumpingový dovoz z dotčených zemí by vyvíjel tlak na snižování cen ve všech segmentech výrobků, které tito výrobci vyrábějí.
(407)
Negativní účinky na některé výrobce, kteří zadávají výrobu externě do dotčených zemí, nebudou pravděpodobně ani nadále neúměrné, jak bylo prokázáno v minulosti, a vzhledem ke skutečnosti, že opatření těmto výrobcům nebránila v dalším externím zadávání výroby do dotčených zemí. Dopad antidumpingových cel na tyto výrobce bude proto záviset především na rozhodnutí jednotlivých společností o pořizování výrobku. Řízení dopadu antidumpingových cel je proto v rukou dotyčných společností.
4. ZÁJEM DOVOZCŮ, KTEŘÍ NEJSOU VE SPOJENÍ
4.1. Obecné poznámky
(408)
Přezkumné šetření potvrdilo, že je možno rozlišit dvě hlavní kategorie dovozců. Jedna kategorie se skládá především ze společností, jež dovážejí a dále prodávají obuv vlastní značky, jejíž výrobu zadávají externě do třetích zemí. Tyto společnosti obvykle mají v Unii významné činnosti, například design, výzkum a vývoj, pořizování surovin, a někdy mají i svůj vlastní distribuční řetězec. Z toho vyplývá, že tato kategorie dovozců má významné činnosti „přidávající hodnotu“ v Unii, kde obvykle zaměstnává relativně vysoký počet osob. Druhá kategorie se skládá z dovozců, kteří jsou pouhými obchodníky zaměřujícími se spíše na objem a méně na značku a obchodují převážně s obuví „vlastní značky“. Tito dovozci mají obvykle nižší strukturální náklady a menší činnosti s přidanou hodnotou v Unii.
(409)
Bylo zjištěno, že v rámci těchto dvou kategorií existují různé obchodní modely. V první kategorii lze například rozlišit značky evropského původu, avšak rovněž neevropské značky a formální i neformální obuv. V druhé kategorii se nacházejí dovozci, kteří mají vlastní maloobchodní prodejny, avšak rovněž dovozci, kteří prodávají pouze velkoobchodníkům/distributorům. Některé společnosti v této druhé kategorii obchodují pouze s obuví vlastních značek, zatímco ostatní mají rovněž zvláštní smlouvy týkající se pořizování výrobků, nebo licenční smlouvy nebo společné podniky se zavedenými značkami.
(410)
Vzhledem k výše popsaným rozdílům mezi dovozci a v zájmu získání pokud možno úplné představy byla situace dovozců analyzována z různých hledisek. Za prvé byly analyzovány připomínky dovozců a jejich sdružení. Mimoto byly rovněž konzultovány a použity statistické údaje a příslušné publikace. U některých klíčových hospodářských údajů byly mimoto použity ověřené informace získané od vzorku dovozců.
(411)
Jak bylo uvedeno výše, za účelem zjištění některých klíčových hospodářských údajů bylo rozhodnuto vytvořit vzorek dovozců. Toto rozhodnutí vycházelo ze skutečnosti, že původní šetření prokázalo, že počet spolupracujících dovozců byl vysoký a mnoho z nich zaslalo odpověď na dotazník. V tomto přezkumu před pozbytím platnosti se proto považovalo za vhodné použít výběr vzorku.
(412)
Jak bylo uvedeno v 37. bodě odůvodnění, z 21 dovozců v Unii, kteří se přihlásili a projevili ochotu spolupracovat při šetření, bylo do vzorku zařazeno osm dovozců. Vzorek se skládal z pěti největších společností z hlediska objemu a hodnoty dovozu a dalšího prodeje v Unii a několika menších dovozců; tito menší dovozci byli zařazeni do vzorku s cílem zajistit reprezentativnější průřez stranami, které nabídly spolupráci, s různými obchodními modely, zeměpisnou polohou a segmenty obchodovaných výrobků. Společnosti zařazené do vzorku představovaly nejvyšší možný počet společností, jenž bylo možno přiměřeně přezkoumat ve stanovené lhůtě. Podle údajů dostupných v této fázi šetření připadalo na dovozce zařazené do vzorku přibližně 18 % dovozu přezkoumávaného výrobku do Unie v průběhu období přezkumného šetření. Jedna ze společností zařazených do vzorku, která sice projevila souhlas se zařazením do vzorku, však nakonec na dotazník neodpověděla a veškeré úsilí o zajištění spolupráce tohoto malého dovozce bylo bezvýsledné. Tuto společnost bylo proto nutno ze vzorku vyloučit. Ostatních sedm dovozců zařazených do vzorku při šetření plně spolupracovalo a zaslalo odpovědi na dotazník ve stanovených lhůtách.
(413)
Jak již bylo uvedeno, ověřené údaje od dovozců zařazených do vzorku v souhrnné podobě umožnily mimo jiné provést podrobnou analýzu některých hlavních ekonomických parametrů, jichž bylo možno vzhledem k vysokému počtu hospodářských subjektů přiměřeně dosáhnout pouze prostřednictvím vzorku. Analýza situace dovozců však nebyla omezena na informace poskytnuté v rámci výběru vzorku. Při analýze zájmu Unie byly vzaty v úvahu rovněž odborný tisk a studie trhu a rovněž informace vyžádané a obdržené od zúčastněných stran. Využití těchto informací zajistilo, aby v analýze byly dostatečně zastoupeny všechny hlavní obchodní modely používané v tomto výrobním odvětví.
(414)
Na základě ověřených informací od výrobců zařazených do vzorku a ostatních informací obsažených ve spisu se odhaduje, že dovoz a další prodej přezkoumávaného výrobku distributorům/maloobchodníkům zajistily v průběhu období přezkumného šetření v Unii pracovní místa pro přibližně 23 000 osob.
4.2. Objemy dovozu
(415)
Jak je uvedeno v tabulce č. 4, z údajů Eurostatu vyplývá, že se od roku 2005 dovoz přezkoumávaného výrobku významně snížil o přibližně 90 milionů párů. Během téhož období se dovoz usňové obuvi z jiných zemí zvýšil přibližně o 43 milionů párů na 201 milionů párů. Výsledkem je to, že zatímco v roce 2005 byl objem dovozu z ČLR a Vietnamu mnohem vyšší (+80 %) než objem dovozu ze všech ostatních zemí, v průběhu období přezkumného šetření úroveň dovozu z jiných zemí přesáhla úroveň dovozu z ČLR a Vietnamu o 4 %. Z údajů Eurostatu rovněž vyplývá, že od roku 2005 se celkový dovoz dotčeného výrobku snížil o 11 %.
(416)
Jeden velký dovozce, který spolupracoval při šetření, ale neúčastnil se výběru vzorku, oznámil podobný vývoj dovozu. Tato společnost uvedla, že její nákupy přezkoumávaného výrobku se od roku 2005 snížily o 25 %, zatímco dovoz usňové obuvi z ostatních zemí významně vzrostl.
(417)
Pokud jde o dovozce zařazené do vzorku, dovoz usňové obuvi v období od roku 2005 do období přezkumného šetření se z hlediska objemu vyvíjel následovně:
Tabulka č. 19
Objemy dovozu dovozců zařazených do vzorku (v párech)
2005
2006
2007
Období přezkumného šetření
ČLR a Vietnam
29 761 231
30 806 163
26 616 891
29 577 492
Indexováno
100
104
89
99
Ostatní země
13 181 962
16 077 607
22 680 174
28 096 596
Indexováno
100
122
172
213
(418)
V souladu s celkovými statistickými údaji dovozci zařazení do vzorku významně zvýšili své nákupy usňové obuvi z jiných zemí. Objemy dovozu z ČLR a Vietnamu byly od roku 2005 poměrně stálé, s určitým poklesem v roce 2007, avšak opětovným zvýšením v období přezkumného šetření na téměř stejnou úroveň jako v roce 2005. Z toho vyplývá, že co se týká dovozců zařazených do vzorku, celkový objem obchodované usňové obuvi se od roku 2005 zvýšil téměř o třetinu, a to se stálou úrovní dovozu z dotčených zemí, bez ohledu na uložená antidumpingová opatření, a rostoucí tendencí dovozu ze třetích zemí. Ze třetích zemí, které využily těchto vyšších objemů dovozu, měly nejvyšší prospěch Indonésie a Indie.
(419)
Vývoj nákupů od dotčených zemí je ve vzorku stálý, což neodpovídá vývoji zaznamenanému Eurostatem (významný pokles). Při bližším pohledu na vzorek je zřejmé, že stálý vývoj u dovozu z dotčených zemí vyplývá ze skutečnosti, že jeden z větších dovozců zařazených do vzorku (v rozporu s trendem zaznamenaným nejen Eurostatem, nýbrž rovněž ostatními dovozci zařazenými do vzorku) nejenže významně zvýšil své nákupy od třetích zemí, ale aby uspokojil poptávku, zvýšil rovněž významně dovoz z dotčených zemí, čímž vyrovnal celkový klesající vývoj tohoto dovozu zaznamenaný ve vzorku. S přihlédnutím k této skutečnosti se vyvozuje závěr, že vývoj dovozu dotčeného výrobku ve vzorku je v souladu s kvantitativní analýzou databáze Eurostatu, tj. celkovým snížením dovozu z dotčených zemí.
4.3. Nákupní ceny
(420)
Jak je uvedeno v tabulkách č. 5 a 8, z údajů Eurostatu vyplývá, že se průměrné dovozní ceny usňové obuvi z dotčených zemí i ze třetích zemí od roku 2005 zvýšily a dovozní ceny CIF usňové obuvi ze třetích zemí dokonce o něco více než dovozní ceny CIF usňové obuvi z dotčených zemí. Vzhledem k tomu, že významný dopad na ceny má rovněž skladba dovážené obuvi a že se tato skladba u všech vyvážejících zemí může významně změnit, nejsou průměrné ceny, které lze vypočítat z objemů a hodnot nahlášených Eurostatem, nutně nejvhodnější pro zjištění vývoje cen. V tomto ohledu lze vývoj cen u dovozců zařazených do vzorku považovat za smysluplnější, jelikož sortimentní skladba dovozců se pravděpodobně změnila v menším rozsahu vzhledem k tomu, že se všechny tyto společnosti dlouhodobě zaměřují na určité druhy a styly obuvi.
(421)
Jak je popsáno v 412. bodě odůvodnění a v 408. a následujících bodech odůvodnění, dovozci zařazení do vzorku zastupují různé obchodní modely, což vyplývá mimo jiné z významných rozdílů průměrných cen u jednotlivých dovozců. Někteří dovozci mimoto obchodují ročně s mnoha miliony párů, zatímco jiní obchodují ročně „pouze“ s několika stovkami tisíc párů. Za třetí, u některých jednotlivých dovozců obchodované objemy (a tudíž jejich váha ve vzorku) v průběhu posuzovaného období silně kolísaly. Z těchto důvodů se usuzovalo, že výsledky váženého průměru je nutno doplnit analýzou aritmetického průměru s cílem získat úplnou představu o příslušných tendencích.
(422)
Průměrné dovozní ceny u dovozců zařazených do vzorku se v období od roku 2005 do období přezkumného šetření vyvíjely následovně:
Tabulka č. 20
Průměrné dovozní ceny u dovozců zařazených do vzorku (v EUR)
2005
2006
2007
Období přezkumného šetření
ČLR a Vietnam
CIF: vážený průměr
11,10
11,81
10,24
10,07
Indexováno
100
106
92
91
CIF: aritmetický průměr
10,17
11,42
10,54
10,42
Indexováno
100
112
104
102
Cena franko přístav určení (10): vážený průměr
11,72
13,43
12,12
11,88
Indexováno
100
115
103
101
Cena franko přístav určení (10): aritmetický průměr
10,74
12,98
12,48
12,30
Indexováno
100
121
116
115
Jiné země
CIF: vážený průměr
13,11
12,71
10,85
10,46
Indexováno
100
97
83
80
CIF: aritmetický průměr
12,21
12,56
12,59
11,53
Indexováno
100
103
103
94
(423)
Analýza dovozních cen CIF z ČLR a Vietnamu od roku 2005, tj. posledního roku bez existence antidumpingových opatření, do období přezkumného šetření ukazuje zvýšení o 2 % (aritmetický průměr) nebo pokles o 9 % (vážený průměr). Analyzované údaje celkově poukazují na stálé či mírně se snižující dovozní ceny před připočtením dovozních a antidumpingových cel. Podle obou scénářů se dovozní ceny před proclením v roce 2006 prudce zvýšily a posléze klesaly.
(424)
Současně se průměrné dovozní ceny CIF usňové obuvi z jiných zemí u obou posouzení snížily (- 20 % až - 6 %). Rozdíl mezi dovozní cenou usňové obuvi před proclením z dotčených zemí a z jiných zemí se proto snížil, a to přibližně ze 2,00 EUR za jeden pár na 1,00 EUR na jeden pár (v procentním vyjádření: z přibližně 20 % na 10 % - aritmetické průměry) nebo ze 2,00 EUR na 0,50 EUR (v procentním vyjádření: z přibližně 20 % na 5 % - vážené průměry). Antidumpingová cla jsou připočítána pouze v případě ČLR a Vietnamu. Lze tudíž mít za to, že průměrné ceny franko přístav určení (tj. dovozní ceny včetně dovozních nákladů, dovozních cel a případně antidumpingových cel) usňové obuvi z ČLR a Vietnamu na straně jedné a z jiných zemí na straně druhé jsou nyní na srovnatelnějších úrovních. Ceny usňové obuvi vyráběné v jiných zemích se proto v porovnání s cenami obuvi vyráběné v dotčených zemích stávají přitažlivějšími.
4.4. Ceny při dalším prodeji
(425)
Pokud jde o ceny dovozců při dalším prodeji, podrobné informace byly získány od vzorku dovozců. Ceny dovozců zařazených do vzorku při dalším prodeji přezkoumávaného výrobku se vyvíjely následovně:
Tabulka č. 21
Průměrné ceny při dalším prodeji u dovozců zařazených do vzorku (v EUR)
2005
2006
2007
Období přezkumného šetření
Vážený průměr
34,62
36,97
33,68
32,28
Indexováno
100
107
97
93
Aritmetický průměr
27,09
29,72
28,46
29,24
Indexováno
100
110
105
108
(426)
Výše uvedené údaje poukazují na stálé nebo mírně rostoucí ceny při dalším prodeji od roku 2005 do období přezkumného šetření. V roce 2006 se ceny při dalším prodeji zvýšily o 7 % na 10 %, což je nárůst podobný růstu nákupních cen CIF v roce 2006 (viz 422. bod odůvodnění). Od roku 2006 do období přezkumného šetření se ceny při dalším prodeji snížily.
(427)
Při šetření se neobjevily žádné informace nebo důkazy, které by naznačovaly, že se ceny ostatních dovozců při dalším prodeji vyvíjely jinak, než bylo popsáno výše.
4.5. Ziskovost
(428)
Co se týká dovozců zařazených do vzorku, byla ziskovost stanovena na základě společného obrazu dovozních cen a cen při dalším prodeji, jak byl právě popsán, a vývoje ostatních nákladových činitelů u dovozců. Po zveřejnění konečných závěrů zpochybnili někteří dovozci své vlastní údaje o ziskovosti, které byly použity, a požádali, aby byly přijaty opravené údaje. Byly přijaty některé z těchto požadavků a byly opraveny některé tiskové chyby. Opravená situace v oblasti ziskovosti je následující:
Tabulka č. 22
Průměrný zisk dosažený u přezkoumávaného výrobku dovozci zařazenými do vzorku
(čistý zisk před zdaněním/obrat)
2005
2006
2007
Období přezkumného šetření
Vážený průměr
36,4 %
18,3 %
20,7 %
20,5 %
Aritmetický průměr
29,6 %
17,9 %
20,8 %
21,4 %
Poznámka: byl vyloučen zisk dosažený dovozci při prodeji spotřebitelům (maloobchodní prodej).
(429)
Výše uvedené číselné hodnoty byly vypočítány na základě údajů o zisku u přezkoumávaného výrobku nahlášených dovozci zařazenými do vzorku. V některých případech bylo nutno nahlášené údaje po inspekci na místě revidovat. Jak je uvedeno výše, po zveřejnění konečných závěrů zpochybnili čtyři dovozci ze vzorku analýzu své ziskovosti a zdůraznili, že by měly být přijaty opravené údaje, jako jsou ty, které byly předloženy po inspekci na místě. S ohledem na jednoho dovozce ze vzorku je třeba poznamenat, že jeho požadavek týkající se prodejních, obecných a správních nákladů byl částečně přijat a vedl k opravě administrativní chyby, což vedlo k lehkému snížení ziskovosti u vzorku, jak bylo uvedeno ve sdělení zúčastněným stranám. Žádost tohoto dovozce, že by měly být přijaty původně sdělené prodejní, obecné a správní náklady a navíc měly by být brány v úvahu značné licenční poplatky, které musel zaplatit podnikům mimo Unii, které jsou s ním ve spojení, musela být nicméně zamítnuta. Pokud jde o původně sdělené prodejní, obecné a správní náklady, během inspekce na místě bylo zjištěno, že jsou nadhodnocené, protože společnost nemohla uváděné údaje doložit. Byla proto provedena oprava na základě dokumentů obdržených během inspekce na místě. Pokud jde o údajné náklady na licenční poplatky, byla tato částka vyžádána až po inspekci na místě a žádost nebyla dostatečně doložena. Pokud jde o druhého dovozce ze vzorku, tento dovozce rovněž zopakoval svou žádost, že by měly být přijaty opravené údaje založené na zisku deklarovaném na formuláři, který údajně předložil orgánům Spojených států. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že společnost pro uvedený výrobek předložila tabulku ziskovosti, která byla potvrzena během inspekce, protože mohla být plně porovnána s auditovanými účty a ostatními dostupnými údaji.
Dokument, který byl zaslán po ověření, pouze uváděl celkovou úroveň zisku pro „Evropu“ a zahrnoval všechny výrobky a pravděpodobně také činnosti prováděné mimo země EU-27, ale stále v geografické Evropě (ve Švýcarsku, v balkánských zemích). Tento formulář také nemohl být porovnán s údaji ověřenými na místě, a žádost byla proto zamítnuta. V podání, které společnost zaslala po zveřejnění závěrů, uvedla v tomto směru podrobnější údaje, ale vzhledem k pozdnímu zaslání a chybějícím podstatným důkazům nebylo rovněž možné vzít je v úvahu. Druhá žádost této společnosti se týkala některých nákladových položek, které měly být brány v úvahu, z nichž dvě nemohly být porovnány s informacemi ověřenými na místě. Komise nicméně přijala k posouzení třetí nákladovou položku, která byla během inspekce plně ověřena a pouze omylem nebyla uvedena v tabulce. Dopad na celkovou ziskovost byl nicméně omezený. Třetí dovozce předložil původně pouze údaje o zisku pro malou část svých činností v Unii. Na předložené údaje nemůže být pohlíženo jako na údaje, které jsou obecně reprezentativní pro činnost společnosti v Unii, vzhledem k tomu, že existovaly významné rozdíly mezi regiony, pokud jde o náklady a příjmy. Údaje o zisku tedy byly doplněny během inspekce na místě o údaje týkající se ostatních činností společnosti v Unii, jejichž podkladem byly veškeré dostupné ověřitelné informace. Společnost nesouhlasila s výsledkem těchto výpočtů a během závěrečné fáze inspekce na místě předložila opravenou tabulku ziskovosti, která se lišila od výpočtu Komise pouze v jedné položce, a to v kupní ceně. Protože však, na rozdíl od kupní ceny, kterou stanovila Komise, nebylo možné porovnat tuto navrženou kupní cenu s dostupnými informacemi, nebyla tato upravená tabulka přijata. Žádost byla proto odmítnuta a byly použity údaje o zisku, které byly stanoveny během inspekce na místě. Čtvrtý dovozce nesouhlasil po zveřejnění závěrů se svými vlastními údaji o ziskovosti, které byly předloženy, zkontrolovány a přijaty během inspekce na místě, přičemž tvrdil, že veškerá použitá metodika nebyla správná. Vzhledem k tomu, že společnost nicméně nenavrhla jinou metodiku, která by měla být použita ke stanovení zisku u sledovaného výrobku, byla žádost odmítnuta jako nepodložená.
(430)
Připomíná se, že v původním šetření vyplynul z odpovědí spolupracujících dovozců na dotazník vážený průměrný čistý zisk v období od 1. dubna 2004 do 31. března 2005 ve výši 12 %. Při tomto přezkumném šetření však z ověřených údajů dovozců zařazených do vzorku vyplynulo, že vážený průměrný zisk dovozců zařazených do vzorku v roce 2005 činil více než 20 %. V roce 2006 došlo k významnému poklesu ziskovosti, a to o více než 18 procentních bodů na základě váženého průměru a o zhruba 12 procentních bodů na základě aritmetického průměru. Zdá se, že většina smluv o prodeji již byla sjednána před uložením prozatímních opatření v březnu 2006 a v mnoha případech nebraly sjednané prodejní ceny v potaz možné uložení antidumpingových cel. Zisk dovozců zařazených do vzorku dosažený u přezkoumávaného výrobku se proto v roce 2006 snížil. V roce 2007 a v období přezkumného šetření zisk opět vzrostl, avšak dosud je o 8 až 16 procentních bodů nižší než zisk, jehož bylo dosaženo v roce 2005.
(431)
Vzhledem ke skutečnosti, že od března 2006 většina dovozců zařazených do vzorku přizpůsobila své kanály pro pořizování výrobků a cenovou politiku změněným okolnostem, tj. uloženým antidumpingovým clům, byla provedena podrobnější analýza činitelů, které měly dopad na ziskovost od roku 2007. Bylo možno zjistit následující skutečnosti. Za prvé, ačkoli bylo možno snížení zisku v roce 2006 přičíst do značné míry antidumpingovým opatřením, v roce 2007 a v období přezkumného šetření měly na zisk dovozců zařazených do vzorku významný negativní dopad rovněž jiné činitele, které jsou specifické pro jednotlivé společnosti. V roce 2007 a v období přezkumného šetření došlo u některých dovozců zařazených do vzorku k významnému zvýšení prodejních, správních a režijních nákladů, které vyplývalo ze silně se zhoršujících hrubých ziskových přirážek. To mělo vliv na vypočítaný zisk pro celý vzorek. Pokud jde o toto zvýšení prodejních, správních a režijních nákladů u dovozců zařazených do vzorku, nebylo možno zjistit žádný společný důvod, například vyšší marketingové náklady v případě sportovních událostí.
(432)
Současně se podotýká, že vývoj směnného kurzu eura vůči americkému dolaru pomohl dovozcům stlačit jejich pořizovací náklady, včetně nákladů na přezkoumávaný výrobek. Od konce roku 2005 do konce období přezkumného šetření došlo ke zhodnocení eura vůči americkému dolaru o téměř 30 % a vzhledem ke skutečnosti, že smlouvy dovozců s jejich dodavateli jsou obvykle uzavírány v amerických dolarech a dovozci nahlásili pouze omezené zajištění, tento „zisk“ ztlumil dopad antidumpingových cel a zvýšení ostatních nákladů. Na základě informací poskytnutých jedním z dovozců zařazených do vzorku mohly být úrovně zisku v období přezkumného šetření až o 6 procentních bodů nižší, pokud by byl směnný kurz stálý.
(433)
Mimoto byla provedena alternativní analýza ziskovosti, která rozlišovala zisk dosažený u obuvi vlastní značky od zisku dosaženého u značkové obuvi. Za tímto účelem byly ověřené údaje, jež byly k dispozici od dovozců zařazených do vzorku, doplněny informacemi získanými od jiného velkého dovozce obuvi vlastní značky, který se nepřihlásil pro výběr vzorku, avšak při šetření spolupracoval a předložil svá stanoviska. Z těchto informací vyplývá, že úrovně zisku u dovozců obuvi vlastní značky byly celkově podstatně nižší než úrovně zisku většiny dovozců značkové obuvi, v průběhu období přezkumného šetření však byly přesto vysoké v rozmezí od 11 % do 17 %. To potvrzuje zjištění původního šetření, v němž tato kategorie dovozců nahlásila dosaženou průměrnou úroveň ziskovosti ve výši 17 %. Na druhou stranu tato zpřesněná analýza rovněž prokázala, že se u dovozců značkové obuvi ziskovost od doby původního šetření zvýšila. V uvedeném šetření tito dovozci oznámili průměrnou ziskovost přibližně 10 %, zatímco zisk dovozců značkové obuvi zařazených do vzorku v průběhu období přezkumného šetření činil více než 20 %. Lze tudíž vyvodit závěr, že celkově se hospodářská situace skupiny dovozců obuvi vlastní značky od doby původního šetření ve velké míře nezměnila, zatímco situace dovozců značkové obuvi se zřejmě dokonce zlepšila.
(434)
V každém případě byly podle jakéhokoli scénáře úrovně zisku, jichž dosáhli dovozci zařazeni do vzorku, poměrně vysoké a po roce 2006 nevykazovaly klesající tendenci. Podotýká se rovněž, že celková úroveň zisku dovozců zařazených do vzorku, tj. vždy více než 10 %, naznačuje poměrně stálou a udržitelnou podnikatelskou činnost.
(435)
Při šetření se neobjevily žádné informace nebo důkazy, které by naznačovaly, že by se úroveň zisku ostatních dovozců vyvíjela odlišně, než je pro zisk popsáno výše.
4.6. Dopad hospodářského poklesu po skončení období přezkumného šetření
(436)
Vzhledem ke světové finanční a hospodářské krizi, která vypukla těsně po skončení období přezkumného šetření, se považovalo za vhodné analyzovat situaci dovozců po skončení období přezkumného šetření. V řadě obdržených podání se odkazovalo na přímý negativní dopad, který tento hospodářský pokles bude mít na výrobní odvětví, což dále zhorší negativní účinek antidumpingových cel. Na základě doplňkových informací a připomínek předložených jednotlivými stranami, jakož i veřejně dostupných informací, například z Eurostatu, průzkumů trhu atd., byl získán následující obraz.
(437)
Z dostupných statistických údajů se zdá, že dovoz z dotčených zemí dále klesá, ačkoliv tento pokles je v porovnání se snižováním v období od roku 2005 do období přezkumného šetření mírný (- 15 % po skončení období přezkumného šetření). Současně rostl dovoz ze třetích zemí. Jinými slovy, dosud probíhá proces přesouvání výroby z dotčených zemí do třetích zemí. Z údajů Eurostatu rovněž vyplývá silný růst dovozních cen, zejména co se týká obuvi z dotčených zemí (+21,5 % v porovnání s obdobím přezkumného šetření).
(438)
Obdobný vývoj po skončení období přezkumného šetření uváděli dovozci zařazení do vzorku, kteří v rostoucí míře pořizovali výrobky z jiných zemí a omezovali pořizování výrobků z dotčených zemí. Dovezené objemy dotčeného výrobku byly celkově poměrně stálé. Dovozci objasnili, že kvůli přibližně šestiměsíční době potřebné k realizaci byly nákupy po období přezkumného šetření výsledkem objednávek zadaných před začátkem hospodářského poklesu. Průměrné nákupní ceny dotčeného výrobku u dovozců zařazených ve vzorku uvedené v eurech vzrostly ve srovnání s obdobím přezkumného šetření přibližně o 15 %. Důvodem růstu cen nahlášeného dovozci je v prvé řadě zhodnocení amerického dolaru na konci roku 2008 a počátkem roku 2009, které zvýšilo pořizovací náklady v eurech u výrobků z dotčených zemí, a za druhé vyšší výrobní náklady v dotčených zemích, zejména kvůli růstu mzdových nákladů.
(439)
Jelikož ceny při dalším prodeji byly stálé či se zvýšily pouze mírně, zdá se, že mohla být dále nepříznivě ovlivněna ziskovost dovozců zařazených do vzorku dosažená z obchodu s dotčeným výrobkem. Dovozci mimoto uvedli, že kvůli předem zadaným objednávkám a následnému snížení poptávky se značně zvýšily jejich zásoby. Z výpočtu úrovně zisku dovozců po skončení období přezkumného šetření na základě poskytnutých údajů o cenách však vyplynulo, že snížení zisku bude s největší pravděpodobností mírné (přibližně o 2 procentní body), což bude nadále znamenat celkově dobrou úroveň zisku.
(440)
Řada dovozců však uvedla, že od podzimu 2008 spotřebitelská poptávka významně oslabila a že se tato slabá poptávka dosud neprojevila v objemech dovozu, jelikož objednávky byly zadány o šest až devět měsíců dříve, tj. před hospodářským poklesem. Dovozci proto očekávali významnější snížení objemu dovozu v příští sezóně. Několik dovozců mimoto uvedlo, že se některé významné distribuční řetězce dostaly do platební neschopnosti nebo mají finanční potíže, v důsledku čehož byly zrušeny objednávky, zásoby dovozců se zvyšují a tito musí poskytovat svým odběratelům zvláštní slevy. Někteří dovozci zařazení do vzorku oznámili vzhledem k hospodářskému poklesu významné plány na restrukturalizaci, zatímco jiní uvedli, že se v rostoucí míře pokoušejí kontrolovat náklady jiným způsobem.
(441)
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že až do července 2009 byl dopad krize dosud omezený, pokud jde o objem dovozu a prodeje, vzhledem k tomu, že objednávky byly zadány před propuknutím krize na úrovni spotřebitelů a byly založeny na optimističtějších očekáváních ohledně spotřeby. Pokud jde o ziskovost, zdá se, že se většině dovozců dosud dařilo omezovat dopad krize přijetím různých opatření ke kontrole nákladů.
4.7. Pravděpodobný účinek v případě zachování opatření
(442)
Budou-li opatření zachována, je velmi pravděpodobné, že to bude mít větší dopad na dovozce v budoucnu, jelikož došlo k významné změně ekonomických parametrů: při nedávno zaznamenaném růstu nákupních cen a očekávaném celkovém snížení spotřeby bude účinek antidumpingového cla zjevnější, než tomu bylo v minulosti, a to i v případě, že vývoj směnného kurzu ztlumí růst nákupních cen, jak tomu bylo v posuzovaném období. Řada dovozců mimoto uvedla, že v dotčených zemích došlo k dalšímu významnému růstu nákladů, například pokud jde o vyšší mzdové náklady. Celkově se zisk dosažený u dotčeného výrobku v blízké budoucnosti pravděpodobně sníží, z velké části však rovněž kvůli růstu ostatních nákladů než kvůli antidumpingovým clům. Jelikož dovozci mají obecně dostatečná zisková rozpětí, toto snížení se vší pravděpodobností tyto společnosti neohrozí.
(443)
Jak je doloženo od roku 2005, dovozci budou pravděpodobně nadále pokračovat v odběrech nebo začnou s odběry ještě vyššího množství zboží z jiných třetích zemí, jelikož se jich více dotkne antidumpingové clo. Současně se dovozci pravděpodobně pokusí přenést vyšší část případného celkového zvýšení nákladů na maloobchodníky/distributory. Vzhledem k relativnímu významu těchto maloobchodníků/distributorů pro dovozce (jak je objasněno v 472. bodě odůvodnění) dovozci pravděpodobně nepřenesou případný růst nákladu zcela na své zákazníky. To bylo zjištěno rovněž v období od července 2008 do března 2009.
(444)
Dopad zachovaných antidumpingových cel v období snižující se poptávky, rostoucích nákupních cen a vyšší citlivosti spotřebitelů na náklady na dovozce se však bude lišit v závislosti na pružnosti jednotlivých dovozců. Připomíná se, že někteří dovozci již ve svých strategiích pořizování výrobků a své sortimentní skladbě (více obuvi STAF, textilní či plastové obuvi nebo doplňků) prokázali velkou pružnost. To jim umožní zmírnit účinek cla v budoucnu. Ostatní dovozci, kteří zachovávají tradiční kanály pro pořizování výrobků v dotčených zemích a zaměřují se na usňovou obuv, mohou skutečně zaznamenat celkový pokles ziskovosti nebo prodeje.
4.8. Připomínky
(445)
Jak je uvedeno v 60. a následujících bodech odůvodnění, řada zúčastněných stran požadovala vyloučení zvláštních druhů obuvi z definice výrobku. Většina stran mimoto uvedla, že nebude-li možné revidovat v tomto šetření definici výrobku, budou jimi dovážené druhy obuvi vyloučeny z opatření podle článku 21 základního nařízení. Posledně uvedená tvrzení vycházela většinou z údajné neexistence výroby (výrobní kapacity a ochoty vyrábět) těchto druhů obuvi v Unii, což znamená neexistenci hospodářské soutěže s výrobním odvětvím Unie a újmy způsobené výrobnímu odvětví, a z nepříznivého hospodářského prostředí, v němž by opatření měla vyšší negativní dopad na dovozce, distributory, maloobchodníky a spotřebitele v Unii.
(446)
V této souvislosti je důležité zdůraznit, že mezi dovozem z dotčených zemí a druhem obuvi vyráběné v Unii byla zjištěna značná hospodářská soutěž, jak je uvedeno v 267. a následujících bodech odůvodnění. To rovněž znamená, že v Unii nadále existuje významná výroba usňové obuvi. Uvádí se rovněž, že v rámci přezkumu před pozbytím platnosti nelze definici výrobku změnit, rozšířit či omezit bez ohledu na případný vývoj struktury výroby v Unii během doby existence opatření.
(447)
Navzdory výše uvedeným skutečnostem se Komise obrátila na příslušná sdružení výrobců obuvi s cílem získat jasnější představu o druzích a množství některé obuvi, která je vyráběna v Unii. Ze získaných informací se zdá, že většina obuvi, jíž se týkalo výše uvedené tvrzení, se (dosud) v Unii vyrábí a že se během doby trvání platných opatření struktura výroby podstatně nezměnila. Získané informace neumožňují s konečnou platností určit, zda některé druhy nadstandardních výrobků vyráběné v Unii pokrývají poptávku po těchto výrobcích.
(448)
U většiny těchto výrobků se jedná o zvláštní nadstandardní výrobky, které jsou prodávány specializovaným odběratelům v malém množství, jsou vysoce kvalitní, mají složité technické vlastnosti a patří do kategorie drahých výrobků, jako jsou jezdecká obuv, obuv na bowling nebo obuv zvláštní velikosti či pro úzká chodidla. Tyto druhy výrobku proto v zásadě odpovídají celkové struktuře specifikací výrobců v Unii. Po uložení nebo zachování opatření by výrobci v Unii mohli být vybízeni k opětovnému investování do této výroby nadstandardních druhů výrobku a ke zvýšení stávajících výrobních kapacit. V opačném případě nebude pro výrobce v Unii existovat žádná pobídka k investicím do tohoto sortimentu výrobků. Jelikož cílem opatření není zastavení dovozu, a v daném případě k tomu ani nedošlo, je uložení antidumpingových opatření odůvodněné i u těchto nadstandardních druhů výrobku, nelze-li stanovit přesnou dělící čáru mezi jednotlivými druhy výrobku. Co se týká nadstandardních výrobků, z omezených dostupných údajů v každém případě vyplývá, že jejich podíl na celkovém dovozu je velmi omezený, a proto se nemá za to, že dopad opatření na tyto druhy výrobku není přiměřený s ohledem na velkou většinu dovozu.
(449)
Někteří dovozci sportovní obuvi a jejich sdružení uvedli, že nemají žádnou schůdnou alternativu pro pořizování výrobků v Unii.
(450)
V této souvislosti se za prvé podotýká, že z informací získaných od vnitrostátních sdružení výrobců obuvi vyplývá, že v Unii existuje významná výroba sportovní obuvi, ačkoli nelze vyloučit, že poptávka v tomto segmentu přesahuje nabídku. I když se předpokládá, že v Unii neexistuje dostatečná výroba sportovní obuvi, šetření prokázalo, že existují alternativní zdroje dodávek, jako je Indonésie a Indie, které v rostoucí míře nabízejí konkurenceschopné ceny, jak bylo prokázáno výše.
(451)
Řada dovozců zařazených do vzorku, zejména větších světových značek obuvi, dále uváděla, že s určitými skupinami výrobních závodů v ČLR a Vietnamu mají dlouhodobé strategické vztahy na základě vysokých norem jakosti, sociálních norem, bezpečnostních norem a norem ochrany životního prostředí, jejichž rozvoj trval léta. Změna zdrojů přemístěním výroby by proto znamenala vysoké náklady a dlouhou dobu potřebnou pro přemístění (dvanáct až osmnáct měsíců).
(452)
V tomto ohledu je důležité vyzdvihnout, že dotyčná antidumpingová opatření nebrání v dovozu; jinými slovy, skutečnost, že v zájmu odstranění narušení obchodu byla uložena opatření, nevedla k ukončení dovozu z dotčených zemí a následné nutnosti, aby dovozci pořizovali výrobky v jiných zemích. Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti šetření prokázalo, že existuje značná míra pružnosti: dovozci obvykle nakupují u skupin dodavatelů s výrobními základnami v několika asijských zemích. Tyto skupiny jsou pružné a mohou měnit zdroje dodávek z jedné země do druhé, mají-li k tomu pobídku. Údaje předložené při výběru vzorku týkající se pořizování dotyčného výrobku od roku 2005, jež byly shrnuty v 417. bodě odůvodnění, prokazují, že většina dovozců ve vzorku změnila během jednoho roku až dvou let původ značné části pořizované usňové obuvi. Jeden dovozce, jenž nebyl zařazen do vzorku, rovněž oznámil vyšší dovoz z jiných asijských zemí na úkor dovozu z dotčených zemí. Informace obsažené ve spisu proto prokazují, že ačkoliv mohou vzniknout dodatečné náklady, nepovažuje se přesun výroby z jedné země do druhé za příliš obtížný a zdá se, že bude poměrně běžný. Toto tvrzení je proto odmítnuto.
(453)
Sdružení dovozců a někteří dovozci rovněž uvedli, že dovozci již nejsou schopni absorbovat účinek těchto cel. Tyto strany tvrdily, že v období od roku 2006 do období přezkumného šetření byl negativní dopad opatření na spotřebitele (částečně) vyrovnán dopadem vývoje směnného kurzu od roku 2006, avšak podle těchto podání povede zvrat ve vývoji směnného kurzu od konce období přezkumného šetření k nevyhnutelnému zvýšení jejich cen při dalším prodeji, což bude mít za následek vyšší ceny pro spotřebitele v obchodech, budou-li opatření zachována.
(454)
Uznává se, že zhodnocení eura vůči americkému dolaru v období od uložení antidumpingových opatření bylo významné, jak je popsáno rovněž v 432. bodě odůvodnění. Vývoj směnného kurzu přinesl od konce roku 2005 do konce období přezkumného šetření dovozcům dotčeného výrobku prospěch, jelikož smlouvy s dodavateli jsou obvykle uzavírány v amerických dolarech a zhodnocení eura vůči americkému dolaru činilo v průběhu uvedeného období téměř 30 %.
(455)
Pokud jde o údajnou neschopnost dovozců absorbovat clo s ohledem na odlišný vývoj směnného kurzu od poloviny roku 2008, který vedl k vyšším dovozním cenám v eurech, je nutno uvést, že úroveň zisku, kterou dovozci dosahují při obchodování s dotčeným výrobkem, jak bylo analyzováno prostřednictvím vzorku (viz tabulku č. 22), byla v období přezkumného šetření dosud dobrá. Z toho vyplývá, že dovozci budou s to nadále vykonávat svou činnost udržitelným způsobem i v případě, že po určitou dobu bude vývoj směnného kurzu pro ně nevýhodný. Co se týká vývoje směnného kurzu, neexistují žádné známky toho, že euro vůči americkému dolaru volně padá; naopak, ačkoliv od července do listopadu 2008 byla zaznamenána devalvace eura vůči americkému dolaru, od té doby došlo opět k jeho zhodnocení. Proto předpokládat z krátkodobého a střednědobého hlediska devalvaci eura je spekulativní. Pokud jde o maloobchodní ceny usňové obuvi, je nutno dále zmínit, že existuje řada dalších zdrojů usňové obuvi a že tyto zdroje dovozci využívají stále více. Ve spisu proto neexistují žádné údaje, které by naznačovaly, že dovozci musí plně přenést cla na velkoobchodníky/maloobchodníky, což povede k zvýšení cen na maloobchodní úrovni. Toto tvrzení proto není přesvědčivé.
(456)
Někteří dovozci, z nichž většina patří do skupiny výrobců značkové obuvi, uvedli, že opatření budou na újmu značné „přidané hodnotě ve výrobě“ v Unii prostřednictvím významných činností zejména v oblasti designu, vývoje, značky a pořizování výrobků. V tomto ohledu šetření potvrdilo, že mnoho dovozců skutečně pouze neobchoduje s obuví, nýbrž že se v Unii podílí na činnostech přidávajících hodnotu, jak bylo uvedeno výše. Tyto činnosti zajišťují značnou úroveň zaměstnanosti.
(457)
V této souvislosti se podotýká, že informace, které poskytli dovozci zařazení do vzorku, nenaznačují v období od roku 2005 do období přezkumného šetření pokles zaměstnanosti v těchto společnostech v souvislosti s dotčeným výrobkem. Naopak, souhrnné údaje o zaměstnanosti výrobců značkové obuvi zařazených do vzorku spíše dokládají mírné zvýšení této zaměstnanosti. To vyplývá ze skutečnosti, že v souladu se svým účelem nebránila antidumpingová opatření ve vstupu usňové obuvi pocházející z ČLR a Vietnamu na trh Unie, nýbrž upravila jejich cenovou úroveň v zájmu obnovení rovných podmínek. Výše cel je v tomto případě navíc nízká a dovozci mohou mimoto změnit původ, jak již v některých případech skutečně učinili. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je tvrzení, že antidumpingová opatření ohrozí vysoký počet pracovních míst, která tito dovozci vytvořili v Unii, zamítnuto.
4.9. Závěr
(458)
Na základě výše uvedené analýzy se vyvozuje konečný závěr, že v období od roku 2006 do období přezkumného šetření měla antidumpingová opatření velmi omezený dopad na hospodářskou situaci dovozců dotčeného výrobku v Unii, ale tento dopad není považován za neúměrný vzhledem k celkově silné tržní pozici dovozců, která byla zjištěna během šetření. Zdá se, že během devíti měsíců po skončení období přezkumného šetření pokračovalo omezené zhoršování hospodářské situace dovozců. Toto odvětví je však celkově v dobrém stavu a zisky, jichž bylo dosaženo u přezkoumávaného výrobku, jsou nadále vysoké. Nepovažuje se proto za pravděpodobné, že by zachování opatření mělo významný nepříznivý dopad na zájmy dovozců.
4.10. Zájem distributorů/maloobchodníků
4.10.1. Obecné poznámky
(459)
Z dostupných informací vyplývá, že na maloobchodním/distribučním trhu v Unii je přibližně 60 % veškeré obuvi obchodováno prostřednictvím „tradiční“ specializované distribuce, kterou tvoří velcí maloobchodníci, již často sami obuv dovážejí, a tzv. nákupní skupiny, a přibližně 40 % veškeré obuvi je obchodováno prostřednictvím „nespecializované“ distribuce, kterou tvoří supermarkety, obchody s oděvy a obchodní domy. Odhaduje se, že odvětví maloobchodu/distribuce v Unii zaměstnává při prodeji dotčeného výrobku spotřebitelům přibližně 140 000 osob. Podotýká se, že ačkoliv v severních zemích Unie převládají větší maloobchodníci, v jižních členských státech se na maloobchodním prodeji podílejí často malé a střední podniky.
(460)
Zatímco se velké maloobchodní řetězce nechtěly účastnit vzorku dovozců a neodpověděly na podrobný dotazník pro maloobchodníky, jeden velký dovozce/maloobchodník a rovněž jedna skupina maloobchodníků předložili písemné informace a byli vyslechnuti. Jediným maloobchodníkem, jehož odpovědi bylo možno ověřit, je společnost Clark's, která spolupracovala jako dovozce.
(461)
Odpovědi na dotazník pro sdružení velkoobchodníků, distributorů a maloobchodníků byly obdrženy od Evropského sdružení prodejců bot (AEDT), Evropské koalice značkové obuvi (European Branded Footwear Coalition, EBFC), od organizace European Outdoor Group (EOG), od organizace EuroCommerce zastupující odvětví maloobchodu, velkoobchodu a mezinárodního obchodu v Evropě, Evropské federace sportovního průmyslu (FESI), Sdružení zahraničního obchodu (Foreign Trade Association, FTA), nizozemského sdružení maloobchodních prodejců módního zboží, obuvi a sportovního zboží MITEX a organizace Svenskt Sportforum. Na dotazník neodpověděl žádný řetězec supermarketů, společnost Lidl však poskytla informace o svých nákupech a dalším prodeji dotčeného výrobku v období od roku 2005 do roku 2008. Výše uvedená sdružení a maloobchodníci vznesli námitky vůči opatřením a jejich případnému prodloužení a v zásadě tvrdili, že opatření snížila ziskovost a způsobila, že mnoho maloobchodníků muselo hledat alternativní zdroje dodávek. Uváděli rovněž, že prodloužení opatření poškodí evropský obuvnický průmysl, který se úspěšně přizpůsobil výzvám a příležitostem moderních trhů, jež zadávají výrobu externě. Tyto strany tvrdily, že opatření nezamezila hromadnému přemisťování výroby, která se nevrátí zpět do Unie, jelikož výrobci v Unii nejsou schopni uspokojit poptávku po široké škále kvalitní obuvi za nízké ceny.
4.10.2. Nákupní ceny
(462)
Za účelem posouzení tvrzení týkajícího se nižšího ziskového rozpětí od uložení antidumpingových opatření byla jako první krok provedena analýza nákupních cen dotčeného výrobku u distributorů/maloobchodníků v porovnání s prodejními cenami, jichž bylo dosaženo v období od roku 2005 do období přezkumného šetření. Jak bylo popsáno v 425. bodě odůvodnění, na základě odpovědí dovozců zařazených do vzorků na dotazník se zdálo, že ceny dovozců při dalším prodeji, které jsou rovnocenné nákupním cenám distributorů/maloobchodníků, byly v období od roku 2005 do období přezkumného šetření stálé nebo se pouze mírně zvýšily.
4.10.3. Ceny při dalším prodeji
(463)
Jako druhý krok byl ověřen vývoj cen při dalším prodeji a kvůli neexistenci přesných údajů poskytnutých maloobchodníky byly získány informace od statistických úřadů členských států, které společně představují 66 % obyvatel Unie. Z těchto informací vyplývá, že vývoj maloobchodních cen v posuzovaném období vykazoval velmi mírný nárůst, jak dokládá tato tabulka:
Tabulka č. 23
Průměrné spotřebitelské ceny v určitých členských státech (indexováno)
2005
2006
2007
Období přezkumného šetření
Německo
„obuv“
100
99,2
100,3
100,9
Nizozemsko
„obuv“
100
100,7
101,4
103,1
„dětská obuv“
100
99,3
101,5
100,9
Francie
„chaussures de ville“
100
99,9
101,1
101,5
Spojené království
„obuv“
100
98,4
99,6
99,5
Španělsko
„dámská obuv“
100
101,9
102,6
103,7
„pánská obuv“
100
101,6
103,5
104,1
„dětská obuv“
100
100,9
102,6
103,3
Itálie
„obuv“
100
100,9
102,0
102,6
Zdroj: statistické úřady členských států
(464)
Výše uvedené kategorie obuvi sice neodpovídají přesně definici dotčeného výrobku, dotyčný výrobek v nich však převládá, a výše uvedené tendence lze proto považovat za platné referenční hodnoty pro maloobchodní prodejní ceny dotčeného výrobku.
(465)
Výše uvedený vývoj byl dále potvrzen řadou zúčastněných stran, které uvedly, že maloobchodní ceny byly po delší dobu a v každém případě během období od roku 2005 do období přezkumného šetření poměrně stálé. Skutečnost, že ceny obuvi na maloobchodní úrovni byly po tak dlouhou dobu stálé, vysvětlily i) příznivými nákladovými činiteli, jako je pokračující přesouvání výroby do zemí s nízkými náklady a příznivý vývoj směnného kurzu, a ii) zásadou „cenových bodů“, kterou uplatňují maloobchodníci, a ochotou spotřebitelů platit. Zásadou „cenových bodů“ se rozumí skutečnost, že obuv je obvykle prodávána za pevné cenové body, a nikoli v rozmezí mezi nimi, například určitá kategorie obuvi je prodávána za cenu 44,95 EUR, jiná kategorie za cenu 49,95 EUR, další kategorie za cenu 54,95 EUR atd.
4.10.4. Ziskovost
(466)
Jelikož informace poskytnuté maloobchodníky nebyly dostatečně podrobné, nebylo možno získat přímo údaje o ziskovosti maloobchodníků. Při srovnání vývoje nákupních cen maloobchodníků, jak bylo uvedeno v 462. bodě odůvodnění, s vývojem jejich cen při dalším prodeji, jak bylo uvedeno výše v 463. a následujících bodech odůvodnění, však neexistuje žádný náznak zmenšování ziskového rozpětí, jež by bylo možno přičíst dopadu cel na náklady, jelikož nákupní ceny dotčeného výrobku byly stálé nebo se mírně zvýšily, zatímco ceny při dalším prodeji mírně vzrostly.
(467)
Pokud jde o celkovou úroveň ziskovosti maloobchodního odvětví, existují určité náznaky, že tato úroveň je nižší než úroveň zisku, které dosahují dovozci. Podle odborného tisku se zdá, že některé regiony jsou obzvláště konkurenční a z hlediska maloobchodníků problematické (silná hospodářská soutěž, proces konsolidace na trhu, velká závislost na finančním trhu, který se zdráhá investovat, a strategická selhání). Současně však jeden z největších maloobchodních řetězců s obuví, který působí v Unii, oznámil v roce 2008 v tisku rekordní zisk a ohlásil ambiciózní plány na rozšíření.
(468)
Co se týká celkové ziskovosti maloobchodníků, je třeba rovněž zmínit, že účinek antidumpingového cla je v každém případě zeslaben obratem, jehož maloobchodníci dosáhli u ostatních výrobků, jako je obuv STAF, usňová obuv jiného původu, jiné druhy obuvi a doplňky.
(469)
Tvrzení týkající se klesající ziskovosti nebylo maloobchodníky v průběhu přezkumného šetření doloženo a rovněž zjištění vyplývající ze šetření nepodpořila toto tvrzení. Z dostupných informací se jako pravděpodobnější jeví, že uložení antidumpingových opatření nemělo od roku 2006 do období přezkumného šetření na maloobchodníky nepříznivý dopad, nebo byl tento dopad pouze omezený.
4.10.5. Dopad hospodářského poklesu po skončení období přezkumného šetření
(470)
Omezené informace, které jsou k dispozici s ohledem na dopad hospodářského poklesu po skončení období přezkumného šetření na odvětví maloobchodu s obuví, naznačují snižující se rozpětí a oslabení poptávky v prvních devíti měsících po skončení období přezkumného šetření. Informace však poskytla pouze jedna společnost, která je činná v jednom konkrétním regionu a působí rovněž jako dovozce, nelze ji proto považovat za reprezentativní pro maloobchodní odvětví celkově. Podle odborného tisku došlo v tomto regionu od poloviny roku 2009 k významnému zlepšení situace odvětví maloobchodu s obuví (s rostoucími objemy prodeje a příjmy). Při neexistenci reprezentativní spolupráce maloobchodního odvětví proto nelze vyvodit konečné závěry ohledně přesného dopadu hospodářského poklesu.
4.10.6. Pravděpodobný účinek zachování opatření
(471)
V rámci stávajícího hospodářského poklesu je pravděpodobné, že se spotřeba usňové obuvi dále sníží a cenový tlak zákazníků, kteří jsou rostoucí měrou citliví na cenu, se v krátkodobém až střednědobém výhledu zvýší. Na druhou stranu se dovozci pravděpodobně pokusí přenést přinejmenším částečně růst cen na maloobchodníky. Postavení maloobchodníků, kteří se nacházejí mezi dovozci a spotřebiteli, se proto může stát složitějším.
(472)
Maloobchodníci/distributoři, kteří působí na velmi konkurenčních trzích a pořizují usňovou obuv především z dotčených zemí, by podle tohoto scénáře mohli v nejisté situaci ukončit činnost vzhledem k poměrně vysokým nákladům a relativně nízkému čistému rozpětí (marži). Zrušení antidumpingových opatření uložených na dotčený výrobek by podle takovéhoto scénáře představovalo pro tyto společnosti úlevu. U maloobchodníků/distributorů, kteří pořizují výrobky rovněž z třetích zemí či Unie a kteří mají diverzifikovanější sortimentní skladbu, bude dopad možného zvýšení cen pravděpodobně zmírněn obratem. Šetření mimoto prokázalo, že ačkoliv maloobchodníci mají zvláštní postavení na trhu, význam velkých maloobchodníků a maloobchodních nákupních skupin je dostatečně významný, aby dovozcům znemožnil přenést na ně plně růst nákladů.
(473)
Maloobchodníci, kteří nadále pořizují především dotčený výrobek, budou více zasaženi případným prodloužením platnosti opatření, zatímco maloobchodníci se smíšenějším a pružnějším obchodním modelem, kteří při pořizování výrobku přešli na jiné alternativní zdroje a diverzifikovali svou sortimentní skladbu, budou pravděpodobně dotčeni méně, ačkoli mohou být zasaženi více než v průběhu období přezkumného šetření.
4.10.7. Připomínky
(474)
Uvádělo se, že opatření měla za následek, že mnoho maloobchodníků muselo hledat alternativní zdroje dodávek. Z informací, které jsou k dispozici ve spisu, vyplývá, že někteří maloobchodníci mohli skutečně změnit zdroje svých dodávek, žádný z maloobchodníků nebo jejich sdružení však neuvedl, že po uložení opatření došlo k výpadkům v dodávkách či problémům při hledání alternativních zdrojů. Ačkoli řada výrobců skutečně hledala alternativní zdroje, z informací vyplývá, že při hledání konkurenčních alternativních zdrojů dodávek byli úspěšní. Ačkoli se připouští, že toto úsilí bylo pro některé maloobchodníky časově náročné, usuzuje se, že to je nepřímým, nikoli neúměrným dopadem uložení opatření ve srovnání s přínosy pro evropské výrobce, jimž dumpingový dovoz způsobil újmu.
(475)
Řada zúčastněných stran tvrdila, že skončily příznivé nákladové činitele, které existovaly během posuzovaného období (jak je shrnuto v 465. bodě odůvodnění). Od konce období přezkumného šetření se směnný kurz vyvíjel nepříznivě a výrobní náklady v ČLR a Vietnamu se opět zvyšovaly. Pokud by byla opatření zachována, přivedlo by to maloobchodní odvětví do složité situace, a to by se muselo uchýlit k zvýšení cenových bodů. To by znamenalo nejen vyšší ceny na maloobchodní úrovni, nýbrž rovněž nižší obrat a vzhledem k vysokým fixním nákladům velké snížení zisku.
(476)
Jak je uvedeno v 454. bodě odůvodnění, je vysoce spekulativní předpokládat v krátkodobém a střednědobém výhledu znehodnocení eura. Kromě toho, ačkoliv rostoucí náklady v ČLR budou mít pravděpodobně dopad na postavení dovozců, toto tvrzení neplatí pro maloobchodníky, jelikož informace obsažené ve spisu týkající se cen dovozců při prodeji maloobchodníkům v průběhu posuzovaného období a po skončení období přezkumného šetření prokazují, že růst cen byl na maloobchodníky přenesen pouze v omezeném rozsahu. To naznačuje celkově silné postavení maloobchodníků na trhu.
(477)
Ačkoli se tudíž uznává, že se v odvětví maloobchodu s obuví obecně uplatňuje zásada „cenových bodů“ a že to umožňuje menší zvýšení cen s cílem nevzbudit větší pozornost spotřebitelů, ve spisu neexistují žádné informace, že se maloobchodníci potýkají s celkovým značným zvýšením nákupních cen dotčeného výrobku. Ve spisu proto neexistují žádné důkazy, že by obecně bylo nutno u dotčeného výrobku zvýšit cenové body. Ačkoli tomu tak mohlo být u určitých zvláštních modelů, účinek mohl být neutralizován změnou zdrojů nebo sortimentní skladby. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je toto tvrzení odmítnuto.
4.11. Závěr
(478)
Na základě omezených informací, které byly k dispozici, neexistují žádné náznaky, že v období od roku 2006 do období přezkumného šetření měla opatření významný nepříznivý dopad na finanční situaci distributorů/maloobchodníků. S přihlédnutím k pravděpodobným dopadům hospodářského poklesu po skončení období přezkumného šetření, zejména vzhledem k zvláštnímu postavení maloobchodníků mezi dovozci a spotřebiteli a potenciálně malému zisku maloobchodníků, však nelze vyloučit, že se finanční situace maloobchodníků, kteří prodávají především dotčený výrobek, zhorší. Podotýká se však, že se maloobchodníci mohou rozhodnout, že budou výrobky pořizovat z jiných zdrojů, a diverzifikovat nabízené výrobky, takže mohou zmírnit účinky antidumpingových cel na jejich obrat. Maloobchodníci mají obecně mnohem příznivější postavení na trhu než výrobci v Unii, jelikož mohou využít výše popsané pružnosti, zatímco výrobci v Unii jsou plně vystaveni cenovému tlaku vyvíjenému dováženými dumpingovými výrobky.
4.12. Zájem spotřebitelů
4.12.1. Obecné poznámky
(479)
Komise se obrátila na 39 sdružení spotřebitelů v Unii, aby je informovala o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti. Tato sdružení byla výslovně vyzvána, aby objasnila svůj postoj k platným opatřením a aby poskytla případné další informace, jež mohou být důležité pro šetření. Tři spotřebitelské organizace se přihlásily jako zúčastněná strana a předložily písemné připomínky.
(480)
Dvě vnitrostátní sdružení spotřebitelů podpořila antidumpingová opatření. Jedno z nich výslovně uvedlo, že i po uložení opatření zůstaly ceny obuvi z dotčených zemí velmi nízké. Evropská spotřebitelská organizace BEUC vznesla námitky vůči opatřením a mimo jiné tvrdila, že opatření poškozují spotřebitele.
(481)
V tomto ohledu se v původním šetření předpokládalo, že dopad na spotřebitele bude omezený vzhledem ke skutečnosti, že poměrně nízké sazby cla budou na jednotlivých úrovních distribučního řetězce zmírněny a nebudou přeneseny plně na spotřebitele. Byl však vypracován scénář „v nejhorším případě“, tj. předpokládalo se plné přenesení cen na spotřebitele. V původním šetření se odhadoval maximální nárůst spotřebitelských cen o 2 %, tj. o 1 EUR za jeden pár.
(482)
Výsledky přezkumného šetření skutečně prokazují, že se spotřebitelské ceny usňové obuvi od uložení opatření zvýšily pouze mírně (viz 463. a následující body odůvodnění). Nárůst průměrných maloobchodních cen obuvi nahlášený statistickými úřady skupiny reprezentativních členských států, jak bylo uvedeno v těchto bodech odůvodnění a v tabulce č. 23, činí od - 0,5 % do + 4,1 %, což je méně, než inflace v uvedeném období.
(483)
Na základě analýzy dovozních cen bylo rovněž zjištěno, že ceny usňové obuvi z ČLR a Vietnamu byly nadále poměrně nízké, a to i po připočtení antidumpingových cel (viz výše 422. bod odůvodnění). Podle informací obsažených ve spisu se proto nezdá, že by opatření ve významné míře poškodila spotřebitele.
4.12.2. Ostatní připomínky
(484)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že opatření poškodila spotřebitele a že vedla k vyšším cenám. Někteří dovozci rovněž uváděli, že dopad opatření na spotřebitele bude mnohem patrnější nyní, jelikož již nemohou cla absorbovat.
(485)
Jak je uvedeno ve 482. bodě odůvodnění, nezdá se, že by antidumpingová cla vedla k patrnému zvýšení maloobchodních cen. Co se týká údajné neschopnosti dovozců absorbovat cla, určité náznaky v tomto ohledu poskytuje analýza po skončení období přezkumného období. Jak je objasněno výše ve 438. bodě odůvodnění, v období od července 2008 do března 2009 nákupní ceny dovozců silně rostly, zatímco jejich ceny při dalším prodeji byly stálé, nebo vzrostly pouze mírně. Z těchto informací vyplývá, že dovozci nemusí nutně přenést případné zvýšení nákladů na další úroveň distribučního řetězce. Toto tvrzení je proto odmítnuto.
(486)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že opatření povedou nebo vedla k menšímu výběru usňové obuvi pro spotřebitele, zejména kvůli neexistenci středně drahé až levné usňové obuvi za dostupné ceny. Toto tvrzení již bylo uvedeno v původním šetření.
(487)
Výše uvedené tvrzení nebylo doloženo. Vzhledem k stálým maloobchodním cenám po dlouhou dobu není pravděpodobné, že spotřebitelé ztratí o dotyčný výrobek zájem kvůli cenovému vývoji. Podotýká se rovněž, že s výjimkou jednoho sdružení, které tvrdilo že opatření povedou k menšímu výběru pro spotřebitele, aniž by toto tvrzení podpořilo důkazy, žádný maloobchodník ani maloobchodní sdružení nepodal stížnost týkající se omezeného výběru či nedostatečné nabídky. I když šetření potvrdilo, že se výběr spotřebitelů mírně přesunul směrem od dotyčného výrobku, vzhledem k mírnému snížení spotřeby usňové obuvi, jež bylo zaznamenáno v průběhu posuzovaného období, a rostoucí poptávce po textilní obuvi však lze tuto skutečnost přičíst spíše měnícím se módním trendům než omezenému výběru usňové obuvi.
5. ZÁVĚR OHLEDNĚ ZÁJMU UNIE
(488)
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že významná část výrobců ve výrobním odvětví Unie od uložení antidumpingových opatření zlepšila svou situaci a prokázala svou životaschopnost přizpůsobením obchodních modelů výzvám globalizovaného trhu. Pokud budou opatření zachována, poskytnou více času pro pokračování tohoto procesu. Pokud by platnost opatření skončila, měl by cenový tlak dumpingového dovozu na středně drahé až levné výrobky pravděpodobně dopad rovněž na dražší výrobky a nakonec by postihl veškerou usňovou obuv. Podle tohoto scénáře je pravděpodobné, že úpadek vyhlásí více výrobců v Unii, jelikož vzhledem k převládající malé nebo střední velikosti jsou z finančního hlediska zranitelnější.
(489)
Na druhou stranu dopad antidumpingových cel na dovozce, maloobchodníky/distributory a spotřebitele nebyl od roku 2006 do období přezkumného šetření neúměrný. Při zachování opatření a za předpokladu, že se spotřebitelská poptávka bude v důsledku hospodářské krize dále snižovat, bude dopad antidumpingových cel na všechny účastníky se vší pravděpodobností vyšší než v minulosti. Vzhledem k celkově dobrému stavu a prokázané pružnosti dovozců a celkově silnému postavení maloobchodníků/distributorů na trhu, kteří mohou značně diverzifikovat sortimentní skladbu, však lze předpokládat, že tyto hospodářské subjekty nebudou v krátkodobém až střednědobém výhledu významně poškozeny. Co se týká spotřebitelů, po uložení antidumpingových cel nedošlo k žádnému patrnému zvýšení cen, a vezmeme-li v úvahu také výsledky analýzy po skončení období přezkumného šetření, neexistují žádné signály, že se v budoucnu spotřebitelské ceny neúměrně zvýší.
(490)
Při přezkumném šetření se neobjevily žádné přesvědčivé důvody, proč by antidumpingová opatření neměla být zachována.
L. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN PO ZVEŘEJNĚNÍ ZJIŠTĚNÍ
(491)
Po zveřejnění zjištění byla předložena řada připomínek. Žádná z nich však nebyla takové povahy, aby vedla ke změně závěrů. Hlavní vznesené námitky byly následující.
1. ZÁJEM VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(492)
Po zveřejnění konečných zjištění jedna zúčastněná strana tvrdila, že výrobnímu odvětví Unie nepomohla antidumpingová opatření, ale pouze snaha o restrukturalizaci. Toto tvrzení nejenže nebylo dále podloženo, ale ani nebere ohled na objektivní zjištění v rámci tohoto přezkumného šetření. Zejména nebere ohled na časovou souvislost mezi uložením antidumpingových opatření a procesem stabilizace výrobního odvětví Unie. Ve skutečnosti se mohutný nárůst levného dumpingového dovozu od uložení opatření zastavil a podíl celkového dovozu na trhu se snížil ze 35,5 % na 28,7 %. Tento pokles dumpingového dovozu na trhu Unie zmírnil cenový tlak, který levná obuv vytvářela, a umožnil výrobnímu odvětví Unie pokračovat v práci na restrukturalizaci.
(493)
Bylo rovněž zopakováno, že Unie nemůže vyrábět hromadně a vzhledem k tomu, že tak nemůže dosáhnout úspor z rozsahu, nebyla by schopna uspokojit vysokou poptávku v Unii po levnější obuvi. Za prvé se upozorňuje na to, že toto tvrzení nebylo podloženo. Za druhé, mezi výrobce v Unii patří i řada větších výrobců obuvi v rámci segmentu výrobků nižší kvality s nižšími prodejními cenami, přičemž někteří z nich byly zkoumáni v rámci vzorku. Kromě toho se s ohledem na tvrzení, že výrobní odvětví Unie by nebylo schopno dodat požadovaný objem, poznamenává, že ze šetření vyplynulo, že většina větších dovozců vybraných do vzorku neobjednává zboží jen od jediného dodavatele, ale odebírá relativně menší množství i od několika dalších dodavatelů. Tato skutečnost, spolu s účinky obchodního modelu „spojení“ uvedeného v oddílu E.2, kdy dochází ke spojení pracovních sil několika menších podniků, by logicky měla rovněž umožnit, aby výrobní odvětví Unie produkovalo větší objemy. Toto tvrzení se proto odmítá.
(494)
Dvě zúčastněné strany tvrdily, že situace výrobců v Unii, kteří provádějí externí zadávání výroby v globálním měřítku, nebyla rozebrána stejně podrobně jako v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku. Poznamenává se však, že analýza obsahovala v posouzení všech zúčastněných stran do té míry, v jaké spolupracovaly v rámci šetření. Například, zájem velkého výrobce v Unii, který byl vyloučen z definice výrobního odvětví Unie kvůli objemu svého dovozu, viz 402. a následující body odůvodnění, byl prozkoumán docela podrobně. Je nutno rovněž poznamenat, že společnosti v Unii, které externě zadaly většinu své výroby do třetích zemí, je třeba v rámci antidumpingových šetření z technického hlediska považovat za dovozce a situace dovozců byla plně zohledněna a analyzována ve 408. a následujících bodech odůvodnění.
(495)
Jedna zúčastněná strana upozornila na to, že zájmy výrobců v Unii zařazených dříve do vzorku byly posouzeny nesprávně, neboť někteří z nich byli údajně proti dalšímu pokračování platnosti opatření. To však není pravda, protože i společnost, která neviděla žádný přínos pro sebe, tvrdila, že opatření pomohla omezit dumpingový dovoz. Jiná společnost pouze zmínila, že je pro ni v době hospodářské krize obtížné přesně předvídat budoucí účinek antidumpingových opatření, ale tato společnost nezmínila, že by cla neměla opodstatnění. Tedy i zúčastněné strany, které neuvedly výslovně, že by měly z opatření přímý prospěch, poukázaly na to, že tato opatření byla nepřímo přínosná v tom, že omezila dovoz z ČLR a Vietnamu.
(496)
Je proto s konečnou platností potvrzeno, že celkově byla opatření pro výrobce v Unii přínosná, a ukázalo se, že výrobci v Unii jsou schopni zlepšit své postavení, pokud opatření zmírní účinky dumpingu působícího újmu.
2. ZÁJEM DOVOZCŮ, KTEŘÍ NEJSOU VE SPOJENÍ
(497)
Některé zúčastněné strany se obecně kriticky vyjádřily v tom smyslu, že zájmy anonymních žadatelů jsou chráněny, kdežto zájmy dovozců, dalších hospodářských subjektů, jakož i spotřebitelů, byly ve velké míře opomíjeny. Je třeba poznamenat, že uložení antidumpingových cel bylo celkově shledáno přínosným pro výrobce v Unii a nikoli neúměrně nepříznivým pro jiné příslušné subjekty. Tvrzení týkající se diskriminace mezi zmíněnými stranami se však důrazně odmítá, neboť se všemi stranami v rámci šetření bylo zacházeno stejně a všechny zájmy spolupracujících hospodářských subjektů, jako jsou dovozci, maloobchodníci, výrobci v Unii, kteří provádějí externí zadávání výroby, a spotřebitelé, byly pečlivě zváženy a analyzovány v rámci šetření.
(498)
Některé strany tvrdily, že zisky dovozců nebudou dostatečně vysoké, aby mohly nést zvýšené náklady na dovoz, kurzové náklady, náklady na změnu zdrojů dodávek a na antidumpingová cla. Toto tvrzení však nebylo dostatečně podloženo. Jak vyplývá z tabulky č. 22, výše zisku dovozců se řádově pohybuje kolem 20 %, a zdá se tedy, že ponechává dovozcům prostor na to, aby mohli výše zmíněné náklady nést.
(499)
Bylo také předloženo tvrzení, že údaj o počtu zaměstnanců týkající se dovozců, tzn. kolem 23 000 osob, je příliš nízký, protože nezahrnuje „pracovní místa přinášející přidanou hodnotu“ v Unii. To však není pravda. Počet zaměstnanců dovozců byl vypočítán na základě ověřených údajů o počtech zaměstnanců dovozců zařazených do vzorku, které zahrnovaly i činnosti přinášející vysokou přidanou hodnotu, jako je návrhářská, marketingová a značková činnost, výzkum a vývoj atd., v souvislosti s dotčeným výrobkem. Všechny ověřené údaje o počtu zaměstnanců byly sečteny a srovnány s objemem dovozu dotčeného výrobku uskutečněného dovozci zařazenými do vzorku. Na základě tohoto výsledku byl poté extrapolací odvozen celkový objem dovozu z dotčených zemí. Zjištěný počet zaměstnanců tak zahrnoval i významný počet „pracovních míst přinášejících přidanou hodnotu“ v Unii.
(500)
Některé strany tvrdily, že argument, že dovozci mohou snadno změnit zdroje dodávek, je fakticky nesprávný a zjednodušující. Jedna zúčastněná strana uvedla, že žádné alternativní zdroje dodávek neexistují. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že nebylo nikdy uvedeno, že by změna zdrojů dodávek byla snadná. Komise nepopírá, že změna dodavatelů by s sebou mohla přinést dodatečné náklady a vyžadovala by čas a že někteří dovozci mají se svými dodavateli dlouhodobé vztahy. Na základě informací shromážděných od dovozců zařazených do vzorku a dalšího dovozce nezařazeného do vzorku však bylo možné dojít ve 452. bodě odůvodnění nařízení k závěru, že existuje značná míra pružnosti a že dodatečná námaha spojená se změnou zdrojů dodávek není tak velká, aby zmíněným subjektům zabránila tak učinit. Zmínění dovozci skutečně výrazně zvýšili objem svého dovozu ze třetích zemí, jak je uvedeno v tabulce č. 19. Stejný vývoj byl pozorován v případě dovozců nezařazených do vzorku, neboť jejich dovoz ze třetích zemí se podle údajů Eurostatu zvýšil o 4 procentní body (viz tabulka č. 7).
(501)
Některé zúčastněné strany namítly, že zachování opatření by urychlilo rušení pracovních míst v Unii, alespoň pokud jde o dovozce a maloobchodníky. Toto tvrzení nebylo zúčastněnými stranami podloženo. Ze spisu navíc vyplývá, že v případě dovozců zařazených do vzorku se počet zaměstnanců související s dotčeným výrobkem zvýšil mezi rokem 2005 a obdobím přezkumného šetření o 6 %.
(502)
Bylo vytýkáno, že chybí analýza možných přínosů plynoucích dovozcům v případě ukončení opatření. V této souvislosti je třeba poznamenat, že na základě znění článku 21 základního antidumpingového nařízení, musí být posouzeno, zda existují přesvědčivé důvody pro neuložení antidumpingových opatření. V rámci přezkumu před pozbytím platnosti to znamená, že musí být posouzeno, zda neexistují přesvědčivé důvody hovořící proti zachování opatření, tj. musí být identifikovány nepříznivé účinky prodloužení platnosti daných opatření a tyto účinky musí být porovnány s přínosy pro výrobní odvětví Unie s cílem posoudit, jestli tyto nepříznivé účinky nejsou neúměrné. Z právního hlediska by tedy opačný scénář, tzn. neprodloužení platnosti opatření, musel být dále analyzován pouze tehdy, existují-li v daném případě konkrétní náznaky, že by to pro dovozce, maloobchodníky či spotřebitele představovalo neúměrnou zátěž. Žádné takové náznaky nebyly zjištěny. Pouze pro účely argumentace lze však o pravděpodobných účincích na dovozce, maloobchodníky a spotřebitele v případě skončení platnosti opatření říci následující. Pokud jde o dovozce, vyplynulo ze šetření, že určitou část jejich ztráty ziskovosti v období od roku 2005 do období přezkumného šetření lze připsat zaplaceným antidumpingovým clům. Kdyby platnost opatření skončila a všechny ostatní náklady by zůstaly na stejné úrovni, tyto náklady by zanikly a úroveň zisku by tak mohla vzrůst na úroveň vyšší než zhruba 20 %, která byla zjištěna v průběhu šetření. V případě maloobchodníků není z informací ve spisu jasné, zda by z pozbytí platnosti opatření měli prospěch, neboť dovozci zařazení do vzorku nepřizpůsobovali vždy své ceny při dalším prodeji v případě poklesu dovozních cen, jak lze vyčíst z porovnání aritmetického průměru dovozní ceny s aritmetickým průměrem cen při dalším prodeji za období od roku 2007 do období přezkumného šetření.
Pokud jde o účinek na spotřebitele, je dokonce ještě nepravděpodobnější, že by skončení platnosti opatření vedlo ke snížení cen, vzhledem k tomu, že maloobchodní ceny zůstávaly ve velké míře stabilní navzdory kolísání cen při dovozu v období od roku 2005 do období přezkumného šetření. Kromě toho je rovněž nepravděpodobné, že by měli spotřebitelé prospěch z širší nabídky, vzhledem k tomu, že spis neobsahuje žádný důkaz svědčící o tom, že by byla nabídka pro spotřebitele uložením antidumpingových cel nějak ovlivněna. V každém případě všechny tyto úvahy nemohou změnit celkové závěry, že neexistují žádné přesvědčivé důvody pro nezachování opatření.
(503)
Někteří dovozci a jejich sdružení uvedli, že došlo k podcenění dopadu krize a že se účinky hospodářského útlumu budou nadále zhoršovat. Nejprve je třeba uvést, že tato tvrzení nebyla dostatečně podložena, neboť nebyly předloženy žádné konkrétní údaje týkající se dotčeného výrobku. Jak je uvedeno ve 436. a následujících bodech odůvodnění, byl dopad krize analyzován do června 2009 na základě nejlepších dostupných údajů, tzn. byl rozeslán další dotazník, který byl věnován konkrétně tomuto tématu. Na základě shromážděných informací byla provedena obezřetná analýza získaných údajů, přičemž je zřejmé, že tato analýza vychází především z údajů do června 2009. Nelze tedy vyloučit, že se dopad hospodářské krize na spotřebu a ceny od června 2009 zhoršil, přesto ale lze dospět k závěru, že vzhledem k úrovni zisku výrazně přes 15 % není pravděpodobné, že by dovozci náhle pocítili neúměrně silný dopad pouze v důsledku antidumpingových cel.
To platí o to víc, že od června 2009 vysílá situace na trhu smíšené signály, přičemž v některých členských státech lze pozorovat známky zlepšení. Z toho důvodu v této fázi nic nenaznačuje tomu, že by došlo k vážnému podcenění dopadu krize. Je navíc třeba poznamenat, že Komise zkoumáním výše zmíněných údajů výrazně překročila rámec toho, co je z právního hlediska povinna učinit, neboť čl. 6 odst. 1 základního nařízení výslovně stanoví, že k informacím, které se týkají pozdějšího období, se zpravidla nepřihlíží.
(504)
Nakonec některé strany zopakovaly svůj požadavek, že by se antidumpingová opatření neměla s ohledem na zájem Unie vztahovat na některé druhy výrobků, protože zejména sportovní a venkovní obuv se v Unii vyrábí již jen v nepatrném množství. Bylo uvedeno, že pokles výroby v Unii by znamenal změnu okolností, kterou je nutné vzít v úvahu v rámci přezkumu před pozbytím platnosti. Připomíná se nejprve, že není možné změnit oblast působnosti opatření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení, jak je uvedeno v 61. bodě odůvodnění tohoto nařízení. I kdyby to bylo z právního hlediska možné, což není, se podotýká, že tvrzení týkající se poklesu výroby bylo uvedeno již v rámci původního šetření a vyvráceno ve 28. a 38. bodě odůvodnění konečného nařízení. Jelikož zmíněné strany nepředložily žádné nové podložené důkazy, z nichž by vyplývalo, do jaké míry výroba uvedených druhů obuvi v Unii poklesla ve srovnání s původním šetřením, tvrzení se zamítá a zjištění popsaná v 450. bodě odůvodnění tohoto nařízení se potvrzují.
3. ZÁJEM DISTRIBUTORŮ/MALOOBCHODNÍKŮ
(505)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že se v rámci analýzy uměle rozlišovalo mezi dovozci a maloobchodníky a že nebyl brán v úvahu zájem integrovaných společností, na jejichž bedra celá zátěž v podobě opatření dopadá. Za prvé je třeba poznamenat, že jediná společnost, která spolupracovala jako maloobchodník, byla ve skutečnosti integrovaným dovozcem/maloobchodníkem, jak je uvedeno v 460. bodě odůvodnění, takže ke specifičnosti zmíněných integrovaných společností byla přihlédnuto tím, že byly zastoupeny jak mezi dovozci zařazenými do vzorku, tak v rámci analýzy maloobchodníků. Za druhé byly zohledněny všechny informace poskytnuté jinými maloobchodníky, kteří plně v rámci šetření nespolupracovali. Komise tedy zohlednila a analyzovala všechny dostupné informace týkající se integrovaných společností. Vzhledem k výše uvedenému nelze tvrzení, že nebyl zohledněn zájem integrovaných společností, podpořit.
(506)
Některé zúčastněné strany vyjádřily obecnou kritiku v tom smyslu, že nebyl dostatečně podrobně analyzován dopad opatření na maloobchodníky. Toto tvrzení nebylo podloženo. Jak je popsáno v 459. a následujících bodech odůvodnění, Komise se aktivně a opakovaně snažila získat informace od maloobchodníků, ale kromě jednoho integrovaného dovozce/maloobchodníka, který spolupracoval jako dovozce, nesouhlasil žádný maloobchodní řetězec s plnou spoluprací v rámci šetření. I přes omezenou spolupráci maloobchodníků byly v rámci analýzy zohledněny v maximální možné míře veškeré dostupné informace o maloobchodním odvětví, jako jsou písemná stanoviska zúčastněných stran, informace poskytnuté v rámci slyšení, informace o trhu, studie a odborný tisk. S ohledem na výše uvedené musí být tvrzení, že dopad opatření na maloobchodníky nebyl dostatečně podrobně analyzován, zamítnuto.
(507)
Několik stran tvrdilo, že Komise nepřihlédla k veřejně dostupným informacím týkajícím se ziskovosti maloobchodníků. Jedna strana namítla, že z údajů o ziskovosti získaných z veřejně dostupných finančních zpráv významných maloobchodníků v Unii vyplývá hluboce znepokojivá situace, které v rámci analýzy nebyla věnována pozornost. Podobně měly některé strany za to, že nebyly brány v úvahu vážné dopady hospodářské krize na maloobchodní odvětví. Bylo namítáno, že jeden z největších maloobchodních řetězců obchodujících s obuví sice v roce 2008 vykázal rekordní zisky, jednalo se však o výjimku a menší maloobchodníci se potýkají s vážnými potížemi. V této souvislosti je třeba zopakovat, že ze strany maloobchodníků existovala jen velmi omezená spolupráce, neboť při šetření plně spolupracoval pouze jeden maloobchodník/dovozce. Kromě toho nebyla před ani po zveřejnění zjištění předložena žádná konkrétní informace, pokud jde o zisk maloobchodníků v souvislosti s koženou obuví nebo dotčeným výrobkem. I přesto Komise vzala v úvahu a analyzovala celou řadu dalších zdrojů informací, jako jsou tvrzení maloobchodníků, informace o trhu, tiskové zprávy, které svědčily o velké variabilitě zisků v maloobchodním odvětví: zatímco někteří maloobchodníci se zřejmě skutečně potýkali se snižujícím se rozpětím zisku a klesající poptávkou, vykazovali jiní podle odborného tisku rostoucí tržby a výnosy. Veřejně dostupné informace, na které se výše zmíněné strany odkazovaly, tedy byly brány v úvahu, ale ukázalo se, že poskytují jen neúplný obraz, a proto byla využita řada dalších informačních zdrojů, které svědčily o širším rozptylu dosahovaných zisků. Dopad hospodářského útlumu na maloobchodníky byl tedy na základě dostupných informací analyzován v nejširší možné míře. Tvrzení, že ziskovost maloobchodníků nebyla správně analyzována, musí být proto zamítnuto.
(508)
Některé strany se ohradily proti zmínce o obecné úrovni ziskovosti maloobchodního sektoru a o obratu dosahovaném u jiné obuvi, neboť to považují na nepodstatné pro účely šetření. Jedna strana namítala, že uvedl-li orgán vedoucí šetření, že účinek opatření na maloobchodníky byl zmírněn prodejem jiných výrobků, měla být podobná analýza učiněna i v případě výrobců v Unii. Je třeba poznamenat, že situace maloobchodníků je odlišná od situace výrobců obdobného výrobku v Unii, kteří vyrábí především koženou obuv, zatímco maloobchodníci mají zpravidla širší sortiment dalších výrobků. Tvrzení uvedená ve 472. bodě odůvodnění a následujících proto zůstávají platná.
(509)
Některé strany zpochybnily přesnost údajů o počtu zaměstnanců v maloobchodním odvětví a vyjádřily názor, že v sázce je více pracovních míst, aniž by toto tvrzení nějak podložily. V této souvislosti je třeba poznamenat, že počet zaměstnanců v maloobchodním odvětví uvedený ve 459. bodě odůvodnění byl vypočítán na základě ověřeného údaje o počtu zaměstnanců jediného spolupracujícího dovozce/maloobchodníka. Tento údaj se vztahoval na maloobchodní funkci a byl přiřazen dotčenému výrobku. Poté byl učiněn odhad pomocí extrapolace výše zmíněného počtu zaměstnanců na základě objemu maloobchodního prodeje této společnosti ve srovnání s celkovým objemem maloobchodního prodeje dotčeného výrobku na trhu Unie. Tento odhad byl následně porovnán s vyjádřeními dalších stran a s průzkumy trhu, jež potvrdily řádovou hodnotu stanovenou Komisí. Výše uvedené tvrzení se proto zamítá.
(510)
Několik stran uvedlo, že pro maloobchodníky je obtížné změnit zdroj dodávek, zejména pro malé a střední podniky, neboť mají dlouhodobé, na důvěře založené obchodní vztahy a náklady na změnu dodavatelů a s tím spojené prodlevy by mohly být neúnosné. Některé strany uvedly, že náklady na přemístění by pro maloobchodníky byly v době současného hospodářského útlumu zvláště obtížně únosné. V této souvislosti je třeba uznat, že náklady na změnu dodavatele by mohly některým maloobchodníkům v době hospodářské krize způsobit určité problémy. Komise však neshledala, že by náklady na změnu zdroje dodávek a s tím spojené prodlevy byly neúnosné. Informace shromážděné během šetření ve skutečnosti naznačovaly, že několik maloobchodníků hledalo alternativní zdroje dodávek a tuto změnu uskutečnilo, aniž by tak vznikly neúměrně nepříznivé dopady. Výše uvedený argument proto nelze podpořit.
(511)
Jedna strana upozornila na to, že kromě zavedených opatření byly i zvýšené náklady na koženou obuv z ČLR a Vietnamu činitelem, který způsobil, že z hlediska konkurenceschopnosti již není dále výhodné odebírat zboží z těchto zemí. Argument, že odebírání zboží z dotčených zemí již není konkurenceschopné, nebyl nijak podložen a nezdá se, že by byl v souladu se zjištěním, že dovoz z dotčených zemí během období přezkumného šetření stále zaujímal společný podíl na trhu ve výši 28 %. Tvrzení, že stoupající náklady v dotčených zemích mají vliv rozhodování dovozců v otázkách odběru zboží, navíc potvrzuje zjištění Komise uvedené ve 404. a následujících bodech odůvodnění, že kromě antidumpingových cel zřejmě existují další činitele, jež ovlivňují rozhodování dovozců/maloobchodníků týkající se změny zdrojů dodávek. Jelikož působí řada dalších činitelů, nelze všechny negativní dopady připisovat antidumpingovým opatřením.
(512)
Několik stran namítalo, že nebylo dostatečně bráno v úvahu, že cenové body spotřebitelských cen znemožnily přenést malá zvýšení cen na spotřebitele. Toto tvrzení vlastně potvrdilo zjištění Komise, že zvýšení cen pro maloobchodníky bylo příliš malé, aby se v nějaké významné míře projevilo na spotřebitelských cenách. V této souvislosti se odkazuje na 477. bod odůvodnění.
(513)
Jedna strana byla toho názoru, že v rámci analýzy nebyl zohledněn tvrdý cenový boj v maloobchodním odvětví. Tento argument se zamítá, protože tvrdá konkurence v maloobchodním odvětví byla v rámci analýzy zohledněna, jak je uvedeno ve 467. bodě odůvodnění.
4. ZÁJEM SPOTŘEBITELŮ
(514)
Některé strany tvrdily, že nárůst spotřebitelských cen byl vyšší, než podle zjištění v rámci šetření, a v případě prodloužení platnosti opatření by spotřebitelské ceny dále stoupaly. Jiné strany zpochybnily přesnost číselných údajů, které Komise použila pro stanovení spotřebitelských cen, s odůvodněním, že se nevztahují na všechny členské státy a kromě dotčeného výrobku zahrnují i jiné výrobky. Dvě strany si stěžovaly, že nebylo přihlédnuto k informacím výrobního odvětví získaným v rámci sledování maloobchodních cen, které jedna z nich předložila. V této souvislosti je třeba připomenout, že všechny předložené informace týkající se maloobchodních cen byly analyzovány v rámci šetření (viz 463. a následující body odůvodnění).
Komise při zjišťování vývoje maloobchodních cen ve skutečnosti využila řadu zdrojů, konkrétně informace od spolupracujících stran (ceny velkoobchodníků při dalším prodeji, nákupní ceny a ceny při dalším prodeji, které uvedl spolupracující dovozce/maloobchodník a další maloobchodníci, kteří poskytli informace), vyjádření řady zúčastněných stran, že se spotřebitelské ceny nezvýšily, jakož i informace ze statistických zdrojů. Poslední uvedený zdroj, jehož údaje jsou obsaženy v tabulce č. 23, byl shledán spolehlivějším než výše zmíněné informace odvětví získané v rámci sledování maloobchodních cen, a to z těchto důvodů: údaje předložené touto stranou byly považovány za rozsahem omezenější a méně reprezentativní, neboť zahrnovaly pouze velmi malou část definice výrobku a nezohledňovaly jeden významný spotřebitelský trh, totiž Spojené království, což je podle zúčastněných stran velmi konkurenceschopný maloobchodní trh. Naopak informace uvedené v tabulce č. 23 byly získány od statistických úřadů členských států (včetně statistického úřadu Spojeného království, který vykázal mírné snížení spotřebitelských cen za období od roku 2005 do období přezkumného šetření) a vztahovaly se převážně na dotčený výrobek. V každém případě vyplynula z informací, které zúčastněné strany poskytly v průběhu šetření, pouze mírná zvýšení či dokonce snížení cen. Z těchto důvodů musely být výše uvedené argumenty zamítnuty.
(515)
Jedna strana tvrdila, že pro spotřebitele bylo obtížné sehnat výrobky vysoké kvality za rozumnou cenu. Tento argument nebyl podložen, a proto se zamítá.
(516)
Jedna strana tvrdila, že klesající spotřeba kožené obuvi byla projevem negativního dopadu opatření na spotřebitele, tento argument však nijak nepodložila. Jak je popsáno ve 482. bodě odůvodnění, zůstaly spotřebitelské ceny ve velké míře stabilní, a proto k žádnému negativnímu dopadu na spotřebitele nedošlo. Komise zjistila řadu činitelů, jejichž následkem je klesající spotřeba kožené obuvi, jako například změny módních trendů, a proto nebylo možné dospět k závěru, že lze klesající spotřebu připsat účinku antidumpingových opatření. Výše uvedený argument se proto zamítá.
5. DALŠÍ PŘIPOMÍNKY PO ZVEŘEJNĚNÍ ZJIŠTĚNÍ
(517)
Dvě strany namítly, že analýza zájmu Unie nebyla úplná, protože v ní nebyly zohledněny zájmy poskytovatelů logistických služeb (např. společností působících v dopravě). Je třeba poznamenat, že se žádný takový subjekt neohlásil a nepožádal o zohlednění svých stanovisek a že v této souvislosti nebyly předloženy žádné informace. Námitka, že analýza zájmu Unie je v tomto ohledu neúplná, se tedy zamítá. Podobně některé strany namítly, že v části týkající se zájmu Unie měly být analyzovány pozitivní účinky v případě skončení platnosti opatření. Pokud jde o tuto námitku, odkazuje se na vysvětlení v 502. bodě odůvodnění nařízení, kde je uvedeno, proč se v tomto případě taková analýza nepovažuje z právního hlediska za nezbytnou.
(518)
Vietnamská vláda a vietnamské sdružení výrobců kůže a obuvi tvrdily, že zachování opatření oslabí účinek programů pomoci, které Unie poskytuje. Uložení či prodloužení platnosti antidumpingových opatření je běžným technickým důsledkem toho, že vietnamští vývozci podle výsledků šetření používají praktiky dumpingu působícího újmu. Jakékoli politické úvahy, jako například ta, která zde byla uvedena, jsou mimo právní rámec, a tedy bezvýznamné. Kromě toho neexistuje žádný rozpor mezi rozvojovou pomocí, kterou Unie poskytuje Vietnamu v různých oblastech, a uložením antidumpingových opatření po provedení důkladného šetření v souladu s mezinárodními obchodními pravidly.
M. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(519)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem by antidumpingová opatření uložená na usňovou obuv měla být zachována. Nehledě na to, a aniž by se opomíjelo zjištěné přetrvávání dumpingu působícího újmu a skutečnost, že zájem Unie vyžaduje uložení opatření, vyznačovalo se toto řízení zvláštními okolnostmi, jak je uvedeno v 324. až 326. bodě odůvodnění, a tyto okolnosti by se také měly přiměřeně projevit v době trvání antidumpingových opatření. Šetření prokázalo, že v krátkodobém až střednědobém výhledu je pravděpodobné přetrvávání újmy, dokud nebude dokončen proces přizpůsobování výrobního odvětví Unie. Doba trvání opatření by proto měla být omezena na patnáct měsíců.
(520)
Podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení platí prodloužení platnosti opatření v návaznosti na přezkum před pozbytím platnosti obvykle po dobu pěti let, neexistují-li konkrétní důvody či okolnosti, které by si vyžádaly kratší období. V tomto případě bylo v rámci šetření prokázáno, že výrobní odvětví Unie procházelo během posuzovaného období významnými změnami. Zejména bylo zjištěno, že jedna část odvětví prováděla změny ve svém obchodním modelu, přičemž dosahovala stoupajících zisků, které se blížily cílovému zisku. Bylo rovněž zjištěno, že tato skupina výrazně expanduje, a to ve smyslu obratu i objemu, aby postupně převzala významnou část druhé skupiny odvětví, která žádné významné změny ve svém obchodním modelu nepodnikala.
(521)
Vzhledem k těmto zjištěním se má za to, že v současné době již nelze zjistit pravděpodobnost přetrvání újmy v období následujícím po období uvedeném v 519. bodě odůvodnění. Proto se nepovažuje za vhodné navrhnout dobu trvání opatření delší než zmíněné období.
(522)
Připomíná se, že opatření, jichž se týká tento přezkum, byla nařízením Rady (ES) č. 388/2008 (11) rozšířena na dovoz stejného výrobku zasílaného ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao. V rámci tohoto přezkumu nebyly v tomto ohledu předloženy žádné nové informace. Konečné antidumpingové clo ve výši 16,5 % vztahující se na dovoz pocházející z ČLR by proto mělo být rozšířeno na dovoz téhož výrobku zasílaného ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao.
N. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
(523)
Všechny strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo doporučeno uložení cel ČLR a Vietnamu. V souladu s ustanoveními základního nařízení byla stranám poskytnuta lhůta, v níž mohly vyjádřit svá stanoviska k zveřejněným údajům. Ústní a písemné připomínky předložené stranami byly zváženy a konečná zjištění byla v případě potřeby odpovídajícím způsobem upravena.
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že antidumpingová cla by měla být zachována po dobu patnácti měsíců,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz některé obuvi se svrškem z usně nebo z kompozitní usně, kromě sportovní obuvi, obuvi, která se vyrábí speciální technologií, pantoflí a ostatní domácí obuvi a obuvi s ochrannou špičkou, pocházející z Čínské lidové republiky a Vietnamu, kódů KN: 6403 20 00, ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 a ex 6405 10 00 (12).
Kódy TARIC jsou uvedeny v příloze tohoto rozhodnutí.
2. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
„sportovní obuví“ obuv ve smyslu poznámky 1 k položkám v kapitole 64 přílohy I nařízení (ES) č. 1031/2008;
„obuví, která se vyrábí speciální technologií,“ obuv, jejíž cena CIF za jeden pár činí nejméně 7,5 EUR, určená pro sportovní použití, s jednoduchou nebo vícevrstvou litou podešví, bez vstřikování, vyráběná ze syntetických materiálů speciálně určených k tlumení nárazů způsobených vertikálními nebo laterálními pohyby, a s technickými prvky, například hermeticky uzavřenými polštářky naplněnými plynem nebo kapalinou, mechanickými komponenty, které tlumí nebo neutralizují nárazy, nebo takové materiály jako například polymery s nízkou hustotou, kódů KN ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98;
„obuví s ochrannou špičkou“ obuv mající ochranou špičku a odolnost proti nárazu alespoň 100 joulů (13) kódů KN: ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 a ex 6405 10 00;
„pantoflemi a ostatní domácí obuví“ obuv kódu KN ex 6405 10 00.
3. Sazba antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi činí:
Země
Společnost
Antidumpingové clo
doplňkový kód TARIC
ČLR
Golden Step
9,7 %
A775
Všechny ostatní společnosti
16,5 %
A999
Vietnam
Všechny ostatní společnosti
10,0 %
-
4. Konečné antidumpingové clo ve výši 16,5 % vztahující se na dovoz od „všech ostatních společností“ v Čínské lidové republice se rozšiřuje na dovoz výrobků popsaných v odstavci 1, které jsou zasílány ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao. Kódy TARIC pro dovážené výrobky zasílané ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se po dobu patnácti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. prosince 2009.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 1294/2009 VAN DE RAAD
van 22 december 2009
tot instelling van een definitief antidumpingrecht op bepaald schoeisel met bovendeel van leder van oorsprong uit Vietnam en van oorsprong uit de Volksrepubliek China, zoals uitgebreid tot bepaald schoeisel met bovendeel van leder verzonden vanuit de SAR Macau, al dan niet aangegeven als van oorsprong uit de SAR Macau, naar aanleiding van een nieuw onderzoek bij het vervallen van maatregelen op grond van artikel 11, lid 2, van Verordening (EG) nr. 384/96 van de Raad
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gelet op Verordening (EG) nr. 384/96 van de Raad van 22 december 1995 betreffende beschermende maatregelen tegen invoer met dumping uit landen die geen lid zijn van de Europese Gemeenschap (1) („de basisverordening”), en met name op artikel 9, lid 4, en artikel 11, lid 2,
Gezien het voorstel dat de Commissie na overleg in het Raadgevend Comité heeft ingediend,
Overwegende hetgeen volgt:
A. PROCEDURE
1. GELDENDE MAATREGELEN
(1)
Op 5 oktober 2006 heeft de Raad bij Verordening (EG) nr. 1472/2006 (2) („de oorspronkelijke verordening”) een definitief antidumpingrecht ingesteld op bepaald schoeisel met bovendeel van leder van oorsprong uit de Volksrepubliek China („VRC” of „China”) en Vietnam („de betrokken landen”). Voor de VRC werd het recht vastgesteld op 9,7 % of 16,5 % en voor Vietnam op 10 %. De ingestelde maatregelen golden voor twee jaar. Het onderzoek dat tot die maatregelen heeft geleid, wordt hierna aangeduid als „het oorspronkelijke onderzoek”.
(2)
Bij Verordening (EG) nr. 388/2008 (3) („de uitbreidingsverordening”) heeft de Raad het definitieve antidumpingrecht op bepaald schoeisel met bovendeel van leder van oorsprong uit de VRC uitgebreid tot dergelijk schoeisel verzonden vanuit de Speciale Administratieve Regio („SAR”) Macau, al dan niet aangegeven als van oorsprong uit de SAR Macau. Aan die uitbreiding was een antiontwijkingsonderzoek op grond van artikel 13, lid 3, van de basisverordening voorafgegaan.
2. ONDERHAVIG ONDERZOEK
2.1. Verzoek om een nieuw onderzoek
(3)
Het verzoek werd ingediend door de European Confederation of the Footwear Industry (CEC, „de indiener van het verzoek”) namens producenten die samen een groot deel, in dit geval meer dan 35 %, van de totale productie in de Unie van bepaald schoeisel met bovendeel van leder voor hun rekening nemen.
(4)
In het kader van de beoordeling van de representativiteit hebben diverse nationale verenigingen van schoenfabrikanten in de lidstaten hun standpunt over de opening van het nieuwe onderzoek kenbaar gemaakt en daarbij gevraagd hun naam geheim te houden omdat zij vreesden dat sommige afnemers vergeldingsacties tegen hun leden zouden kunnen ondernemen. Sommige andere partijen vroegen zich af waarom de namen en standpunten van de voor- en tegenstanders onder de betrokken verenigingen vertrouwelijk waren. De Commissie heeft de verenigingen daarop opnieuw uitdrukkelijk gevraagd of zij ermee konden instemmen dat hun naam en standpunt bekend werden gemaakt. Vier verenigingen reageerden positief, terwijl de andere tegen bekendmaking waren en nogmaals wezen op hun vrees voor vergeldingsacties tegen hun leden. De Commissie oordeelde dat het inderdaad heel goed mogelijk was dat vergeldingsacties tot verkoopverliezen voor deze producenten zouden leiden, en ging er derhalve mee akkoord dat de namen geheim zouden worden gehouden.
(5)
Sommige partijen voerden aan dat de Commissie geen nieuw onderzoek in verband met het vervallen van de maatregelen had moeten openen omdat in artikel 3 van de oorspronkelijke verordening bepaald is dat deze vanaf de datum van inwerkingtreding maar 2 jaar van kracht is. In overweging 326 van de oorspronkelijke verordening wordt evenwel uitgelegd dat ondanks de kortere duur van de maatregelen artikel 11 van de basisverordening van overeenkomstige toepassing is. In overeenstemming met deze overweging werd in het bericht van het naderende vervallen van de maatregelen (4) vermeld dat de maatregelen op 7 oktober 2008 zouden vervallen tenzij op grond van artikel 11, lid 2, van de basisverordening een nieuw onderzoek werd geopend. Aangezien een dergelijk onderzoek is geopend, blijven de antidumpingmaatregelen van kracht totdat dit is afgesloten.
(6)
Het verzoek om het nieuwe onderzoek is ingediend omdat het vervallen van de maatregelen waarschijnlijk zal leiden tot voortzetting of herhaling van dumping en schade voor de bedrijfstak van de Unie.
2.2. Opening van het nieuwe onderzoek
(7)
Daar de Commissie na overleg in het Raadgevend Comité tot de conclusie was gekomen dat er voldoende bewijsmateriaal was om een procedure voor een nieuw onderzoek in verband met het vervallen van de maatregelen in te leiden, heeft zij op 3 oktober 2008 door middel van een bericht in het Publicatieblad van de Europese Unie (5) de opening van een nieuw onderzoek op grond van artikel 11, lid 2, van de basisverordening aangekondigd („het bericht van inleiding”).
(8)
Het onderzoek naar de waarschijnlijkheid van voortzetting of herhaling van de dumping en de schade had betrekking op de periode van 1 juli 2007 tot en met 30 juni 2008 („het tijdvak van het nieuwe onderzoek” of „TNO”). Het onderzoek naar de ontwikkelingen die relevant zijn voor de beoordeling van de waarschijnlijkheid van voortzetting of herhaling van schade, had betrekking op de periode van 1 januari 2006 tot het einde van het TNO („de beoordelingsperiode”). Waar passend wordt ook verwezen naar 2005 en naar het onderzoektijdvak voor het oorspronkelijke onderzoek, dat van 1 april 2004 tot en met 31 maart 2005 liep („het tijdvak van het oorspronkelijke onderzoek”of „TOO”).
3. BIJ DIT ONDERZOEK BETROKKEN PARTIJEN
(9)
De Commissie heeft de indiener van het verzoek, de in het verzoek genoemde producenten in de Unie, andere haar bekende producenten in de Unie, haar bekende importeurs en hun verenigingen, haar bekende distributeurs en detailhandelaren en hun verenigingen, haar bekende consumentenorganisaties, de haar bekende producenten-exporteurs in de betrokken landen en hun verenigingen en de autoriteiten van de betrokken landen officieel van de opening van het nieuwe onderzoek in kennis gesteld.
(10)
De belanghebbenden werden in de gelegenheid gesteld om binnen de in het bericht van inleiding vermelde termijn hun standpunt schriftelijk kenbaar te maken en te verzoeken te worden gehoord.
(11)
Alle belanghebbenden die daarom met opgave van redenen hadden verzocht, werden gehoord.
4. STEEKPROEVEN
(12)
Gezien het grote aantal producenten-exporteurs in de betrokken landen, producenten en importeurs in de Unie dat bij dit onderzoek betrokken was, werd in het bericht van inleiding vermeld dat werd overwogen om overeenkomstig artikel 17 van de basisverordening gebruik te maken van steekproeven.
(13)
Om de Commissie in staat te stellen te beslissen of een steekproef noodzakelijk was en, zo ja, deze samen te stellen, werd de producenten-exporteurs en hun vertegenwoordigers, alsmede de producenten en importeurs in de Unie verzocht zich kenbaar te maken en de in het bericht van inleiding vermelde informatie te verstrekken.
4.1. Steekproef van producenten-exporteurs in de Volksrepubliek China en Vietnam
4.1.1. Volksrepubliek China
(14)
In totaal 58 ondernemingen of groepen van verbonden ondernemingen („groepen”) uit de VRC meldden zich binnen de termijn aan en verstrekten de gevraagde informatie. Deze 58 ondernemingen of groepen hielden zich in het onderzoektijdvak bezig met de vervaardiging van het betrokken product en/of de uitvoer ervan naar de Unie en wensten in de steekproef te worden opgenomen. Zij werden als medewerkende ondernemingen beschouwd en kwamen voor opname in de steekproef in aanmerking. De mate van medewerking uit de VRC, d.w.z. het aandeel van de medewerkende Chinese ondernemingen in de totale Chinese uitvoer naar de Unie, lag rond 22 %.
(15)
De steekproef werd met instemming van de Chinese autoriteiten op basis van de omvang van de uitvoer en de geografische spreiding van de medewerkende ondernemingen geselecteerd. De zeven in de steekproef opgenomen ondernemingen vertegenwoordigden ongeveer 56 % van de uitvoer van de 58 medewerkende ondernemingen naar de Unie en 13 % van de totale Chinese uitvoer naar de Unie. Zij hebben alle de vragenlijst binnen de gestelde termijn beantwoord.
(16)
Enkele niet in de steekproef opgenomen Chinese exporteurs verklaarden dat zij hun belangen niet konden verdedigen omdat zij niet in de steekproef waren opgenomen. Het is echter inherent aan een steekproef dat een representatief aantal producenten-exporteurs wordt geselecteerd en dat de resultaten van de beoordeling van die steekproef als representatief voor andere medewerkende exporteurs gelden. Voorts zij opgemerkt dat alle belanghebbenden aan het onderzoek konden deelnemen en hun standpunt konden indienen. Dit argument werd derhalve verworpen.
4.1.2. Vietnam
(17)
In totaal 51 ondernemingen of groepen uit Vietnam meldden zich binnen de termijn aan en verstrekten de gevraagde informatie. Deze 51 ondernemingen of groepen hielden zich in het onderzoektijdvak bezig met de vervaardiging van het betrokken product en/of de uitvoer ervan naar de Unie en wensten in de steekproef te worden opgenomen. Zij werden als medewerkende ondernemingen beschouwd en kwamen voor opname in de steekproef in aanmerking. De mate van medewerking uit Vietnam, d.w.z. het aandeel van de medewerkende ondernemingen in Vietnam in de totale Vietnamese uitvoer naar de Unie, lag rond 82 %.
(18)
De steekproef werd met instemming van de Vietnamese autoriteiten op basis van de omvang van de uitvoer geselecteerd. De drie in de steekproef opgenomen ondernemingen vertegenwoordigden ongeveer 27 % van de uitvoer van de 51 medewerkende ondernemingen naar de Unie en 22 % van de totale Vietnamese uitvoer naar de Unie. Zij hebben alle de vragenlijst binnen de gestelde termijn beantwoord.
4.2. Steekproef van producenten in de Unie
(19)
Om de nodige informatie voor de samenstelling van de steekproef van producenten in de Unie te verkrijgen, werd onderstaande procedure gevolgd. De CEC bevestigde namens alle klagende producenten dat deze bereid waren medewerking te verlenen en deel uit te maken van de steekproef. Gezien de uitgebreide en gedetailleerde gegevens waarover de Commissie al beschikte (o.a. uit het verzoek, de beoordeling van de representativiteit en de door de CEC ingediende informatie), hoefde geen steekproefformulier naar elk van de klagende producenten te worden gestuurd. Bovendien bood het bericht van inleiding alle producenten de mogelijkheid zich kenbaar te maken als zij aan de procedure wensten mee te werken. Afgezien van de klagers maakten zich na de inleiding van de procedure nog vijf ondernemingen kenbaar, die verzochten in de steekproef te worden opgenomen. Deze ondernemingen kregen alle een steekproefformulier toegestuurd waarin hun werd gevraagd om gegevens die voor de klagers al beschikbaar waren. Slechts twee van de vijf ondernemingen stuurden het formulier ingevuld terug. Deze twee ondernemingen werden echter niet in de steekproef opgenomen omdat zij van de definitie van de bedrijfstak van de Unie werden uitgesloten (zie overweging 198).
(20)
De productie in de Unie van het betrokken product is grotendeels geconcentreerd in drie lidstaten, die circa 2/3 van de totale productie voor hun rekening nemen. De rest is over de overige lidstaten verspreid. Zoals uit overweging 202 e.v. blijkt, verschillen de bedrijfsmodellen van de producenten in de Unie hoofdzakelijk qua product- en/of kwaliteitsassortiment, distributiekanalen en het al dan niet clusteren van activiteiten en uitbesteden van delen van het fabricageproces binnen of buiten de Unie.
(21)
Aan de hand van de ontvangen informatie heeft de Commissie een steekproef samengesteld op basis van de grootste representatieve in de Unie geproduceerde en verkochte hoeveelheden die binnen de beschikbare tijd konden worden onderzocht. Zoals hierboven al is beschreven, gaat het bij dit onderzoek om een niet volledig homogene bedrijfstak, zodat bij de beoordeling van de representativiteit van de geselecteerde ondernemingen ook rekening werd gehouden met de geografische spreiding van de producenten over de lidstaten (6) en het marktsegment van hun producten. Uiteindelijk werden 8 ondernemingen in vier lidstaten geselecteerd. Deze ondernemingen vertegenwoordigden ook de voornaamste bedrijfsmodellen in de Unie ten aanzien van de wijze van fabricage en distributie van het product en van de productspecialisatie. Wat de productspecialisatie betreft, omvatte de productie van de geselecteerde ondernemingen alle belangrijke prijssegmenten (goedkoop, duurder en duur) en alle segmenten op basis van leeftijd en geslacht (dames-, heren-, uniseks- en kinderschoenen). Voorts vertegenwoordigden de geselecteerde ondernemingen alle belangrijke distributieniveaus (aan groot- en detailhandelaren en direct aan de eindgebruiker). Wat de productie betreft, omvatte de steekproef zowel ondernemingen die alle belangrijke stappen van het productieproces zelf uitvoerden als ondernemingen die delen van het fabricageproces hadden uitbesteed (binnen en buiten de Unie).
(22)
De 8 ondernemingen in de steekproef werden dus representatief geacht voor alle producenten in de Unie; zij vertegenwoordigden 8,2 % van de productie van de klagende producenten in de Unie en 3,1 % van de totale productie in de Unie. Ingevolge artikel 17, lid 2, van de basisverordening werd de CEC over de selectie van de steekproef geraadpleegd; zij maakte geen bezwaar.
(23)
Bij het onderzoek bleek dat een van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie zijn productie in de Unie gedurende het TNO geleidelijk stopzette en al zijn productieactiviteiten naar derde landen verplaatste. Het gewicht van deze onderneming was echter niet zodanig dat de situatie, inclusief de representativiteit, van de in de steekproef opgenomen ondernemingen als geheel hierdoor in significante mate werd beïnvloed, tenminste niet vanuit kwantitatief oogpunt. Als deze onderneming was uitgesloten, zouden de kwantitatieve bevindingen inzake schade niet wezenlijk anders zijn. Om die reden en omdat i) deze onderneming in het TNO wel in de Unie had geproduceerd en ii) een groot deel van haar productie uitbesteedt - volgens vele partijen een belangrijk bedrijfsmodel in de Unie -, werd besloten haar niet formeel van de steekproef uit te sluiten. Dit had ook als voordeel dat de steekproef vanuit kwalitatief oogpunt de realiteit van de bedrijfstak zo goed mogelijk weergaf. Aangezien bij een nieuw onderzoek in verband met het vervallen van maatregelen moet worden onderzocht of voortzetting of herhaling van schade waarschijnlijk is, kan hierdoor voorts misschien beter worden voorspeld hoe de situatie op de markt van de Unie zich zal ontwikkelen als de maatregelen niet worden verlengd. Uiteraard werd echter alleen gebruikgemaakt van gegevens over de activiteit van deze onderneming als producent in de Unie.
(24)
De instellingen van de Unie hebben overwogen of de productie en de verkoop door de bedrijfstak van de Unie naar beneden moesten worden bijgesteld omdat de productie en de verkoop van deze onderneming in het TNO lager bleken te zijn dan bij het samenstellen van de steekproef aanvankelijk werd vermeld, met andere woorden of het effect ervan op de steekproef naar de gehele populatie moest worden geëxtrapoleerd. Er werd echter vastgesteld dat de onderneming deze fout te goeder trouw had gemaakt door productie die naar een land in de nabijheid van de Unie was verplaatst, ten onrechte als productie in de Unie te tellen. Allereerst moet in dit verband worden opgemerkt dat de steekproef hoofdzakelijk wordt gebruikt voor de beoordeling van schade-indicatoren die redelijkerwijs niet voor de bedrijfstak van de Unie als geheel kunnen worden verkregen. Omdat de gegevens over de productie en de verkoop op geaggregeerd niveau voor de bedrijfstak van de Unie zijn verkregen, is dit argument niet relevant. Bovendien blijkt uit de beschikbare informatie in het dossier, waaronder de gegevens die daarnaast bij een in het kader van dit onderzoek verrichte aanvullende analyse van de nationale verenigingen werden verkregen, dat een dergelijke correctie niet nodig is. En tot slot, zelfs al zouden de cijfers voor de totale productie en verkoop voor de bedrijfstak van de Unie in het TNO naar beneden worden bijgesteld om rekening te houden met de lagere cijfers voor de steekproef, dan nog zou dat van generlei invloed zijn op de representativiteit van de steekproef en de algemene conclusies inzake schade.
(25)
Diverse belanghebbenden betoogden dat artikel 17 van de basisverordening werd geschonden omdat de steekproef van producenten in de Unie niet representatief zou zijn wat het aandeel van de bestreken productie, het productassortiment, de verkoopprijzen, de verhouding tussen productie en verkoop, de geografische spreiding en de winstgevendheid en prestaties betreft. Ook zou bij de steekproef geen rekening zijn gehouden met de vele producenten die hun productie aan derde landen hebben uitbesteed.
(26)
Deze beweringen werden zorgvuldig onderzocht en mede wegens de complexe aard van deze zaak werden niet alleen aan individuele ondernemingen maar ook aan nationale verenigingen aanvullende vragenlijsten verstuurd, die verwerkt en ter plaatse gecontroleerd werden. In deze context moest het aantal ondernemingen in de steekproef worden beperkt tot wat binnen de beschikbare tijd redelijkerwijs kon worden onderzocht, namelijk 8 ondernemingen.
(27)
Voorts is het door de sterke fragmentering van de bedrijfstak van de Unie onvermijdelijk dat de ondernemingen in de steekproef een vrij klein deel van de totale productie in de Unie vertegenwoordigen. Door deze fragmentering en het feit dat de grootste producenten voor de steekproef werden geselecteerd, zou het voor het aandeel van de steekproef in de totale productie in de Unie weinig hebben uitgemaakt als meer ondernemingen in de steekproef waren opgenomen.
(28)
Zoals al in overweging 21 is vermeld, hield de Commissie bij het samenstellen van de steekproef rekening met de geografische spreiding. Er moet worden benadrukt dat een steekproef op zich geen exacte geografische spreiding (noch een exacte spreiding of uitsplitsing van andere criteria) van de gehele populatie hoeft weer te geven om representatief te zijn. Het is voldoende als, zoals bij de onderhavige steekproef die vier lidstaten omvat, de verhoudingen in de belangrijkste producerende landen worden weergegeven. Een andere benadering zou om administratieve redenen ondoenlijk zijn geweest, vooral indien omwille van de representativiteit diverse uiteenlopende criteria in aanmerking moeten worden genomen. Verder doorgeredeneerd zou dit argument er in feite op neerkomen dat een steekproef alleen representatief is als zij de gehele populatie omvat. Het onderzoek heeft dus bevestigd dat de steekproef, die vier lidstaten omvat waaronder de drie met de veruit grootste productie, in hoge mate representatief is voor de gehele productie in de Unie, in het bijzonder wanneer rekening wordt gehouden met de productie die in het kader van zogenaamde tolling agreements wordt uitbesteed en daarom moet worden meegeteld in de lidstaat van de onderneming die het werk op deze wijze uitbesteed.
(29)
De steekproef van ondernemingen is ook representatief voor het productassortiment en geeft de orde van grootte van de verschillende soorten in de productie in de Unie goed weer. Bovendien komt het productassortiment overeen met dat van de Chinese en Vietnamese uitvoer.
(30)
Een ander argument was dat de gemiddelde verkoopprijzen van de steekproef niet representatief waren voor de verkoopprijzen die in het verzoek om een nieuw onderzoek waren aangegeven. In dit verband moet er echter op worden gewezen dat het onderzoek juist heeft uitgewezen dat de gemiddelde verkoopprijzen van de steekproef wel in overeenstemming met de prijzen in het verzoek zijn. En zelfs als dat niet zo was geweest, hoeven de gemiddelde verkoopprijzen van een steekproef niet precies gelijk te zijn aan die in het verzoek zolang zij maar een juist beeld geven van de verkoopprijzen van de producentenpopulatie in haar geheel.
(31)
Wat de representativiteit met betrekking tot de verhouding tussen productie en verkoop betreft, zij eraan herinnerd dat in de betrokken bedrijfstak normaliter op bestelling wordt geproduceerd en dat de productie sterk onderhevig is aan modetrends. Daarom zijn de voorraden geen veelzeggende indicator en liggen de productie- en verkoopcijfers dichtbij elkaar. Dit werd voor de in de steekproef opgenomen ondernemingen en voor de gehele bedrijfstak van de Unie bevestigd bij de klacht en ook later bij het onderzoek.
(32)
Afgezien van bovenstaande overwegingen zij eraan herinnerd dat artikel 17 van de basisverordening bepaalt dat onderzoeken beperkt kunnen worden tot statistisch geldige steekproeven dan wel tot steekproeven die de grootste representatieve productie-, verkoop- of exporthoeveelheden omvatten die redelijkerwijs kunnen worden onderzocht. Uit deze bepaling blijkt duidelijk dat er geen kwantitatieve aanwijzing of drempel is om het niveau van de representatieve hoeveelheid vast te stellen. De enige aanwijzing is dat de hoeveelheden beperkt kunnen worden tot wat binnen de beschikbare tijd redelijkerwijs kan worden onderzocht.
(33)
Om de hierboven uiteengezette redenen werden de argumenten van de diverse partijen verworpen en wordt de rechtsgeldigheid van de steekproef bevestigd omdat deze representatief is en volledig in overeenstemming met artikel 17 van de basisverordening werd geselecteerd.
4.3. Steekproef van importeurs in de Unie
(34)
Aan de hand van de beschikbare informatie werd contact opgenomen met 139 importeurs. Het steekproefformulier werd beantwoord door 22 niet-verbonden importeurs, waarvan 21 ermee instemden in de steekproef te worden opgenomen. Volgens de door deze 21 importeurs verstrekte gegevens vertegenwoordigden zij 12 % van de invoer van het betrokken product uit de VRC en 40 % van die uit Vietnam (in het TNO).
(35)
De vijf grootste importeurs (Adidas, Clark's, Nike, Puma en Timberland), die alle verklaarden aanzienlijke hoeveelheden uit beide landen in te voeren, waren samen goed voor ongeveer 18 % van de betrokken invoer. Derhalve werd besloten dat, wat de omvang van de invoer betreft, een steekproef bestaande uit deze vijf ondernemingen representatief zou zijn in de zin van artikel 17, lid 1, van de basisverordening.
(36)
Niettemin werden nog drie importeurs aan de steekproef toegevoegd om beter rekening te kunnen houden met de geografische spreiding van de importeurs en de verschillende door hen ingevoerde productsoorten. In dit verband kwam uit de ingevulde steekproefformulieren naar voren dat veel importeurs op veel kleinere schaal opereerden en minder bekende/modieuze merkschoenen of hoogwaardiger schoenen invoerden. Het bedrijfsmodel en de productsegmenten van deze kleinere importeurs blijken te verschillen van die van de grootste importeurs, maar samen vertegenwoordigden de kleinere importeurs een groot deel van de invoer van het betrokken product. Het werd daarom belangrijk geacht dat deze importeurs ook in de steekproef vertegenwoordigd waren, want de economische realiteit kan voor deze ondernemingen anders zijn dan voor de in overweging 35 genoemde grote importeurs.
(37)
Om die redenen werd een steekproef van acht importeurs, bestaande uit de vijf grootste plus drie kleinere importeurs, geselecteerd. Zij vertegenwoordigden circa 10 % van de invoer uit de VRC en circa 34 % van de invoer uit Vietnam.
(38)
Alle importeurs die zich bereid hadden verklaard mee te werken, kregen de gelegenheid opmerkingen te maken over de samenstelling van de steekproef. De in de steekproef opgenomen ondernemingen kregen elk een vragenlijst toegestuurd. Zeven van hen antwoordden binnen de termijn. De achtste importeur in de steekproef moest wegens niet-medewerking uiteindelijk uit de steekproef worden verwijderd.
5. CONTROLE VAN ONTVANGEN INFORMATIE
(39)
De Commissie verzamelde en controleerde alle gegevens die zij nodig achtte om vast te stellen of voortzetting en herhaling van dumping en schade waarschijnlijk waren en om het belang van de Unie te beoordelen. De door de volgende ondernemingen verstrekte informatie is ter plaatse gecontroleerd:
5.1. Producenten-exporteurs in de Volksrepubliek China
-
Yue Yuen Industrial (Holdings) Ltd., Hongkong
-
Productieonderneming:
Zhongshan Pou Yuen Manufactory, Guandong Province
-
Handelsondernemingen:
-
Idea Co. Ltd., Macau
-
The Look Co. Ltd., Macau
-
Gold Plenty Co. Ltd., Macau
-
Guangzhou Panyu Pegasus Footwear Co. Ltd., Guangdong Province
-
HuaJian Industrial (Holding) Co. Ltd., Hongkong en haar productieonderneming Dongguan HuaBao Shoes Co. Ltd., Guandong Province
-
Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd., Zhejiang Province
-
Foshan City Nanhai Golden Step Industrial Co. Ltd., Guangdong Province
-
Jianle Footwear Industrial Co. Ltd., Fujian Province
-
General Footwear/Gentfort Shoes Co. Ltd., Guangdong Province.
5.2. Producenten-exporteurs in Vietnam
-
Pou Yuen Industrial Holdings Limited, Hongkong
-
Productieondernemingen:
-
Pouyuen Vietnam Company Limited, Ho Chi Minh City
-
Pou Sung Vietnam Company Limited, Dong Nai Province
-
Pou Chen Vietnam Enterprise Company Limited, Dong Nai Province
-
Handelsondernemingen:
-
Betsey Trading Limited
-
Sinnamon Trading Limited
-
Sky High Trading Limited
-
Fitbest Enterprises Limited
-
Golden Star Co. Ltd., Haiphong City
-
Shyang Hung Cheng Industrials Co. Ltd., Binh Duong Province.
5.3. Producenten in de Unie en nationale verenigingen van producenten
-
Associação Portuguesa dos Industriais de Calçado, Componentes, Artigos de Pele e seus Sucedâneos (APICCAPS), Portugal
-
Federación de Industrias del Calzado Español (FICE), Spanje
-
Associazione Nazionale Calzaturifici Italiani, Italië
-
British Footwear Association Ltd., Verenigd Koninkrijk
-
Fachverband der Lederverarbeitenden Industrie, Oostenrijk
-
Fédération Française de la Chaussure, Frankrijk
-
HDS Hauptverband der Deutschen Schuhindustrie e.V., Duitsland
-
Polish Chamber of Shoe and Leather Industry, Polen.
(40)
Er werden eveneens controles ter plaatse uitgevoerd bij de acht in de steekproef opgenomen producenten in de Unie, die in vier verschillende lidstaten gevestigd zijn. Evenals bij het oorspronkelijke onderzoek vroegen de in de steekproef opgenomen en andere medewerkende producenten in de Unie op grond van artikel 19 van de basisverordening om geheimhouding van hun identiteit. Volgens hen zou bekendmaking van hun identiteit hun groot nadeel kunnen berokkenen. Sommige van de klagende producenten in de Unie leveren aan afnemers in de Unie die ook uit de VRC en Vietnam invoeren en die dus direct van de goedkope invoer profiteren. Die producenten bevinden zich dus in een kwetsbare situatie aangezien sommige van hun afnemers voor de hand liggende redenen kunnen hebben om zich tegen de indiening en ondersteuning van een klacht wegens beweerde schade veroorzakende dumping te verzetten. Derhalve menen zij dat het risico bestaat dat sommige van deze afnemers vergeldingsacties zullen ondernemen, mogelijk door beëindiging van hun zakenrelatie. Het verzoek om geheimhouding werd toegestaan aangezien het voldoende onderbouwd was.
(41)
De vertegenwoordigers van bepaalde producenten-exporteurs alsmede enkele niet-verbonden importeurs beweerden dat zij hun recht van verweer niet goed konden uitoefenen omdat de identiteit van de klagende ondernemingen geheim was. Hierdoor konden zij niet controleren of de in de steekproef opgenomen ondernemingen werkelijk representatief waren. En als geheimhouding wel gerechtvaardigd was, dan zouden volgens deze partijen in ieder geval de cijfers van de afzonderlijke ondernemingen volledig beschikbaar moeten zijn.
(42)
In dit verband wordt eraan herinnerd dat cijfers over de omvang van de productie door de in de steekproef opgenomen ondernemingen, uitgesplitst naar land, voor alle belanghebbenden ter inzage beschikbaar waren. Wat het argument betreft dat alle informatie behalve de identiteit van de onderneming zou moeten worden bekendgemaakt, wordt opgemerkt dat daardoor indirect de identiteit van de in de steekproef opgenomen onderneming zou kunnen worden onthuld. Derhalve werd, zoals gebruikelijk, ook in dit geval een niet-vertrouwelijke versie van de antwoorden op de vragenlijsten bekendgemaakt (d.w.z. met geïndexeerde gegevens). Gezien het voorgaande moet worden geconcludeerd dat het recht van verweer van de partijen voldoende gewaarborgd was, zodat het argument werd verworpen.
5.4. Niet-verbonden importeurs
-
Achten Beheer BV, Waalwijk, Nederland
-
Adidas AG, Herzogenaurach, Duitsland
-
C&J Clark’s International Limited, Street, Somerset, Verenigd Koninkrijk
-
Footex International BV, Hazerswoude-Dorp, Nederland
-
Nike European Operations BV, Laakdal, België
-
Puma AG Rudolf Dassler Sport, Herzogenaurach, Duitsland
-
Timberland Europe BV, Enschede, Nederland.
5.5. Producenten in het referentieland
-
Henrich & Cia Ltda, Dois Irmãos, Brazilië
-
Werner Calçados Ltda, Três Coroas, Brazilië
-
Industria de Calçados West Coast Ltda, Ivoti, Brazilië.
6. RECHTEN VAN DE PARTIJEN
(43)
Sommige partijen maakten de hele procedure door bezwaar tegen het feit dat, naar hun mening, afbreuk werd gedaan aan hun recht van verweer. Volgens hen waren de gegevens over de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie die door belanghebbenden konden worden ingezien, onvolledig en te laat verstrekt.
(44)
In dit verband moet worden benadrukt dat alle in de steekproef opgenomen ondernemingen zonder vertraging en in overeenstemming met de aan andere partijen bij het onderzoek toegestane termijnen een niet-vertrouwelijke versie van hun antwoord (d.w.z. de versie die door belanghebbenden kan worden ingezien) hebben ingediend. Wanneer een niet-vertrouwelijk antwoord bij de Commissie wordt ingediend, kan dit echter overeenkomstig artikel 19 van de basisverordening pas in het niet-vertrouwelijke dossier worden opgenomen nadat eventuele vertrouwelijkheidskwesties zijn opgelost. Ook wordt erop gewezen dat de Commissie verplicht is gegevens tijdig in het niet-vertrouwelijke dossier op te nemen, zodat de partijen hun rechten kunnen uitoefenen. In dit geval is aan die voorwaarde voldaan.
(45)
Wat de volledigheid van de niet-vertrouwelijke antwoorden betreft, is het normaal dat partijen in de loop van een onderzoek aanvullende informatie verstrekken. Deze worden aan het niet-vertrouwelijke dossier toegevoegd zodra eventuele vertrouwelijkheidskwesties zijn opgelost. Dit proces, waarbij bijdragen van alle belanghebbenden geleidelijk worden toegevoegd aan het bewijsmateriaal dat als basis voor conclusies dient en aan het niet-vertrouwelijke dossier, mag niet worden verward met dossiers die onvolledig zijn.
(46)
Gezien de complexiteit van de onderhavige zaak werd de toegang voor de partijen als volgt geregeld. Ten eerste kregen de belanghebbenden elektronische toegang tot het dossier, waarbij zij ook een volledige kopie van alle documenten op cd-rom konden aanvragen. Bovendien gingen de elektronische documenten vergezeld van een duidelijke index waarmee i) gemakkelijk toegang kon worden gekregen tot de vele documenten in deze zaak en ii) een gedateerd register van alle documenten in het dossier kon worden opgesteld. Voorts werd in het niet-vertrouwelijke dossier een reeks toelichtingen opgenomen naar aanleiding van vragen die van invloed zouden kunnen zijn op het recht van verweer van de partijen.
(47)
Door bovenstaande maatregelen kon de toegang voor de partijen worden verbeterd en konden deze gedurende het onderzoek uitgebreid commentaar leveren, waarop dan naar behoren door de Commissie werd geantwoord. De door diverse partijen naar voren gebrachte argumenten over de onvolledigheid en te late beschikbaarheid van het niet-vertrouwelijke dossier moeten derhalve worden verworpen.
(48)
Voorts beschuldigde een van de belanghebbenden de Commissie van discriminatie van importeurs en exporteurs, omdat zij bij het onderzoek de klagende producenten in de Unie gunstiger hadden behandeld. Met name zou aan importeurs en exporteurs geen vertrouwelijkheid zijn toegekend en aan producenten wel. Ook werd beweerd dat de klagers een gunstiger behandeling kregen omdat zij bij de inleiding van de procedure geen steekproefformulieren hoefden in te dienen en dat zij met betrekking tot de termijn en het peil van de antwoorden te soepel werden bejegend, terwijl een exporteur in dezelfde situatie overeenkomstig artikel 18 van de basisverordening aan de hand van beschikbare gegevens zou zijn beoordeeld.
(49)
Het verzoek om geheimhouding van de identiteit van de producenten in de Unie die de klacht ondersteunen, werd ingewilligd omdat het in overeenstemming met artikel 19 van de basisverordening naar behoren was gemotiveerd. Van exporteurs of importeurs werd geen verzoek van dien aard ontvangen en tijdens het onderzoek deed zich niets voor en kwam geen informatie aan het licht waaruit zou blijken dat de belangen van de exporteurs of importeurs door bekendmaking van hun identiteit worden geschaad. Daar de situatie van de producenten in de Unie in dit geval wezenlijk van die van de exporteurs en importeurs verschilde, kan het argument dat er sprake is van discriminatie niet worden aanvaard.
(50)
Wat de samenstelling van de steekproef betreft, wordt verwezen naar overweging 19. De situatie was voor de exporteurs en importeurs heel anders dan voor de klagende producenten, aangezien voor eerstgenoemden niet al informatie beschikbaar was. Daarom was het noodzakelijk dat zij het steekproefformulier invulden, zodat kon worden nagegaan of zij bereid waren mee te werken en ook de nodige basisgegevens voor de samenstelling van de steekproef konden worden verzameld. Het argument inzake discriminatie moet dus worden verworpen.
(51)
Ten aanzien van de soepele behandeling van producenten in de Unie bij de verzameling via vragenlijsten van gegevens ten behoeve van het onderzoek en de toepassing van artikel 18 van de basisverordening, moet worden opgemerkt dat consequent dezelfde benadering is gebruikt voor exporteurs en importeurs en voor producenten in de Unie en dat alle argumenten inzake discriminatie dus ongegrond zijn. Dit niet-onderbouwde argument wordt dus afgewezen.
(52)
Ten aanzien van de keuze van het referentieland merkten sommige partijen op dat Indiase en Indonesische ondernemingen werden benadeeld door korte termijnen en door het tijdschema en de wijze van verzending van de vragenlijsten. Er moet in dit verband worden opgemerkt dat de vragenlijsten naar India en Indonesië pas eind december 2008 allemaal waren verstuurd, omdat eerst de adressen van de producenten moesten worden verkregen. De Commissie heeft erop gelet dat de ondernemingen in deze landen evenveel tijd hadden om de vragenlijst te beantwoorden als die in Brazilië. De Commissie heeft de vragenlijsten in alle gevallen aangetekend verzonden en zo mogelijk ook nog eens per e-mail. Bovenstaande argumenten moeten daarom worden afgewezen.
(53)
Enkele partijen betoogden dat de informatie over het referentieland niet onmiddellijk in het niet-vertrouwelijke dossier werd opgenomen en dat daardoor afbreuk was gedaan aan hun recht van verweer. De Commissie merkt hierbij op dat de meeste niet-vertrouwelijke antwoorden van ondernemingen in het referentieland op de vragenlijst aanvankelijk tekort bleken te schieten en dat daarom moest worden verzocht om een nieuwe niet-vertrouwelijke versie die wel aanvaardbaar was. Zodra de nieuwe versie werd ontvangen, is deze meteen in het niet-vertrouwelijke dossier opgenomen. Tot dat moment bevatte het niet-vertrouwelijke dossier een samenvatting van de informatie over de geraadpleegde ondernemingen en de ontvangen antwoorden. Deze argumenten moeten daarom worden afgewezen.
B. BETROKKEN PRODUCT EN SOORTGELIJK PRODUCT
1. BETROKKEN PRODUCT
(54)
Het betrokken product is bij dit nieuwe onderzoek hetzelfde als bij het oorspronkelijke onderzoek, namelijk bepaald schoeisel met bovendeel van leder of kunstleder, met uitzondering van sportschoeisel, volgens een speciale techniek vervaardigd schoeisel, pantoffels en ander huisschoeisel en schoeisel met beschermende neus, van oorsprong uit de Volksrepubliek China en Vietnam („het betrokken product”), dat gewoonlijk wordt ingedeeld onder de GN-codes 6403 20 00, ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 en ex 6405 10 00.
(55)
Voor dit onderzoek gelden de definities van artikel 1, lid 2, van de oorspronkelijke verordening. Volgens die definities wordt verstaan onder:
„sportschoeisel”: schoeisel in de zin van aanvullende aantekening 1 op hoofdstuk 64 van bijlage I bij Verordening (EG) nr. 1031/2008 van de Commissie;
„volgens een speciale techniek vervaardigd schoeisel”: schoeisel met een cif-prijs per paar van 7,5 euro of meer, bestemd voor sportieve bezigheden, voorzien van een gegoten zool - niet-gespoten - bestaande uit een of meer lagen, vervaardigd van synthetische materialen, speciaal ontworpen om schokken als gevolg van verticale of zijwaartse bewegingen op te vangen en met technische kenmerken zoals luchtdichte kussentjes gevuld met gas of met vloeistoffen, met mechanische bestanddelen die de schokken opvangen of neutraliseren, of met materialen zoals polymeren met een lage dichtheid, ingedeeld onder de GN-codes ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98;
„schoeisel met beschermende neus”: schoeisel met een beschermende neus met een energieweerstand van ten minste 100 joule, ingedeeld onder de GN-codes ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 en ex 6405 10 00;
„pantoffels en ander huisschoeisel”: schoeisel dat is ingedeeld onder de GN-code ex 6405 10 00.
2. SOORTGELIJK PRODUCT
(56)
Het soortgelijke product is bij dit nieuwe onderzoek zoals gedefinieerd bij het oorspronkelijke onderzoek, namelijk bepaald schoeisel met bovendeel van leder, ongeacht of dit werd vervaardigd en verkocht op de binnenlandse markt, op de markt van het referentieland, en/of uit de VRC en Vietnam naar de Unie werd uitgevoerd.
2.1. Vergelijkbaarheid van het product
(57)
Sommige partijen voerden aan dat het in de Unie verkochte soortgelijke product niet vergelijkbaar was met het uit de VRC en Vietnam uitgevoerde betrokken product. Er werd echter vastgesteld dat, bij dit onderzoek, het in de Unie verkochte product wel degelijk vergelijkbaar was met het uit de betrokken landen uitgevoerde betrokken product. Met name bleken de fysieke en technische kenmerken, het gebruik en de distributiekanalen voor het betrokken product vergelijkbaar te zijn en sinds het oorspronkelijke onderzoek niet te zijn veranderd. Dit argument werd derhalve verworpen.
(58)
Sommige partijen voerden ook aan dat het systeem dat werd gebruikt om de door de diverse medewerkende ondernemingen verkochte productsoorten met elkaar te vergelijken ongeschikt was, omdat het niet specifiek genoeg was om een eerlijke vergelijking te garanderen. Met het gebruikte PCN-systeem konden echter tot 600 verschillende categorieën of productsoorten, onderverdeeld volgens vijf hoofdcriteria, te weten stijl van het schoeisel, soort consument, soort schoeisel, materiaal van de buitenzool en voering, met elkaar worden vergeleken. Bovendien werd dit systeem ook al bij het vorige onderzoek gebruikt. Er zijn geen met bewijsmateriaal gestaafde redenen aangevoerd waarom het zou moeten worden gewijzigd. Daarom werd bij dit nieuwe onderzoek hetzelfde PCN-systeem gebruikt als bij het oorspronkelijke onderzoek. Dit argument werd derhalve verworpen.
(59)
Enkele partijen beweerden dat de Commissie andere methoden had toegepast dan bij het oorspronkelijke onderzoek, omdat zij de definitie van de productcontrolenummers (PCN's) in de loop van het onderzoek had gewijzigd. Dat klopt echter niet. In de loop van het onderzoek bleek daarentegen dat bepaalde partijen de PCN-structuur voor bepaalde productsoorten verkeerd hadden geïnterpreteerd en toegepast. Daarom werden de desbetreffende schoenmodellen omwille van de consequentie opnieuw ingedeeld en zo nodig bij het juiste PCN ondergebracht. De Commissie moest dus onnauwkeurige informatie van de betrokken partijen corrigeren. Dergelijke correcties kunnen niet als een andere methode of als een andere inhoud van de PCN's worden beschouwd. Integendeel, de correctie was juist nodig omdat de PCN-methoden in acht moesten worden genomen. Het argument moest daarom worden afgewezen.
2.2. Verzoeken om uitsluiting
(60)
Diverse belanghebbenden kwamen met hetzelfde soort argumenten als bij het oorspronkelijke onderzoek. Zij betoogden dat bepaalde soorten schoeisel die onder de omschrijving van het soortgelijke product vallen, zoals wandelschoenen, bowlingschoenen, raftingschoenen, volgens een speciale techniek vervaardigde schoenen, paardrijschoenen en schoenen in speciale maten, te verschillend waren om tot dezelfde categorie te behoren. Voorts werd aangevoerd dat de drempelwaarde van 7,5 euro per paar voor STAF-schoeisel moest worden verlaagd. Er zij aan herinnerd dat deze drempelwaarde bij het oorspronkelijke onderzoek al van 9 tot 7,5 euro per paar was verlaagd.
(61)
Bij een nieuw onderzoek bij het vervallen van maatregelen mag de omschrijving van het onder de maatregelen vallende product niet worden gewijzigd. Een dergelijke wijziging kan alleen in overweging worden genomen als een partij daartoe op grond van artikel 11, lid 3, van de basisverordening een met bewijsmateriaal gestaafd verzoek indient. Bovenstaande argumenten moesten daarom worden afgewezen.
C. WAARSCHIJNLIJKHEID VAN VOORTZETTING OF HERHALING VAN DUMPING
1. ALGEMEEN
(62)
Overeenkomstig artikel 11, lid 2, van de basisverordening werd onderzocht of het waarschijnlijk is dat het vervallen van de maatregelen tegen de VRC en Vietnam tot voortzetting of herhaling van dumping leidt.
(63)
In onderstaande tabel is de ontwikkeling van de omvang en van de prijzen van de invoer uit de twee betrokken landen weergegeven. Tot 31 december 2004 waren op de invoer uit de VRC contingenten van toepassing; na die datum was er een aanzienlijke toename van de invoer uit de VRC, die in 2006 een hoog niveau bereikte. In 2007 en in het TNO heeft de omvang van de invoer zich gestabiliseerd, nadat hij ten opzichte van 2006 weer was gedaald. Naar aanleiding van het antiontwijkingsonderzoek werden de maatregelen uitgebreid tot de invoer via SAR Macau, die vanaf september 2007 moet worden geregistreerd.
(64)
Op de invoer uit Vietnam waren geen contingenten van toepassing en deze invoer was in het TOO aanzienlijk. Vervolgens daalde de invoer tot 2007 en steeg hij weer in het TNO.
(65)
Uit deze cijfers blijkt dat de invoer uit de betrokken landen in het TNO op een hoog niveau bleef, in tegenstelling tot wat sommige belanghebbenden beweerden. In het TNO hadden de twee betrokken landen samen een marktaandeel van 28,7 %, wat aanzienlijk hoger is dan in het TOO (23,2 %). Hoewel het marktaandeel van elk van hen sinds het TOO fluctuaties vertoonde, blijft het over het geheel genomen aanzienlijk: beide landen hadden in het TNO een marktaandeel van meer dan 10 %.
(66)
Volgens de cijfers van Eurostat zijn de gemiddelde prijzen voor de invoer uit beide betrokken landen tussen het TOO en 2006 gestegen. Daarna hebben zij zich gestabiliseerd voor de VRC en zijn zij gedaald voor Vietnam.
(67)
Daar de cijfers van Eurostat noodzakelijkerwijs algemeen zijn en, hoewel zij het betrokken product betreffen, niet aangeven of er veranderingen zijn opgetreden in de productmix, werd een analyse uitgevoerd om de prijsontwikkeling voor de zeven in de steekproef opgenomen ondernemingen in de VRC en de drie in de steekproef opgenomen ondernemingen in Vietnam te onderzoeken. In het algemeen werd voor deze ondernemingen in beide landen vastgesteld dat de prijzen van de invoer in de periode tussen 2006 en het eind van het TNO zijn gedaald.
Tabel 1
Totale omvang en waarde van de invoer uit de betrokken landen
TOO
2005
2006
2007
TNO
Hoeveelheden (1 000 paar)
VRC
63 403
183 568
157 560
123 016
125 052
Marktaandeel
8,8 %
22,9 %
21,6 %
17,8 %
18,5 %
Vietnam
102 625
100 619
79 427
62 503
68 852
Marktaandeel
14,2 %
12,6 %
11,0 %
9,1 %
10,2 %
Waarde (euro's)
VRC (Eurostat)
7,2
7,5
8,4
8,4
8,5
Vietnam (Eurostat)
9,2
9,5
10,2
9,7
9,5
Bron (Eurostat) - Comext-gegevens, zo nodig gecorrigeerd aan de hand van statistieken waarover de Commissie beschikt, om niet tot het betrokken product behorende producten uit te sluiten.
Tabel 2
Totale omvang en waarde van de invoer uit de in de steekproef opgenomen ondernemingen
TOO
2005
2006
2007
TNO
Hoeveelheden (1 000 paar)
VRC (steekproef)
n.b.
n.b.
11 381
12 787
13 759
Marktaandeel
1,5 %
1,8 %
2,0 %
Vietnam (steekproef)
n.b.
n.b.
14 400
15 250
14 500
Marktaandeel
2 %
2,2 %
2,2 %
Waarde (euro's)
VRC (steekproef)
n.b.
n.b.
12,6
10,7
10,3
Vietnam (steekproef)
n.b.
n.b.
11,4
10,8
10,6
2. INVOER MET DUMPING UIT CHINA EN VIETNAM TIJDENS HET TNO
2.1. Normale waarde
2.1.1. Referentieland
(68)
Bij invoer uit landen zonder markteconomie, en bij invoer uit de in artikel 2, lid 7, onder b), van de basisverordening genoemde landen wanneer geen BMO kan worden toegekend, moet de normale waarde volgens artikel 2, lid 7, van de basisverordening worden vastgesteld aan de hand van de prijs of de berekende waarde in een geschikt derde land met een markteconomie.
(69)
In het bericht van inleiding heeft de Commissie aangegeven dat zij net als bij het oorspronkelijke onderzoek Brazilië wilde gebruiken als referentieland om de normale waarde voor de VRC en Vietnam vast te stellen. De Commissie heeft de belanghebbenden uitgenodigd hierover opmerkingen te maken.
(70)
Er werden opmerkingen ontvangen van diverse categorieën belanghebbenden, zoals medewerkende producenten-exporteurs, hun representatieve verenigingen en nationale autoriteiten en vertegenwoordigers van importeurs, die meenden dat Thailand, India of Indonesië een geschikter referentieland was dan Brazilië. De Commissie heeft deze voorstellen in het licht van de criteria voor de keuze van het referentieland onderzocht.
(71)
Daarbij heeft de Commissie vastgesteld dat de markt voor schoeisel van leer voor Brazilië tijdens het TNO op 189 miljoen paar kon worden geschat, voor India op 800 miljoen paar, voor Indonesië op 109 miljoen paar en voor Thailand op maar 6 miljoen paar. Omdat de Thaise markt zeer klein is en er andere mogelijkheden bestaan, heeft de Commissie Thailand verder niet als mogelijk referentieland onderzocht.
(72)
Naar aanleiding van de opmerkingen van de partijen heeft de Commissie derhalve schoenfabrikanten in Brazilië, India en Indonesië gevraagd aan het onderzoek mede te werken. Er werden vragenlijsten gestuurd naar ondernemingen in deze drie landen en van vijf Braziliaanse, één Indiase en vijf Indonesische producenten werd een bruikbaar antwoord ontvangen.
(73)
De Commissie heeft de representativiteit van de ondernemingen die de vragenlijst hadden beantwoord, met betrekking tot hun binnenlandse verkoop onderzocht.
(74)
In het onderzoektijdvak bedroeg de binnenlandse verkoop van het soortgelijke product door de drie onderzochte Braziliaanse ondernemingen circa 17 % van de uitvoer door de in de steekproef opgenomen ondernemingen in de VRC en circa 19 % van die door de in de steekproef opgenomen ondernemingen in Vietnam.
(75)
De enige Indiase onderneming die de vragenlijst beantwoordde, meldde voor het onderzoektijdvak een binnenlandse verkoop van het soortgelijke product die overeenkwam met circa 5 % van de uitvoer door de in de steekproef opgenomen ondernemingen in de VRC en met ongeveer 6 % van die door de in de steekproef opgenomen ondernemingen in Vietnam.
(76)
De binnenlandse verkoop van het soortgelijke product door de vijf medewerkende ondernemingen in Indonesië bedroeg circa 2 % van de uitvoer door de in de steekproef opgenomen ondernemingen in de VRC en eveneens ongeveer 2 % van die door de in de steekproef opgenomen ondernemingen in Vietnam.
(77)
Brazilië was derhalve het land met de meest representatieve omvang van de binnenlandse verkoop in het onderzoektijdvak.
(78)
Vervolgens onderzocht de Commissie hoeveel soorten schoeisel door de drie landen in kwestie op hun binnenlandse markt werden verkocht in vergelijking met de soorten die door de VRC en Vietnam werden uitgevoerd.
(79)
De binnenlandse verkoop in het TNO door de medewerkende Braziliaanse en Indonesische producenten omvatte een breed assortiment, dat overeenkwam met een groot aantal PCN's uit de VRC en Vietnam. De binnenlandse verkoop in het TNO door de enige Indiase medewerkende producent omvatte slechts één PCN uit de VRC en Vietnam.
(80)
Volgens de door de Commissie verzamelde gegevens is in alle drie onderzochte landen een groot aantal producenten gevestigd, zodat er op de binnenlandse markt een hoge mate van concurrentie tussen binnenlandse ondernemingen bestaat. Brazilië heeft circa 7 800 producenten van leren schoeisel, waarvan er 1 500 groot genoeg zijn om met de Chinese en Vietnamese ondernemingen vergeleken te kunnen worden. India zou ongeveer 3 000 producenten hebben. Voor Indonesië wordt het aantal producenten op 212 geschat. De drie landen voeren aanzienlijke hoeveelheden uit (de Braziliaanse uitvoer wordt geschat op ongeveer 64 miljoen paar, de Indiase op 67 miljoen paar en de Indonesische op 27 miljoen paar). In Brazilië bleek het binnenlandse verbruik van leren schoeisel per hoofd van de bevolking (1) groter te zijn dan in India (0,7) en Indonesië (0,5).
(81)
De invoer uit de onderzochte landen vertegenwoordigde in het TNO een marktaandeel van ongeveer 2 % voor Brazilië, ongeveer 1 % voor India en ongeveer 1,5 % voor Indonesië.
(82)
Op basis van het bovenstaande was de Commissie van mening dat Brazilië het meest geschikte referentieland was. Met name de omvang van de binnenlandse verkoop van schoeisel met bovendeel van leder bleek in Brazilië het meest representatief. Bovendien produceren de medewerkende ondernemingen in Brazilië een groot assortiment van producten, dat in hoge mate overeenkomt met dat van de VRC en Vietnam. De medewerkende producenten in Indonesië, die ook een groot assortiment produceerden, verkochten veel minder op de binnenlandse markt, terwijl in India de binnenlandse verkoop aanzienlijk was maar het assortiment zeer beperkt.
(83)
Verscheidene partijen voerden aan dat Brazilië geen geschikt referentieland was omdat het alleen in damesschoenen gespecialiseerd is. Volgens hen zou dit blijken uit de antwoorden van de medewerkende Braziliaanse ondernemingen op de vragenlijst en uit het feit dat Brazilië voornamelijk damesschoenen uitvoert.
(84)
Uit het onderzoek bleek evenwel dat meer dan de helft van de totale binnenlandse verkoop waarvan de Braziliaanse ondernemingen melding maakten, uit herenschoenen bestond. Bij het controlebezoek aan de Braziliaanse producenten stelde de Commissie vast dat de twee kleinere ondernemingen weliswaar meer gespecialiseerd waren in damesschoenen, maar dat de grootste producent voornamelijk herenschoenen op de binnenlandse markt verkocht. Derhalve was de verkoop op de binnenlandse markt zowel voor damesschoenen als voor herenschoenen toereikend. Ten aanzien van het argument dat de uitvoer van Brazilië voornamelijk uit damesschoenen bestond, is de Commissie van mening dat het uitvoerpatroon van een land niet altijd hoeft overeen te komen met de verkoop op zijn binnenlandse markt.
(85)
Sommige partijen merkten op dat uit de antwoorden op de vragenlijst blijkt dat Brazilië in sandalen gespecialiseerd is, die niet kunnen worden vergeleken met het bredere assortiment dat door de VRC en Vietnam wordt uitgevoerd. Het door de Commissie uitgevoerde onderzoek leverde geen bevestiging voor dit argument op, maar toonde juist aan dat de Braziliaanse producenten allerlei schoeisel verkochten, dat voor meer dan 50 % overeenkwam met de PCN's van de modellen die door de in de steekproef opgenomen Chinese en Vietnamese ondernemingen worden uitgevoerd.
(86)
Sommige partijen betoogden dat Brazilië geen geschikt referentieland is voor kinderschoenen, omdat het maar zeer weinig hiervan produceert. De Commissie wijst erop dat het niet ongebruikelijk is dat een referentieland niet alle subsoorten van het soortgelijke product produceert. Dat betekent echter niet dat geen billijke vergelijking van de normale waarde kan worden gemaakt zolang de nodige correcties worden toegepast. Aangezien geen van de medewerkende producenten in Brazilië kinderschoenen vervaardigde, werd de normale waarde voor deze soort net als bij het oorspronkelijke onderzoek berekend door correcties toe te passen op de normale waarde voor schoeisel voor volwassenen. Derhalve werd geconcludeerd dat Brazilië als referentieland kon worden gebruikt voor alle soorten leren schoeisel, met inbegrip van kinderschoenen.
(87)
Sommige partijen merkten op dat het door de Braziliaanse producenten gebruikte leer van betere kwaliteit is en dat in Brazilië vervaardigde schoenen dus duurder zijn dan die uit de VRC en Vietnam. Om die reden zouden Braziliaanse schoenen niet vergelijkbaar zijn met die van oorsprong uit de twee betrokken landen. Een andere belanghebbende merkte daarentegen juist op dat het leer van Braziliaanse schoenen van mindere kwaliteit was dan dat van Chinese en Vietnamese schoenen en dat de Braziliaanse prijzen daarom moesten worden gecorrigeerd. De Commissie heeft deze kwestie onderzocht en daarbij vastgesteld dat er ten aanzien van prijs en kwaliteit geen verschil was tussen het leer dat in Brazilië en dat wat in de VRC en Vietnam voor schoenen wordt gebruikt. In dit verband wordt eraan herinnerd dat bij het oorspronkelijke onderzoek een correctie op de normale waarde werd toegepast omdat het leer dat door de producenten in het referentieland Brazilië werd gebruikt van mindere kwaliteit en goedkoper bleek te zijn dan het leer dat door de in de steekproef opgenomen producenten in de landen van uitvoer werd gebruikt. Aan dit nieuwe onderzoek werken in Brazilië andere producenten mee dan aan het oorspronkelijke onderzoek (en ook de meeste medewerkende producenten uit de landen van uitvoer zijn nieuw). De verschillende mix van ondernemingen leidde tot andere inputkosten voor leer.
(88)
Sommige partijen waren van oordeel dat de Braziliaanse en Vietnamese producten niet met elkaar vergelijkbaar zijn omdat Brazilië dure, hoogwaardige schoenen uitvoert, terwijl Vietnam in het goedkope marktsegment gespecialiseerd is, maar er werd geen bewijsmateriaal geleverd om dit argument te onderbouwen. De Commissie merkt op dat de Vietnamese producten in ieder geval vergeleken moeten worden met de producten die op de binnenlandse markt van Brazilië worden verkocht en niet met die welke door Brazilië worden uitgevoerd. De Commissie vond geen bewijzen waaruit bleek dat het schoeisel van oorsprong uit Vietnam of dat wat in Brazilië wordt verkocht, tot een specifiek marktsegment beperkt is.
(89)
Sommige partijen merkten op dat Brazilië zijn tarieven voor schoenen in januari 2008 van 20 % tot 35 % had verhoogd en dat de Braziliaanse markt dus in hoge mate beschermd was met weinig concurrentie. Voorts zou het marktaandeel van de invoer in Brazilië te laag zijn in verhouding tot het verbruik. De Commissie heeft deze argumenten onderzocht. Daarbij bleek dat Brazilië begin 2008, d.w.z. halverwege het TNO, inderdaad zijn tarieven van 20 % tot 35 % had verhoogd. De Commissie stelde echter ook vast dat de waarde van de Braziliaanse munt in het TNO sterk gestegen was ten opzichte van de VS-dollar, met name na de tariefverhoging door Brazilië. Om precies te zijn, steeg de waarde van de Braziliaanse real met 19 % ten opzichte van het begin van het TNO (dus met meer dan de tarieven zijn gestegen). Daarom is het effect van de tariefverhoging op de invoerprijzen grotendeels geneutraliseerd door de waardestijging van de Braziliaanse munt ten opzichte van de VS-dollar. Bovendien vond de Commissie geen bewijzen waaruit blijkt dat de tariefverhoging tot een aanzienlijke stijging van de binnenlandse prijzen heeft geleid of dat zij de invoer heeft belemmerd. De Commissie heeft in feite vastgesteld dat de invoer van leren schoeisel in Brazilië in de eerste helft van 2008 ondanks de tariefverhoging aanzienlijk is gestegen ten opzichte van de eerste helft van 2007. De tariefverhoging had dus geen merkbare gevolgen voor de Braziliaanse markt.
(90)
Volgens sommige partijen was Brazilië geen open markt voor schoeisel omdat de invoer van schoenen in dat land werd belemmerd door niet-automatische invoervergunningen. De Commissie stelde vast dat Brazilië bij de invoer van schoeisel niet-automatische vergunningsprocedures toepast, maar dat dit de invoer niet belemmerd lijkt te hebben daar deze, zoals boven werd vermeld, is gestegen. Bovendien constateerde de Commissie dat ook Indonesië niet-automatische invoervergunningen voor schoeisel toepast. De Commissie merkt op dat niet-automatische vergunningstelsels verenigbaar met de WTO zijn. Daarom concludeert zij dat er geen reden is om de door Brazilië toegepaste niet-automatische invoervergunningen te beschouwen als een invoerbeperking op grond waarvan Brazilië als niet-open markt moet worden aangemerkt.
(91)
Andere argumenten waren dat de aanzienlijke waardestijging van de Braziliaanse real in de afgelopen jaren het concurrentievermogen van Brazilië negatief heeft beïnvloed, of dat een daling van de real met 25 % sinds het TNO schade had toegebracht aan het concurrentievermogen van Brazilië op de wereldmarkt. Deze argumenten werden niet met bewijsmateriaal onderbouwd, maar hoe dan ook zijn de ontwikkelingen na het TNO niet relevant bij de keuze van het referentieland.
(92)
Uit het bovenstaande volgt dat de Commissie geen bewijzen heeft gevonden waaruit blijkt dat de algemene concurrentievoorwaarden op de Braziliaanse markt sinds het oorspronkelijke onderzoek zodanig zijn veranderd dat Brazilië geen geschikt referentieland meer zou zijn.
(93)
Volgens verscheidene partijen was India of Indonesië een geschikter referentieland, omdat Brazilië wat economische ontwikkeling of bnp per hoofd van de bevolking betreft in niets leek op de VRC en Vietnam.
(94)
Hierbij zij opgemerkt dat een land zonder markteconomie of met een overgangseconomie per definitie niet dezelfde economische kenmerken heeft als een land met een markteconomie. Een dergelijk verschil in economische ontwikkeling tussen een referentieland en een land zonder markteconomie of met een overgangseconomie is niet ongebruikelijk. Dat geldt ook voor het verschil in inkomen per hoofd van de bevolking, een andere indicator van economische ontwikkeling. Dat alles betekent echter niet dat Brazilië niet als referentieland kan worden gekozen, mits het ten aanzien van de andere in aanmerking genomen factoren daarvoor het meest geschikt wordt geacht.
(95)
Diverse belanghebbenden legden er de nadruk op dat de arbeidskosten in Brazilië hoger zijn dan in China en Vietnam en dat die in India, Indonesië of Thailand vergelijkbaarder zijn, zodat deze landen een geschikter referentieland zouden zijn. Door de hogere lonen, zo werd gesteld, maakten de arbeidskosten in Brazilië 50 % tot 70 % van de productiekosten uit, terwijl dat in China maar 30 % was.
(96)
In dit verband zij opgemerkt dat een land met een ander niveau van economische ontwikkeling wel degelijk als referentieland voor een land zonder markteconomie of met een overgangseconomie kan worden gekozen. Ook kunnen de arbeidskosten, die een indicator van de economische ontwikkeling van een land zijn, op zich niet als relevant criterium worden beschouwd. Wat het aandeel van de arbeidskosten in de totale productiekosten betreft, heeft de Commissie hoe dan ook bij het controlebezoek vastgesteld dat de arbeidskosten in Brazilië minder dan 40 % van de totale productiekosten uitmaken en dus veel dichter bij het Chinese niveau liggen dan wordt beweerd.
(97)
Diverse partijen betoogden eveneens dat Brazilië geen geschikt referentieland is om de normale waarde vast te stellen, omdat in Brazilië de ondernemingen de kosten van het ontwerpen en van onderzoek en ontwikkeling dragen, terwijl die in de VRC en Vietnam ten laste komen van de buitenlandse afnemers. De Commissie stelde vast dat dit verschil in kostenstructuur aannemelijk is, omdat de exporteurs in de betrokken landen het betrokken product aan vroegere fabrikanten in de Unie verkochten die bovengenoemde componenten van de productiekosten nog voor hun rekening nemen en het product onder hun eigen merknaam op de markt brengen. Dit is echter geen reden om Brazilië als geschikt referentieland af te wijzen, aangezien bij de vaststelling van de normale waarde voor dergelijke kosten correcties kunnen worden toegepast (zie overweging 118 e.v.).
(98)
Sommige partijen merkten op dat in Brazilië de uitgaven voor marketing, speciale heffingen en krediet- en leveringskosten in de prijzen af fabriek zijn inbegrepen, en in de VRC en Vietnam niet. Bovendien zouden de overheadkosten in Brazilië hoger zijn omdat de ondernemingen er kleiner zijn. Ook dit is volgens de Commissie geen reden om Brazilië als geschikt referentieland af te wijzen, aangezien bij de berekening van de normale waarde daarvoor correcties kunnen worden toegepast (zie overweging 118 e.v.).
(99)
Volgens sommige partijen hebben de Aziatische landen beter toegang tot grondstoffen, met name leer, dan Brazilië. De Commissie heeft de ingediende documentatie onderzocht. Inderdaad heeft de leerproductie zich in Azië sneller ontwikkeld, maar dit moet wel worden gezien in het licht van de toenemende productie van lederwaren in Azië. De Latijns-Amerikaanse landen zijn goed voor iets meer dan 15 % van de wereldproductie van leren schoenen en voor bijna 15 % van de wereldproductie van ongelooid leer. De Aziatische landen produceren meer dan 50 % van de leren schoenen, maar minder dan 40 % van het ongelooide leer in de wereld. Er kan derhalve worden geconcludeerd dat de Latijns-Amerikaanse landen ondanks de verschillen in absolute leerproductiecijfers een hogere zelfvoorzieningsgraad hebben dan de Aziatische landen en daarom ook gemakkelijker toegang hebben tot ongelooid leer.
(100)
Volgens sommige belanghebbenden is Brazilië geen geschikt referentieland omdat Braziliaans schoeisel geen substituut is voor Chinese en Vietnamese schoenen, aangezien de uitvoer door Brazilië naar de Unie na de instelling van antidumpingrechten door de Unie niet is toegenomen, terwijl de uitvoer door India en Indonesië wel is gestegen. De invoer in de Unie van schoeisel van oorsprong uit India en Indonesië is inderdaad gestegen na de instelling van antidumpingrechten. De Commissie merkt hierbij echter op dat ondernemingen zelf hun leveranciers kunnen kiezen en dat zij, zoals verderop onder het hoofdstuk over de schadeanalyse wordt beschreven, in dit geval de voorkeur gaven aan landen die in de buurt liggen van China en Vietnam. Dit maakt Brazilië niet ongeschikt als referentieland. Bovendien dient een referentieland om de normale waarde vast te stellen. Of het naar de Unie uitvoert of niet, is daarbij onbelangrijk. Dit argument werd derhalve afgewezen.
(101)
Sommige partijen voerden aan dat de Braziliaanse markt niet met die van Vietnam kan worden vergeleken omdat Vietnam zich vooral op de uitvoer richt, terwijl Brazilië hoofdzakelijk voor de binnenlandse markt produceert. De Commissie acht dit argument irrelevant. Het is duidelijk dat Vietnam meer op de uitvoer gericht is dan Brazilië, maar niet hoe dit van invloed is op de voor Brazilië berekende normale waarde, die per definitie betrekking heeft op de productiekosten en binnenlandse verkoop in Brazilië.
(102)
Verscheidene partijen kwamen met het argument dat de Braziliaanse uitvoerprijzen lager zijn dan de binnenlandse prijzen. Voor sommigen was dit een teken dat de uitvoerprijzen en niet de binnenlandse prijzen voor de vaststelling van de normale waarde moesten worden gebruikt. Anderen zagen dit als bewijs dat de Braziliaanse exporteurs zich aan dumping schuldig maakten en dat Brazilië dus ongeschikt is om als referentieland te dienen. Ten eerste merkt de Commissie op dat de uitvoerprijzen in dit verband irrelevant zijn omdat binnenlandse prijzen beschikbaar zijn die voldoende representatief en winstgevend zijn. Ten tweede werd geen bewijsmateriaal ingediend om aan te tonen dat Brazilië zich aan dumping schuldig maakt en in elk geval kan deze bewering niet worden bevestigd of verworpen zonder dat een gedegen onderzoek hiernaar heeft plaatsgehad.
(103)
Sommige belanghebbenden beweerden dat Brazilië geen geschikt referentieland was omdat de Braziliaanse producenten overheidssteun voor hun uitvoer ontvangen. Ten eerste wijst de Commissie erop dat dit soort steun hoofdzakelijk van invloed is op de uitvoerprijzen, die, zoals al werd gezegd, irrelevant zijn voor dit onderzoek. Niettemin heeft de Commissie het door de partijen ingediende bewijsmateriaal onderzocht en daarbij vastgesteld dat de bedoelde steun betrekking heeft op uitvoerbevorderende programma's, die ook in vele andere landen bestaan; deze programma's hebben tot doel om door middel van reclamecampagnes en de deelname aan internationale beurzen de producten meer bekendheid te geven in het buitenland. De Commissie heeft geen aanwijzingen gevonden dat de Braziliaanse steun ter bevordering van de uitvoer ten goede kwam aan de binnenlandse verkoop van schoenen.
(104)
Verscheidene partijen hebben erop gewezen dat Brazilië een antidumpingonderzoek heeft geopend tegen schoeisel van oorsprong uit de VRC en dat het daarbij Italië als referentieland gebruikt; volgens hen spannen de Italiaanse en Braziliaanse ondernemingen samen om de dumpingmarge bij het nieuwe onderzoek van de Unie zo hoog mogelijk te laten uitvallen. Deze beweringen werden echter niet met bewijzen gestaafd en er was geen ander bewijsmateriaal in dit verband. Daarom verwerpt de Commissie dit argument.
(105)
Gezien het bovenstaande luidt de conclusie dat Brazilië het meest geschikte referentieland is.
(106)
Vele belanghebbenden verklaarden dat dumping zou worden vastgesteld als Brazilië als referentieland werd gekozen, en dat dat niet het geval zou zijn als een van de andere landen werd gebruikt. De Commissie heeft daarom gecontroleerd wat het resultaat zou zijn als Indonesië werd gekozen, dat het enige houdbare alternatief voor Brazilië was, hoewel het, zoals hierboven is aangetoond, niet de beste keuze was.
(107)
De resultaten worden hieronder beschreven en deze bevestigen dat de keuze van het referentieland uit de verdedigbare opties in dit geval niet bepalend was voor het resultaat van de dumpingberekening.
(108)
Brazilië werd derhalve als referentieland gekozen.
2.1.2. Vaststelling van de normale waarde in het referentieland
(109)
Nadat Brazilië als referentieland was gekozen, werd de normale waarde berekend aan de hand van de ter plaatse bij de medewerkende Braziliaanse producenten gecontroleerde gegevens.
(110)
De binnenlandse verkoop van deze producenten bleek representatief te zijn in vergelijking met de omvang van de uitvoer door de producenten-exporteurs in de VRC en Vietnam naar de Unie. Door het aandeel van de winstgevende verkoop aan onafhankelijke afnemers vast te stellen, werd ook onderzocht of de binnenlandse verkoop kon worden geacht te hebben plaatsgevonden in het kader van normale handelstransacties. Uit het onderzoek bleek dat de verkoop plaatsvond tegen prijzen die gelijk waren aan of hoger waren dan de kosten per eenheid en meer dan 80 % van het totale verkoopvolume van elke producent vertegenwoordigde. Daarom werd de normale waarde aan de hand van de werkelijke binnenlandse prijzen berekend als het gewogen gemiddelde van de prijzen van alle binnenlandse verkopen van een productsoort tijdens het TNO, ongeacht of die verkopen winstgevend waren of niet.
2.1.3. Normale waarde voor Golden Step
(111)
Voor Golden Step werd de normale waarde vastgesteld aan de hand van de gegevens van de onderneming zelf over haar binnenlandse verkoop en productiekosten. Deze gegevens werden ter plaatse bij de onderneming gecontroleerd.
(112)
Eerst stelde de Commissie vast dat Golden Step tijdens het TNO geen binnenlandse verkoop had. Daarom kon de normale waarde niet worden vastgesteld op basis van de binnenlandse prijzen, zoals bepaald in artikel 2, lid 1, eerste alinea, van de basisverordening. Er moest dus een andere methode worden toegepast.
(113)
Aangezien voor de vaststelling van de normale waarde geen binnenlandse prijzen konden worden gebruikt, moest de normale waarde aan de hand van de kosten van de producent worden berekend. Overeenkomstig artikel 2, lid 3, van de basisverordening gebeurde dit door bij de - waar nodig gecorrigeerde - fabricagekosten van het uitgevoerde schoenmodel een redelijk bedrag voor verkoopkosten, algemene kosten en administratiekosten („VAA-kosten”) en een redelijke winstmarge op te tellen.
(114)
Omdat aan geen van de andere Chinese producenten-exporteurs een BMO was toegekend, konden de VAA-kosten en de winst niet overeenkomstig artikel 2, lid 6, onder a), van de basisverordening worden bepaald aan de hand van de werkelijke bedragen die voor andere producenten-exporteurs in het betrokken land waren vastgesteld. Voorts had Golden Step geen binnenlands verkoop van producten van dezelfde algemene categorie in het betrokken land, zodat de VAA-kosten en de winst ook niet overeenkomstig artikel 2, lid 6, onder b), van de basisverordening konden worden vastgesteld. Derhalve moesten zij worden bepaald overeenkomstig artikel 2, lid 6, onder c), van de basisverordening, d.w.z. op basis van een andere redelijke methode.
(115)
In dit geval heeft de Commissie de VAA-kosten en de winst volgens drie verschillende scenario's bepaald. Eerst stelde zij de VAA-kosten en de winst aan de hand van de gegevens van het oorspronkelijke onderzoek vast. Zij onderzocht ook de VAA-kosten en de winst van Chinese producenten-exporteurs aan wie onlangs in andere onderzoeken een BMO was toegekend en die in het kader van normale handelstransacties op hun binnenlandse markt verkochten. En tot slot onderzocht zij informatie over de VAA-kosten en de winst in het referentieland. De normale waarde werd daarop volgens deze scenario's vastgesteld.
2.2. Chinese en Vietnamese uitvoerprijzen
(116)
Bij rechtstreekse uitvoer naar onafhankelijke afnemers in de Unie werd de uitvoerprijs overeenkomstig artikel 2, lid 8, van de basisverordening vastgesteld op grond van de werkelijk betaalde of te betalen prijs voor het betrokken product.
(117)
Bij uitvoer naar de Unie via niet-verbonden handelsondernemingen buiten de Unie, werd de uitvoerprijs overeenkomstig artikel 2, lid 8, van de basisverordening vastgesteld op grond van de prijs van het product bij de verkoop door de betrokken producenten aan de handelsondernemingen, d.w.z. niet-verbonden afnemers, met het oog op uitvoer.
2.3. Vergelijking van de Chinese en Vietnamese uitvoerprijzen met de normale waarde in het referentieland
(118)
Net als bij het oorspronkelijke onderzoek werden voor uitgevoerde productsoorten die niet op de Braziliaanse markt werden verkocht, de normale waarden vastgesteld aan de hand van de binnenlandse verkoopprijzen van productsoorten die de grootste overeenkomsten vertoonden. Waar nodig, werden deze prijzen gecorrigeerd.
(119)
De normale waarde en de uitvoerprijs werden vergeleken op basis van de prijs af fabriek. Om een billijke vergelijking tussen de normale waarde en de uitvoerprijs te kunnen maken, werden overeenkomstig artikel 2, lid 10, van de basisverordening correcties toegepast om rekening te houden met verschillen die van invloed zijn op de prijzen en de vergelijkbaarheid van de prijzen. Er werden met name onderstaande correcties toegepast.
(120)
Er werd onderzocht of een correctie voor handelsstadium overeenkomstig artikel 2, lid 10, onder d), noodzakelijk was. Hierbij werd vastgesteld dat de handelsstadia voor de binnenlandse markt en de exportmarkt verschillend waren. Dienovereenkomstig werden in overeenstemming met artikel 2, lid 10, onder d) i), van de basisverordening correcties toegepast om rekening te houden met de kortingen voor groothandelaren op de Braziliaanse markt, daar de drie onderzochte Braziliaanse producenten uitsluitend aan detailhandelaren hadden verkocht.
(121)
Om te zorgen voor een billijke vergelijking tussen de Chinese en Vietnamese uitvoer enerzijds en de binnenlandse verkoop in Brazilië anderzijds, werd een correctie toegepast overeenkomstig artikel 2, lid 10, onder i), van de basisverordening om rekening te houden met verschillen in commissies die in Brazilië aan onafhankelijke agenten worden betaald.
(122)
Voorts werd overeenkomstig artikel 2, lid 10, onder k), van de basisverordening een correctie toegepast voor de kosten van onderzoek en ontwikkeling en ontwerp die wel ten laste komen van de Braziliaanse producenten, maar niet van de Chinese en Vietnamese producenten.
(123)
Bij het vorige onderzoek werd ook een correctie toegepast overeenkomstig artikel 2, lid 10, onder a), van de basisverordening om rekening te houden met verschillen in kwaliteit van het voor de vervaardiging van het schoeisel gebruikte leer. Bij dit onderzoek werd een dergelijke correctie niet nodig geacht omdat het door de Braziliaanse, Chinese en Vietnamese exporteurs gebruikte leer van vergelijkbare kwaliteit was (zie overweging 87).
(124)
Andere correcties, zoals die voor vervoer en verzekering op grond van artikel 2, lid 10, onder e), van de basisverordening, werden toegepast wanneer zij redelijk, nauwkeurig en door bewijsmateriaal gestaafd waren.
(125)
Enkele belanghebbenden betoogden dat de wisselkoersschommelingen tussen de VS-dollar en de euro van invloed waren op de vastgestelde dumpingmarge en dat hiervoor een correctie moest worden toegepast. Dit argument moest worden afgewezen. Op grond van artikel 2, lid 10, onder j), van de basisverordening is een correctie in dit verband alleen mogelijk wanneer de wisselkoersen duurzaam zijn veranderd. Wanneer de wisselkoersen vrij fluctueren, zoals bij de dollar-eurokoers het geval is, gaan zij regelmatig omhoog en omlaag. Er is hier geen sprake van een duurzame verandering en dus kan geen correctie worden toegepast.
2.4. Vaststelling van dumping voor de onderzochte ondernemingen in de VRC
2.4.1. Vaststelling van dumping voor Golden Step
(126)
Voor Golden Step werd bij de vergelijking van de uitvoerprijs met de normale waarde, zoals beschreven in overweging 111 e.v., een dumpingmarge van 5 % tot 16 % vastgesteld.
2.4.2. Vaststelling van dumping voor de ondernemingen waaraan geen BMO is toegekend.
(127)
Ingevolge artikel 2, leden 11 en 12, van de basisverordening werd de dumpingmarge vastgesteld door vergelijking van een gewogen gemiddelde normale waarde per productsoort met een gewogen gemiddelde uitvoerprijs per productsoort. Voor alle in de steekproef opgenomen ondernemingen in de VRC werd een enkele gewogen gemiddelde dumpingmarge berekend. Deze werd gebruikt voor alle andere producenten-exporteurs in de VRC.
(128)
De voor het hele land geldende dumpingmarge werd voor de VRC vastgesteld op een niveau tussen 35 % en 38 % van de cif-prijs, grens Unie, afhankelijk van de voor Golden Step gebruikte berekeningsmethode (zie overweging 115).
(129)
Gelet op de conclusie over de keuze van het referentieland werd ook een dumpingberekening volgens bovengenoemde methode uitgevoerd waarbij de Braziliaanse normale waarden werden vervangen door die van de medewerkende Indonesische producenten. Deze berekening leverde een dumpingmarge tussen 19 % en 22 % op, afhankelijk van de voor Golden Step gebruikte berekeningsmethode.
2.5. Vaststelling van dumping voor de onderzochte ondernemingen in de Vietnam
(130)
Ingevolge artikel 2, leden 11 en 12, van de basisverordening werd de dumpingmarge vastgesteld door vergelijking van een gewogen gemiddelde normale waarde per productsoort met een gewogen gemiddelde uitvoerprijs per productsoort. Aangezien aan geen van de in de steekproef opgenomen ondernemingen een BMO was toegekend, werd voor Vietnam alleen een gewogen gemiddelde dumpingmarge berekend. Deze werd gebruikt voor alle producenten-exporteurs in Vietnam.
(131)
De voor het hele land geldende dumpingmarge werd voor Vietnam vastgesteld op 43,8 % van de cif-prijs, grens Unie.
(132)
Net als bij de VRC werd ook een dumpingberekening volgens bovengenoemde methode uitgevoerd waarbij de Braziliaanse normale waarden werden vervangen door die van de medewerkende Indonesische producenten. Deze berekening leverde een dumpingmarge van 28,4 % op.
2.6. Conclusie betreffende de voortzetting van dumping uit de betrokken landen
(133)
Een aantal belanghebbenden voerde aan dat de uitvoer uit de betrokken landen tussen april 2006, toen de definitieve maatregelen werden ingesteld, en het eind van het TNO was afgenomen. Deze afname zou het gevolg zijn van een teruggang in de productie en productiecapaciteit in de VRC en Vietnam, waarbij als redenen voor deze teruggang de instelling van definitieve maatregelen, verplaatsing van de productie van de VRC en Vietnam naar andere landen en de grotere binnenlandse verkoop werden genoemd. Voorts werd betoogd dat de invoerprijzen waren gestegen of stabiel waren gebleven. Daarom kon, aldus de partijen, op grond van de omvang en de prijzen van de invoer niet worden hardgemaakt dat de dumping in het TNO in aanzienlijke mate werd voortgezet.
(134)
Deze argumenten doen niets af aan de bevinding dat voor het TNO aanzienlijke dumpingmarges werden vastgesteld en dat die marges betrekking hebben op een groot invoervolume met een fors marktaandeel in de Unie. De conclusie luidt daarom dat de dumping van het betrokken product werd voortgezet.
3. ONTWIKKELING VAN DE INVOER UIT DE VRC INDIEN DE MAATREGELEN WORDEN INGETROKKEN
3.1. Algemene opmerkingen
(135)
Bij de analyse van de waarschijnlijke ontwikkeling van de invoer uit de VRC werd zowel naar de verwachte prijzen als naar de verwachte hoeveelheden gekeken.
(136)
Allereerst werden de prijzen voor het TNO vastgesteld. Deze gegevens werden ontleend aan de ingevulde steekproefformulieren (van 58 medewerkende producenten-exporteurs), die de verkoopprijzen op de binnenlandse markt en de prijzen voor de uitvoer naar de Unie en naar derde landen bevatten. Deze gegevens werden gebruikt omdat de formulieren als de best beschikbare bron voor informatie over de prijzen van het betrokken product werden gezien om de prijzen op de verschillende markten te vergelijken. De gegevens werden representatief geacht omdat zij 22 % van de invoer op de markt van de Unie bestreken. De aan de steekproefformulieren ontleende prijzen van de uitvoer naar de Unie werden gecontroleerd aan de hand van statistische gegevens van de Commissie, ook al waren geen prijsvergelijkingen mogelijk omdat gegevens over de binnenlandse verkoop in de VRC en de Chinese uitvoer naar derde landen hierin ontbraken.
(137)
Hoewel op Eurostat gebaseerde gegevens ook een betrouwbare bron zijn, bieden deze niet de mogelijkheid om de prijzen op verschillende markten met elkaar te vergelijken, zoals in overweging 67 al is uitgelegd.
(138)
De prijzen op de markt van de Unie werden verkregen uit de door de producenten in de Unie ingevulde steekproefformulieren. Bij het onderzoek werd vastgesteld dat deze gemiddelde prijzen betrekking hadden op soorten die met de ingevoerde schoenen vergelijkbaar waren omdat:
-
zij betrekking hadden op het soortgelijke product,
-
zij hetzelfde handelsstadium betroffen,
-
de incoterms vergelijkbaar waren,
-
het om vergelijkbare hoeveelheden ging.
(139)
Verder werd de invloed van bepaalde nieuwe ontwikkelingen sinds het einde van het TNO geanalyseerd omdat deze aanzienlijk genoeg werd geacht om gevolgen te hebben voor de waarschijnlijkheid van voortzetting van dumping. Ook belanghebbenden hadden om een dergelijke analyse verzocht.
3.2. Verhouding tussen de prijzen in de Unie en die in de VRC
(140)
Uit de ingevulde steekproefformulieren bleek dat de binnenlandse prijzen in de VRC volgens de gegevens van de exporteurs zelf lager waren dan de prijzen op de markt van de Unie. De gegevens van de niet in de steekproef opgenomen ondernemingen (met inbegrip van gegevens over hun binnenlandse verkoop) konden evenwel niet worden gecontroleerd. Daarom was een gedetailleerde analyse van de binnenlandse prijzen in de VRC niet mogelijk. Gezien de algemene bevinding dat de dumping werd voortgezet, werd een dergelijke analyse bovendien niet noodzakelijk geacht.
3.3. Verhouding tussen de prijzen bij uitvoer naar derde landen en het prijsniveau in de Unie
(141)
Uit de ingevulde steekproefformulieren kwam naar voren dat de prijzen die de Chinese medewerkende ondernemingen op belangrijke derde markten wisten te behalen, lager waren dan de prijzen op de markt van de Unie. Dit duidde erop dat de Chinese producenten hun uitvoer naar de Unie zouden kunnen opvoeren. Als de maatregelen vervallen, zou het voor de Chinese producenten-exporteurs lucratiever worden hun uitvoer naar de Unie te verleggen. De gegevens over de prijzen die de Chinese medewerkende ondernemingen op belangrijke derde markten behaalden, konden echter niet worden gecontroleerd, zodat deze analyse niet werd voortgezet.
(142)
Volgens sommige belanghebbenden waren andere markten nu aantrekkelijker dan de markt van de Unie. Ter staving van dit argument diende een van hen een analyse van de Chinese douanestatistiek in. Uit de analyse van de Commissie bleek echter dat de Unie, afgezien van de markt van de Verenigde Staten, de meest aantrekkelijke markt voor de Chinese exporteurs bleef. In feite nam de uitvoer toe in de door de analyse van deze belanghebbende bestreken periode (2005-2008). Bij intrekking van de antidumpingrechten zou de markt van de Unie nog aantrekkelijker worden en zouden de hoeveelheden daarom waarschijnlijk toenemen.
3.4. Verhouding tussen de prijzen bij uitvoer naar derde landen en de prijzen in de VRC
(143)
Uit de door de 58 medewerkende Chinese ondernemingen ingevulde steekproefformulieren kwam naar voren dat hun prijzen bij uitvoer naar belangrijke derde markten lager waren dan die op de binnenlandse markt. Deze gegevens konden echter niet worden gecontroleerd en daarom werd deze analyse stopgezet.
(144)
Bovendien bleek uit een vergelijking van de prijzen bij uitvoer naar derde landen met de normale waarde voor Brazilië dat de uitvoerprijzen doorgaans een stuk lager waren. Ook hier geldt dat deze gegevens om de in overweging 140 uiteengezette redenen niet konden worden gecontroleerd en dat deze analyse daarom niet werd voortgezet.
(145)
Er wordt geconcludeerd dat de beschikbare gegevens erop duiden dat voortzetting van dumping waarschijnlijk is.
3.5. Onbenutte capaciteit en voorraden
(146)
Alle in de steekproef opgenomen Chinese ondernemingen produceerden op bestelling, zodat hun voorraden uit op verzending wachtende eindproducten bestonden. Er wordt op bestelling geproduceerd omdat de schoenensector zich elk seizoen weer aan nieuwe modetrends en de wensen van afnemers moet aanpassen en daarom niet uit voorraad kan leveren. Omdat de ondernemingen dus niet echt voorraden aanhouden, kon dit element niet als zinvolle indicator voor de analyse van de waarschijnlijkheid van voortzetting van dumping worden beschouwd.
(147)
Bij het onderzoek werd vastgesteld dat de onbenutte capaciteit van alle 58 medewerkende Chinese ondernemingen samen ongeveer 9 % van hun totale productiecapaciteit voor schoeisel bedroeg. Dat percentage komt overeen met 14,5 miljoen paar schoenen voor de 58 medewerkende ondernemingen of circa 65 miljoen paar voor alle producenten-exporteurs samen. Dit laatste cijfer komt overeen met ongeveer 10 % van het totale verbruik in de Unie (zie tabel 3).
(148)
Er werd onderzocht hoe waarschijnlijk het is dat deze reservecapaciteit wordt benut. Gelet op bovengenoemde verschillen tussen de prijzen in de Unie, die op de binnenlandse markt in de VRC en die in derde landen is het voor Chinese ondernemingen waarschijnlijk interessant om hun reservecapaciteit voor uitvoer naar de Unie te gebruiken. De EU-markt is ook door zijn omvang aantrekkelijk voor Chinese exporteurs.
(149)
Voorts zij erop gewezen dat de bestaande productielijnen niet alleen voor het betrokken product maar ook voor andere soorten schoeisel kunnen worden gebruikt, zoals STAF-schoeisel en schoenen met bovendeel van textiel. De in de steekproef opgenomen ondernemingen en de andere medewerkende ondernemingen in de VRC produceerden grote hoeveelheden schoeisel dat niet onder het betrokken product valt. De huidige verdeling tussen het betrokken product en ander schoeisel wordt bepaald door de wensen van de consumenten en het order- en inkoopbeleid van de importeurs in de Unie. Als de maatregelen worden ingetrokken, zullen de importeurs in de Unie echter zeker hun inkoopbeleid opnieuw onder de loep nemen en wellicht een groter aandeel van het betrokken product bij Chinese producenten bestellen. Hierdoor zouden de hoeveelheden betrokken product die naar de Unie worden uitgevoerd, kunnen toenemen.
3.6. Ontwijking en absorptie
(150)
In Verordening (EG) nr. 388/2008 werd vastgesteld dat de bestaande maatregelen jegens de VRC door verzending via de SAR Macau werden ontweken. Derhalve werden de maatregelen uitgebreid tot het betrokken product verzonden vanuit de SAR Macau, waar het werd geassembleerd en overgeladen. Deze ontwijkingspraktijken geven aan hoe aantrekkelijk de markt van de Unie voor de Chinese producenten-exporteurs is.
3.7. Conclusie
(151)
Uit het onderzoek bleek dat voortzetting van dumping waarschijnlijk is indien de maatregelen worden ingetrokken. Deze conclusie is gebaseerd op het feit dat de markt van de Unie door zijn omvang zeer aantrekkelijk is en op prijsvergelijkingen tussen de markt van de Unie, de Chinese markt en de markt van derde landen.
(152)
Voorts wijzen een aantal andere factoren - de relatieve prijsniveaus, de beschikbaarheid van reservecapaciteit, ontwijkingspraktijken en de mogelijkheid om in plaats van ander schoeisel het betrokken product te produceren - erop dat, mochten de maatregelen worden ingetrokken, de invoer waarschijnlijk zal toenemen. Daarentegen zullen factoren als de internationale economische crisis en de tendens om de productie naar andere landen te verplaatsen, onvermijdelijk een beperkend effect op de omvang van de invoer hebben. Deze factoren worden in punt 5 (Ontwikkelingen na het TNO) nader geanalyseerd.
(153)
De conclusie luidt dat de invoer uit de VRC de markt van de Unie in grote hoeveelheden zal blijven binnenkomen en dat die hoeveelheden tegen lage dumpingprijzen zullen worden verkocht, zodat het waarschijnlijk is dat de dumping wordt voortgezet indien de maatregelen vervallen.
4. ONTWIKKELING VAN DE INVOER UIT VIETNAM INDIEN DE MAATREGELEN WORDEN INGETROKKEN
4.1. Algemeen
(154)
Bij de analyse van de waarschijnlijke ontwikkeling van de invoer uit Vietnam werd zowel naar de verwachte prijzen als naar de verwachte hoeveelheden gekeken.
(155)
Allereerst werden de prijzen voor het TNO vastgesteld. Deze gegevens werden ontleend aan de ingevulde steekproefformulieren (van 51 medewerkende producenten-exporteurs in Vietnam), die de verkoopprijzen op de binnenlandse markt en de prijzen voor de uitvoer naar de Unie en naar derde landen bevatten. Deze gegevens werden gebruikt omdat de formulieren als de best beschikbare bron voor informatie over de prijzen van het betrokken product werden gezien om de prijzen op de verschillende markten te vergelijken. De gegevens werden representatief geacht omdat zij 82 % van de invoer op de markt van de Unie bestreken. De in de formulieren vermelde verkoopprijzen voor de Unie werden gecontroleerd aan de hand van statistische gegevens (TARIC) van de Commissie. De statistische gegevens konden echter niet voor prijsvergelijkingen worden gebruikt omdat gegevens over de binnenlandse verkoop in Vietnam en de Vietnamese uitvoer naar derde landen hierin ontbraken.
(156)
Hoewel op Eurostat gebaseerde gegevens ook een betrouwbare bron zijn, bieden deze niet de mogelijkheid om de prijzen op verschillende markten met elkaar te vergelijken, zoals in overweging 67 al is uitgelegd.
(157)
De prijzen op de markt van de Unie werden verkregen uit de door de producenten in de Unie ingevulde steekproefformulieren. Bij het onderzoek werd vastgesteld dat deze gemiddelde prijzen betrekking hadden op soorten die met de ingevoerde schoenen vergelijkbaar waren omdat:
-
zij betrekking hadden op soortgelijke producten,
-
zij hetzelfde handelsstadium betroffen,
-
de incoterms vergelijkbaar waren,
-
het om vergelijkbare hoeveelheden ging.
4.2. Verhouding tussen de prijzen in de Unie en die in Vietnam
(158)
Uit de ingevulde steekproefformulieren bleek dat de binnenlandse prijzen in Vietnam volgens de gegevens van de exporteurs zelf lager waren dan de prijzen op de markt van de Unie. De gegevens van de niet in de steekproef opgenomen ondernemingen (met inbegrip van gegevens over hun binnenlandse verkoop) konden evenwel niet worden gecontroleerd. Daarom was een gedetailleerde analyse van de binnenlandse prijzen in Vietnam niet mogelijk. Gezien de algemene bevinding dat de dumping werd voortgezet, werd een dergelijke analyse, net als bij de VRC, bovendien niet noodzakelijk geacht.
4.3. Verhouding tussen de prijzen bij uitvoer naar derde landen en het prijsniveau in de Unie
(159)
Volgens gegevens van het Vietnamese bureau voor de statistiek en de algemene douanedienst van Vietnam voor het kalenderjaar 2008 is ongeveer 50 % van het door Vietnam uitgevoerde schoeisel voor de markt van de Unie bestemd. Uit de steekproefformulieren bleek eveneens dat de medewerkende exporteurs in het TNO zeer grote hoeveelheden naar derde landen uitvoerden.
(160)
Uit de ingevulde steekproefformulieren kwam naar voren dat de prijzen die de Vietnamese medewerkende ondernemingen op belangrijke derde markten wisten te behalen, lager waren dan de prijzen op de markt van de Unie. Dit duidde erop dat de Vietnamese producenten hun uitvoer naar de Unie zouden kunnen opvoeren.
4.4. Verhouding tussen de prijzen bij uitvoer naar derde landen en de prijzen in Vietnam
(161)
Gelet op de geringe omvang van de verkoop door de producenten-exporteurs op de binnenlandse markt van Vietnam kon ten aanzien van deze verhouding geen zinvolle conclusie worden getrokken.
4.5. Onbenutte capaciteit en voorraden
(162)
Alle in de steekproef opgenomen Vietnamese ondernemingen produceerden op bestelling, zodat hun enige voorraden uit op verzending wachtende eindproducten bestonden. Er wordt op bestelling geproduceerd omdat de schoenensector zich elk seizoen weer aan nieuwe modetrends en de wensen van afnemers moet aanpassen en daarom niet uit voorraad kan leveren. Daarom worden de voorraden in dit geval als een weinig zinvolle indicator beschouwd.
(163)
Bij het onderzoek werd vastgesteld dat de onbenutte capaciteit van alle 51 medewerkende Vietnamese ondernemingen samen ongeveer 17 % van hun totale productiecapaciteit voor schoeisel bedroeg. Dat percentage komt overeen met 34 miljoen paar schoenen voor de 51 medewerkende ondernemingen of circa 42 miljoen paar voor alle producenten-exporteurs samen. Dit laatste cijfer komt overeen met ongeveer 6 % van het totale verbruik in de Unie (zie tabel 3).
(164)
Er werd onderzocht hoe waarschijnlijk het is dat deze reservecapaciteit wordt benut. Gelet op bovengenoemde verschillen tussen de prijzen in de Unie en die op de markten van derde landen is het voor Vietnamese ondernemingen waarschijnlijk interessant om hun reservecapaciteit voor uitvoer naar de Unie te gebruiken. Deze conclusie wordt onderbouwd door het feit dat de markt van de Unie door zijn omvang zeer aantrekkelijk is.
(165)
Voorts zij erop gewezen dat de bestaande productielijnen niet alleen voor het betrokken product maar ook voor andere soorten schoeisel kunnen worden gebruikt, zoals STAF-schoeisel en schoenen met bovendeel van textiel. De in de steekproef opgenomen ondernemingen en de andere medewerkende ondernemingen in Vietnam produceerden grote hoeveelheden schoeisel dat niet onder het betrokken product valt. De huidige verdeling tussen het betrokken product en ander schoeisel wordt bepaald door de wensen van de consumenten en het order- en inkoopbeleid van de importeurs in de Unie. Als de maatregelen worden ingetrokken, zullen de importeurs in de Unie echter hun inkoopbeleid opnieuw onder de loep nemen en wellicht een groter aandeel van het betrokken product bij Vietnamese producenten bestellen. Hierdoor zouden de hoeveelheden betrokken product die naar de Unie worden uitgevoerd, kunnen toenemen.
4.6. Conclusie
(166)
Het onderzoek heeft uitgewezen dat voortzetting van de dumping waarschijnlijk is en dat de dumpingmarge hoog zal blijven indien de maatregelen worden ingetrokken. De reden voor deze conclusie is dat de markt van de Unie door zijn omvang en prijsniveau zeer aantrekkelijk is.
(167)
Voorts wijzen een aantal andere factoren - de relatieve prijsniveaus, de beschikbaarheid van reservecapaciteit en de mogelijkheid om in plaats van ander schoeisel het betrokken product te produceren - erop dat, mochten de maatregelen worden ingetrokken, de invoer waarschijnlijk zal toenemen. Daarentegen zullen factoren als de internationale economische crisis en de tendens om de productie naar andere landen te verleggen, onvermijdelijk een beperkend effect op de omvang van de invoer hebben. Deze factoren worden in punt 5 (Ontwikkelingen na het TNO) nader geanalyseerd.
(168)
De conclusie luidt dat de invoer uit Vietnam de markt van de Unie in grote hoeveelheden zal blijven binnenkomen en dat die hoeveelheden tegen lage dumpingprijzen zullen worden verkocht, zodat het waarschijnlijk is dat de dumping wordt voortgezet indien de maatregelen vervallen.
5. ONTWIKKELINGEN NA HET TNO
(169)
Zowel voor de VRC als voor Vietnam werd ook het effect van de ontwikkelingen na het TNO geanalyseerd, omdat deze belangrijk genoeg werden geacht om van invloed te zijn op de omvang van de productie van het betrokken product in de betrokken landen, op de uitvoer ervan naar de markt van de Unie en op de prijzen van het betrokken product.
5.1. De internationale economische crisis
(170)
De crisis is in de tweede helft van 2008 begonnen (d.w.z. na het eind van het TNO). Volgens sommige partijen zal zij gevolgen hebben voor de productie en de uitvoer van het betrokken product van oorsprong uit de betrokken landen (inclusief de uitvoer naar de Unie) omdat het verbruik op de mondiale en schoenenmarkt van de Unie zal afnemen.
5.2. Ontwikkelingen inzake de omvang en de prijzen van de invoer na het TNO
(171)
Om te beginnen zij erop gewezen dat de partijen elkaar tegenspraken bij hun beweringen over de waarschijnlijke gevolgen van de ontwikkelingen na het TNO op de omvang van de uitvoer uit de betrokken landen en op het verbruik in de Unie. Sommige belanghebbenden schatten dat de uitvoer uit de betrokken landen in 2009 met maar liefst 25-30 % kan dalen ten opzichte van het TNO. Anderen verwachtten dat de invoer stabiel blijft. Uit de Eurostatstatistieken voor de eerste helft van 2009 blijkt inderdaad dat de invoer uit de VRC met 25 % en de invoer uit Vietnam met 28 % is gedaald. Deze statistieken geven voorts aan dat de prijzen van het betrokken product uit de VRC met 34 % en die van het betrokken product uit Vietnam met 26 % zijn gestegen. Om de in overweging 67 beschreven redenen kunnen deze ontwikkelingen echter niet als representatief worden beschouwd.
5.3. Overschakeling op andere leveranciers dan de VRC en Vietnam voor de invoer in de Unie
(172)
Sommige partijen betoogden dat de uitvoer van het betrokken product van oorsprong uit de betrokken landen afneemt omdat meer wordt gekocht in andere landen zoals Indonesië, Cambodja en India en minder in de VRC en Vietnam. Dit proces was volgens hen in april 2006 gestart, nadat maatregelen waren ingesteld, en zal voortgaan als deze na dit onderzoek worden gehandhaafd. Er werden nog andere redenen voor een dergelijke verschuiving in het inkoopbeleid genoemd, met name de stijgende productiekosten. Voor de VRC zouden die het gevolg zijn van hogere kosten van arbeid, energie en plaatselijke materialen en van milieu- en arbeidswetten. Ook werd de waardestijging van de renminbi genoemd als mogelijke oorzaak voor de overschakeling op andere leveringslanden. Wat Vietnam betreft, zou op andere leveringslanden worden overgeschakeld wegens de hogere arbeidskosten in dat land en omdat door de geleidelijke afschaffing van de algemene tariefpreferentie bij invoer in de EU 3,5 % meer invoerrecht moet worden betaald. Voorts zou de overschakeling op andere leveringslanden dan de VRC en Vietnam aantrekkelijker zijn doordat de nieuwe leveringslanden hun concurrentievermogen op het gebied van de schoenenproductie hadden verbeterd. Andere argumenten waren dat dit proces werd vergemakkelijkt doordat vele producenten in de betrokken landen in handen zijn van of gecontroleerd worden door ondernemingen in andere delen van Zuid-Oost-Azië, zoals Taiwan of Hongkong, en omdat de aankoop van schoeisel voor de markt van de Unie wordt beheerst door grote importeurs in de Unie die zo nodig hun goederen gemakkelijk van elders kunnen betrekken.
(173)
Hoewel, wat de VRC betreft, duidelijk was dat sommige exporteurs hun productie hebben verplaatst en verder zouden kunnen verplaatsen om hun kosten te drukken, ging het hierbij soms om een verhuizing binnen de VRC (weg uit de kustprovincies, die de traditionele basis voor de schoenenproductie vormen). Dergelijke verplaatsingen leiden op zich niet tot een lagere productie en uitvoer door de VRC.
(174)
Wat Vietnam betreft, wordt het niet waarschijnlijk geacht dat de verhoging van het invoerrecht met 3,5 % ten gevolge van het SAP-graduatiemechanisme reden genoeg is om de productie in significante mate te verplaatsen. Hoewel niet kan worden uitgesloten dat deze tariefverhoging de omvang van de uitvoer uit Vietnam enigszins zal beïnvloeden, is het niet aannemelijk dat zij belangrijke gevolgen zal hebben voor de aankoopbeslissingen van de grote importeurs in de Unie. Er wordt aan herinnerd dat zowel Vietnam als China ondanks antidumpingrechten van veel meer dan 3,5 % grote hoeveelheden naar de Unie zijn blijven uitvoeren.
(175)
Daarom wordt geoordeeld dat eventuele productieverplaatsingen niet zodanig zullen zijn dat zij de aankoopbeslissingen van de importeurs ingrijpend wijzigen.
(176)
Ten aanzien van de invoer in de Unie uit andere landen werd vastgesteld dat de invoer uit bepaalde Aziatische landen na de instelling van antidumpingmaatregelen was toegenomen. Dit doet echter niets af aan het feit dat de invoer in de Unie van het betrokken product uit de twee betrokken landen in zeer aanzienlijke hoeveelheden en tegen dumpingprijzen is voortgegaan.
5.4. Ontwikkeling van het binnenlandse verbruik in de VRC
(177)
Sommige partijen betoogden dat de uitvoer uit de VRC zou dalen omdat het binnenlandse verbruik in dat land door het stimuleringsbeleid van de Chinese overheid toeneemt. Geen van deze partijen diende echter bewijsmateriaal in aan de hand waarvan de verwachte groei van het verbruik kon worden geëvalueerd - deze evaluatie werd door de economische crisis nog verder bemoeilijkt.
(178)
Hoewel redelijkerwijs kan worden aangenomen dat het binnenlandse verbruik van schoeisel door de recente economische groei in de VRC althans op middellange termijn zal toenemen, zijn er geen bewijzen aangedragen die aantonen dat deze groei tot een (verdere) afname van de uitvoer naar de Unie zal leiden.
5.5. Conclusie
(179)
Door de economische crisis neemt de invoer in de Unie uit de betrokken landen af. Redelijkerwijs kan echter worden aangenomen dat de situatie zich op een gegeven ogenblik herstelt, waarna de verkoop weer zal stijgen. Zelfs als de hoogste prognose wordt bewaarheid en de invoer in 2009 met in totaal 25 % tot 30 % zou dalen, worden nog altijd 80 miljoen paar schoenen uit de VRC ingevoerd, wat overeenkomt met een aandeel van ruim 10 % in de markt van de Unie, en bedraagt de uitvoer uit Vietnam naar de Unie nog altijd 48 miljoen paar, wat neerkomt op een marktaandeel van ongeveer 7 %.
(180)
Wat de overschakeling op andere leveringslanden voor de markt van de Unie betreft, werd vastgesteld dat de tot dusver waargenomen productieverplaatsingen geen beslissende invloed hebben gehad en dat er geen aanwijzingen zijn dat de tot nu waargenomen trends in de nabije toekomst ingrijpend zullen veranderen.
(181)
In het TNO hebben de betrokken landen hun uitvoer naar de Unie tegen dumpingprijzen voortgezet. Gezien de economische crisis en de (verwachte) inkrimping van de vraag en bij gebrek aan informatie over de invoerprijzen na het TNO waaruit het tegendeel blijkt, lijkt het niet onredelijk te voorspellen dat ook verder tegen dumpingprijzen zal worden uitgevoerd.
(182)
Gezien bovenstaande bevindingen over de ontwikkelingen tijdens en na het TNO luidt de conclusie dat de dumping waarschijnlijk zal worden voortgezet.
D. OPMERKINGEN VAN BELANGHEBBENDEN NA DE MEDEDELING VAN FEITEN EN OVERWEGINGEN
(183)
Na de mededeling van feiten en overwegingen werd een aantal opmerkingen ontvangen. Geen ervan leidde evenwel tot een wijziging van de conclusies. De voornaamste argumenten worden hieronder samengevat.
1. KEUZE VAN HET REFERENTIELAND
(184)
Verscheidene belanghebbenden herhaalden wat zij tijdens het onderzoek al over de keuze van het referentieland hadden gezegd. Zij wezen er onder meer op dat Brazilië volgens hen geen geschikte keuze was, omdat zijn markt in hoge mate beschermd was door tarieven en niet-automatische invoervergunningen, omdat de sociaaleconomische ontwikkeling er hoger was dan in China en Vietnam, omdat Brazilië gespecialiseerd zou zijn in damesschoenen en omdat het zich schuldig zou maken aan dumpingpraktijken. De Commissie had al kennis genomen van deze argumenten en is al uitvoerig hierop ingegaan bij de mededeling van feiten en overwegingen en in de overwegingen 68 tot en met 108 van deze verordening. De analyse heeft duidelijk aangetoond dat Brazilië in deze zaak het meest geschikte referentieland is.
2. REPRESENTATIVITEIT VAN DE STEEKPROEF
(185)
Sommige belanghebbenden beweerden dat de steekproef van exporteurs minder representatief was dan in de overwegingen 15 en 18 wordt gezegd, omdat de dumpingmarge werd berekend op basis van vier maanden in plaats van de twaalf maanden van het TNO. Er wordt aan herinnerd dat dit bij nieuwe onderzoeken in verband met het vervallen van een maatregel de normale berekeningsmethode van de Commissie is om vast te stellen of dumping wordt voortgezet en of herhaling van dumping waarschijnlijk is. Bij het onderzoek ter plaatse werd bevestigd dat de vier maanden representatief waren voor de volledige periode van twaalf maanden. Daartoe werden de kosten en prijzen voor de vier maanden vergeleken met die voor de overige acht maanden. Bovendien werd voor de vier maanden de laatste maand van elk kwartaal genomen, zodat ze gelijkelijk over de periode van twaalf maanden verdeeld waren. De Commissie is derhalve niet van mening dat de toegepaste methode de representativiteit van de steekproef verkleint.
3. CLASSIFICATIE EN VERGELIJKBAARHEID VAN HET PRODUCT
(186)
Sommige belanghebbenden waren van mening dat de Commissie haar methoden ten opzichte van het oorspronkelijke onderzoek had gewijzigd omdat zij de door medewerkende exporteurs gemaakte fouten ten aanzien van de PCN's had gecorrigeerd (overweging 59). Dit argument is ongegrond. De Commissie heeft de desbetreffende correcties immers juist aangebracht om ervoor te zorgen dat hetzelfde PCN-systeem werd gebruikt als de vorige keer.
(187)
Volgens sommige belanghebbenden kwamen de PCN's niet in voldoende mate rechtstreeks met elkaar overeen en liet de methode waarbij wordt gekozen voor sterk gelijkende PCN's te wensen over. Dit argument moet worden afgewezen. Dit systeem werd ook al bij het oorspronkelijke onderzoek toegepast. Aan de naar de belanghebbenden gestuurde mededeling van specifieke feiten en overwegingen ten aanzien van dit nieuwe onderzoek heeft de Commissie de concordantietabellen gehecht waarin het gebruik van elk gelijkend PCN nader wordt verklaard. Door gebruik te maken van sterk gelijkende PCN's wordt een billijke vergelijking tussen Braziliaanse modellen en door de landen van uitvoer verkochte modellen gewaarborgd. Daarnaast werden de normale waarden die aan de hand van gelijkende PCN's werden vastgesteld, waar nodig naar behoren gecorrigeerd. Geen van de belanghebbenden heeft overigens opmerkingen gemaakt over een mogelijke onnauwkeurigheid bij het gebruik van een sterk gelijkend PCN.
4. BEREKENING VAN DE DUMPING
(188)
Volgens sommige partijen was de berekening van de dumping met Indonesië als referentieland onjuist, omdat de gebruikte gegevens niet waren gecontroleerd of gecorrigeerd. De Commissie heeft de door de Indonesische ondernemingen verstrekte gegevens onderzocht omdat dit door verscheidene belanghebbenden was voorgesteld. Aangezien de Commissie geen verzoek om correcties had ontvangen, achtte zij het niet nodig deze aan te brengen. In elk geval werden de Indonesische gegevens in dit geval alleen gebruikt om de aan de hand van de Braziliaanse gegevens gedane bevindingen te controleren.
5. WAARSCHIJNLIJKHEID VAN VOORTZETTING VAN DUMPING
(189)
Verscheidene partijen voerden aan dat de daling van de invoer uit China en Vietnam tussen 2005 en 2008 (die zich na het TNO voortzette) en de stijging van de invoerprijzen in dezelfde periode erop wijzen dat voortzetting van schade veroorzakend dumping niet waarschijnlijk is. Er wordt aan herinnerd dat in het TNO de invoer uit China en Vietnam in de Unie een marktaandeel van ruim 28 % had, wat zeer aanzienlijk is. In absolute cijfers was de invoer uit China en Vietnam in het TNO omvangrijker dan in het TOO, toen al schade veroorzakende dumping werd vastgesteld. Voorts bleek uit een analyse van de gecontroleerde gegevens van de in de steekproef opgenomen exporteurs dat de prijzen sinds 2006 zijn gedaald.
(190)
Sommige belanghebbenden merkten op dat de productiekosten in China en Vietnam zijn gestegen, zodat de concurrentiedreiging uit die landen kleiner is geworden. De Commissie is van mening dat, daar China en Vietnam geen markteconomie hebben, een stijging van de kosten niet noodzakelijkerwijs tot gevolg heeft dat hun concurrentievermogen op de wereldmarkt terugloopt. Het onderzoek heeft uitgewezen dat beide landen een groot marktaandeel in de Unie hebben behouden en daarom nog altijd een bedreiging zijn.
(191)
Sommige partijen merkten op dat, hoewel de Unie toegaf dat de invoer na het TNO ten gevolge van de economische crisis was gedaald, dit niet als beslissende factor bij het vaststellen van de waarschijnlijkheid van herhaling van dumping werd gezien. Zoals in de overwegingen 179 en 180 al is uitgelegd, werd dit niet als beslissende factor geaccepteerd, omdat de hoeveelheden na het TNO nog altijd zeer groot zijn en een groot aandeel in de markt van de Unie hebben, terwijl zij tegen dumpingprijzen worden verkocht. Dit wijst er duidelijk op dat het waarschijnlijk is dat de invoer met dumping in de toekomst op grote schaal zal worden voortgezet.
(192)
Sommige partijen betwistten de aantrekkelijkheid van de markt van de Unie en voerden aan dat andere bestemmingen, met name de Verenigde Staten maar ten dele ook Rusland, voor de Chinese en Vietnamese exporteurs minstens even interessant zijn. Ook zou niet naar behoren rekening zijn gehouden met de opmerkingen van een van de partijen over de verwachte aanzienlijke groei van de Chinese markt zelf. De Commissie heeft deze kwestie onderzocht en vastgesteld dat de markt van de Unie een van de aantrekkelijkste markten voor de Chinese exporteurs blijft. Bij intrekking van de antidumpingrechten zou zijn aantrekkelijkheid zelfs nog toenemen, zodat waarschijnlijk nog meer zal worden ingevoerd. Wat de verwachte groei van het verbruik in China betreft, heeft de Commissie de door deze partij aangedragen gegevens onderzocht, maar achtte zij deze ontoereikend om de conclusies te wijzigen. Zelfs al is een dergelijke groei te verwachten, is er geen onderbouwd bewijsmateriaal waaruit blijkt dat deze zodanig zal zijn dat de uitvoer aanzienlijk terugloopt. Daarom moesten dit argument worden afgewezen.
E. DEFINITIE VAN DE BEDRIJFSTAK VAN DE UNIE
1. PRODUCTIE IN DE UNIE EN REPRESENTATIVITEIT
(193)
Het verzoek om een nieuw onderzoek werd door de CEC ingediend namens producenten in de Unie die gedurende het TNO samen meer dan 25 % van de totale productie in de Unie van het betrokken product voor hun rekening nemen.
(194)
Volgens een van de belanghebbenden zouden sommige leden van de CEC die vermoedelijk de klacht ondersteunen, zelf grote hoeveelheden uit de betrokken landen zijn gaan invoeren. Ook werd beweerd dat in de Unie geen „echte” productie van betekenis meer bestond. Deze bewering werd niet met bewijsmateriaal gestaafd.
(195)
In deze context werd gebruik gemaakt van alle beschikbare informatie, waaronder informatie in de klacht, gegevens die voor en na de opening van het onderzoek bij de producenten in de Unie en nationale verenigingen werden verkregen en algemene productiestatistieken, om de totale productie in de Unie en de steun voor het onderzoek vast te stellen. Het onderzoek heeft uitgewezen dat geen van de producenten in de Unie die de klacht hebben ingediend, van de definitie van de bedrijfstak van de Unie moet worden uitgesloten omdat op grond van de via de indiener van het verzoek verkregen informatie werd vastgesteld dat geen van hen verbonden was met producenten-exporteurs in de betrokken landen en hun invoer uit die landen nihil of minimaal was. Voor elke betrokken onderneming maakte die invoer maximaal 25 % van haar productie in de Unie uit.
(196)
Zoals in overweging 23 e.v. wordt beschreven, werd vastgesteld dat een van de ondernemingen in de steekproef van de bedrijfstak van de Unie haar productie in de Unie in de beoordelingsperiode had stopgezet. Er werd overwogen of deze onderneming van de definitie van de bedrijfstak van de Unie moest worden uitgesloten. Wat de totale productie betreft, legde deze onderneming in verhouding tot de andere ondernemingen in de steekproef echter zeer weinig gewicht in de schaal (7). Dus ook al werd deze onderneming uitgesloten, dan nog zou dat geen gevolgen hebben voor de algemene representativiteit.
(197)
In het algemeen heeft het onderzoek aangetoond dat er in de Unie nog altijd een belangrijke productie van leren schoenen bestaat, die over verscheidene lidstaten is verspreid en aan ongeveer 262 000 mensen werk biedt. De schoenindustrie bestaat uit circa 18 000 mkb-ondernemingen, waarvan de meeste in zeven Europese landen gevestigd zijn, met een concentratie in drie landen die het meest produceren.
(198)
Uit het onderzoek bleek echter dat twee tot dezelfde groep behorende ondernemingen banden hadden met producenten-exporteurs in de VRC, terwijl de groep zelf ook grote hoeveelheden van het betrokken product invoerde, waaronder van de met haar verbonden exporteurs in de VRC. Deze ondernemingen werden daarom van het begrip productie in de Unie, in de zin van artikel 4, lid 1, en artikel 5, lid 4, van de basisverordening, uitgesloten.
(199)
Op grond van het bovenstaande werd vastgesteld dat de totale productie van de bedrijfstak van de Unie, in de zin van artikel 4, lid 1, en artikel 5, lid 4, van de basisverordening, in het TNO 366 miljoen paar bedroeg.
(200)
Aangezien de producenten in de Unie die het verzoek steunden, meer dan 25 % van de totale productie voor hun rekening nemen en er geen tegenstanders van het verzoek zijn die een even groot of groter aandeel in de totale productie hebben, wordt geconcludeerd dat een groot deel van de bedrijfstak van de Unie, in de zin van artikel 4, lid 1, en artikel 5, lid 4, van de basisverordening, het verzoek steunt.
2. ONTWIKKELING VAN DE STRUCTUREN VAN DE PRODUCTIE IN DE UNIE
(201)
De gegevens bij dit onderzoek hebben betrekking op een uitgebreide Unie met 27 lidstaten en niet, zoals bij het oorspronkelijke onderzoek, op 25 lidstaten. Roemenië, dat in 2007 tot de Unie toetrad, is een belangrijke producent. Een groot deel van zijn productie bestaat echter uit het tegen vergoeding verwerken van grondstoffen voor andere ondernemingen in de Unie (toll manufacturing). Het effect van de echte Roemeense productie op de algemene productiesituatie in de Unie en op andere indicatoren is derhalve beperkt. Hetzelfde geldt voor Bulgarije. De uitbreiding heeft in dit opzicht dus geen grote gevolgen gehad.
(202)
De schoenindustrie in de Unie wordt gekenmerkt door netwerken van micro-ondernemingen (minder dan 10 werknemers) en kleine ondernemingen. Ondernemingen met meer dan 500 werknemers zijn uitzonderlijk en hebben slechts een klein deel van het totaal aantal arbeidskrachten in deze sector in dienst. Kleine en micro-ondernemingen hebben het voordeel dat zij flexibeler zijn en zich gemakkelijker aan de vraag op de markt aanpassen, maar anderzijds zijn zij ook financieel kwetsbaarder voor internationale concurrentie en de economische neergang.
(203)
Ten opzichte van de situatie bij het oorspronkelijke onderzoek zijn de productiestructuren in veel opzichten veranderd. Onder druk van de internationale concurrentie zijn veel producenten van het toneel verdwenen, waarbij sommige hun deuren volledig hebben gesloten terwijl andere zich hebben toegelegd op de distributie van schoeisel dat in Azië of dichter bij huis (Bosnië, Kroatië, Marokko, Tunesië, Servië) is vervaardigd. Weer andere hebben besloten een deel van het fabricageproces naar elders in de Unie te verplaatsen (Roemenië, Hongarije, Polen).
(204)
Veel ondernemingen hebben hun bedrijfsmodel herzien en daarbij onder meer hun productiefaciliteiten gebundeld door de vorming van clusters op grond van flexibele onderaannemingscontracten met andere producenten. Bij dit systeem levert de leidende onderneming het ontwerp en de grondstof (die het eigendom van deze onderneming blijft) en besteedt zij de fabricage (of een of meer bewerkingen, zoals stikken) uit aan verscheidene gespecialiseerde micro-ondernemingen bij haar in de buurt, waarbij deze op regelmatige basis en per seizoen een overeengekomen hoeveelheid schoenen te vervaardigen of te bewerken krijgen. Aan het eind van het fabricageproces betaalt de leidende onderneming de onderaannemers een vergoeding voor het uitgevoerde werk.
(205)
Een deel van de bedrijfstak is ook volgens een ander bedrijfsmodel gaan werken door zich meer toe te leggen op de productie van hoogwaardiger schoeisel uit het topsegment. Dit opende nieuwe wegen voor sommige van de grootste producenten van de Unie, die hun eigen merk creëerden. Sommige van hen maken waar mogelijk gebruik van franchisewinkels die een enkel merk verkopen, terwijl andere een deel van onafhankelijke winkels voor de verkoop van hun merk konden reserveren.
(206)
Veel van de tot deze groep behorende ondernemingen hebben bovendien hun distributiebeleid gewijzigd en verkopen nu bij voorkeur aan detailhandelaren (of zelfs direct aan eindgebruikers) in plaats van aan de groothandel. Kortom, door deze veranderingen bestaan in deze bedrijfstak nu verschillende bedrijfsmodellen naast elkaar.
(207)
Door de overschakeling op clusterproductie, een hoogwaardiger productsegment en een ander distributiebeleid konden de middelen worden gebundeld en schaalvoordelen worden bereikt, waardoor de flexibiliteit en efficiëntie groter zijn geworden. Ook werd het hierdoor gemakkelijker de nodige financiering bij de banken te verkrijgen.
(208)
Deze ontwikkelingen hebben geleid tot een bedrijfstak met verschillende, parallelle bedrijfsmodellen. Een groot deel van de bedrijfstak is nog pas in de allereerste fase van de overstap naar een ander bedrijfsmodel en heeft meer tijd nodig om dit proces te voltooien. De tweede groep, die haar bedrijfsmodel al heeft aangepast, is in de beoordelingsperiode aanzienlijk gegroeid, maar is er desondanks niet in geslaagd om in de verwachte mate profijt te trekken van de daling van het aantal producenten op de markt.
F. SITUATIE OP DE MARKT VAN DE UNIE
1. VERBRUIK IN DE UNIE
Tabel 3
Verbruik in de Unie
2006
2007
TNO
Verbruik (x 1 000 paar)
724 553
690 285
674 826
Index: 2006 = 100
100
95
93
(209)
Het zichtbare verbruik nam in de beoordelingsperiode met 7 % af, d.w.z. van 725 miljoen paar in 2006 tot 675 miljoen paar in het TNO.
(210)
De daling van het verbruik ging gepaard met een gelijktijdige stijging van het verbruik van andere soorten schoeisel die niet binnen de productomschrijving vallen (bv. van textiel, rubber en kunststof). Zo werden in dezelfde periode 23 % meer schoenen van textiel, rubber en kunststof verbruikt. Dit lijkt te wijzen op een zekere mate van substitutie tussen de twee productcategorieën, die mede werd beïnvloed door modetrends (groter marktaandeel voor schoeisel van leer met kunststof of van op leer lijkende kunststof). Daar de stijging van het verbruik van ander schoeisel echter veel groter was dan de daling van het verbruik van schoeisel van leer (+ 23 % resp. - 7 %), kan niet worden geconcludeerd dat textiel en andere materialen in meer dan geringe mate leer bij de vervaardiging van schoeisel hebben vervangen. Voorts is de gemiddelde invoerprijs voor ander schoeisel maar de helft van die voor schoeisel van leer, zodat de markt voor het veel duurdere schoeisel van leer geheel zou zijn verdwenen als er sprake was geweest van een grote verwisselbaarheid tussen de twee soorten. In een algemeen toegankelijke marktstudie (8) wordt daarentegen juist onderstreept dat schoeisel van leer een sterke positie op de markt zal behouden. In feite kopen de consumenten bijna even veel leren schoenen als eerst, maar daarnaast kopen zij nu aanzienlijk meer schoenen van textiel en kunststof.
2. HUIDIGE INVOER UIT DE BETROKKEN LANDEN
2.1. Omvang en marktaandeel van de betrokken invoer in het TNO
Tabel 4
Totale omvang van de invoer uit de betrokken landen
TOO
2005
2006
2007 (9)
TNO (9)
VRC (x 1 000 paar)
63 403
183 568
157 560
123 016
125 052
Index 2006
100
78
79
Index: TOO = 100
100
292
251
195
198
Marktaandeel
8,8 %
22,9 %
21,6 %
17,8 %
18,5 %
Vietnam (x 1 000 paar)
102 625
100 619
79 427
62 503
68 852
Index 2006
100
79
87
Index: TOO = 100
100
98
77
61
67
Marktaandeel
14,2 %
12,6 %
11,0 %
9,1 %
10,2 %
(211)
De totale invoer uit de VRC daalde in de beoordelingsperiode van 157 tot 125 miljoen paar, wat neerkomt op een daling van het marktaandeel in de EU van 21,8 % tot 18,5 %.
(212)
Uit bovenstaande tabel blijkt echter dat de invoer uit de VRC na het einde van de contingenteringsregeling op 1 januari 2005 door de lage invoerprijzen sterk gestegen is ten opzichte van het TOO. De invoer nam af na de instelling van maatregelen, maar stabiliseerde zich in 2007 en het TNO op een niveau van ruim 120 miljoen paar, bijna twee keer zoveel als in het TOO.
(213)
Bovendien is bij een antiontwijkingsonderzoek vastgesteld dat er sprake was van ontwijking van de maatregelen in de zin van artikel 13 van de basisverordening, doordat de met dumping ingevoerde producten van oorsprong uit de VRC via Macau werd verzonden; daardoor kon de betaling van antidumpingrechten worden vermeden en werd de corrigerende werking van de maatregelen ondermijnd. Hieruit blijkt dat de markt van de Unie nog altijd zeer belangrijk is voor de Chinese producenten-exporteurs.
(214)
De invoer uit Vietnam daalde in de beoordelingsperiode van 79 tot 69 miljoen paar. Hoewel de daling ten opzichte van het TOO meer dan 13 % bedroeg, was de invoer nog altijd aanzienlijk en bleef het marktaandeel tijdens het TNO min of meer stabiel op ongeveer 10 %.
(215)
In 2006 werden uit de VRC en Vietnam samen 237 miljoen paar schoenen ingevoerd, maar in 2007 was de invoer gedaald tot 185 miljoen paar en in het TNO bedroeg hij 194 miljoen paar. Hoewel de omvang van de invoer in de beoordelingsperiode afnam, was deze nog altijd groter dan die welke tot de instelling van maatregelen had geleid (166 miljoen paar). Het gezamenlijke marktaandeel van de VRC en Vietnam daalde in de beoordelingsperiode van 32,7 % tot 28,7 %, maar ook hier geldt dat het marktaandeel in het TNO aanzienlijk groter was dan in het TOO (23 %).
2.2. Cumulatieve beoordeling van de gevolgen van de betrokken invoer met dumping
(216)
De Commissie heeft aan de hand van de criteria van artikel 3, lid 4, van de basisverordening onderzocht of de gevolgen van de invoer met dumping uit de betrokken landen cumulatief konden worden beoordeeld. In dat artikel is bepaald dat wanneer de invoer van een product uit meer dan een land terzelfder tijd aan een antidumpingonderzoek wordt onderworpen, de gevolgen van die invoer cumulatief kunnen worden beoordeeld mits wordt vastgesteld dat a) de dumpingmarge voor het uit elk land ingevoerde product meer dan minimaal is in de zin van artikel 9, lid 3, van de basisverordening en dat de uit elk land ingevoerde hoeveelheid niet te verwaarlozen is, en b) een cumulatieve beoordeling van de gevolgen van de invoer gezien de concurrentieverhoudingen tussen de ingevoerde producten onderling en tussen de ingevoerde producten en het soortgelijke product uit de Unie opportuun is.
(217)
Er werd eerst vastgesteld dat de dumpingmarge voor elk van de betrokken landen meer dan minimaal was. Bovendien was de omvang van de invoer met dumping uit elk van de landen niet te verwaarlozen in de zin van artikel 5, lid 7, van de basisverordening. De invoer uit China en Vietnam lag op rond 18 % respectievelijk 10 % van het verbruik in de Unie in het TNO.
(218)
Het onderzoek toonde verder aan dat de concurrentieverhoudingen vergelijkbaar waren, zowel tussen de met dumping ingevoerde producten onderling als tussen de invoer met dumping en het soortgelijke product uit de Unie. Ongeacht hun oorsprong blijken schoenen met bovendeel van leder die door de betrokken landen worden vervaardigd en verkocht en die welke door de bedrijfstak van de Unie worden vervaardigd en verkocht, met elkaar te concurreren; zij hebben immers dezelfde basiskenmerken, zijn vanuit het oogpunt van de consument verwisselbaar en worden via dezelfde distributiekanalen verkocht. Daarnaast heeft het onderzoek aangetoond dat de ontwikkeling van het invoervolume voor beide landen gelijk op is gegaan: voor beide is de invoer tussen 2006 en het eind van het TNO met 10 tot 25 % geslonken. Ook de invoerprijzen liggen voor beide landen in dezelfde orde van grootte. Bovendien hadden die prijzen die van de bedrijfstak van de Unie in een vergelijkbaar handelsstadium onderboden.
(219)
Gezien het bovenstaande wordt geconcludeerd dat aan alle voorwaarden voor een cumulatieve beoordeling wordt voldaan en dat de gevolgen van de invoer met dumping van oorsprong uit de betrokken landen daarom gezamenlijk moeten worden beoordeeld voor de schadeanalyse.
2.3. Prijsontwikkeling en prijsgedrag van de invoer van het betrokken product
Tabel 5
Prijsontwikkeling voor de betrokken landen
2006
2007
TNO
VRC euro/paar
8,4
8,4
8,5
Index: 2006 = 100
100
99
103
Vietnam euro/paar
10,2
9,7
9,5
Index: 2006 = 100
100
96
94
Bron: Eurostat.
(220)
De gemiddelde prijzen van de invoer uit de VRC zijn in de beoordelingsperiode vrij stabiel gebleven en lagen rond 8,4 euro per paar. Dat is ongeveer 20 % hoger dan de prijs in het TOO (7,2 euro). De gemiddelde prijzen van de invoer uit Vietnam zijn in de beoordelingsperiode gedaald en lagen in het TNO dicht bij het TOO-niveau van 9,2 euro per paar. Bij de beoordeling van de ontwikkeling van de gemiddelde prijzen wordt echter geen rekening gehouden met eventuele veranderingen in de productmix tijdens de beoordelingsperiode.
2.4. Onderbieding
(221)
Voor de berekening van de prijsonderbieding is dezelfde methode gebruikt als bij het oorspronkelijke onderzoek. De invoerprijzen, inclusief antidumpingrechten, van de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs werden vergeleken met de prijzen van de bedrijfstak van de Unie op basis van de gewogen gemiddelde prijzen voor vergelijkbare productsoorten in het TNO. De prijzen van de bedrijfstak van de Unie werden af fabriek vergeleken met de cif-invoerprijs, grens Unie, plus antidumping- en invoerrechten. Deze prijsvergelijking vond plaats voor hetzelfde handelsstadium, eventueel na correctie, en met aftrek van kortingen en rabatten. Voor een billijke vergelijking werden correcties toegepast voor kosten die de importeurs in de Unie moeten maken, zoals voor ontwerp, selectie van de grondstof enz., en die anders niet in de invoerprijs tot uiting komen. Dit leek terecht aangezien het ingevoerde schoeisel op bestelling volgens specificaties van de importeurs zelf (grondstof, ontwerp) wordt vervaardigd.
(222)
Op basis van de prijzen van de medewerkende producenten-exporteurs zijn de onderbiedingsmarges per land, uitgedrukt als percentage van de prijzen van de bedrijfstak van de Unie, als volgt:
Tabel 6
Onderbiedingsmarges
Land
Prijsonderbieding
VRC
31,9 %
Golden Step (VRC)
37,1 %
Vietnam
38,9 %
3. INVOER UIT DERDE LANDEN
3.1. Omvang, marktaandeel en prijzen van de invoer in het TNO
Tabel 7
Omvang van de invoer uit derde landen
Omvang van de invoer
2006
2007
TNO
India (miljoen paar)
50
55
56
Index: 2006=100
100
111
112
Marktaandeel
7 %
8 %
8 %
Indonesië (miljoen paar)
20
29
31
Index: 2006=100
100
144
158
Marktaandeel
3 %
4 %
5 %
Brazilië (miljoen paar)
21
22
21
Index: 2006=100
100
102
98
Marktaandeel
3 %
3 %
3 %
Thailand (miljoen paar)
11
12
12
Index: 2006=100
100
108
107
Marktaandeel
2 %
2 %
2 %
Tunesië (miljoen paar)
10
12
12
Index: 2006=100
100
124
130
Marktaandeel
1 %
2 %
2 %
Marokko (miljoen paar)
10
10
10
Index: 2006=100
100
99
98
Marktaandeel
1 %
1 %
1 %
Andere (miljoen paar)
63
67
59
Index: 2006=100
100
107
93
Marktaandeel
9 %
10 %
9 %
Totaal (miljoen paar)
185
207
201
Index: 2006=100
100
112
109
Marktaandeel
26 %
30 %
30 %
Tabel 8
Waarde van de invoer uit derde landen
Waarde
2006
2007
TNO
India euro/paar
11,34
11,67
11,98
Index: 2006=100
100
103
106
Indonesië euro/paar
9,98
10,06
9,67
Index: 2006=100
100
101
97
Brazilië euro/paar
15,8
15,78
16,83
Index: 2006=100
100
100
107
Thailand euro/paar
12,56
13,54
13,55
Index: 2006=100
100
108
108
Tunesië euro/paar
12,76
13,2
13,39
Index: 2006=100
100
103
105
Marokko euro/paar
14,6
15,05
14,98
Index: 2006=100
100
103
103
Andere euro/paar
14,64
14,25
15,26
Index: 2006=100
100
97
104
Totaal euro/paar
13,16
13,07
13,40
Index: 2006=100
100
99
102
(223)
Uit bovenstaande tabellen blijkt dat de totale invoer uit derde landen in de beoordelingsperiode in absolute cijfers is gestegen. De totale invoer is van 185 miljoen paar in 2006 tot 201 miljoen paar in het TNO gestegen, terwijl het marktaandeel in dezelfde periode van 26 % tot 30 % toenam.
(225)
De prijzen van de invoer uit derde landen liggen gemiddeld echter respectievelijk 34 % en 28 % boven de Chinese en Vietnamese prijzen.
G. DE ECONOMISCHE SITUATIE VAN DE BEDRIJFSTAK VAN DE UNIE
1. OPMERKINGEN VOORAF
(225)
Overeenkomstig artikel 3, lid 5, van de basisverordening heeft de Commissie alle economische factoren en indicatoren onderzocht die op de situatie van de bedrijfstak van de Unie van invloed waren.
(226)
Zoals al is uitgelegd, moest wegens de bijzondere kenmerken van de bedrijfstak en het grote aantal klagende producenten in de Unie gebruik worden gemaakt van steekproeven. De indicatoren voor de schadeanalyse zijn op de volgende twee niveaus vastgesteld:
-
de macro-economische indicatoren (productiecapaciteit, omvang van de verkoop, marktaandeel, werkgelegenheid, productiviteit, groei, hoogte van de dumpingmarges en herstel van de gevolgen van eerdere dumping) werden aan de hand van de door de nationale verenigingen van producenten in de Unie en individuele ondernemingen verstrekte gegevens beoordeeld voor de totale productie in de Unie. Deze factoren werden waar mogelijk getoetst aan algemene gegevens uit de officiële statistiek;
-
de micro-economische indicatoren (voorraden, verkoopprijzen, kasstroom, winstgevendheid, rendement van investeringen, vermogen om kapitaal aan te trekken, investeringen en lonen) werden geanalyseerd voor individuele ondernemingen, namelijk voor de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie.
2. MACRO-ECONOMISCHE INDICATOREN
2.1. Productie, productiecapaciteit en bezettingsgraad
Tabel 9
Productiecapaciteit en bezettingsgraad
2006
2007
TNO
Productie (x 1 000 paar)
390 314
383 692
365 638
Index: 2006=100
100
98
94
Capaciteit (x 1 000 paar)
551 844
571 663
564 091
Index: 2006=100
100
104
102
Bezettingsgraad
71 %
68 %
66 %
Index: 2006=100
100
95
92
Bron: gegevens met betrekking tot de EU-27: Prodcom, zoals bevestigd door gegevens van individuele producenten en producentenverenigingen. Opmerking: Zoals in overweging 23 is uitgelegd, is bij het onderzoek gebleken dat de productie van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie als gevolg van de situatie van een bepaalde producent in de beoordelingsperiode tussen 18 % en 21 % lager was dan oorspronkelijk werd vermeld. Niets in de beschikbare informatie wees erop dat de bevinding voor deze producent op de gehele bedrijfstak van toepassing was. Niettemin werd onderzocht of de vastgestelde lagere productie voor de gehele productie in de Unie gold. Om het effect van dit verschil bij toepassing op de totale productie in de Unie te onderzoeken, werd uitgegaan van een daling van 20 % van de totale productie in de Unie in de beoordelingsperiode. Het verschil tussen de bij het onderzoek vastgestelde productieomvang van de in de steekproef opgenomen ondernemingen en de oorspronkelijk aangegeven productieomvang was voor de gehele beoordelingsperiode constant met slechts kleine variaties. Derhalve werd geconcludeerd dat de algemene ontwikkeling van de voor dit onderzoek belangrijke schade-indicatoren (marktaandeel, productiviteit enz.) niet werd beïnvloed.
(227)
De productie is in de beoordelingsperiode met 6 % gedaald, wat grotendeels overeenkomt met de daling in het verbruik van leren schoenen in die periode.
(228)
Volgens sommige belanghebbenden die importeurs en detailhandelaren vertegenwoordigden, moest de productiedaling in de Unie als positief worden gezien en niet als een teken dat de bedrijfstak van de Unie in de betrokken periode schade bleef lijden; zij onderbouwden deze bewering echter niet met bewijsmateriaal. Volgens hen was de productiedaling het gevolg van een welbewuste stroomlijning in de bedrijfstak van de Unie, waarbij het goedkopere marktsegment werd opgegeven ten gunste van het hoge middensegment, waar de bedrijfstak van de Unie altijd al een goede concurrentiepositie had.
(229)
Zoals ook al bij het oorspronkelijke onderzoek was vastgesteld, zijn vele producenten in de Unie van het toneel verdwenen omdat zij niet op konden tegen de invoer met dumping, en niet noodzakelijkerwijs omdat zij te kampen hadden met een inherent of structureel gebrek aan concurrentievermogen. Daarom wordt de bewering dat de productiedaling in de Unie als positief moet worden gezien, van de hand gewezen.
(230)
Volgens een van de belanghebbenden bleek uit het feit dat de bezettingsgraad van de bedrijfstak van de Unie stabiel was gebleven, dat er geen schade werd geleden.
(231)
Zoals al bij het oorspronkelijke onderzoek werd geconcludeerd, hangt de werkelijke capaciteit in deze bedrijfstak sterk af van de beschikbare arbeidskrachten en minder van de technische capaciteit van de machines in de productielijn. Daarom kan de capaciteit het best worden afgemeten aan het aantal werknemers, zoals in punt 2.3 nader wordt beschreven. In elk geval heeft het onderzoek, in tegenstelling tot wat de belanghebbenden beweerden, aangetoond dat de bezettingsgraad, afgemeten aan de technische capaciteit, in de beoordelingsperiode van 71 % tot 66 % is geslonken; het argument dat de onveranderde bezettingsgraad een teken is dat er geen schade werd geleden, kan derhalve niet staande worden gehouden.
2.2. Omvang van de verkoop en marktaandeel
Tabel 10
Omvang van de verkoop en marktaandeel
2006
2007
TNO
Verkoop (x 1 000 paar)
302 784
298 116
279 865
Index: 2006=100
100
98
92
Marktaandeel
41,8 %
43,2 %
41,5 %
Index: 2006=100
100
103
99
(232)
In absolute cijfers is de verkoop door de bedrijfstak van de Unie in de beoordelingsperiode met 8 % gedaald. Aangezien het verbruik in dezelfde periode ook met 7 % afnam, is de bedrijfstak van de Unie er toch in geslaagd zijn marktaandeel stabiel te houden. Bij een vergelijking met de situatie bij het oorspronkelijke onderzoek, toen de verkoop met 33 % daalde, wordt eveneens duidelijk dat de vrije val van verkoop en marktaandeel na de instelling van de maatregelen is gestopt.
(233)
Een van de belanghebbenden stelde dat er geen sprake van schade was, omdat de bedrijfstak van de Unie zijn marktaandeel in de beoordelingsperiode had vergroot. Uit het onderzoek is evenwel gebleken dat het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie gedurende de beoordelingsperiode heel weinig is veranderd. Voorts was te verwachten, zoals onder E.2 nader wordt toegelicht, dat de overblijvende ondernemingen door de stroomlijning van de productie en de wijziging van het bedrijfsmodel hun aanwezigheid op de markt wezenlijk hadden kunnen uitbreiden. Het feit dat de verkoop door de producenten in de Unie niet steeg, wijst erop dat de door de invoer met dumping veroorzaakte druk zorgwekkend blijft.
(234)
Het feit dat de bedrijfstak van de Unie zijn marktaandeel sinds de instelling van de antidumpingrechten niet had vergroot, wees er volgens sommige belanghebbenden op dat hij niet van deze rechten had kunnen profiteren en dat de ingevoerde producten in elk geval niet verwisselbaar waren met het in de Unie vervaardigde product.
(235)
Ook hier moet worden onderstreept dat het marktaandeel slechts een van de onderzochte indicatoren is en dat, zoals hieronder bij andere factoren wordt beschreven, het onderzoek heeft aangetoond dat er een aanzienlijke concurrentie bestaat tussen de in de Unie vervaardigde producten en het uit de betrokken landen ingevoerde product. Terwijl het juist is dat de producenten in de Unie hun marktaandeel niet in significante mate hebben kunnen vergroten, is de enorme daling van de verkoop die bij het oorspronkelijke onderzoek werd waargenomen, tot staan gebracht en hebben de maatregelen de producenten in de Unie in staat gesteld hun verkoop en marktaandeel te stabiliseren. Verdere vergrotingen van het marktaandeel waren kennelijk niet mogelijk door de aanmerkelijke prijsdruk die door de invoer met dumping werd uitgeoefend (zie de overwegingen 261 en 262).
(236)
Andere belanghebbenden voerden aan dat de bedrijfstak van de Unie aanzienlijk meer is gaan uitvoeren en dat er daarom geen sprake meer was van schade.
(237)
Zoals uit onderstaande tabel blijkt, is bij het onderzoek daarentegen juist gebleken dat de uitvoer van de bedrijfstak van de Unie in de beoordelingsperiode niet is gestegen maar licht is gedaald.
(238)
In elk geval maakt de uitvoer maar 25 % van de verkoop van de producenten in de Unie uit. De verkoop in de Unie is daarom verreweg de belangrijkste factor bij het bepalen van de financiële situatie van de producenten in de Unie. Daarnaast is uit het onderzoek niet gebleken dat een grotere uitvoer tot een daling van de verkoop in de Unie zou leiden.
(239)
Gezien het bovenstaande kan het argument dat de schade voor de bedrijfstak van de Unie zou zijn geneutraliseerd door de grotere uitvoer, niet staande worden gehouden.
Tabel 11
Uitvoer door de producenten van de Unie
2006
2007
TNO
Uitvoer door de producenten van de Unie (x 1 000 paar)
91 395
89 845
89 739
Index: 2006=100
100
98
98
Bron: Comext.
2.3. Werkgelegenheid
Tabel 12
Werkgelegenheid
2006
2007
TNO
Totaal aantal werknemers (x 1 000)
267
264
262
Index: 2006=100
100
99
98
(240)
De producenten in de Unie hadden ongeveer 260 000 mensen in dienst die in het TNO rechtstreeks bij de vervaardiging van het betrokken product betrokken waren.
(241)
Een van de belanghebbenden voerde aan dat het aantal werknemers in de bedrijfstak van de Unie stabiel was gebleven, wat erop wees dat geen schade meer werd geleden.
(242)
In deze context wordt eraan herinnerd dat de beoordeling van de schade gebaseerd moet zijn op een analyse van alle relevante indicatoren en niet op die van een losstaande factor. Voorts heeft het onderzoek uitgewezen dat de werkgelegenheid in de bedrijfstak van de Unie licht is gedaald (- 2,0 %). Dat de werkgelegenheid niet nog meer is gedaald, komt waarschijnlijk doordat een groot deel van de bedrijfstak van de Unie op een productie in clusters is overgestapt, waardoor in de producerende ondernemingen belangrijke knowhow behouden kon blijven.
(243)
Een andere belanghebbende gaf aan dat niet de concurrentie door de invoer uit de betrokken landen, maar het gebrek aan beschikbare arbeidskrachten in de Unie een belangrijke reden was voor de problemen waarmee de bedrijfstak van de Unie te kampen had.
(244)
Dit argument werd echter niet met bewijsmateriaal gestaafd en de bevindingen van het onderzoek duiden er niet op dat de beschikbaarheid van arbeidskrachten een belangrijk probleem voor de producenten in de Unie is, zodat dit argument moet worden verworpen.
2.4. Productiviteit
Tabel 13
Productiviteit
2006
2007
TNO
Productiviteit
1 461
1 453
1 391
Index: 2006=100
100
99
95
(245)
De gemiddelde productiviteit in de beoordelingsperiode werd bij dit onderzoek beoordeeld op basis van het totale aantal werknemers, d.w.z. met inbegrip van alle werknemers in alle productiefaciliteiten in een clustersysteem. In de beoordelingsperiode liep de productiviteit enigermate terug. Zoals onder E.2 wordt vermeld, houdt de productiviteit verband met de algemene structuur van de ondernemingen en de door hen geproduceerde soorten schoeisel en kan zij van land tot land en van onderneming tot onderneming sterk verschillen. Daarom kan de daling niet als aanzienlijk worden beschouwd.
2.5. Groei
(246)
Tussen 2006 en het eind van het TNO is het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie stabiel gebleven, hoewel de verkoop door de producenten in de Unie ten gevolge van de daling van het verbruik in absolute cijfers is gedaald.
2.6. Hoogte van de dumpingmarge
(247)
Gezien de omvang en de prijzen van de invoer uit de betrokken landen kunnen de gevolgen van de hoogte van de werkelijke dumpingmarge voor de bedrijfstak van de Unie niet als te verwaarlozen worden beschouwd.
2.7. Herstel van de gevolgen van vroegere dumping of subsidiëring
(248)
De antidumpingmaatregelen werden in oktober 2006 ingesteld tegen de invoer van bepaald schoeisel met bovendeel van leder van oorsprong uit de VRC en Vietnam. Sindsdien hebben de producenten in de Unie zich slechts ten dele hersteld, zoals hieronder nader wordt beschreven.
3. MICRO-ECONOMISCHE INDICATOREN
3.1. Voorraden
Tabel 14
Voorraden
2006
2007
TNO
x 1 000 paar
163
120
198
Index: 2006=100
100
73
121
Bron: gecontroleerde antwoorden op vragenlijsten
(249)
De voorraden bleven met ongeveer 2 % van de productie te verwaarlozen. Er wordt aan herinnerd dat het belang van deze indicator niet mag worden overschat omdat dit soort product op bestelling wordt vervaardigd en de voorraden bestaan uit goederen die op een bepaald tijdstip zijn verkocht maar nog niet zijn geleverd.
3.2. Verkoopprijzen
Tabel 15
Verkoopprijs
2006
2007
TNO
Euro/paar
26,6
29,5
34,6
Index: 2006=100
100
111
130
Bron: gecontroleerde antwoorden op vragenlijsten
(250)
De verkoopprijzen stegen in de beoordelingsperiode met 30 %. Aan deze stijging liggen twee belangrijke factoren ten grondslag. Zij is enerzijds het gevolg van ontwikkelingen op het gebied van het bedrijfsmodel, waarop al is ingegaan, en anderzijds van de hogere kosten, met name veroorzaakt door de duurdere grondstoffen.
3.3. Kasstroom, winstgevendheid en rendement van investeringen
Tabel 16
Kasstroom - winstgevendheid - rendement van investeringen
2006
2007
TNO
Kasstroom (x 1 000 euro)
7 720
13 101
13 337
Index: 2006=100
100
170
173
Winst op netto-omzet
1,3 %
3,4 %
3,0 %
Index: 2006=100
100
261
231
Rendement van investeringen
9,5 %
22,8 %
20,5 %
Index: 2006=100
100
240
217
Bron: gecontroleerde antwoorden op vragenlijsten
(251)
Tussen 2006 en het eind van het TNO is de winst van de bedrijfstak van de Unie van 1,3 % tot 3 % gestegen. De hogere winst was van invloed op de ontwikkeling van de kasstroom en het rendement van investeringen. Dit moet evenwel worden gezien in het licht van een aanzienlijke verslechtering en een laag investeringsniveau ten tijde van het oorspronkelijke onderzoek.
(252)
Volgens sommige belanghebbenden was de winst van de bedrijfstak van de Unie duidelijk gestegen en lag deze in feite aanzienlijk hoger dan de 6 % die bij het oorspronkelijke onderzoek als doel werd gesteld. Er zou dus, ongeacht de andere schade-indicatoren, geen sprake meer zijn van schade.
(253)
In deze context zij erop gewezen dat de winstgevendheid weliswaar is verbeterd, maar dat uit het onderzoek is gebleken dat deze niet de beoogde 6 % van het oorspronkelijke onderzoek heeft bereikt. De winstgevendheid had eigenlijk sterker moeten stijgen, niet in de laatste plaats omdat een groot deel van de bedrijfstak op een nieuw bedrijfsmodel was overgestapt. Dit laat zien dat de bedrijfstak vanuit het oogpunt van de winstgevendheid nog altijd in een kwetsbare situatie verkeert. Het argument dat de winstgevendheid erop zou duiden dat de bedrijfstak van de Unie geen schade meer lijdt, moet derhalve worden verworpen.
3.4. Vermogen om kapitaal aan te trekken
(254)
Het onderzoek heeft uitgewezen dat mkb-ondernemingen, die in wezen de gehele bedrijfstak uitmaken, door hun nog altijd zwakke financiële situatie niet voldoende bankgaranties kunnen voorleggen en het dus moeilijk vinden nieuw kapitaal aan te trekken.
3.5. Investeringen
Tabel 17
Investeringen
2006
2007
TNO
(x 1 000 euro)
9 019
13 777
20 979
Index: 2006=100
100
153
233
Bron: gecontroleerde antwoorden op de vragenlijst
(255)
Weliswaar zijn de investeringen in de beoordelingsperiode toegenomen, maar in absolute cijfers maakten zij in het TNO nog maar 6 % van de omzet uit. Bovendien wordt deze toename beïnvloed door de buitengewone investeringen in gebouwen door een van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie. Als deze buiten beschouwing worden gelaten, lagen de investeringen in de beoordelingsperiode onveranderd op een laag niveau. Ook dit moet evenwel worden gezien in het licht van een aanzienlijke verslechtering en een laag investeringsniveau ten tijde van het oorspronkelijke onderzoek.
3.6. Lonen
Tabel 18
Lonen
2006
2007
TNO
Lonen (x 1 000 euro)
21 305
23 186
23 855
Index: 2006=100
100
109
112
Gemiddeld loon per persoon (euro)
21 826
21 418
21 897
Index: 2006=100
100
98
100
Bron: gecontroleerde antwoorden op de vragenlijst.
(256)
De gemiddelde lonen zijn in de beoordelingsperiode constant gebleven, wat erop wijst dat de werkelijke lonen zijn gedaald en niet de normale loontrend hebben gevolgd. Hieruit blijkt eens te meer onder hoeveel druk de producenten in de Unie staan.
4. CONCLUSIE INZAKE SCHADE
(257)
Zoals hierboven wordt aangetoond, bleken niet alle in de basisverordening genoemde factoren voor de vaststelling van schade rechtstreeks van invloed te zijn op de situatie van de schoenindustrie in de Unie. In the bijzonder zijn de voorraden voor de schadeanalyse van weinig belang, omdat op bestelling wordt geproduceerd zodat de voorraden, zo deze er al zijn, uit nog niet geleverde/gefactureerde orders bestaan. Ook blijft de schoenindustrie een arbeidsintensieve bedrijfstak, zodat de productiecapaciteit niet door technische factoren wordt beperkt, maar voornamelijk afhangt van het aantal werknemers dat door de producenten is ingehuurd.
(258)
Uit de analyse van de macro-economische indicatoren die meer rechtstreeks op de situatie van de bedrijfstak van de Unie van invloed zijn, blijkt dat zijn productie en zijn verkoop in de beoordelingsperiode ongeveer evenveel zijn gedaald als het verbruik in de Unie. De verkoop, het marktaandeel en het aantal werknemers van de producenten in de Unie zijn stabiel gebleven. De productiviteit is gedaald, maar niet veel. In het algemeen kan worden gesteld dat, terwijl de resterende producenten in de Unie door de overstap op een nieuw bedrijfsmodel hun verkoop en productie eigenlijk hadden moeten kunnen vergroten, ook duidelijk is dat door de instelling van maatregelen een halt is toegeroepen aan de economische vrije val waarmee de bedrijfstak eerder te kampen had. De maatregelen hebben een groot deel van de bedrijfstak van de Unie ook in staat gesteld zijn bedrijfsmodel te wijzigen door de vorming van gespecialiseerde clusters om de productieprocessen te stroomlijnen, door overschakeling op een duurder productsegment en door vaker direct aan detailhandelaren te leveren in plaats van aan de groothandel.
(259)
Een analyse van de relevante micro-economische indicatoren laat zien dat de verkoopprijzen, kasstroom, investeringen en winst zijn gestegen en geeft daarom eveneens steun aan de conclusie dat de bedrijfstak van de Unie zich ten dele heeft hersteld. Dit herstel is evenwel niet zodanig dat een normaal winst- en investeringsniveau werd bereikt; de bedrijfstak heeft nog altijd problemen bij het aantrekken van kapitaal en bij de loonontwikkeling, waaruit blijkt dat hij nog kwetsbaar is en dat de schade niet volledig is weggenomen.
(260)
Over het geheel genomen heeft het onderzoek aangetoond dat de bedrijfstak van de Unie nog altijd aanmerkelijke schade lijdt.
5. GEVOLGEN VAN DE INVOER MET DUMPING UIT DE BETROKKEN LANDEN EN GEVOLGEN VAN ANDERE FACTOREN
5.1. Gevolgen van de invoer met dumping uit de betrokken landen
(261)
Hoewel de omvang van de invoer uit de twee betrokken landen samen in de beoordelingsperiode is gedaald, was hij in het TNO nog aanzienlijk groter dan bij het oorspronkelijke onderzoek. De invoer uit de VRC was bijna twee keer zo groot als in het TOO en hoewel de omvang van de invoer uit Vietnam in dezelfde periode afnam, was hij met een marktaandeel van circa 10 % toch nog duidelijk aanwezig op de markt.
(262)
Uit een analyse van de prijzen van de invoer uit de betrokken landen in de beoordelingsperiode blijkt dat de prijzen van de Chinese invoer stabiel zijn gebleven, terwijl die van de Vietnamese invoer zijn gedaald. Bij een vergelijking met de prijzen in het TOO zijn de Chinese prijzen met ongeveer 20 % gestegen, terwijl de Vietnamese prijzen ongeveer gelijk zijn gebleven. Ondanks verschillen in productmix en enkele vraagtekens bij het handelsstadium is evident dat de gemiddelde invoerprijs van 8,6 euro voor de VRC en 9,51 euro voor Vietnam een punt van grote zorg blijft voor de producenten in de Unie, waarvan de gemiddelde verkoopprijzen ruim boven 30 euro liggen. Dit is zelfs nog duidelijker bij de onderbiedingsniveaus die sterk zijn gestegen ten opzichte van het TOO. Voor de VRC is het onderbiedingsniveau in deze periode van 13,5 % tot 31,9 % gestegen en voor Vietnam van 15,9 % tot 38,9 %.
5.2. Conclusie betreffende de gevolgen van de invoer met dumping uit de betrokken landen
(263)
Gezien het bovenstaande moet worden geconcludeerd dat de invoer uit de betrokken landen zowel wat omvang als wat prijzen betreft de prestaties van de producenten in de Unie negatief blijft beïnvloeden.
5.3. Gevolgen van andere factoren
(264)
De Commissie heeft in een grondige analyse onderzocht of er andere factoren dan de invoer met dumping bekend waren die op de voortdurende schade voor de producenten in de Unie van invloed hadden kunnen zijn, teneinde te voorkomen dat eventuele door die factoren veroorzaakte schade wordt toegeschreven aan de invoer met dumping.
5.3.1. Gebrek aan concurrentie tussen het in de Unie vervaardigde schoeisel en het uit de betrokken landen ingevoerde schoeisel
(265)
Volgens sommige belanghebbenden bestaat er geen verband tussen de invoer uit de betrokken landen en de prestaties van de bedrijfstak van de Unie. Met name zou het in de Unie vervaardigde soortgelijke product niet verwisselbaar zijn met het betrokken product. Deze belanghebbenden beweerden dat in de Unie vervaardigd schoeisel van leer niet met de invoer uit de VRC en Vietnam concurreert omdat de productie in de Unie gericht is op het dure en hoge middensegment, terwijl de ingevoerde producten vooral tot het goedkope en lage middensegment behoren. Als bewijs hiervoor werd aangevoerd dat de bedrijfstak van de Unie zijn marktaandeel na de instelling van maatregelen niet heeft kunnen heroveren. De algemene verbetering bij de andere schade-indicatoren zou het gevolg zijn van het nieuwe bedrijfsmodel van de bedrijfstak van de Unie, die zijn productie heeft beperkt maar zich meer is gaan richten op hoogwaardiger schoeisel, waardoor de eerder geleden schade voor een deel van de bedrijfstak van de Unie werd verzacht. De moeilijkheden van de andere producenten in de Unie zouden zijn ontstaan doordat deze zich niet hadden aangepast en niet door de invoer met dumping uit de betrokken landen.
(266)
Hoewel een deel van de bedrijfstak van de Unie duurdere schoenen is gaan produceren, is uit het onderzoek gebleken dat hij toch ook nog actief is in enkele sectoren van het goedkope segment en in een groot deel van het middensegment. De invoer met dumping betreft niet alleen het goedkope marktsegment, maar ook het midden- en in sommige gevallen zelfs het dure segment. Met andere woorden: er bestaat een aanzienlijke mate van concurrentie tussen het leren schoeisel dat in de Unie is vervaardigd en dat wat uit de betrokken landen wordt ingevoerd.
(267)
Er is ook beweerd dat de producenten in de Unie en de betrokken exporteurs niet met elkaar concurreren omdat de producenten in de Unie vooral nicheproducten vervaardigen en geen volledig assortiment speciaal schoeisel leveren, zoals wandel- en bowlingschoenen en orthopedisch schoeisel. Hierbij geldt echter dat dit speciale schoeisel maar een klein deel van het betrokken product uitmaakt en dat het effect van deze situatie dus maar beperkt is. In elk geval heeft het onderzoek aangetoond dat deze beweringen onjuist zijn en dat dit speciale schoeisel wel degelijk in de Unie wordt vervaardigd, ook al gebeurt dit in kleine hoeveelheden, waarbij deze productie rechtstreeks concurreert met het speciale schoeisel dat wordt ingevoerd. Voorts is er, zoals hierboven wordt beschreven, steeds meer concurrentie tussen vele van deze speciale schoenen en de klassieke stadsschoen, die een traditioneel product van de bedrijfstak van de Unie is.
(268)
Wat de vergelijking tussen de productie in de Unie en de invoer uit de betrokken landen naar geslacht en leeftijd van de beoogde consumenten betreft, heeft het onderzoek aangetoond dat de productie in de Unie van heren-, dames- en kinderschoenen aanzienlijk is. Damesschoenen zijn het belangrijkste en maken ongeveer 55 % van de productie uit, terwijl heren- en kinderschoenen goed zijn voor respectievelijk 35 % en 10 %. Een uitsplitsing van de invoer uit de betrokken landen naar leeftijd en geslacht van de beoogde consument laat een ander beeld zien, omdat kinderschoenen met ongeveer 25 % hierin een groter aandeel hebben. Ondanks deze verschillen is duidelijk dat zowel de bedrijfstak van de Unie als de exporteurs alle drie categorieën in aanzienlijke hoeveelheden op de markt van de Unie verkopen.
5.3.2. Gebrek aan efficiëntie bij de producenten in de Unie, structurele tekortkomingen en gevolgen van de mondialisering
(269)
Door een van de partijen, een consumentenvertegenwoordiger, werd opgemerkt dat de beweerde dumping geen gevolgen had voor de situatie van de bedrijfstak van de Unie, maar dat de voortschrijdende mondialisering en de verplaatsing van de productie naar lagelonenlanden en niet oneerlijke handelspraktijken de oorzaak waren van het banenverlies en de fabriekssluitingen in de Unie.
(270)
Ter staving van het argument dat er geen verband bestaat tussen de invoer en de prestaties van de bedrijfstak van de Unie wezen verscheidene andere belanghebbenden er eveneens op dat de bedrijfstak van de Unie niet van de maatregelen en van het effect van de invoering van een nieuw bedrijfsmodel heeft kunnen profiteren.
(271)
Volgens dit argument is de bedrijfstak van de Unie structureel niet in staat om op een door massaproductie gekenmerkte markt te concurreren, waarbij vooral een gebrek aan de nodige arbeidskrachten en de arbeidskosten hem parten spelen. Bijgevolg is een belangrijk deel van de bedrijfstak van de Unie overgestapt op een nieuw bedrijfsmodel met investeringen in productinnovatie en -verbetering, teneinde zich meer te richten op het hoge midden, dure en luxesegment in plaats van op het lage midden- en goedkope segment. Ondernemingen die zich in hoogwaardige nicheproducten hebben gespecialiseerd, hebben goed gepresteerd. De resultaten van ondernemingen die niet op de mondialisering hebben ingespeeld, blijven daarentegen benedenmaats. Volgens deze redenering moet de situatie van de producenten in de Unie dus worden gezien als het gevolg van hun commerciële strategie en houdt zij geen verband met de invoer uit de betrokken landen.
(272)
Zoals hierboven in E.2 en G.4 al duidelijk is geworden, heeft het onderzoek inderdaad een heterogeen beeld van de bedrijfstak van de Unie opgeleverd. Delen van de bedrijfstak vervaardigen merkloze schoenen voor het goedkope en lage middensegment van de markt en verkopen via de groothandel en niet direct aan de detailhandel. Daarom zijn deze ondernemingen echter nog niet inefficiënt. Wat duidelijk uit het onderzoek blijkt, is dat hun moeilijke situatie, ongeacht hun concurrentiepositie, in aanmerkelijke mate wordt veroorzaakt door de invoer met dumping. Zij bevinden zich daardoor in een uiterst moeilijke financiële situatie, die in de beoordelingsperiode nog flink is verslechterd. Vele van deze ondernemingen doen pogingen om zich meer op het midden- tot dure segment van de markt te richten en om hun distributiekanalen te wijzigen, maar door de druk die momenteel van de invoer met dumping uitgaat, is dat een uiterst moeilijke opgave.
(273)
Ondernemingen die wel hun bedrijfsmodel hebben aangepast, geven weliswaar duidelijk betere resultaten te zien, maar bereiken niet de winst van 6 %, die bij het oorspronkelijke onderzoek als streefniveau werd vastgesteld. Hieruit blijkt dat ook deze groep te lijden heeft onder de neerwaartse druk die door de invoer met dumping op alle marktsegmenten wordt uitgeoefend. Het is daarom waarschijnlijk dat deze groep zich volledig had kunnen herstellen als zij niet blootgesteld was geweest aan de prijsdruk door de voortgaande (en zelfs toegenomen) invoer met dumping van leren schoenen.
(274)
Het feit dat zelfs ondernemingen die op een nieuw bedrijfsmodel zijn overgestapt onder de schade veroorzakende dumping te lijden hebben, hoewel zij door een bundeling van middelen en specialisatie zeer efficiënt zijn, lijkt erop te duiden dat het oorzakelijke verband tussen de dumping en de geleden schade niet wordt verbroken door een gebrek aan efficiëntie of door structurele problemen binnen de bedrijfstak.
5.3.3. Gevolgen van de invoer uit derde landen
(275)
Verscheidene belanghebbenden hebben te kennen gegeven dat derde landen met een groeiende schoenindustrie opvallend meer naar de Unie zijn gaan uitvoeren. De invoer uit derde landen zou in de beoordelingsperiode van grote invloed zijn geweest op de situatie van de bedrijfstak van de Unie en zou ook een belangrijke factor zijn bij het onderzoek naar de waarschijnlijke voortzetting of herhaling van schade indien de maatregelen worden stopgezet. Volgens deze belanghebbenden zou beëindiging van de maatregelen gevolgen hebben voor de verhouding tussen de invoer uit de betrokken landen en de invoer uit andere landen, omdat producten uit deze bronnen onderling verwisselbaar zijn. Voor de bedrijfstak van de Unie zou het daarom niets uitmaken of de maatregelen worden ingetrokken.
(276)
Het onderzoek heeft aangetoond dat de invoer uit derde landen die laaggeprijsde producten aanbieden, zoals India en Indonesië, aanzienlijk is en voortdurend toeneemt. De schoenensector bestaat grotendeels uit internationale groepen met diverse productiebases in verschillende landen. Hierdoor is er een zekere flexibiliteit om de productie naar andere landen te verplaatsen, zodra daar een vestiging is opgericht. Uit het onderzoek blijkt dat daar een tot twee jaar voor nodig is.
(277)
Het verloren marktaandeel van China en Vietnam kan zijn overgenomen door andere derde landen, met name India en Indonesië. Het effect van hun prijzen is echter niet vergelijkbaar met dat van de invoer uit China en Vietnam. Verschillen in productmix daargelaten, is het prijsverschil bijzonder markant in het geval van India, met een gemiddelde uitvoerprijs die 25,8 % respectievelijk 40,3 % hoger ligt dan de gemiddelde uitvoerprijs van schoenen uit Vietnam en de VRC. Voor de bedrijfstak van de Unie zijn de gevolgen van de Indiase prijzen dan ook veel minder sterk. Voor schoenen uit Indonesië ligt de gemiddelde uitvoerprijs 13,2 % hoger dan voor schoenen uit de VRC, terwijl hij met de gemiddelde Vietnamese prijs vergelijkbaar is. De invoer uit Indonesië is echter zo gering dat de relatieve gevolgen van deze prijs beperkt zijn. Gezien het bovenstaande kan uit de relatieve omvang en de hogere prijzen van de invoer uit andere Aziatische landen niet worden geconcludeerd dat het effect hiervan voldoende is om het oorzakelijke verband tussen de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade en de omvangrijke invoer met dumping uit de VRC en Vietnam te verbreken.
5.3.4. Gevolgen van veranderingen in verbruik en consumentenvoorkeur en van veranderingen in de detailhandelsstructuur in de Unie
(278)
Er is eveneens aangevoerd dat de slechte prestaties van de bedrijfstak van de Unie geen verband houden met de invoer uit de betrokken landen, maar met een teruggang van het verbruik in de Unie. Deze zou het gevolg zijn van veranderende modetrends waarbij de vraag naar chic schoeisel is afgenomen en die naar sportief schoeisel is toegenomen. De consument heeft dus een grotere voorkeur gekregen voor goedkopere schoenen, die doorgaans uit derde landen worden ingevoerd.
(279)
Het onderzoek heeft inderdaad uitgewezen dat het verbruik van het betrokken product is gedaald. Maar als schoenen van leer volledig verwisselbaar waren geweest met schoenen van ander materiaal, was deze daling nog veel sterker geweest. Het afnemende verbruik en de veranderde consumentenvoorkeur zijn op zich dus geen factoren die het oorzakelijke verband verbreken.
(280)
Uit het onderzoek blijkt ook dat er een diversificatie heeft plaatsgehad in de detailhandel en dat schoenen niet meer alleen in traditionele schoenenwinkels worden verkocht maar ook in warenhuizen, kledingzaken, super- en hypermarkten enz.; deze nieuwe verkooppunten hebben een zeer groot aandeel in de verkoop, misschien zelfs meer dan 40 %.
(281)
Een ander argument was dat door deze felle concurrentie een neerwaartse druk op de prijzen werd uitgeoefend en dat de bedrijfstak van de Unie hiervan meer te lijden had dan van de invoer met dumping. Hoewel niet kan worden uitgesloten dat druk vanuit de detailhandel invloed heeft gehad op de prestaties van de bedrijfstak van de Unie, mag niet worden vergeten dat deze structuur afhankelijk is van leveranciers die tegen zulke lage prijzen kunnen leveren. De grote hoeveelheden die met dumping zijn ingevoerd, hebben beslist een belangrijke rol gespeeld bij het ontstaan en de handhaving van deze prijsdruk. Voorts duidt het feit dat de producenten in de Unie hun prijzen hebben kunnen verhogen, erop dat de gevolgen van de verandering van de detailhandelsstructuur niet zodanig zijn dat het oorzakelijke verband tussen de schade en de invoer met dumping erdoor wordt verbroken.
5.3.5. Gevolgen van de uitvoerprestatie van de producenten in de Unie
(282)
Ook de slechte uitvoerprestatie van de bedrijfstak van de Unie en de sterkte van de euro ten opzichte van de VS-dollar werden als oorzaak van de schade voor de bedrijfstak van de Unie genoemd en moesten derhalve van de gevolgen van de invoer uit de betrokken landen worden onderscheiden.
(283)
Bij een vergelijking van de binnenlandse prijzen en uitvoerprijzen in het algemeen blijkt echter dat de uitvoerprijzen van de producenten in de Unie in de beoordelingsperiode met ongeveer 12 % zijn gestegen en dat deze prijzen in het TNO ongeveer 20 % hoger waren dan de binnenlandse prijzen. De omvang van de uitvoer is stabiel gebleven en vertegenwoordigt rond 25 % van de productie. Daar uit het onderzoek is gebleken dat de uitvoerprestatie van de producenten in de Unie slechts in geringe mate is verslechterd, kan het argument dat die prestatie de schade voor de bedrijfstak van de Unie heeft veroorzaakt, niet staande worden gehouden.
5.4. Conclusie over de gevolgen van andere factoren
(284)
Zoals hierboven wordt uiteengezet, hebben diverse belanghebbenden betoogd dat de schade voor de bedrijfstak van de Unie hoofdzakelijk werd veroorzaakt door andere factoren dan de invoer met dumping.
(285)
Er is vastgesteld welke factoren in dit verband relevant waren en deze zijn aan een zorgvuldige analyse onderwerpen. Daarbij is echter gebleken dat geen van de andere bekende factoren alleen of samen het oorzakelijke verband tussen de invoer met dumping en de door de producenten in de Unie geleden schade verbreken.
H. WAARSCHIJNLIJKHEID VAN HET VOORTDUREN VAN SCHADE
1. GEVOLGEN VAN DE BIJ HET INTREKKEN VAN DE MAATREGELEN VERWACHTE OMVANG- EN PRIJSEFFECTEN VOOR DE SITUATIE VAN DE BEDRIJFSTAK VAN DE UNIE
(286)
Overeenkomstig artikel 11, lid 2, van de basisverordening is de invoer uit de bij dit nieuwe onderzoek betrokken landen onderzocht om na te gaan of het voortduren van schade waarschijnlijk is.
(287)
Wat de waarschijnlijke gevolgen van het vervallen van de maatregelen voor de bedrijfstak van de Unie betreft, werden in het verlengde van de hierboven samengevatte elementen in verband met de waarschijnlijkheid van voortzetting van dumping, de volgende factoren beoordeeld.
1.1. VRC
(288)
Zoals in de overwegingen 261 en 262 werd vastgesteld, bleef de invoer tegen dumpingprijzen uit de VRC gedurende het TNO omvangrijk.
(289)
Uit een analyse van de capaciteit en de ontwikkeling van de binnenlandse markt in de VRC bleek voorts dat de uitvoer bij een beëindiging van de maatregelen omvangrijk zal blijven. Zelfs wanneer de invoer, naar wordt beweerd, als gevolg van de economische teruggang met misschien wel 30 % zal verminderen, is er nog steeds sprake van zeer grote hoeveelheden.
(290)
Omdat de prijzen in de Unie hoger zijn dan die op de Chinese binnenlandse markt en op de markten van derde landen, werd verder geconcludeerd dat de Unie een aantrekkelijke markt voor de Chinese uitvoer zal blijven, mochten de maatregelen vervallen. Hoewel een zekere verhoging van de uitvoerprijs niet valt uit te sluiten, luidt de conclusie toch dat er dan nog steeds sprake zal zijn van dumping.
(291)
De waargenomen hoge dumping- en prijsonderbiedingsmarges wijzen erop dat de uitvoer naar de Unie zal plaatsvinden tegen dumpingprijzen die ver onder de prijzen en kosten van de producenten in de Unie liggen.
(292)
Het gecombineerde effect van omvang en prijzen kan leiden tot een verslechtering van de toch al zorgwekkende toestand van de producenten in de Unie.
1.2. Vietnam
(293)
Ook voor Vietnam werd in het TNO de voortzetting van omvangrijke dumping vastgesteld.
(294)
Ook luidde de conclusie dat de Unie voor de Vietnamese exporteurs de belangrijkste markt blijft en dat zij dit waarschijnlijk ook zal blijven wanneer de maatregelen worden ingetrokken.
(295)
Omdat er in Vietnam een aanzienlijke reservecapaciteit bestaat en het prijspeil in de Unie boven dat op de binnenlandse markt van Vietnam en op andere exportmarkten ligt, zal de invoer met dumping waarschijnlijk toenemen, mochten de maatregelen worden ingetrokken. Evenals voor China geldt ook voor Vietnam dat de invoer wellicht zal verminderen als gevolg van de economische inzinking, maar desondanks zeer omvangrijk zal blijven.
(296)
Evenals in het geval van de VRC wijzen de waargenomen hoge dumping- en prijsonderbiedingsmarges erop dat de uitvoer naar de Unie zal plaatsvinden tegen dumpingprijzen die ver onder de prijzen en kosten van de producenten in de Unie liggen. Evenzo kan het gecombineerde effect van omvang en prijzen leiden tot een verslechtering van de toch al zorgwekkende toestand van de producenten in de Unie.
2. ARGUMENTEN VAN DE PARTIJEN
(297)
Sommige belanghebbenden voerden aan dat andere factoren dan de invoer met dumping uit de betrokken landen twijfels opwerpen ten aanzien van de waarschijnlijke effecten van de invoer met dumping op de toekomstige situatie van de bedrijfstak van de Unie.
(298)
Veel van die argumenten zijn al behandeld onder punt G.5 (Schade), zodat deze hier niet opnieuw behoeven te worden besproken. Sommige argumenten hebben echter betrekking op gebeurtenissen die hebben plaatsgevonden na het TNO en zijn daarom in een aanvullende analyse onderzocht met het oog op hun waarschijnlijke effect in de toekomst.
2.1. Waarschijnlijk effect van de economische inzinking
(299)
Diverse partijen zijn van oordeel dat de effecten van de economische inzinking moeten worden onderscheiden van de beweerde effecten van de invoer aangezien die ontwikkeling los van de waarschijnlijkheid van de voortzetting of herhaling van de schade veroorzakende dumping moet worden gezien. Volgens hen is de bedrijfstak van de Unie bijzonder zwaar getroffen door de economische neergang, aangezien de consumenten in dergelijke omstandigheden als gevolg van hun geringere koopkracht doorgaans overschakelen naar goedkopere producten van mindere kwaliteit.
(300)
Zeer waarschijnlijk zal de economische inzinking leiden tot een verdere daling van het verbruik van het betrokken product. Weliswaar zullen leren schoenen nog steeds een sterke marktpositie hebben, maar de verkopen zullen waarschijnlijk aanzienlijk meer dalen dan de 7 % die al in de periode voor de economische neergang werd waargenomen.
(301)
Waarschijnlijk zullen de economische beperkingen de consumenten en de detailhandelaren gevoeliger maken voor de prijs en kan een geringere koopkracht van de consument ertoe leiden dat de detailhandelsprijzen niet verder kunnen stijgen. Dit zou tot gevolg kunnen hebben dat consumenten in plaats van schoeisel uit het dure of hoge middensegment schoeisel uit het middensegment aanschaffen of in plaats van schoeisel uit het middensegment schoeisel uit het goedkope of lage middensegment en dat zij hun schoeisel vaker laten repareren. De concurrentie tussen leren schoenen en andere, goedkopere producten van textiel of kunststof zal in dergelijke omstandigheden waarschijnlijk toenemen.
(302)
Het valt kortom niet uit te sluiten dat de economische neergang door zijn verbruiks- en prijseffecten zal bijdragen aan de verslechtering van de situatie van de bedrijfstak van de Unie. Terzelfder tijd is het evenwel ook waarschijnlijk dat de economische inzinking het effect van de invoer met dumping nog zal vergroten. De kans is namelijk groot dat de prijzen van alle marktdeelnemers worden gedrukt, ook die van de exporteurs in de betrokken landen, die hun dumpingprijzen nog verder zouden kunnen verlagen. Nog lagere prijzen zullen ook druk uitoefenen in het dure en hoge middensegment en brengen het gevaar met zich mee dat de producenten in de Unie worden teruggedrongen naar het goedkope en lage middensegment. Dit zou er dan weer toe leiden dat de concurrentie tussen de productie in de Unie en de invoer met dumping nog wordt verhevigd.
2.2. Waarschijnlijk effect van veranderingen in de verbruikspatronen
(303)
Verscheidene belanghebbenden voerden aan dat een eventuele achteruitgang van de prestaties van de bedrijfstak van de Unie in de toekomst niet zal worden veroorzaakt door de invoer uit de betrokken landen, maar door een geringere vraag in de Unie. Deze afname van het verbruik zou niet alleen te maken hebben met veranderingen in modetrends, van chic schoeisel naar sportief schoeisel, maar ook met het inzakken van de markt. Hierdoor zou de consument meer geneigd zijn over te schakelen op het laaggeprijsde segment, waar de invoer uit derde landen een sterke positie heeft.
(304)
Een daling van het totale verbruik zal hoogstwaarschijnlijk ten koste gaan van de prestaties van de producenten in de Unie. Het valt evenwel ook te verwachten dat bij een daling van de koopkracht de consument minder snel zal reageren op modetrends van korte duur, wat leidt tot een heropleving van de klassieke schoen, het segment waarin de bedrijfstak van de Unie het sterkst is. Er kan dus niet worden geconcludeerd dat een daling van het verbruik schoeisel dat in de Unie wordt geproduceerd harder zal treffen dan ingevoerd schoeisel. Hoewel, over het geheel genomen, een daling van het verbruik waarschijnlijk negatieve gevolgen voor de producenten in de Unie zal hebben, zal het effect van grote hoeveelheden uit de betrokken landen ingevoerd schoeisel, mochten de maatregelen vervallen, een zeer belangrijke schadeoorzaak zijn.
2.3. Waarschijnlijk effect van dalende uitvoerprestaties
(305)
Ook voerden sommige belanghebbenden aan dat de economische neergang de uitvoer van de producenten in de Unie bijzonder hard zal treffen.
(306)
In dit verband kan worden aangenomen dat de financiële inzinking, die overal ter wereld wordt gevoeld, ook effecten zal hebben voor de uitvoer van de Unie. Hoewel een geringere uitvoeractiviteit zeker een negatieve invloed zal hebben op de algemene ontwikkeling van de sector, mag niet uit het oog worden verloren dat drie kwart van de productie in de Unie voor de markt in de Unie bestemd is. Daarom kan de conclusie niet luiden dat het waarschijnlijke effect van de slechtere uitvoerprestaties op zich het oorzakelijke verband tussen de invoer met dumping en de schade voor de producenten in de Unie verbreekt.
2.4. Waarschijnlijk effect van structurele problemen en geringe efficiëntie bij producenten in de Unie
(307)
Ook is aangevoerd dat de producenten in de Unie niet altijd konden profiteren van eerdere maatregelen omdat hun problemen minder te maken hadden met de beweerde invoer met dumping uit China en Vietnam dan met structurele problemen en een inefficiënte bedrijfstak. De economische inzinking zou deze structurele problemen nog verergeren en het verband tussen de geleden schade en de dumping nog verder ondermijnen.
(308)
Om te beginnen wordt eraan herinnerd dat uit het onderzoek is gebleken dat de producenten in de Unie ongeacht hun concurrentiepositie aanmerkelijke schade hebben geleden door de invoer met dumping. In elk geval heeft, zoals hierboven is aangetoond, de bedrijfstak van de Unie zich in de beoordelingsperiode gedeeltelijk hersteld en een stabiel marktaandeel weten te behouden, maar bevindt hij zich nog steeds in een zorgwekkende toestand. Bovendien is een groot deel van de sector in staat geweest, of nog bezig, zijn bedrijfsmodel te herdefiniëren door i) samenvoeging van zijn middelen tot clusters om aldus zoveel mogelijk te profiteren van specialisatie en schaalvoordelen, ii) rechtstreekse verkoop aan de detailhandel, en iii) de productie van schoeisel in het hogere middensegment en het dure segment. Het is hoogst onwaarschijnlijk dat de bedrijfstak dit had gekund als er geen maatregelen waren genomen en in elk geval zullen ondernemingen die nu nog bezig zijn hun bedrijfsmodel te wijzigen in alle waarschijnlijkheid niet in staat zijn dit te voltooien.
(309)
Het is evenwel ook mogelijk dat het inzakken van de markt de druk zal verhogen en mogelijkerwijs ook een eind aan het proces zal maken voor de bedrijven die nog niet in staat zijn geweest hun productie door een verandering in het bedrijfsmodel op een andere leest te schoeien. De situatie van deze bedrijven dreigt nog verder te verslechteren en veel ondernemingen in deze groep moeten wellicht zelfs hun productie stopzetten wanneer de concurrentie verhevigt. De ondernemingen met de meest gesofisticeerde bedrijfsmodellen ontsnappen waarschijnlijk ook niet aan de economische neergang omdat de prijzen in het dure en middensegment waarin zij gespecialiseerd zijn, waarschijnlijk ook onderhevig zullen zijn aan met de neerwaartse druk.
(310)
Maar evenals bij de beoordeling van de situatie in de beoordelingsperiode valt ook nu moeilijk staande te houden dat de economische neergang alleen het oorzakelijk verband met de invoer met dumping verbreekt. Integendeel: zoals in overweging 302 is uiteengezet, zal een neerwaartse prijsdruk die in stand wordt gehouden door goedkope invoer met dumping hoogstwaarschijnlijk een domino-effect veroorzaken en een nog groter deel van de producenten in de Unie dwingen om te schakelen op hetzelfde segment als de invoer met dumping, waardoor de druk van de invoer met dumping op de producenten in de Unie nog groter wordt. In dat geval zouden de producenten in de Unie daarom in de toekomst meer dan ooit afhankelijk zijn van maatregelen.
2.5. Waarschijnlijk effect van de invoer uit derde landen
(311)
Ook is onderzocht of het waarschijnlijk is dat de invoer uit derde landen van invloed zal zijn op de situatie van de bedrijfstak van de Unie, mochten de maatregelen worden ingetrokken. In dit verband is aangevoerd dat de uitvoer van derde landen naar de Unie voortdurend is toegenomen en dat wanneer de kosten in China en Vietnam stijgen, deze uitvoer, in combinatie met het inzakken van de economie, in de toekomst de belangrijkste reden tot zorg voor de Unie zal zijn.
(312)
Gezien het prijsverschil tussen de invoer met dumping uit de betrokken landen en de invoer uit derde landen lijkt het evenwel waarschijnlijk dat de uitvoer uit China en Vietnam het op het punt van de prijzen gaat winnen van de derde landen. Dit zou dan weer kunnen duiden op een relatieve afname van die invoer in de toekomst. Zoals hierboven onder C.3 en C.4 is aangetoond, duidt niets erop dat het waarschijnlijk is dat de Chinese of Vietnamese exporteurs zich uit de markt van de Unie zullen terugtrekken. Gezien hun grote capaciteit lijken zij juist een stimulans te hebben om zo lang mogelijk op de markt aanwezig te blijven.
(313)
Het lijkt dan ook zeer waarschijnlijk dat de invoer uit derde landen geen grote invloed op de situatie van de bedrijfstak van de Unie zal hebben, mochten de maatregelen worden ingetrokken.
2.6. Waarschijnlijk effect van wisselkoersschommelingen
(314)
Ook werd betoogd dat de schade voor de producenten in de Unie waarschijnlijk zal afnemen als gevolg van de waardestijging van de VS-dollar ten opzichte van de euro. De koersschommelingen zouden de prijzen van de invoer met dumping, die in euro's luiden, omhoogdrijven, waardoor de kloof tussen de prijzen van de invoer met dumping en die van de producenten in de Unie zou worden gedicht.
(315)
Er zij op gewezen dat in het onderzoek moet worden vastgesteld of de bedrijfstak van de Unie aanmerkelijke schade heeft geleden (of zal lijden) door de invoer met dumping (wat prijzen en omvang betreft), dan wel of deze schade (of de waarschijnlijkheid daarvan) aan andere factoren moet worden toegeschreven. Volgens artikel 3, lid 6, van de basisverordening moet worden aangetoond dat het prijspeil van de invoer met dumping schade veroorzaakt (of waarschijnlijk zal veroorzaken). Het gaat daarom alleen om een verschil in prijspeil; de factoren die dat prijspeil beïnvloeden, hoeven niet te worden geanalyseerd.
(316)
Het waarschijnlijke effect van de invoer met dumping op de prijzen van de bedrijfstak van de Unie wordt vooral onderzocht door na te gaan of er sprake is van prijsonderbieding, prijsverlaging of verhindering van een prijsverhoging. Daartoe worden de prijzen van de met dumping ingevoerde producten vergeleken met de verkoopprijzen van de bedrijfstak van de Unie, waarbij de uitvoerprijzen die voor de berekening van de schade worden gebruikt, soms in een andere valuta moeten worden omgerekend om ze vergelijkbaar te maken. Bijgevolg heeft het gebruik van wisselkoersen in dit verband alleen tot doel de prijsverschillen op een vergelijkbare basis vast te stellen. Hieruit wordt duidelijk dat de wisselkoers in beginsel geen schadefactor kan zijn.
(317)
Dit wordt ook bevestigd door artikel 3, lid 7, van de basisverordening, waarin wordt verwezen naar andere bekende factoren dan de invoer met dumping. In de lijst van andere bekende factoren in dat artikel wordt geen enkele factor genoemd die van invloed is op het prijspeil van de invoer met dumping.
(318)
Toch zelfs wanneer hiermee rekening wordt gehouden, is het, gezien de waarschijnlijke druk op de consumentenprijzen als gevolg van het inzakken van de markt, onwaarschijnlijk dat de importeurs die hun producten in de betrokken landen inkopen, in staat zijn om bij een waardestijging van de dollar hun prijzen voor de detailhandel te verhogen. Bovendien zijn de wisselkoersen als zodanig moeilijk te voorspellen en is er na het TNO sprake geweest van een waardevermindering van de dollar ten opzichte van de euro, zodat niet kan worden geconcludeerd dat wisselkoersschommelingen de prijzen van de invoer met dumping uit de betrokken landen zullen doen stijgen.
(319)
Gezien bovenstaande overwegingen kan niet worden geconcludeerd dat ook de ontwikkeling van de wisselkoersen schade kan veroorzaken.
3. CONCLUSIE OVER HET WAARSCHIJNLIJKE EFFECT VAN ANDERE FACTOREN
(320)
Uit bovenstaande overwegingen blijkt dat weliswaar niet kan worden uitgesloten dat andere factoren zoals de economische neergang van invloed zullen zijn op de financiële situatie van de producenten in de Unie, maar dat in het onderzoek niet is aangetoond dat deze factoren alléén het verband tussen de invoer met dumping en het voortduren van de schade voor de bedrijfstak van de Unie verbreken.
I. CONCLUSIE OVER HET VOORTDUREN VAN SCHADE
(321)
Zoals onder punt G.4 is vastgesteld, is uit het onderzoek gebleken dat de bedrijfstak van de Unie ook in het TNO schade heeft geleden. Het voortduren van de schade is volgens artikel 11, lid 2, van de basisverordening op zich een sterke indicator dat de schade ook in de toekomst waarschijnlijk zal voortduren, zodat de maatregelen van kracht zouden moeten blijven.
(322)
De bevindingen ten aanzien van de invoer laten zien dat het waarschijnlijk is dat de grootschalige invoer tegen dumpingprijzen zal voortgaan en dat de concurrentie tussen de invoer met dumping en de in de Unie geproduceerde leren schoenen zal verhevigen. Verder is uit het onderzoek gebleken dat er geen andere bekende factoren zijn die het sterke verband tussen de invoer met dumping en de schade voor de producenten in de Unie verbreken.
(323)
Een algemene analyse van de bevindingen van het onderzoek duidt erop dat het opheffen van de maatregelen er waarschijnlijk toe leidt dat de invoer uit China en Vietnam nog steeds omvangrijk is en wellicht nog toeneemt, en dat tegen prijzen die de prijzen van de bedrijfstak van de Unie nog meer zouden onderbieden. Het inzakken van de markt zal deze ontwikkeling hoogstwaarschijnlijk nog versterken. De invoer met dumping zou de bedrijfstak van de Unie daarom zeer waarschijnlijk ernstig schaden. Deze kan in dat geval twee dingen doen: hij kan zijn prijzen verlagen om zijn marktaandeel te behouden, of hij kan zijn verkoopprijzen op hetzelfde niveau houden en afnemers verliezen, waardoor zijn verkoop uiteindelijk zal teruglopen. In het eerste geval wordt de bedrijfstak van de Unie gedwongen met verlies te draaien en in het tweede geval levert de teruglopende verkoop uiteindelijk hogere kosten op, en vervolgens verliezen.
(324)
Bovendien heeft de bedrijfstak van de Unie al jarenlang te lijden van invoer met dumping, waardoor hij zich in een precaire economische situatie bevindt. Er is evenwel ook vastgesteld dat een groot deel van de producenten in de Unie in staat is geweest zijn bedrijfsmodel te veranderen en zich te concentreren op een hogere toegevoegde waarde, het duurdere en hogere middensegment en meer gestroomlijnde distributiekanalen. Deze groep absorbeert geleidelijk de activiteit van het deel van de bedrijfstak dat zich niet kon aanpassen en geen nieuw bedrijfsmodel ten uitvoer kon leggen; er is nog meer tijd nodig voordat de hele bedrijfstak zich heeft aangepast.
(325)
Wanneer de maatregelen in deze gevoelige fase worden beëindigd, zou de situatie van de bedrijfstak van de Unie verslechteren en de invoering van nieuwe bedrijfsmodellen waarschijnlijk worden stopgezet, waarna het nog maar de vraag is of een groot deel van de bedrijfstak wel kan overleven.
(326)
Uit het onderzoek is daarom gebleken dat er door de invoer uit China en Vietnam zeer waarschijnlijk op korte tot middellange termijn sprake blijft van schade, namelijk totdat het aanpassingsproces voltooid is.
J. OPMERKINGEN VAN BELANGHEBBENDEN NA DE MEDEDELING VAN FEITEN EN OVERWEGINGEN
(327)
Na de mededeling van feiten en overwegingen werd een aantal opmerkingen ontvangen. Geen ervan leidde evenwel tot een wijziging van de conclusies. De voornaamste argumenten worden hieronder samengevat.
1. OPMERKINGEN OVER DE VORM, DE PROCEDURE EN HET RECHT VAN VERWEER
1.1. Geheimhouding van de namen van de klager
(328)
Diverse belanghebbenden herhaalden hun bezwaren tegen de vertrouwelijke behandeling van de klager, want volgens hen is in het dossier niets te vinden ter onderbouwing van de bewering dat openbaarmaking van de identiteit van de klager ten koste van zijn situatie zou gaan. Een van de belanghebbenden voegde hieraan toe dat de WTO-praktijk in geval van niet-openbaarmaking vereist dat voor alle documenten een goede reden moet worden aangevoerd, of deze nu door hun aard vertrouwelijk worden geacht of niet. Volgens deze partij is dat in deze zaak niet gebeurd.
(329)
Verder voerde deze partij aan dat mocht de geheimhouding desondanks worden toegestaan, dit zou betekenen dat ten minste volledige openheid kan worden gegeven over de indicatoren van de prijs per eenheid en de winstgevendheid van de in de steekproef opgenomen ondernemingen.
(330)
Zoals in de overwegingen 40-42 is vermeld, was de geheimhouding van de identiteit van de klager en de in de steekproef opgenomen producenten gebaseerd op een naar behoren gemotiveerd verzoek overeenkomstig artikel 19 van de basisverordening. Het is daarom niet juist dat de klager geen goede redenen heeft aangevoerd. Wat het argument betreft dat volledige openheid moet worden gegeven over de prijs per eenheid en de winstgevendheid, wordt volgehouden dat dit, in combinatie met algemeen beschikbare informatie, indirect de identiteit van de klager aan het licht kan brengen. Bovendien zou, binnen de groep van in de steekproef opgenomen ondernemingen, openbaarmaking de handelsbelangen van andere in de steekproef opgenomen ondernemingen, die ook concurrenten zijn, schaden.
(331)
Gezien bovenstaande overwegingen zijn de ontvangen opmerkingen niet van dien aard dat zij verandering brengen in het besluit de identiteit van de producenten in de Unie die het verzoek steunen, geheim te houden.
1.2. Definitie van de bedrijfstak van de Unie en representativiteit
(332)
Verscheidene belanghebbenden voerden aan dat de Commissie de definitie van de bedrijfstak van de Unie en productie in de Unie onjuist had toegepast.
(333)
Twee partijen betoogden dat een beoordeling van de schade moet worden gebaseerd op informatie van de klager en van degenen die de klacht steunen, en niet op basis van de totale productie in de Unie. Volgens hen betekent dit dat de gebruikte macro-economische indicatoren niet representatief zijn.
(334)
Verder zou de Commissie een onderneming die haar productie in de Unie gedurende het TNO had stopgezet ten onrechte niet van de steekproef hebben uitgesloten. Sommige belanghebbenden waren van oordeel dat door het opnemen van deze onderneming in de steekproef de micro-economische indicatoren en de analyse van de prijsonderbieding en het prijsbederf onjuist waren. Een andere belanghebbende had geen bezwaar tegen het opnemen van deze onderneming in de steekproef, maar was van mening dat dan ook alle gegevens betreffende deze onderneming en niet alleen die betreffende haar activiteiten in de Unie bij de analyse van de schade in aanmerking moesten worden genomen.
(335)
Dezelfde belanghebbenden betoogden dat de Commissie ondernemingen die tot 25 % van hun totale productie uit derde landen invoerden, ten onrechte niet van de definitie van de bedrijfstak van de Unie had uitgesloten. Volgens hen was dit een wijziging van de methoden ten opzichte van overweging 231 van de verordening waarbij in het oorspronkelijke onderzoek voorlopige maatregelen werden ingesteld, waar werd bepaald dat ondernemingen die hun productie naar derde landen hadden verplaatst, van de bedrijfstak van de Unie waren uitgesloten. Ook werd aangevoerd dat volgens de normale praktijk van de Commissie ten aanzien van artikel 4, lid 1, van de basisverordening ondernemingen die circa 25 % van hun totale productie invoeren, buiten beschouwing worden gelaten. In dit verband voerde een van de partijen ook nog aan dat de Commissie ten onrechte tot de conclusie was gekomen dat geen van de CEC-leden zijn productie naar derde landen had verplaatst, ook al werd in de loop van het onderzoek een stuk ingediend waaruit het tegendeel blijkt.
(336)
Verscheidene belanghebbenden vermeldden dat het algemene informatiedocument inconsequent was omdat volgens overweging 3 de steun voor de klacht 35 % bedroeg, terwijl het volgens overweging 193 om 25 % ging.
(337)
Zoals in de overwegingen 193-200 is uiteengezet, werd de bedrijfstak van de Unie gedefinieerd overeenkomstig artikel 4, lid 1, van de basisverordening. De beoordeling van de situatie van de gehele productie in de Unie is in overeenstemming met de basisverordening. Het argument dat de beoordeling van de schade op een onjuiste definitie van de bedrijfstak van de Unie gebaseerd is, moet daarom worden verworpen.
(338)
Wat het feit betreft dat ten onrechte een van de ondernemingen niet van de steekproef werd uitgesloten, zij gewezen op de overwegingen 23 en 196, waar de redenen worden gegeven om de onderneming in de steekproef te handhaven. De conclusie luidde verder dat een uitsluiting geen effect zou hebben op de representativiteit of op de situatie van de in de steekproef opgenomen ondernemingen ten aanzien van de schade, inclusief de prijsonderbieding. Het gewicht van deze onderneming in de steekproef was namelijk maar zeer klein. Of de onderneming nu voor de vorm uit de steekproef wordt verwijderd of niet, heeft geen praktische gevolgen voor het resultaat van de analyse.
(339)
Zoals in overweging 195 werd vermeld, was de productie in de Unie alleen gebaseerd op ondernemingen die onder de definitie van artikel 4, en dus ook lid 1 van dat artikel, vallen. Op grond van de beschikbare informatie kan worden gesteld dat er geen rechtspersonen in aanmerking werden genomen die hun productie hadden verplaatst en ingevolge artikel 4, lid 1, van de definitie van producent in de Unie moesten worden uitgesloten. In dit verband wordt eraan herinnerd dat een beperkte invoer nog niet betekent dat er sprake is van een verplaatsing van de productie. Hoewel een klein aantal klagende producenten schoeisel invoerde, ging het hierbij om zeer kleine hoeveelheden en in elk geval om ten hoogste 25 % van de totale productie van de betrokken onderneming. Met het oog op het voorgaande is het niet juist dat de Commissie is afgeweken van de in de oorspronkelijke zaak toegepaste praktijk of van de basisverordening.
(340)
Wat de beweerde inconsistentie tussen in de overwegingen 3 en 193 genoemde cijfers voor de steun van de klagers betreft, zij opgemerkt dat in overweging 193 alleen wordt vermeld dat de steun ruimer is dan het wettelijke minimum van 25 % en niets zegt over de mate waarin de steun de drempel van 25 % overschrijdt.
1.3. Beoordelingsperiode voor de schade
(341)
Diverse belanghebbenden betoogden dat de beoordelingsperiode voor de schade incoherent is. In het bijzonder zou het gebruik van de beoordelingsperiode voor bepaalde indicatoren, terwijl voor andere schade-indicatoren naar het TOO en naar 2005 wordt verwezen, tot een inconsequent resultaat leiden. Andere belanghebbenden voerden aan dat de Commissie zich op gegevens voor 2005 en het TOO had gebaseerd zonder deze openbaar te maken.
(342)
De beoordeling van de schadeanalyse was gebaseerd op de bevindingen voor de beoordelingsperiode, d.w.z. van 2006 tot het eind van het TNO. Er werd alleen als aanvulling op de analyse naar het TOO en 2005 verwezen, maar de verwijzingen waren niet doorslaggevend voor de conclusies. Gezien deze overwegingen moet het argument dat de beoordelingsperiode voor de schade tot een inconsequente analyse heeft geleid, worden verworpen.
1.4. Representativiteit van de steekproef van producenten in de Unie
(343)
Diverse partijen betoogden dat de steekproef van producenten in de Unie niet representatief was wat de productsoorten, de omvang en de geografische spreiding betreft.
(344)
De Commissie zou onvoldoende toelichting op de geografische spreiding van de steekproef hebben geven en deze was hoe dan ook niet representatief omdat in ten minste zeven lidstaten schoeisel wordt geproduceerd, terwijl maar vier ervan deel uitmaakten van de steekproef. Bovendien werd betoogd dat vooral één lidstaat oververtegenwoordigd was. Een belanghebbende verzocht de Commissie ook informatie te verstrekken over de mate waarin binnen de bedrijfstak van de Unie uitbesteding in het kader van „tolling agreements” werd vastgesteld.
(345)
Verder voerde een partij aan dat damesschoenen in de steekproef oververtegenwoordigd waren, terwijl volgens een andere partij de winstgevendheid van de steekproef niet representatief was wanneer deze werd vergeleken met het uit de klacht afgeleide cijfer.
(346)
Overweging 28 bevat uitvoerige informatie over de geografische spreiding en de representativiteit van de steekproef in vergelijking met de spreiding voor de gehele Unie. In dit verband wordt eraan herinnerd dat de steekproef in hoge mate een afspiegeling is van de geografische spreiding van de gehele populatie en dat een exact met de werkelijkheid overeenkomende spreiding niet nodig is. Verder bleek uit het onderzoek dat ongeveer 60 % van de in de steekproef opgenomen productie plaatsvond door middel van uitbesteding of tolling agreements.
(347)
Omdat uitbesteding of tolling ook tussen ondernemingen in verschillende lidstaten plaatsheeft, werd erop gelet dat de productie werd toegerekend aan de lidstaat waar de onderneming die de dienst had besteld, gevestigd was.
(348)
Gezien het voorgaande blijft de steekproef ook bij een zekere variatie ten aanzien van het gewicht van een bepaalde lidstaat representatief. Wanneer rekening wordt gehouden met de uitbesteding en met het feit dat twee derde van de productie in drie lidstaten geconcentreerd is, kan niet worden geëist dat alle zeven producerende landen in de steekproef vertegenwoordigd zijn.
(349)
In overweging 29 is al vermeld dat werd vastgesteld dat de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie een assortiment hebben dat representatief is voor de gehele populatie. Hetzelfde geldt voor de indeling in dames- en herenschoenen, en hoewel er in alle categorieën variaties zijn, worden er aanzienlijke hoeveelheden dames-, heren- en kinderschoenen verkocht door zowel de in de steekproef opgenomen ondernemingen als de gehele populatie. Dat het winstpeil voor de in de steekproef opgenomen ondernemingen afwijkt van het in het verzoek genoemde winstpeil betekent nog niet dat de steekproef niet representatief is. De winstgevendheid van de in de steekproef opgenomen ondernemingen ligt hoe dan ook in dezelfde orde van grootte als die welke werd vastgesteld bij de analyse van alle in de klacht opgenomen informatie.
1.5. Hoogte van het recht in het oorspronkelijke onderzoek
(350)
Sommige partijen betoogden dat China al bij het oorspronkelijke onderzoek ten opzichte van Vietnam werd gediscrimineerd, omdat op invoer uit China een hoger recht werd toegepast dan op invoer uit Vietnam, hoewel voor China een lagere dumpingmarge was vastgesteld. Ook zou China worden gediscrimineerd door de methode die in het oorspronkelijke onderzoek was gebruikt om de correcties op de schademarge toe te passen.
(351)
Ten eerste worden rechten volgens het recht van de Unie vastgesteld in overeenstemming met de regel van het laagste recht, wat betekent dat het recht in plaats van door de dumpingmarge ook door de schademarge kan worden bepaald. Ten tweede werd het in de oorspronkelijke zaak noodzakelijk geacht om rekening te houden met hoeveelheden en waarden die geen schade zouden veroorzaken; deze hoeveelheden en waarden werden zowel voor China als voor Vietnam berekend teneinde de schade veroorzakende dumping op de minst ingrijpende wijze te verhelpen, wat resulteerde in de ingestelde rechten. In dit verband wordt eraan herinnerd dat met een nieuw onderzoek bij het vervallen van een maatregel wordt beoogd te beoordelen of de beschikbare feiten rechtvaardigen dat de bestaande maatregelen langer van kracht blijven. Omdat de hoogte van de maatregelen in het kader van dit nieuwe onderzoek niet kan worden gewijzigd, kan geen rekening worden gehouden met argumenten die dit beogen.
2. OPMERKINGEN OVER DE SCHADEANALYSE
2.1. Cumulatie van de invoer uit China en Vietnam
(352)
Een van de belanghebbenden voerde aan dat niet was voldaan aan de voorwaarden voor cumulatie omdat de ontwikkeling voor Vietnam sterk afweek van die voor China. Ook werd beweerd dat de invoer uit Vietnam niet langer als schade veroorzakend kan worden aangemerkt omdat de hoeveelheden in het TNO lager waren dan de geen schade veroorzakende hoeveelheden die in het oorspronkelijke onderzoek waren vastgesteld.
(353)
Gewezen wordt op de uitvoerige analyse in overweging 216 e.v., waaruit blijkt dat aan de voorwaarden voor cumulatie werd voldaan. Het argument over de geen schade veroorzakende hoeveelheden is derhalve niet relevant.
2.2. Effect van verplaatsing van de productie naar derde landen
(354)
Een van de belanghebbenden wees erop dat uit het document met de feiten en overwegingen bleek dat de bedrijfstak van de Unie nog steeds delen van zijn productie verplaatst. Volgens deze partijen toonde dit aan dat de geldende rechten hieraan geen einde hadden kunnen maken.
(355)
In dit verband wordt eraan herinnerd dat het doel van de rechten niet is verplaatsing van de productie te stoppen of te bevorderen, maar om handelsverstoringen als gevolg van invoer met dumping te corrigeren. Ook hebben diverse ondernemingen hun productie verplaatst naar andere lidstaten of naar derde landen waarvoor geen maatregelen gelden. Gezien bovenstaande overwegingen kan met het argument geen rekening worden gehouden.
2.3. Effect van macro-economische indicatoren
(356)
Volgens een van de belanghebbenden volstaan antwoorden van een nationale vereniging niet als bron voor schade-indicatoren omdat uit sommige van hun antwoorden niet meer dan een paar schade-indicatoren kunnen worden afgeleid. Ook kwam er kritiek op het feit dat er slechts negen antwoorden waren ontvangen.
(357)
Verscheidene partijen trokken de macro-economische indicatoren in twijfel omdat deze op de productie in de Unie als geheel waren gebaseerd en niet op informatie van de klagers of degenen die hen steunen. De rechtvaardiging voor de vaststelling van de macro-economische indicatoren werd al uiteengezet in overweging 337, zodat geen nadere beoordeling nodig is. Volgens een van de belanghebbenden zijn deze indicatoren hoe dan ook onbetrouwbaar. Het feit dat de werkgelegenheid sinds het oorspronkelijke onderzoek met 359 % zou zijn toegenomen, werd gegeven als een van de redenen waarom de cijfers buitensporig moeten worden geacht. Ter ondersteuning van dit argument werd opgemerkt dat de macro-economische indicatoren herhaaldelijk afweken van de voor de steekproef waargenomen cijfers.
(358)
Diverse belanghebbenden gaven aan dat de openbaar gemaakte gegevens over de ontwikkeling van het verbruik incoherent zijn omdat in een deel van het document gerept werd van een daling met 7 %, terwijl in een ander deel 14 % wordt genoemd. Iets soortgelijks geldt voor de gegevens over de productiecapaciteit en over de werkgelegenheid; de cijfers laten een uiteenlopende ontwikkeling zien ook al luidde de conclusie in het document met de feiten en overwegingen dat beide parameters met elkaar verbonden zijn.
(359)
Wat de bronnen betreft, vroeg en verkreeg de Commissie, zoals in de overwegingen 225 en 226 is uiteengezet, van de nationale verenigingen de informatie waarover deze redelijkerwijs konden beschikken. Dat deze informatie niet alle schade-indicatoren bestrijkt, is geenszins abnormaal, maar gewoonweg een gevolg van het feit dat dergelijke organisaties geen toegang hebben tot gegevens over enkele specifieke indicatoren. Daarom verkrijgt de onderzoekende autoriteit dergelijke gegevens van een representatieve steekproef van ondernemingen. De van de nationale verenigingen verkregen antwoorden hebben betrekking op het overgrote deel van de productie (meer dan 80 % van de totale productie in de Unie); zij werden aangevuld met beschikbare statistische informatie en met andere door de belanghebbenden verstrekte gegevens.
(360)
Wat de werkgelegenheid betreft, wordt eraan herinnerd dat het cijfer van 57 000 arbeidskrachten in het oorspronkelijke onderzoek gebaseerd was op cijfers van de klagers. Het huidige cijfer van 262 000 werknemers is een macro-economische indicator voor de bedrijfstak van de Unie zoals die hierboven is gedefinieerd. Wat het verschil tussen de indicatoren voor de steekproef en voor de gehele bedrijfstak van de Unie betreft, wordt eraan herinnerd dat die indicatoren geen perfecte afspiegeling van elkaar moeten zijn om representatief te zijn. Het feit dat de cijfers zich op dezelfde manier hebben ontwikkeld, getuigt ook van hun representativiteit. Wat de beweerde inconsistentie ten aanzien van het verbruik betreft, had de daling met 7 % betrekking op de periode tussen 2006 en het eind van het TNO en die met 14 % op de periode tussen 2005 en het eind van het TNO.
(361)
Gezien bovenstaande overwegingen moeten de opmerkingen met betrekking tot de samenstelling en de analyse van de macro-economische indicatoren worden afgewezen.
2.4. Effect van micro-economische indicatoren
(362)
Een van de belanghebbenden wees erop dat een winstmarge van 3 % voor de bedrijfstak van de Unie als een goed resultaat moet worden gezien, vooral nu er sprake is van een krimpende markt. Verder werd erop gewezen dat het argument dat de bedrijfstak van de Unie te kampen heeft met een prijsdruk door de invoer uit China en Vietnam niet wordt gestaafd door de bevinding dat de bedrijfstak van de Unie erin slaagde de prijzen in de beoordelingsperiode met 30 % te verhogen.
(363)
Zoals in het oorspronkelijke onderzoek werd vastgesteld, bedraagt de winstmarge die zonder schade veroorzakende dumping kan worden verwacht 6 %, veel meer dus dan de marge van ongeveer 3 % die door de bedrijfstak van de Unie werd behaald, die overigens niet hoog genoeg is om de levensvatbaarheid op middellange termijn te waarborgen en het huidige herstructureringsproces te financieren. Dit moet ook worden vergeleken met het zeer gezonde winstpeil van de importeurs. Dat de verkoopprijzen van de bedrijfstak van de Unie stegen, voorkwam niet dat de producten rechtstreeks met elkaar concurreerden, wat ook van invloed was op de prijsonderbieding en het prijsbederf. De lage winstmarge is een bewijs van de prijsdruk omdat de bedrijfstak van de Unie geen hogere handelsmarge kan hanteren.
(364)
Gezien bovenstaande overwegingen moeten de opmerkingen met betrekking tot de analyse van de micro-economische indicatoren worden afgewezen.
2.5. Analyse van de prijsonderbieding
(365)
Diverse belanghebbenden gaven blijk van hun bezwaren tegen de analyse van de prijsonderbieding door de Commissie. Volgens hen had de Commissie kunstmatig een hogere match van productcontrolenummers (PCN's) vastgesteld door een herclassificatie van bepaalde schoenen van productgroep E naar productgroep A.
(366)
Verscheidene belanghebbenden voerden aan dat de Commissie niet had medegedeeld waarom het in het oorspronkelijke onderzoek vastgestelde niveau van de correctie voor O&O nu was verlaagd. Ook zou de Commissie niet hebben bekendgemaakt in welke mate er correcties voor verkopen aan niet-verbonden handelsondernemingen waren toegepast.
(367)
Het argument inzake een kunstmatige match door een herclassificatie van PCN's is niet correct. Zoals in overweging 57 e.v. is uiteengezet, was er geen sprake van herclassificatie, maar moest er in sommige gevallen een correctie worden aangebracht omdat schoenen door partijen in de verkeerde categorie waren aangegeven.
(368)
Wat het argument betreft dat er geen rechtvaardiging werd gegeven voor de gewijzigde O&O-correctie, moet worden opgemerkt dat deze op dezelfde manier als bij het oorspronkelijke onderzoek werd vastgesteld, namelijk op basis van gecontroleerde informatie van de medewerkende partijen met betrekking tot het TNO. De cif-prijs van de exporteurs werd vastgesteld op basis van de door de ondernemingen zelf verstrekte en gegevens die zo nodig werden gecorrigeerd.
(369)
Gezien bovenstaande overwegingen moeten de argumenten over de gebrekkige analyse van de prijsonderbieding worden afgewezen.
2.6. Conclusie over het voortduren van schade
(370)
Verscheidene belanghebbenden betoogden dat alle algemene schade-indicatoren positief waren en dat de Commissie haar conclusie over het voortduren van de schade alleen op de winstgevendheid had gebaseerd. Overwegende dat de winstgevendheid sinds 2001 niet meer zo hoog was geweest als in het TNO, had ook op grond van deze indicator moeten worden vastgesteld dat de bedrijfstak van de Unie niet langer schade lijdt. Diverse belanghebbenden noemden voorts specifieke voorbeelden van ondernemingen die het goed deden om hun argument dat de bedrijfstak van de Unie geen schade leed te onderbouwen.
(371)
Een andere belanghebbende overwoog dat de Commissie bij de beoordeling van de productie en verkopen en het schadeplaatje in het algemeen geen rekening had gehouden met het effect van de nieuwe bedrijfsmodellen. Ook werd aangevoerd dat geen rekening was gehouden met de gevolgen van de verplaatsing van de productie naar derde landen en dat de gemiddelde winst van de steekproef veel hoger zou zijn geweest wanneer dat wel was gebeurd.
(372)
In dit verband wordt erop gewezen dat de analyse van de schade-indicatoren altijd algemeen van aard is en dat voor de vaststelling van schade niet alle indicatoren moeten duiden op een verslechtering. Er moet ook rekening mee worden gehouden dat in de geanalyseerde periode maatregelen van kracht waren en dat daarom logischerwijze een enigszins geringere schade kan worden verwacht. Desalniettemin gaven, zoals in overweging 257 e.v. al werd vastgesteld, verbruik, productie, verkoop en bezettingsgraad in de geanalyseerde periode een verslechtering te zien, terwijl prijsonderbieding en prijsbederf op hetzelfde hoge niveau bleven en de winst op een zeer laag niveau, veel lager dan de winst die normaliter kan worden verwacht wanneer er geen sprake is van schade veroorzakende dumping. Tezamen genomen laat het beeld een vermindering van de schade dankzij de maatregelen zien, maar geenszins het verdwijnen ervan.
(373)
In een bedrijfstak met meer dan 18 000 ondernemingen zijn de prestaties van de individuele ondernemingen uiteraard niet allemaal gelijk, maar dit betekent niet dat de bedrijfstak als zodanig geen schade ondervindt. Er wordt aan herinnerd dat de analyse van de macro-economische indicatoren voor de gehele bedrijfstak en van de micro-economische indicatoren voor een representatieve steekproef van producenten (beide overeenkomstig artikel 4, lid 1, van de basisverordening) aantoonde dat de schade voortduurt.
(374)
Wat het effect van het nieuwe bedrijfsmodel betreft, heeft de berekende gemiddelde winst betrekking op de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie. Alle veranderingen (o.a. bedrijfsmodel, handelsstadium) werden bij de analyse in aanmerking genomen. Overeenkomstig de wetgeving kunnen de activiteiten van een marktdeelnemer als importeur niet worden toegerekend aan zijn situatie als producent.
(375)
Gezien bovenstaande overwegingen worden de conclusies inzake de schade in de overwegingen 257-260 bevestigd.
3. OPMERKINGEN OVER HET OORZAKELIJK VERBAND TUSSEN DE DOOR DE BEDRIJFSTAK VAN DE UNIE GELEDEN SCHADE EN DE INVOER MET DUMPING
(376)
Volgens verscheidene belanghebbenden had de Commissie verzuimd het volledige effect van andere oorzaken op de financiële levensvatbaarheid van de producenten in de Unie te onderzoeken. In het algemeen werd betoogd dat de Commissie bij de beoordeling van het effect van andere oorzaken te fragmentarisch te werk is gegaan. Door de beoordeling van elk aspect afzonderlijk werden alle effecten behalve dat welk op dat moment werd beoordeeld, aan de invoer met dumping toegerekend.
(377)
Volgens diverse belanghebbenden had de Commissie het effect van de invoer uit derde landen onderschat. Volgens deze partijen was de gewogen gemiddelde prijs van de invoer uit derde landen maar 0,39 euro hoger dan die van de invoer uit de VRC en Vietnam, zodat deze grote gevolgen voor de bedrijfstak van de Unie had. Ook werd aangegeven dat wanneer de vergelijking op de eindprijs bij invoer was gebaseerd en niet op cif-waarden, de prijzen van de invoer uit met name India en Indonesië lager zouden zijn dan die van de invoer uit de betrokken landen.
(378)
Volgens verscheidene partijen had de Commissie haar conclusie dat er sprake was van concurrentie tussen het betrokken product en het in de Unie vervaardigde soortgelijke product niet gemotiveerd. Ook werd beweerd dat deze conclusie tegenstrijdig is met wat in diverse delen van het document met feiten en overwegingen is beschreven, namelijk dat de bedrijfstak van de Unie zich vooral richt op het dure en hoge middensegment. Deze bevinding werd bezwaarlijk te verenigen geacht met de conclusie dat de bedrijfstak van de Unie concurreert met de goedkope producten uit China en Vietnam. Volgens een van de belanghebbenden had de Commissie verzuimd een definitie te geven van tot het dure, het midden- en het goedkope segment behorende producten; hij betoogde dat niet was bewezen dat de bedrijfstak van de Unie naar duurdere marktsegmenten opschoof.
(379)
Een van de belanghebbenden voerde aan dat de Commissie geen rekening had gehouden met de gevolgen van het gewijzigde verbruikspatroon en de crisis op de bedrijfstak van de Unie. Met name zou de Commissie ten onrechte hebben geconcludeerd dat de invoerprijzen als gevolg van de crisis zouden dalen, terwijl de werkelijke ontwikkelingen in de zes maanden na het TNO een daling van de hoeveelheden en een stijging van de prijzen te zien gaven.
(380)
Volgens een van de belanghebbenden heeft de Commissie onvoldoende bewijs geleverd om aan te tonen dat structurele tekortkomingen niet de reden zijn voor de problemen waarmee de bedrijfstak te kampen heeft. Volgens deze partij moest het argument dat ondernemingen die van bedrijfsmodel waren veranderd ook schade dreigden te lijden, worden afgewezen omdat een verandering van bedrijfsmodel er op zich niet op hoeft te duiden dat er geen structurele problemen zijn.
(381)
Afgezien van de hierboven vermelde oorzaken, betoogde een van de belanghebbenden dat de Commissie bij de algemene analyse van andere oorzaken geen aandacht had besteed aan de gevolgen van de wijziging van het bedrijfsmodel op de winst van de producenten in de Unie, de gevolgen van de verplaatsing van de productie naar derde landen door de bedrijfstak van de Unie en de gevolgen van het tekort aan geschoolde arbeidskrachten.
(382)
In dit verband wordt eraan herinnerd dat er in het kader van dit nieuwe onderzoek een zeer zorgvuldige en uitvoerige analyse van andere factoren is gemaakt. In overweging 285 werd voorts vermeld dat deze factoren afzonderlijk en gezamenlijk werden geanalyseerd, zodat het argument dat de Commissie een fragmentarische aanpak heeft gevolgd, geen hout snijdt.
(383)
In verband met het effect van de invoer uit derde landen is in het onderzoek vastgesteld dat er grote verschillen in invoerprijs tussen de betrokken landen en andere derde landen zijn en dat de gemiddelde invoerprijzen voor de andere derde landen aanzienlijk hoger zijn dan die voor de VRC en Vietnam. In overweging 277 is uiteengezet dat deze verschillen ook gelden voor India en, in vergelijking met de VRC, voor Indonesië. Zelfs als het verschil in invoerprijs buiten beschouwing wordt gelaten, blijft nog dat het marktaandeel van India en Indonesië slechts 8 % resp. 5 % bedraagt, en dat voor de VRC en Vietnam 29 %. Door de geringere omvang van de invoer uit derde landen leidt deze niet tot een verbreking van het oorzakelijk verband.
(384)
In overweging 265 wordt een uitvoerige analyse gegeven van de concurrentie tussen de uit de betrokken landen ingevoerde schoenen en schoeisel dat in de Unie is geproduceerd. In dit verband kan hieraan alleen worden toegevoegd dat de bevindingen betreffende de in de steekproef opgenomen ondernemingen die hun bedrijfsmodel hebben gewijzigd, duidelijk aantonen dat dit gedeelte van de bedrijfstak opschoof naar een duurder productsegment. Ook werd een omvangrijke aanwezigheid van met dumping ingevoerde producten in het dure en hoge middensegment vastgesteld. Het niet-vertrouwelijke dossier bevat ook bewijzen ten aanzien van de in de Unie vervaardigde productsoorten en de ingevoerde productsoorten. In het vorige onderzoek werd al vastgesteld dat het bij het dure en hoge middensegment hoofdzakelijk gaat om merkproducten met een hogere detailhandelsprijs. Bij het goedkope segment gaat het om andere dan merkproducten. Op grond van bovenstaande overwegingen kan het argument dat de analyse van de concurrentie tussen de producten niet op feiten berustte, niet staande worden gehouden.
(385)
In overweging 278 e.v. werd een uitvoerige analyse gemaakt van de gevolgen van het gewijzigde verbruikspatroon. Wat de gevolgen van de economische crisis betreft, werd er in het onderzoek zorgvuldig op gelet de effecten van de crisis niet toe te rekenen aan de invoer met dumping. In dit verband moet er allereerst op worden gewezen dat er ten tijde van het TNO, waarop de analyse van de schade gebaseerd is, nog geen sprake was van een crisis. Het effect van de inzinking blijft daarom in de analyse van het TNO buiten beschouwing. Omdat een aantal belanghebbenden betoogde dat de problemen voor de bedrijfstak van de Unie minder aan de invoer met dumping dan aan de economische crisis te wijten waren, werd een aanvullende analyse uitgevoerd waarin vooral werd gekeken naar de gebeurtenissen na het TNO. Een stijging van de invoerprijzen in de zes maanden na het TNO ontkracht niet de conclusie uit overweging 302 dat de inzinking de gevolgen van de dumping kan verergeren. De verwachte prijsdruk geldt voor alle handelsstadia, maar met name voor de detailhandel. Gezien het bovenstaande moet het argument dat geen rekening werd gehouden met de gevolgen van de daling van het verbruik en de economische inzinking worden verworpen.
(386)
In het document werd een uitvoerige analyse gegeven van de situatie van de bedrijfstak van de Unie in verband met het nieuwe bedrijfsmodel en de grotere efficiëntie in verband daarmee. Hieraan moet worden toegevoegd dat de gevolgen van het nieuwe bedrijfsmodel duidelijk te zien zijn aan de verbetering van de schade-indicatoren van deze groep ondernemingen. Deze betere kosten-prijsverhouding toonde aan dat dit nieuwe bedrijfsmodel stoelt op efficiëntie en levensvatbaar is. Het argument dat de wijziging van het bedrijfsmodel geen blijk van efficiëntie van de bedrijfstak van de Unie is, moet daarom worden afgewezen.
(387)
Ten slotte wordt eraan herinnerd dat, anders dan wordt beweerd, de gevolgen van het nieuwe bedrijfsmodel voor de winstgevendheid, de verkoop en de productie werden geanalyseerd en dat er rekening mee werd gehouden bij de beoordeling van het argument dat de bedrijfstak van de Unie aan structurele problemen leed. Zoals in overweging 23 al is uiteengezet, werd in de analyse rekening gehouden met de verplaatsing van de productie naar derde landen als bedrijfsmodel. In het gedeelte over het belang van de Unie werd evenwel ook een beoordeling gegeven van de situatie van de importeurs en detailhandelaren, terwijl ook een zorgvuldige analyse werd gemaakt van alle gegevens die waren verstrekt door de enige medewerkende producent die bij de definitie van de bedrijfstak van de Unie buiten beschouwing was gelaten. Het niet-onderbouwde argument dat het tekort aan geschoolde arbeidskrachten de oorzaak voor de problemen van de bedrijfstak van de Unie was, werd al in overweging 244 behandeld, zodat geen verdere verduidelijking nodig is. Gezien bovenstaande overwegingen moet het argument dat de Commissie geen rekening hield met andere factoren van de hand worden gewezen.
K. BELANG VAN DE UNIE
1. INLEIDING
(388)
Overeenkomstig artikel 21 van de basisverordening werd onderzocht of handhaving van de bestaande antidumpingmaatregelen in strijd is met het belang van de Unie. Het belang van de Unie werd bepaald aan de hand van een afweging van de belangen van de betrokkenen: de bedrijfstak van de Unie, de andere producenten in de Unie en de importeurs, detailhandelaren, distributeurs en consumenten.
(389)
Om het effect van voortzetting of beëindiging van de maatregelen te beoordelen, vroeg de Commissie informatie aan alle belanghebbenden. Hoewel het vanuit juridisch oogpunt niet strikt noodzakelijk is, werd het, gezien de complexiteit van de zaak, passend geacht om waar mogelijk aanvullende informatie te verzamelen vanuit meer gezichtspunten dan gebruikelijk is in de praktijk van de Unie. Hierdoor kon de onderzoekende autoriteit de geldigheid van de bevindingen controleren. Wat de bedrijfstak van de Unie betreft, werd niet alleen aan de ondernemingen die zijn opgenomen in de steekproef voor dit nieuwe onderzoek gevraagd specifieke gegevens te verstrekken, maar ook aan andere producenten in de Unie. In totaal kon rekening worden gehouden met het commentaar van veertien producenten in de Unie en negen verenigingen voor de schoenindustrie. Er werden steekproefvragenlijsten gestuurd naar 139 ondernemingen waarvan bekend was dat zij het betrokken product invoerden of die als importeur in het verzoek werden genoemd. Diverse anderen ontvingen zo'n vragenlijst op verzoek. 21 importeurs vulden de vragenlijst in en gaven aan bereid te zijn in de steekproef te worden opgenomen. Voorts werden specifieke vragenlijsten voor deze analyse gestuurd naar verenigingen van importeurs en naar groothandelaren, distributeurs en detailhandelaren en hun verenigingen. Acht van hen gaven antwoord. Ten slotte wendde men zich met specifieke vragen ook aan consumentenverenigingen. Drie van hen gaven antwoord.
(390)
Omdat het om een nieuw onderzoek gaat, wat betekent dat een situatie wordt onderzocht waarin al antidumpingmaatregelen van toepassing zijn, kan worden nagegaan of die maatregelen ongewenste negatieve gevolgen voor de betrokken partijen hadden. Op basis van bovenstaande overwegingen werd onderzocht of er, ondanks de conclusies inzake het voortduren van dumping en schade, dwingende redenen zijn die tot de conclusie leiden dat het in dit specifieke geval niet in het belang van de Unie is de maatregelen te handhaven.
2. BELANG VAN DE BEDRIJFSTAK VAN DE UNIE
(391)
Onder G.2, G.3 en G.4 is uiteengezet dat uit het onderzoek bleek dat een groot deel van de producenten in de Unie profijt had van de ingestelde maatregelen. De in het oorspronkelijke onderzoek vastgestelde economische vrije val die tot de instelling van definitieve antidumpingmaatregelen leidde, werd gebroken toen er een eind kwam aan de voortdurende afkalving van het marktaandeel, de winstgevendheid en de personeelsomvang. Deze stabilisering van de situatie van de bedrijfstak van de Unie wordt inderdaad beschouwd als een belangrijke verbetering omdat eruit blijkt dat een groot deel van de producenten in de Unie de steile neergang die voor de instelling van de maatregelen werd vastgesteld, in een relatief korte periode kon ombuigen. Uit het nieuwe onderzoek bleek dat er in de Unie nog steeds veel schoeisel met bovendeel van leder wordt geproduceerd: in het TNO werden ongeveer 360 miljoen paar schoenen vervaardigd, wat werk bood aan circa 260 000 mensen. Bij de overgrote meerderheid van deze producenten gaat het om kleine en middelgrote ondernemingen die van levensbelang zijn voor de welvaart in bepaalde regio's. Een groot deel van deze producenten ontwikkelde bedrijfsmodellen ter verhoging van hun concurrentievermogen, zoals een geleidelijke verschuiving naar het duurdere segment, concentratie op hoogwaardiger producten, merkvorming, stroomlijnen van distributiekanalen, oprichting van samenwerkingsnetwerken in hun omgeving of elders (zie overweging 201 e.v.). Het weliswaar nog steeds grote, maar wel kleiner wordende deel van de bedrijfstak van de Unie waarvan de situatie ondanks de maatregelen in alle opzichten verder verslechterde, profiteerde toch van die maatregelen omdat deze een nog snellere verslechtering en een mogelijk faillissement voorkwamen en hem waardevolle tijd boden om zich aan de veranderde marktomstandigheden aan te passen.
(392)
Anderzijds bleek uit het onderzoek dat de bedrijfstak van de Unie zich ook twee jaar na de instelling van de maatregelen nog steeds in een fragiele situatie bevindt en kwetsbaar is voor de gevolgen van de invoer met dumping die de prijzen van de bedrijfstak van de Unie onderbiedt (vgl. overweging 259 e.v.).
(393)
Kort gezegd, profiteerde de bedrijfstak van de maatregelen en toonde hij in staat te zijn zijn situatie en levensvatbaarheid te verbeteren wanneer maatregelen de effecten van de schade veroorzakende dumping verzachten.
(394)
In dit verband voerden verscheidene belanghebbenden aan dat de maatregelen niet het gewenste effect - de producenten in de Unie weer enig marktaandeel of productie teruggeven - hadden, maar voornamelijk ten goede kwamen aan producenten uit derde landen; zij herhaalden na de mededeling van de definitieve bevindingen. In tabel 10 werd al opgemerkt dat het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie stabiel bleef, terwijl dat van de invoer uit andere landen sterk toenam. Uit de cijfers alleen blijkt dus al dat de bedrijfstak van de Unie zijn marktpositie sinds de instelling van de antidumpingmaatregelen heeft kunnen stabiliseren. De in het oorspronkelijke onderzoek vastgestelde voortdurende daling van de verkoop en het marktaandeel in aanmerking genomen, moet een stabilisatie op een marktaandeel van ongeveer 40 % als een belangrijk succes voor de bedrijfstak van de Unie worden beschouwd. Bovendien worden antidumpingmaatregelen niet ingesteld om werkgelegenheid in de Unie te creëren of om uiteindelijk productie terug te brengen naar de Unie (of om een eind te maken aan de invoer), maar om gelijke voorwaarden te scheppen voor producten uit de Unie en de invoer met dumping. Antidumpingmaatregelen worden alleen ingesteld om de handelsvoorwaarden op de markt van de Unie weer eerlijk te maken, zodat de producenten in de Unie zich kunnen herstellen door meer te verkopen en/of hun prijzen tot een op termijn houdbaar niveau te verhogen. Bovendien was de gemiddelde prijs van deze invoer uit derde landen aanzienlijk hoger (zie tabel 8) of was het volume ervan relatief laag, zodat het effect van deze invoer op de producenten in de Unie minder uitgesproken is. De conclusie luidt derhalve dat de producenten in de Unie voordeel van de maatregelen hadden omdat het voortdurende verlies van marktaandeel werd stopgezet, zij hun verkoopvolume konden stabiliseren en zij erin slaagden hun winstgevendheid en verkoopprijzen te verhogen. Het argument wordt derhalve afgewezen.
(395)
Wanneer de maatregelen worden gehandhaafd, kan worden verwacht dat de bedrijfstak van de Unie, zodra hij de negatieve gevolgen van het inzakken van de economie te boven is gekomen, ten minste zijn relatieve marktaandeel zal behouden en dit verder zal verbeteren en daardoor van de maatregelen blijft profiteren. Zolang de economische neergang voortduurt, helpen de maatregelen waarschijnlijk de gevolgen van omvangrijke laaggeprijsde invoer met dumping op te vangen door een plotselinge toename van de invoer, zoals die voor de instelling van de maatregelen, en met name in 2005 na de afschaffing van de contingenten, werd waargenomen, te verhinderen. Omdat de concurrentie tussen de verschillende productsegmenten door het onderling verwisselbare gebruik van productsoorten als gevolg van modetrends is toegenomen, helpen de maatregelen ook de in de Unie vervaardigde producten te beschermen tegen invoer met dumping die in hun productsegment binnendringt. Tijdens het onderzoek werd inderdaad vastgesteld dat ook in de betrokken landen bepaalde producenten opschoven naar duurdere marktsegmenten door in toenemende mate schoenen uit het middensegment en zelfs het topsegment te vervaardigen. Hierdoor is de bedrijfstak van de Unie in staat zijn relatieve positie te behouden en tegelijkertijd een grote werkgelegenheid veilig te stellen.
(396)
Ook kan worden verwacht dat nu de economische omstandigheden verbeteren en het verbruik toeneemt, mensen bereid zijn meer aan schoeisel en vooral aan hoogwaardig schoeisel uit te geven, wat de producenten in de Unie ten goede zou komen. In dit scenario kan bij een voortzetting van de maatregelen een groter deel van de producenten in de Unie hun bedrijfsmodel, productieproces en distributiekanalen verder (blijven) ontwikkelen en aldus hun financiële situatie verbeteren, zoals tijdens het TNO werd aangetoond.
(397)
Wanneer de maatregelen worden beëindigd, valt te verwachten dat de nu al scherpe concurrentie, met name in het goedkope en middensegment, aanzienlijk zal verhevigen. Verder kan worden verwacht dat deze toegenomen prijsconcurrentie in het goedkope en middensegment rechtstreeks gevolgen zal hebben voor de prijzen van alle andere soorten. Dit levert dan waarschijnlijk weer gevaar op voor de grote groep producenten in de Unie die erin slaagden hun bedrijfsmodel te herdefiniëren en hun situatie te verbeteren. Omdat de financiële situatie en de winstgevendheid van die producenten niet stevig genoeg zijn om weerstand te bieden aan de prijsdruk van de omvangrijke invoer met dumping waarmee de prijzen van de bedrijfstak van de Unie gedurende lange tijd aanzienlijk worden onderboden, zal dit er zeer waarschijnlijk toe leiden dat nog meer producenten verdwijnen en het tot een groot verlies van directe werkgelegenheid bij de producenten in de Unie en bij de toeleveranciers en dienstverleners van de bedrijfstak in de Unie komt.
3. AANVULLENDE ANALYSE INZAKE HET BELANG VAN DE FABRIKANTEN IN DE UNIE
(398)
Om een vollediger beeld van het belang van de fabrikanten in de Unie te verkrijgen, werd naast de standaardanalyse van het effect op de bedrijfstak van de Unie als geheel aanvullende informatie verzameld bij de nationale verenigingen voor de schoenindustrie en de bedrijven die in het oorspronkelijke onderzoek in de steekproef waren opgenomen. Bovendien gaf een medewerkende producent die niet in de bedrijfstak van de Unie was opgenomen, maar nog wel een aanzienlijke productie in de Unie heeft, zijn standpunt.
(399)
De bij de nationale verenigingen verzamelde informatie gaf een gemengd beeld te zien; dit hing meestal af van de vraag of er nog een omvangrijke schoenindustrie in de betreffende lidstaat was of dat het land grote belangen bij invoer had. Terwijl vijf nationale verenigingen uit landen met een belangrijke schoenindustrie voortzetting van de maatregelen steunden en op de voordelen van de maatregelen voor hun nationale schoenproducenten wezen, verklaarden vier andere verenigingen in landen waar de schoenproductie grotendeels of volledig naar derde landen is uitbesteed of die wel een omvangrijke productiecapaciteit hebben, maar ook veel invoeren, dat voortzetting van de maatregelen over het geheel genomen tegen het belang van de Unie indruist. Laatstgenoemde verenigingen vertegenwoordigden meer ondernemingen met een grote invoer of grote handelsbelangen (distributie en detailhandel). Er zal dus ook aandacht aan hun standpunten worden besteed in de overwegingen over de belangen van de niet-verbonden importeurs en detailhandelaren. Deze vier verenigingen vertegenwoordigden een veel geringere productieomvang dan de vijf verenigingen die betoogden dat de maatregelen aan de fabrikanten ten goede kwamen.
(400)
Om het beeld te complementeren en een analyse te kunnen maken naar aanleiding van beweringen dat de bedrijfstak uit de Unie was verdwenen en dus niet van de maatregelen profiteerde, werd ook contact opgenomen met de producenten in de Unie die in het oorspronkelijke onderzoek in de steekproef waren opgenomen. Deze aanvullende verzameling van inlichtingen bij eerder in de steekproef opgenomen producenten in de Unie was ook gerechtvaardigd vanuit het oogpunt van het belang van de Unie omdat de schoenindustrie in de Unie dermate gefragmenteerd en heterogeen is dat niet te vermijden is dat de schadesteekproef maar klein is.
(401)
De bij het oorspronkelijke onderzoek in de steekproef opgenomen medewerkende producenten in de Unie bleken allemaal nog een aanzienlijk deel van hun productie in de Unie te hebben. Over het geheel genomen waren zij voor voortzetting van de antidumpingmaatregelen en wezen zij op de positieve effecten ervan voor de werkgelegenheid in de Unie. Terzelfder tijd hebben de meeste van hen delen van hun schoenproductie verplaatst naar landen buiten de Unie, waaronder een van de betrokken landen, en hebben zij ter vergroting van hun concurrentievermogen aanvullende oplossingen voor hun bedrijfsstrategie nagestreefd. De ondernemingen die alleen in de Unie produceren, specialiseren in hoogwaardige producten voor de bovenkant van de markt met korte levertijden. De antwoorden van deze eerder in de steekproef opgenomen producenten in de Unie bevestigden dat, zoals al in het deel over de schade voor de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie is beschreven, verschillende bedrijfsmodellen zijn ontwikkeld en dat enkele van de producenten in de Unie zich aan de zich veranderende marktomstandigheden aanpasten door een aantal maatregelen, waaronder het uitbesteden van een deel van de productie naar derde landen en/of binnen de Unie, nieuwe verkoopkanalen, investeringen in kwaliteit en merkuitstraling enz. Deze antwoorden bevestigden ook het hierboven beschreven algemene beeld wat de voordelen van handhaving van de maatregelen en de nadelen van intrekking ervan voor de bedrijfstak van de Unie betreft.
(402)
Ten slotte werd, met het oog op een nog vollediger beeld van de belangen van de fabrikanten in de Unie, een analyse gemaakt van de antwoorden van de producent die bij de vaststelling van de bedrijfstak van de Unie buiten beschouwing werd gelaten. Hij verstrekte een antwoord voor al zijn Europese activiteiten samen, alsmede specifieke antwoorden voor zijn twee productiefaciliteiten in Europa. Deze producent had zich verzet tegen het verzoek om een nieuw onderzoek omdat hij tegen voortzetting van de antidumpingmaatregelen was.
(403)
De onderneming heeft twee productiefaciliteiten in de Unie, waar in Azië vervaardigde bovendelen worden samengevoegd. Toch is de omvang van de productie deze twee bedrijven tussen 2005 en het eind van het TNO aanzienlijk teruggelopen. Terwijl ingevoerd schoeisel in 2005 nog minder dan de helft van het door deze onderneming verkochte schoeisel uitmaakte, is dit aandeel nadien aanzienlijk toegenomen en was in het TNO het grootste deel van het door de onderneming verkochte schoeisel rechtstreeks in Azië ingekocht. Recenter marktonderzoek duidt erop dat de onderneming zijn productieactiviteiten in de Unie verder vermindert en door invoer vervangt.
(404)
Hoewel de onderneming zijn productieactiviteiten in de Unie aanzienlijk had verminderd, was dit nauwelijks van invloed op haar totale personeelsbestand in de Unie. Sinds 2005 was de mondiale omzet van de onderneming namelijk toegenomen en was haar winstgevendheid sterk verbeterd. Hierdoor moest in de Unie extra personeel worden aangesteld op andere gebieden dan de productie (administratie, ontwerp en ontwikkeling, marketing en verkoop enz.). Uit de beschikbare informatie blijkt dat de antidumpingrechten weliswaar een negatieve invloed op de financiële resultaten van de onderneming hadden, maar dat deze ruimschoots werden gecompenseerd door de toename van de algemene winstgevendheid. Ondanks de antidumpingmaatregelen bleef de onderneming de productie uitbesteden naar derde landen, waaronder de betrokken landen. Anderzijds hadden de maatregelen niet tot gevolg dat de onderneming haar productieactiviteiten in de Unie vergrootte. De strategische besluiten inzake de productieactiviteiten blijken dus te zijn gebaseerd op bredere kostenoverwegingen.
(405)
Als de maatregelen worden gehandhaafd, zal de onderneming zeer waarschijnlijk schade van de antidumpingrechten blijven ondervinden omdat zij waarschijnlijk zal blijven invoeren uit de betrokken landen. Ook dan zal het negatieve effect van de rechten zeer waarschijnlijk niet groot zijn omdat de onderneming haar invoer zoals in het verleden ook uit andere landen kan betrekken. Wanneer de maatregelen daarentegen worden ingetrokken, zal de onderneming daar gezien haar invoer uit de betrokken landen voordeel van hebben en kan zij waarschijnlijk nog winstgevender worden.
(406)
Geconcludeerd kan worden dat een verfijnde analyse van andere producenten in de Unie de algemene bevindingen bevestigt, namelijk dat de producenten diverse bedrijfsmodellen hebben ontwikkeld en de meeste van hen voordeel hebben gehad van de instelling van de antidumpingmaatregelen; zij hebben immers gemeld dat hun situatie enigszins is verbeterd en hun concurrentievermogen is toegenomen door aanpassing van onder meer hun productiestrategieën en verkoopkanalen. De beschikbare informatie lijkt er derhalve op te wijzen dat de meeste van deze producenten van handhaving van de maatregelen zullen profiteren, tenminste voor zover zij blijven bij hun besluit productieactiviteiten in de Unie te handhaven. Omgekeerd zullen zij van intrekking van de maatregelen schade ondervinden omdat de invoer met dumping uit de betrokken landen dan voor al hun productsegmenten een neerwaartse druk op de prijzen zal uitoefenen.
(407)
Voor enkele producenten die hun productie naar de betrokken landen hebben uitbesteed zullen de negatieve effecten, zoals in het verleden is gebleken, zeer waarschijnlijk niet onevenredig groot zijn, omdat de maatregelen niet eraan in de weg staan om ook in de toekomst activiteiten naar die landen uit te besteden. Het effect van de antidumpingrechten op die producenten zal hoofdzakelijk afhangen van hun inkoopbeslissingen. De ondernemingen hebben dus in eigen hand hoezeer de antidumpingrechten hen treffen.
4. BELANG VAN DE NIET-VERBONDEN IMPORTEURS
4.1. Algemeen
(408)
Het nieuwe onderzoek bevestigde dat de importeurs in twee hoofdcategorieën kunnen worden verdeeld. De ene categorie bestaat hoofdzakelijk uit ondernemingen die de productie van hun merkschoenen naar derde landen hebben uitbesteed en die dit schoeisel vervolgens invoeren en verkopen. Veel activiteiten van deze ondernemingen vinden nog in de Unie plaats, zoals het ontwerpen, onderzoek en ontwikkeling, de aankoop van grondstoffen en soms beschikken zij zelfs over een eigen distributieketen. Hieruit volgt dat deze categorie importeurs belangrijke activiteiten met een toegevoegde waarde in de Unie hebben, waar zij doorgaans ook vrij veel werknemers in dienst hebben. De tweede categorie bestaat uit importeurs die alleen handelaar zijn en daarbij meer gericht zijn op hoeveelheden dan op merken; zij verhandelen hoofdzakelijk schoenen van eigen merk. Deze importeurs hebben in de regel lagere structurele kosten en minder activiteiten met een toegevoegde waarde in de Unie.
(409)
Vastgesteld werd dat er binnen deze twee hoofdcategorieën uiteenlopende bedrijfsmodellen zijn. Zo kan men in de eerste categorie onderscheid maken tussen merken van Europese oorsprong en niet-Europese merken en tussen chic schoeisel en sportschoenen. Tot de tweede categorie behoren importeurs met hun eigen detailhandelszaken, maar ook importeurs die uitsluitend aan de groothandel en aan distributeurs verkopen. Sommige van de ondernemingen uit de tweede categorie verkopen alleen schoenen van eigen merk, terwijl andere speciale inkoopcontracten met gevestigde merken hebben, dan wel licentieovereenkomsten en/of joint ventures.
(410)
Gezien deze verscheidenheid aan importeurs en ook om een zo volledig mogelijk beeld te krijgen, is de situatie van de importeurs vanuit allerlei gezichtshoeken geanalyseerd. Eerst zijn de van de importeurs en hun verenigingen ontvangen opmerkingen geanalyseerd. Vervolgens zijn statistische gegevens en publicaties ter zake geraadpleegd en gebruikt. Ten slotte werd voor sommige belangrijke economische gegevens gebruik gemaakt van de gecontroleerde informatie van de steekproef van importeurs.
(411)
Zoals hierboven is vermeld, werd besloten voor de vaststelling van bepaalde economische kerngegevens een steekproef van importeurs samen te stellen. Dit besluit werd genomen omdat bij het oorspronkelijke onderzoek was gebleken dat het aantal medewerkende importeurs hoog was en dat velen van hen de vragenlijst hadden beantwoord. Daarom werd het passend geacht om bij dit nieuwe onderzoek in verband met het vervallen van de maatregelen een steekproef te selecteren.
(412)
Zoals in overweging 37 al is vermeld, werden er van de 21 importeurs in de Unie die zich bereid hadden getoond om aan het onderzoek mede te werken, acht in de steekproef geselecteerd. De steekproef bestond uit de vijf grootste ondernemingen wat de omvang en waarde van hun invoer en wederverkoop in de Unie betreft, plus een paar kleinere importeurs, teneinde een betere dwarsdoorsnede te krijgen van de medewerkende partijen met hun uiteenlopende bedrijfsmodellen, plaatsen van vestiging en productaanbod. De ondernemingen in de steekproef vormden het grootste aantal ondernemingen dat binnen de beschikbare tijd redelijkerwijs kon worden onderzocht. Volgens de in die fase van het onderzoek beschikbare cijfers vertegenwoordigden de in de steekproef opgenomen importeurs ongeveer 18 % van de invoer van het betrokken product in de Unie tijdens het TNO. Een van de ondernemingen in de steekproef had weliswaar aangegeven bereid te zijn in de steekproef te worden opgenomen, maar beantwoordde de vragenlijst uiteindelijk niet en alle pogingen om zich van de medewerking van deze kleine importeur te verzekeren, bleven vruchteloos. Daarom moest deze onderneming uiteindelijk uit de steekproef worden verwijderd. De zeven andere importeurs in de steekproef verleenden hun volle medewerking aan het onderzoek en beantwoordden de vragenlijst op tijd.
(413)
Zoals hierboven al is vermeld, kon op basis van de gecontroleerde en geaggregeerde gegevens van de importeurs in de steekproef onder meer een gedetailleerde analyse van bepaalde belangrijke economische parameters worden gemaakt, die gezien het grote aantal importeurs redelijkerwijs alleen dankzij de steekproef kon worden uitgevoerd. De analyse van de situatie van de importeurs bleef evenwel niet beperkt tot de informatie die in het kader van de steekproeftrekking werd verkregen. Bij de analyse van het belang van de Unie werd ook rekening gehouden met de vakpers, met marktstudies en met informatie die belanghebbenden op verzoek verstrekten. Dankzij die informatie waren alle belangrijke in de sector toegepaste bedrijfsmodellen voldoende in de analyse vertegenwoordigd.
(414)
Op grond van de gecontroleerde informatie van de in de steekproef opgenomen importeurs en andere beschikbare informatie wordt geschat dat de invoer en wederverkoop aan distributeurs en detailhandelaren van het betrokken product in het TNO in de Unie werk bood aan ongeveer 23 000 mensen.
4.2. Omvang van de invoer
(415)
Zoals tabel 4 al liet zien, blijkt uit cijfers van Eurostat dat de invoer van het betrokken product sinds 2005 aanzienlijk is gedaald, namelijk met ongeveer 90 miljoen paar. Gedurende dezelfde periode nam de invoer van leren schoenen uit andere landen met ongeveer 43 miljoen paar toe tot 201 miljoen paar. Het resultaat hiervan is dat terwijl de omvang van de invoer uit de VRC en uit Vietnam in 2005 veel hoger (80 %) was dan die van de invoer uit alle andere landen, de omvang van de invoer uit andere landen in het TNO 4 % hoger was dan die van de invoer uit de VRC en Vietnam. Uit de Eurostatgegevens blijkt voorts dat de totale invoer van het betrokken product sinds 2005 met 11 % is afgenomen.
(416)
Een grote importeur die wel aan het onderzoek medewerkte, maar niet in de steekproef zat, meldde een soortgelijke ontwikkeling van de invoer. Deze onderneming deelde mede dat haar inkopen van het betrokken product sinds 2005 met 25 % waren teruggelopen, terwijl de invoer van leren schoenen uit andere landen sterk toenam.
(417)
De invoer van schoenen van leer door de importeurs in de steekproef ontwikkelde zich tussen 2005 en het eind van het TNO als volgt.
Tabel 19
Omvang van de invoer van de importeurs in de steekproef (paar)
2005
2006
2007
TNO
VRC & Vietnam
29 761 231
30 806 163
26 616 891
29 577 492
Index
100
104
89
99
Andere landen
13 181 962
16 077 607
22 680 174
28 096 596
Index
100
122
172
213
(418)
In overeenstemming met de algemene statistische gegevens kochten de importeurs in de steekproef aanzienlijk meer leren schoenen in andere landen in. De omvang van de invoer uit de VRC en Vietnam is sinds 2005 vrij stabiel gebleven, met een dip in 2007, maar in het TNO weer oplevend tot bijna hetzelfde niveau als in 2005. Voor de in de steekproef opgenomen importeurs volgt hieruit dat de totale omvang van de handel in leren schoenen sinds 2005 met bijna een derde is toegenomen, waarbij de trend voor de betrokken landen ondanks de antidumpingmaatregelen stabiel bleef en de invoer uit derde landen toenam. Van deze derde landen profiteerden Indonesië en India het meest.
(419)
Voor de steekproef is de trend bij de inkoop uit de betrokken landen stabiel, wat niet overeenkomt met de door Eurostat waargenomen trend (sterke daling). Een nauwkeuriger blik op de importeurs in de steekproef duidt erop dat die stabiele trend voortvloeit uit het feit dat een van de grootste importeurs in de steekproef tegen de trend in - niet alleen die welke is waargenomen door Eurostat, maar ook de trend bij de andere importeurs in de steekproef - niet alleen veel meer in derde landen kocht, maar, om aan de vraag tegemoet te komen, ook veel meer invoerde uit de betrokken landen, wat compenseerde voor de algemene dalende trend bij de andere importeurs in de steekproef. Wanneer hiermee rekening wordt gehouden, luidt de conclusie dat de ontwikkeling van de invoer van het betrokken product door de importeurs in de steekproef in overeenstemming is met de Eurostatcijfers, d.w.z. een algemene daling van de invoer uit de betrokken landen.
4.3. Inkoopprijzen
(420)
Zoals de tabellen 5 en 8 laten zien, wijzen de Eurostatgegevens erop dat zowel de gemiddelde invoerprijzen van leren schoenen uit de betrokken landen als die van leren schoeisel uit derde landen sinds 2005 zijn gestegen, en de cif-invoerprijzen van leren schoenen uit derde landen nog iets meer dan die van leren schoenen uit de betrokken landen. Omdat de mix van ingevoerde schoenen een groot effect heeft op de prijzen en die mix voor alle landen van uitvoer aanzienlijk kan zijn gewijzigd, behoeven de gemiddelde prijzen die aan de hand van de door Eurostat vastgestelde hoeveelheden en waarden kunnen worden berekend, voor de vaststelling van de prijstrends niet noodzakelijkerwijs de meest nauwkeurige gegevens te zijn. In dit verband kan aan de prijstrend voor de steekproef van importeurs meer waarde worden gehecht omdat hun productmix waarschijnlijk minder is gewijzigd daar deze ondernemingen allemaal al lange tijd gespecialiseerd zijn in bepaalde schoensoorten en -stijlen.
(421)
Zoals in de overwegingen 412 en 408 e.v. wordt beschreven, vertegenwoordigden de importeurs in de steekproef diverse bedrijfsmodellen, die onder meer leidden tot grote verschillen in de gemiddelde prijzen per importeur. Bovendien verhandelden sommige importeurs miljoenen paren per jaar en andere „maar” een paar honderdduizend. Ten derde fluctueerde voor sommige individuele importeurs de verhandelde hoeveelheid, en bijgevolg ook hun gewicht in de steekproef, sterk gedurende de beoordelingsperiode. Daarom werd besloten de gewogen gemiddelde resultaten aan te vullen met een rekenkundig gemiddelde teneinde een volledig beeld van de relevante trends te verkrijgen.
(422)
De gemiddelde invoerprijzen voor de importeurs in de steekproef tussen 2005 en het eind van het TNO waren:
Tabel 20
Gemiddelde invoerprijzen voor de importeurs in de steekproef (euro's)
2005
2006
2007
TNO
VRC en Vietnam
cif: gewogen gemiddelde
11,10
11,81
10,24
10,07
Index
100
106
92
91
cif: rekenkundig gemiddelde
10,17
11,42
10,54
10,42
Index
100
112
104
102
Eindprijs bij invoer (10): gewogen gemiddelde
11,72
13,43
12,12
11,88
Index
100
115
103
101
Eindprijs bij invoer (10): rekenkundig gemiddelde
10,74
12,98
12,48
12,30
Index
100
121
116
115
Andere landen
cif: gewogen gemiddelde
13,11
12,71
10,85
10,46
Index
100
97
83
80
cif: rekenkundig gemiddelde
12,21
12,56
12,59
11,53
Index
100
103
103
94
(423)
Een analyse van de cif-prijzen van invoer uit de VRC en Vietnam tussen 2005, d.w.z. het laatste jaar zonder antidumpingmaatregelen, en het eind van het TNO geeft een stijging te zien van 2 % (rekenkundig gemiddelde), dan wel een daling met 9 % (gewogen gemiddelde). Over het geheel genomen wijzen de gegevens op stabiele of iets lagere invoerprijzen vóór invoer- en antidumpingrechten. In beide scenario's stegen de invoerprijzen vóór rechten sterk in 2006, waarna zij weer daalden.
(424)
Terzelfder tijd daalden de gemiddelde cif-invoerprijzen voor leren schoenen uit andere landen ongeacht de rekenmethode die wordt gebruikt (- 20 % tot - 6 %). Bijgevolg is het verschil tussen de invoerprijzen voor leren schoenen uit de betrokken landen en die uit andere landen vóór rechten kleiner geworden, grofweg van 2,00 euro per paar tot 1,00 euro (van ca. 20 % tot ca. 10 % - rekenkundig gemiddelde) of van 2,00 euro per paar tot 0,50 euro (van ca. 20 % tot ca. 5 % - gewogen gemiddelde). Alleen in het geval van de VRC en Vietnam moeten antidumpingrechten worden betaald. Men kan stellen dat de gemiddelde eindprijzen bij invoer (d.w.z. invoerprijzen inclusief kosten van invoer, invoerrechten en in voorkomend geval antidumpingrechten) van leren schoenen uit de VRC en Vietnam enerzijds en uit andere landen anderzijds zich nu op een meer vergelijkbaar niveau bevinden. De prijzen van leren schoeisel dat in andere landen is vervaardigd, zijn dus aantrekkelijker geworden dan in verhouding tot de prijzen van in de betrokken landen geproduceerd schoeisel.
4.4. Prijzen bij wederverkoop
(425)
Wat de prijzen van de importeur bij wederverkoop van het betrokken product betreft, werd gedetailleerde informatie verkregen van de steekproef van importeurs. Deze prijzen ontwikkelden zich als volgt:
Tabel 21
Gemiddelde wederverkoopprijzen voor de importeurs in de steekproef (euro's)
2005
2006
2007
TNO
Gewogen gemiddelde
34,62
36,97
33,68
32,28
Index
100
107
97
93
Rekenkundig gemiddelde
27,09
29,72
28,46
29,24
Index
100
110
105
108
(426)
Bovenstaande gegevens duiden op stabiele tot enigszins stijgende wederverkoopprijzen in het tijdvak tussen 2005 en het eind van het TNO. In 2006 stegen deze prijzen met 7-10 %, wat overeenkomt met de stijging van de cif-inkoopprijzen in 2006 (zie overweging 422). Tussen 2006 en het eind van het TNO daalden de wederverkoopprijzen.
(427)
In het onderzoek kwamen geen inlichtingen of bewijzen aan het licht die erop duiden dat de wederverkoopprijzen van andere importeurs zich in een andere richting zouden hebben ontwikkeld dan hierboven is beschreven.
4.5. Winstgevendheid
(428)
Voor de importeurs in de steekproef werd de winstgevendheid vastgesteld op basis van het hierboven beschreven beeld ten aanzien van de invoer- en wederverkoopprijzen in samenhang met de ontwikkeling van de andere kostenfactoren van de importeurs. Na de mededeling van feiten en overwegingen trokken sommige in de steekproef opgenomen importeurs de gebruikte, op hen betrekking hebbende gegevens in twijfel; zij vroegen om het gebruik van herziene gegevens. Sommige van hun argumenten werden aanvaard en enkele verschrijvingen werden gecorrigeerd. Het herziene plaatje inzake de winstgevendheid ziet er als volgt uit:
Tabel 22
Gemiddelde winst van de importeurs in de steekproef op het betrokken product
(nettowinst vóór belastingen/omzet)
2005
2006
2007
TNO
Gewogen gemiddelde
36,2 %
18,1 %
20,5 %
20,4 %
Rekenkundig gemiddelde
29,6 %
17,8 %
20,7 %
21,3 %
Opmerking: zonder winst van importeurs op verkopen aan consumenten (detailhandel).
(429)
Bovenstaande cijfers zijn berekend op basis van de winst op het betrokken product zoals die door de importeurs in de steekproef is gemeld. In enkele gevallen moesten de gemelde cijfers na de controle ter plaatse worden herzien. Zoals hierboven is vermeld, trokken vier in de steekproef opgenomen importeurs na de mededeling van feiten en overwegingen de voor hen gemaakte analyse van de winstgevendheid in twijfel; zij herhaalden dat de herziene gegevens die na de controle ter plaatse werden ingediend, moesten worden gebruikt. Het argument van een van de betrokken importeurs ten aanzien van de verkoopkosten en de algemene en administratieve uitgaven (VAA-kosten) werd gedeeltelijk aanvaard door correctie van een verschrijving, waardoor de aan de belanghebbenden medegedeelde winstgevendheid van de steekproef iets kleiner werd. Zijn argument dat de oorspronkelijk gemelde VAA-kosten moesten worden geaccepteerd en dat bovendien een aanzienlijk bedrag aan royalty's, dat hij aan de met hem verbonden onderneming buiten de Unie zou hebben betaald, in aanmerking moest worden genomen, werd van de hand gewezen. De oorspronkelijke gemelde VAA-kosten bleken tijdens de controle ter plaatse te hoog te zijn opgegeven omdat de onderneming geen bewijzen voor die bedragen kon aandragen. Daarom werd er een correctie toegepast aan de hand van bij de controle ter plaatse ontvangen documenten. Het argument betreffende de beweerde uitgaven voor royalty's werd pas na de controle ter plaatse ingediend; bovendien werd dit argument onvoldoende onderbouwd. Ook de tweede in de steekproef opgenomen importeur herhaalde zijn verzoek inzake acceptatie van gegevens over zijn winstgevendheid die waren herzien op basis van de winstcijfers op een formulier dat bij de Amerikaanse autoriteiten zou zijn ingediend. De onderneming had een tabel voor de winstgevendheid van het betrokken product ingediend die bij de controle in orde werd bevonden omdat de tabel volledig in overeenstemming was met de goedgekeurde jaarrekeningen en andere beschikbare gegevens.
Het achteraf ingediende document vermeldde alleen een globaal winstcijfer voor „Europa” dat alle producten omvatte en waarschijnlijk ook transacties buiten de 27 lidstaten, maar geografisch wel in Europa (Zwitserland, Balkan). Dit formulier kon ook niet worden gekoppeld aan de ter plaatse gecontroleerde gegevens, zodat het argument werd afgewezen. In zijn na de mededeling van feiten en overwegingen ingediende documentatie verstrekte de onderneming meer informatie ter zake, maar doordat dit te laat gebeurde en ook door het gebrek aan deugdelijk bewijsmateriaal kon deze informatie niet in aanmerking worden genomen. Het tweede argument van die onderneming betrof enkele kostenposten die in aanmerking hadden moeten worden genomen; twee ervan konden niet worden gekoppeld aan de ter plaatse gecontroleerde informatie. Wel werd besloten rekening te houden met een derde kostenpost, die tijdens het controlebezoek volledig was gecontroleerd, maar per ongeluk niet in de tabel was opgenomen. De gevolgen voor de totale winstgevendheid waren echter maar klein. De derde importeur verstrekte in eerste instantie slechts winstcijfers voor een klein deel van zijn transacties in de Unie. De door de onderneming ingediende gegevens kunnen niet als representatief voor haar transacties in de Unie in het algemeen worden aangemerkt, want er zijn beduidende verschillen tussen de regio's voor kosten en inkomsten. De winstcijfers werden daarom bij de controle ter plaatse op basis van alle beschikbare en controleerbare informatie aangevuld met de cijfers voor de resterende transacties in de Unie. De onderneming bestreed het resultaat van die berekening en diende aan het eind van het controlebezoek een herziene tabel voor de winstgevendheid in die op slechts één post, de inkoopkosten, verschilde van de berekening van de Commissie. Omdat de voorgestelde inkoopkosten, anders dan de door de Commissie berekende inkoopkosten, niet konden worden gekoppeld aan de beschikbare informatie, werd de herziene tabel niet geaccepteerd. Het argument werd daarom afgewezen en er werd gebruik gemaakt van de tijdens de controle ter plaatse vastgestelde cijfers voor de winstgevendheid. Na de mededeling van feiten en overwegingen bestreed de vierde importeur de door hem zelf ingediende cijfers over de winstgevendheid, die tijdens het controlebezoek waren gecontroleerd en zonder correcties waren aanvaard, met het argument dat de gebruikte methoden niet nauwkeurig waren. Omdat de onderneming evenwel geen andere methode voor de vaststelling van de winst op het betrokken product voorstelde, werd het argument als niet-onderbouwd afgewezen.
(430)
In het oorspronkelijke onderzoek wezen de antwoorden van de medewerkende importeurs op de vragenlijst op een gewogen gemiddelde nettowinst van 12 % voor de periode van 1 april 2004 tot en met 31 maart 2005. In dit nieuwe onderzoek gaven de gecontroleerde gegevens voor de importeurs in de steekproef voor 2005 evenwel een gewogen gemiddelde winst van meer dan 20 % te zien. In 2006 daalde de winstgevendheid drastisch, met meer dan 18 procentpunten (gewogen gemiddelde) en bijna 12 procentpunten (rekenkundig gemiddelde). De meeste verkoopcontracten bleken al voor de instelling van de voorlopige maatregelen in maart 2006 te zijn overeengekomen en in veel gevallen was in de overeengekomen verkoopprijzen geen rekening gehouden met de mogelijke instelling van antidumpingrechten. Bijgevolg nam de winst van de importeurs in de steekproef op het betrokken product in 2006 af. In 2007 en het TNO steeg de winst weer, maar deze ligt nog altijd 8 tot 16 procentpunten onder de in 2005 behaalde winst.
(431)
Omdat de meeste importeurs in de steekproef hun inkoopkanalen en prijsbeleid aan de gewijzigde omstandigheden, namelijk de instelling van antidumpingmaatregelen, aanpasten, werd een nadere analyse verricht van de factoren die vanaf 2007 van invloed waren op de winstgevendheid. Hierover kan het volgende worden opgemerkt. Om te beginnen hadden, terwijl de winstdaling in 2006 grotendeels aan de antidumpingrechten kon worden toegeschreven, andere, ondernemingsspecifieke, factoren in 2007 en het TNO ook een belangrijk negatief effect op de winst van de importeurs in de steekproef. Enkele van hen hadden toen te kampen met flink hogere VAA-kosten, waardoor hun brutowinstmarge sterk daalde. Dit had gevolgen voor de berekende winst voor de steekproef als geheel. Er kon voor die importeurs geen gemeenschappelijke reden, zoals bijvoorbeeld hogere marketingkosten voor sportevenementen, voor deze stijging van de VAA-kosten worden vastgesteld.
(432)
Terzelfder tijd droeg de koers van de euro ten opzichte van de VS-dollar ertoe bij dat de importeurs hun inkoopkosten, waaronder die voor het betrokken product, laag konden houden. Vanaf eind 2005 tot het eind van het TNO steeg de waarde van de euro ten opzichte van de dollar met bijna 30 % en omdat de contracten van de importeurs met hun leveranciers meestal in dollars luiden en er volgens de importeurs slechts in geringe mate gebruik werd gemaakt van hedging, zorgde deze „winst” voor een buffer tegen de gevolgen van de antidumpingrechten en andere kostenstijgingen. Op grond van de door een van de importeurs in de steekproef verstrekte informatie had het winstpeil in het TNO nog 6 procentpunten lager kunnen uitvallen wanneer de wisselkoersen stabiel waren gebleven.
(433)
Er werd ook een alternatieve analyse van de winstgevendheid opgesteld, waarbij onderscheid werd gemaakt tussen winst op schoeisel van eigen merk en die op merkschoeisel. Daartoe werd de gecontroleerde informatie van de importeurs in de steekproef aangevuld met informatie die werd verkregen bij een andere grote importeur van schoeisel van eigen merk, die zich niet meldde voor de steekproef, maar wel aan het onderzoek medewerkte door zijn standpunten te geven. Volgens zijn informatie was het winstpeil van de importeurs van schoeisel van eigen merk in het algemeen aanzienlijk lager dan dat van de meeste importeurs van merkschoeisel, maar lag het in het TNO toch nog op 11-17 %. Dit bevestigt de bevindingen van het oorspronkelijke onderzoek, waaruit bleek dat deze categorie importeurs gemiddeld een winstpeil van 17 % realiseerde. Anderzijds bleek uit deze verfijnde analyse ook dat de winstgevendheid voor importeurs van merkschoeisel sinds het oorspronkelijke onderzoek was verbeterd. Bij dat onderzoek hadden die importeurs een winstgevendheid van ongeveer 10 % gemeld, terwijl de in de steekproef opgenomen importeurs van merkschoeisel tijdens het TNO een winst van meer dan 20 % behaalden. Hieruit kan dus worden geconcludeerd dat de economische situatie van de importeurs van schoeisel van eigen merk sinds het oorspronkelijke onderzoek in het algemeen grotendeels gelijk is gebleven, terwijl de situatie van de importeurs van merkschoeisel zelfs nog lijkt te zijn verbeterd.
(434)
In elk geval was het winstpeil van de importeurs in de steekproef onder elk scenario vrij hoog, terwijl er na 2006 geen sprake was van een daling. Bovendien wijst het algemene winstpeil van de importeurs in de steekproef, dat altijd boven 10 %, lag op een vrij stabiel en duurzaam bedrijfsresultaat.
(435)
In het onderzoek kwamen geen inlichtingen of bewijzen aan het licht die erop duiden dat het winstpeil van andere importeurs zich in een andere richting zouden hebben ontwikkeld dan hierboven is beschreven.
4.6. Het effect van de economische inzinking na het TNO
(436)
Gezien de mondiale financiële en economische crisis die net na het TNO begon, leek het passend de situatie van de importeurs na het TNO te analyseren. In verscheidene reacties werd opgemerkt dat de economische neergang directe negatieve gevolgen voor de sector had, waardoor het negatieve effect van de antidumpingrechten nog werd versterkt. Op basis van door de partijen verstrekte aanvullende inlichtingen en opmerkingen en van openbare gegevens (Eurostat, marktonderzoek enz.) rijst het volgende beeld op.
(437)
Uit de beschikbare statistische gegevens komt naar voren dat de invoer uit de betrokken landen verder terugloopt, hoewel in veel mindere mate dan tussen 2005 en het eind van het TNO (na het TNO -15 %). Terzelfder tijd blijft de invoer uit derde landen toenemen. De overbrenging van de productie uit de betrokken landen naar derde landen is dus nog gaande. De Eurostatgegevens wijzen ook op een sterke stijging van de invoerprijzen, met name bij schoeisel uit de betrokken landen (21,5 % hoger dan in het TNO).
(438)
Een soortgelijke ontwikkeling na het TNO werd gemeld door de in de steekproef opgenomen importeurs, die hun producten steeds vaker uit andere landen halen en steeds minder vaak uit de betrokken landen. Over het geheel genomen blijft hun invoer van de betrokken producten vrij stabiel. De importeurs legden uit dat als gevolg van de levertijd van ongeveer zes maanden inkopen na het TNO voortvloeiden uit orders die voor het begin van de economische inzinking waren geplaatst. De in de steekproef opgenomen importeurs betaalden in euro's gemiddeld ongeveer 15 % meer voor het betrokken product dan tijdens het TNO. De redenen voor deze door de importeurs gemelde prijsstijging zijn enerzijds de waardestijging van de VS-dollar eind 2008 en begin 2009, waardoor producten uit de betrokken landen in euro's duurder werden, en anderzijds de stijging van de productiekosten en met name de arbeidskosten in de betrokken landen.
(439)
Omdat de wederverkoopprijzen stabiel bleven of maar weinig stegen, lijkt het erop dat de winstgevendheid van de in de steekproef opgenomen importeurs op hun handel in het betrokken product verder is gedaald. Bovendien hebben sommige importeurs aangevoerd dat door de vroegtijdige orders en de navolgende krimp van de vraag hun voorraden aanzienlijk zijn gegroeid. Een berekening van het winstpeil van de importeurs na het TNO op basis van de verstrekte prijsgegevens toonde evenwel aan dat de winstval zeer waarschijnlijk bescheiden was (met ongeveer 2 procentpunten), zodat het algemene winstpeil er nog gezond uitzag.
(440)
Verscheidene importeurs vermeldden evenwel dat de consumentenvraag sinds het najaar van 2008 sterk was gedaald, maar dat deze vraaguitval nog niet tot uiting kwam in de invoervolumes omdat de orders 6-9 maanden eerder waren geplaatst, dus voor de economische inzinking. Zij verwachtten daarom voor het volgende seizoen een grote daling van het invoervolume. Bovendien meldden verscheidene importeurs dat sommige van de belangrijkste distributieketens niet meer aan hun betalingsverplichtingen kunnen voldoen of financiële moeilijkheden hebben, wat tot gevolg heeft dat orders worden ingetrokken, de voorraden bij de importeurs groter worden en zij hun afnemers speciale kortingen moeten geven. Terwijl enkele van de importeurs in de steekproef belangrijke herstructureringsplannen met het oog op de economische inzinking hadden aangekondigd, lieten anderen weten in toenemende mate te proberen op andere manieren de kosten te beheersen.
(441)
Uit bovenstaande overwegingen volgt dat de gevolgen van de crisis voor de omvang van de invoer en de verkoop tot juli 2009 nog beperkt waren omdat de orders waren geplaatst voordat de crisis tot het consumentenniveau doordrong en gebaseerd waren op een optimistischer prognose van het verbruik. Wat de winstgevendheid betreft, lijken de meeste importeurs er tot nu toe in te zijn geslaagd de gevolgen van de crisis te beperken door ook diverse maatregelen te nemen om de kosten te beheersen.
4.7. Waarschijnlijk effect van handhaving van de maatregelen
(442)
Wanneer de maatregelen blijven bestaan, zullen zij de importeurs in de toekomst hoogstwaarschijnlijk meer schaden nu de economische parameters grondig zijn gewijzigd: door de onlangs waargenomen stijging van de inkoopprijzen en de verwachte algemene daling van het verbruik worden de gevolgen van het antidumpingrecht zichtbaarder dan in het verleden, ook al zal de ontwikkeling van de wisselkoers evenals in de beoordelingsperiode nog een buffer voor de hogere inkoopprijzen zijn. Bovendien gaven verscheidene importeurs te kennen dat in de betrokken landen ook andere belangrijke kostenfactoren, zoals hogere arbeidskosten, van invloed zullen zijn op de inkoopprijzen. De winst op het betrokken product zal derhalve in de nabije toekomst waarschijnlijk verminderen, maar voor een belangrijk deel ook als gevolg van andere kostenstijgingen dan de antidumpingrechten. Maar omdat de importeurs in het algemeen gezonde winstmarges hebben, zal deze daling de ondernemingen naar alle waarschijnlijkheid niet in gevaar brengen.
(443)
In het verlengde van de ontwikkeling na 2005 zullen de importeurs waarschijnlijk evenveel of nog grotere hoeveelheden van het betrokken product uit andere derde landen blijven of gaan betrekken, omdat zij meer hinder ondervinden van het antidumpingrecht. De importeurs zullen waarschijnlijk proberen een groter deel van de algemene kostenstijging door te berekenen aan de distributeurs en detailhandelaren. Maar wegens het relatieve belang van dezen voor de importeur (zie overweging 472) zullen zij waarschijnlijk niet de volledige kostenstijging aan hun afnemers doorberekenen. Dit is tussen juli 2008 en maart 2009 ook al gebleken.
(444)
Het effect dat het handhaven van de antidumpingrechten bij een krimpende vraag, stijgende aankoopprijzen en een groter kostenbewustzijn bij de consument op de importeurs heeft, hangt evenwel af van hun flexibiliteit. Sommige importeurs hebben al bewezen zeer flexibel te zijn bij hun aankoopstrategieën en productmix (meer STAF en/of schoeisel van textiel of kunststof en/of accessoires). Hierdoor kunnen zij de gevolgen van het recht in de toekomst verzachten. Andere importeurs, die zoals van oudsher hun inkopen in de betrokken landen blijven verrichten en zich op leren schoenen blijven focussen, kunnen inderdaad te kampen krijgen met een algehele inzakking van hun winstgevendheid en/of verkopen.
4.8. Opmerkingen
(445)
Zoals in overweging 60 e.v. werd vermeld, wensten diverse belanghebbenden de uitsluiting van specifieke schoensoorten van de productomschrijving. Daarnaast lieten de meeste partijen weten dat, mocht het niet mogelijk zijn de productomschrijving voor het onderhavige onderzoek te herzien, de door hen ingevoerde schoensoorten ingevolge artikel 21 van de basisverordening van de maatregelen moesten worden uitgesloten. Als reden darvoor werd doorgaans aangevoerd dat de betrokken schoensoorten niet in de Unie zouden worden geproduceerd (gebrek aan productiecapaciteit en geen bereidheid de schoensoorten te produceren), waardoor er geen sprake zou zijn van concurrentie met en schade voor de bedrijfstak van de Unie, en dat het ongunstige economische klimaat ertoe leidde dat de maatregelen in toenemende mate negatieve gevolgen zouden hebben voor de importeurs, distributeurs, detailhandelaren en consumenten in de Unie.
(446)
In dit verband moet erop worden gewezen dat, zoals in overweging 267 e.v. is uiteengezet, er een aanzienlijke concurrentie werd vastgesteld tussen de invoer uit de betrokken landen en het soort schoeisel dat in de Unie wordt geproduceerd. Dit betekent ook dat er nog steeds een omvangrijke productie van leren schoenen in de Unie bestaat. Meer in het algemeen zij voorts opgemerkt dat de productomschrijving in het kader van een nieuw onderzoek in verband met het vervallen van maatregelen niet kan worden gewijzigd, uitgebreid of beperkt, ongeacht de uiteindelijke ontwikkeling van het productiepatroon in de Unie gedurende de looptijd van de maatregel.
(447)
Desondanks heeft de Commissie contact opgenomen met de desbetreffende verenigingen voor de schoenindustrie teneinde een duidelijker beeld te verkrijgen van de soorten schoeisel en de hoeveelheden die daarvan in de Unie worden geproduceerd. Uit de informatie die daarbij werd verzameld, blijkt dat de meeste schoenen waarvoor bovengenoemd verzoek werd ingediend (nog) in de Unie worden geproduceerd en dat het productiepatroon gedurende de looptijd van de huidige maatregelen niet ingrijpend veranderde. De verzamelde informatie liet niet toe dat definitief werd vastgesteld of bepaalde in de Unie vervaardigde nicheproducten volledig konden voldoen aan de vraag naar die producten.
(448)
In de meeste gevallen gaat het om typische nicheproducten die in kleine hoeveelheden aan gespecialiseerde afnemers worden verkocht: zij zijn hoogwaardig, hebben complexe technische kenmerken, behoren tot de hoge prijscategorieën, zoals paardrij- of bowlingschoenen of schoeisel in speciale maten of voor smalle voeten. Daarom passen deze productsoorten in beginsel in het algemene specificatiepatroon van de producenten in de Unie. Door maatregelen in te stellen of te handhaven, worden de producenten in de Unie aangemoedigd opnieuw in dergelijke nicheproducten te investeren of hun bestaande productiecapaciteiten te vergroten. Anders zou er helemaal geen stimulans voor producenten in de Unie zijn om in dergelijke productlijnen te investeren. Omdat de maatregelen niet bedoeld zijn om de invoer te stoppen en dat in het onderhavige geval ook niet deden, valt het bovendien te rechtvaardigen dat de antidumpingmaatregelen zich ook uitstrekken tot die nicheproducten zolang er geen nauwkeurige scheidslijn tussen de verschillende productsoorten kan worden getrokken. Overigens wijzen de beperkte beschikbare gegevens erop dat het aandeel van de nicheproducten in de totale invoer zeer beperkt is, zodat het effect van de maatregelen op die productsoorten niet als onevenredig ten opzichte van het overgrote deel van de invoer kan worden beschouwd.
(449)
Enkele importeurs van sportschoeisel en hun vereniging gaven te kennen dat het voor hen geen haalbaar alternatief is om hun producten in de Unie te betrekken.
(450)
In dit verband moet ten eerste worden opgemerkt dat de bij de nationale verenigingen van schoenproducenten verzamelde informatie erop duidt dat er nog een aanzienlijke productie van sportschoeisel in de Unie bestaat, hoewel niet kan worden uitgesloten dat de vraag het aanbod in dit segment overtreft. Ook al zou de productie van sportschoeisel in de Unie ontoereikend zijn, uit het onderzoek bleek, zoals hierboven is uiteengezet, dat er nog andere leveranciers zijn, zoals in Indonesië en India, die in toenemende mate concurrerende prijzen bieden.
(451)
Verder hebben diverse in de steekproef opgenomen importeurs, en met name de grotere mondiale merken, aangevoerd dat zij in de loop der jaren langlopende strategische relaties met bepaalde producentengroepen in de VRC en Vietnam hebben opgebouwd, die zijn gebaseerd op een hoge kwaliteit en sociale, veiligheids- en milieunormen. Een verandering van leveranciers door een verplaatsing van de productie leidt daarom tot hoge kosten en gaat ook niet van vandaag op morgen (gerekend moet worden op 12-18 maanden).
(452)
In verband hiermee moet erop worden gewezen dat de antidumpingmaatregelen niet prohibitief zijn; de instelling van de maatregelen - om een verstoring van de handel te corrigeren - heeft er niet toe geleid dat de invoer uit de betrokken landen werd beëindigd zodat de importeurs zich in andere landen moesten bevoorraden. Ondanks bovenstaande overwegingen bleek uit het onderzoek dat er een aanzienlijk mate van flexibiliteit is: importeurs kopen in de regel in bij groepen leveranciers met vestigingen in diverse Aziatische landen. Deze groepen zijn flexibel, waardoor zij hun producten nu eens uit het ene en dan weer uit het andere land kunnen betrekken, als hiervoor maar een stimulans is. De gegevens die bij de steekproef over de inkoop van het betrokken product sinds 2005 (zie de geaggregeerde cijfers in overweging 417) werden verkregen, laten zien dat de meeste in de steekproef opgenomen importeurs binnen 1 tot 2 jaar een aanzienlijk deel van hun schoenen van leer uit andere landen betrokken. Een grote, niet in de steekproef opgenomen importeur meldde ook een grotere invoer uit andere Aziatische landen, die ten laste ging van de invoer uit de betrokken landen. De informatie in het dossier laat daarom zien dat een overbrenging van de productie van het ene land naar het andere niet te omslachtig is en vrij gebruikelijk lijkt te zijn, hoewel de kosten wat hoger kunnen uitvallen. Dit argument wordt derhalve afgewezen.
(453)
Verder werd door de verenigingen van importeurs en ook door enkele importeurs aangevoerd dat zij niet langer in staat waren het effect van de rechten te absorberen. Zij beweerden dat de negatieve gevolgen van de maatregelen voor de consumenten tussen 2006 en het eind van het TNO (deels) werden gecompenseerd door het effect van de ontwikkeling van de wisselkoers in die periode, maar dat door de omgekeerde ontwikkeling sinds het eind van het TNO een stijging van de wederverkoopprijzen onvermijdelijk werd en de consumentenprijzen hierdoor zouden stijgen wanneer de rechten worden gehandhaafd.
(454)
Zoals in overweging 432 al werd beschreven, was de waardestijging van de euro ten opzichte van de VS-dollar sinds de instelling van de antidumpingmaatregelen inderdaad aanmerkelijk. De ontwikkeling van de wisselkoers leverde de importeurs van het betrokken product van eind 2005 tot het eind van het TNO voordeel op omdat de contracten met hun leveranciers normaliter in VS-dollars luiden en de euro in die periode ten opzichte van de dollar bijna 30 % duurder werd.
(455)
Wat de bewering betreft dat de importeurs als gevolg van de gewijzigde ontwikkeling van de wisselkoers sinds medio 2008 niet meer in staat zijn het recht te absorberen en dat dit tot hogere invoerprijzen in euro's leidt, moet worden opgemerkt dat uit de analyse van de steekproef (zie tabel 22) blijkt dat de importeurs in het TNO nog een gezonde winst op de handel van het betrokken product behaalden. Dat lijkt erop te wijzen dat importeurs in staat zijn levensvatbaar te blijven, ook al ontwikkelen de wisselkoersen zich een tijdlang in hun nadeel. Er zijn bovendien geen tekenen dat de euro zich ten opzichte van de VS-dollar in een vrije val bevindt; terwijl de euro tussen juli en november 2008 ten opzichte van de dollar in waarde daalde, nam hij daarna weer in waarde toe. Het is daarom speculatief vooruit te lopen op een waardevermindering van de euro op de korte of middellange termijn. Wat de detailhandelsprijzen voor leren schoenen betreft, moet verder worden opgemerkt dat er diverse andere leveranciers voor die producten zijn en dat de importeurs die in toenemende mate gebruiken. Het dossier bevat derhalve geen gegevens die erop wijzen dat de importeurs het recht volledig moeten doorberekenen aan de groot- en detailhandel, wat zou leiden tot aanzienlijke prijsverhogingen op detailhandelsniveau. Het argument is dan ook niet overtuigend.
(456)
Enkele importeurs, waarvan de meeste merkschoeisel produceren, lieten weten dat de maatregelen ten koste zouden gaan van hun omvangrijke „industriële toegevoegde waarde” in de Unie, die betrekking heeft op hun grootschalige activiteiten op het gebied van met name ontwerp, ontwikkeling, merkpositionering en inkoop. Het onderzoek bevestigde inderdaad dat veel importeurs niet alleen schoeisel verhandelen, maar in de Unie ook op bovengenoemde manieren waarde toevoegden. Dergelijke activiteiten leveren veel banen voor geschoold personeel op.
(457)
In dit verband moet worden opgemerkt dat uit de informatie van de in de steekproef opgenomen importeurs niet viel op te maken dat de werkgelegenheid met betrekking tot het betrokken product bij de desbetreffende bedrijven tussen 2005 en het eind van het TNO was teruggelopen. Integendeel, de geaggregeerde cijfers voor de in de steekproef opgenomen producenten van merkschoeisel duiden eerder op een geringe stijging van de werkgelegenheid. Dit vloeit voort uit het feit dat de antidumpingmaatregelen in overeenstemming met hun doel de toegang tot de markt van de Unie voor leren schoenen van oorsprong uit de VRC en Vietnam niet blokkeerden, maar tot een prijscorrectie leidden teneinde weer eerlijke mededingingsvoorwaarden te creëren. Bovendien is de hoogte van de rechten in dit geval bescheiden, en de importeurs kunnen daarenboven in andere landen inkopen, zoals zij in sommige gevallen ook hebben gedaan. Gezien bovenstaande overwegingen wordt het argument dat de antidumpingmaatregelen ten koste kunnen gaan van de door deze importeurs in de Unie geschapen banen voor hooggeschoolden verworpen.
4.9. Conclusie
(458)
Op grond van bovenstaande analyse luidt de definitieve conclusie daarom dat de antidumpingmaatregelen tussen 2006 en het eind van het TNO gevolgen hebben gehad voor de economische situatie van de importeurs van het betrokken product in de Unie, maar dat deze gevolgen niet onevenredig worden geacht gezien de tijdens het onderzoek vastgestelde over het geheel genomen sterke marktpositie van de importeurs. De beperkte verslechtering van de economische situatie van de importeurs lijkt zich in de negen maanden na het eind van het TNO te hebben voortgezet. De sector is evenwel over het geheel genomen gezond en er wordt nog steeds een hoge winst op het betrokken product behaald. Het wordt daarom onwaarschijnlijk geacht dat handhaving van de maatregelen zeer nadelig is voor de belangen van de importeurs.
4.10. Belang van de distributeurs en detailhandelaren
4.10.1. Algemeen
(459)
De beschikbare informatie wijst erop dat in de detailhandels- en distributiemarkt in de Unie ongeveer 60 % van alle schoeisel wordt verkocht door de „traditionele” gespecialiseerde distributeurs, bestaande uit grote detailhandelaren die de schoenen vaak zelf invoeren en zogenaamde inkoopcombinaties, en rond 40 % door de „niet-gespecialiseerde handel”, namelijk supermarkten, kledingzaken en warenhuizen. Geschat wordt dat de detailhandelaren en distributeurs in de Unie ongeveer 140 000 mensen in dienst hebben om het betrokken product aan de consument te verkopen. Terwijl in de noordelijke lidstaten de grote detailhandelsketens de markt beheersen, speelt in de zuidelijke lidstaten het midden- en kleinbedrijf een grote rol bij de detailverkoop.
(460)
Terwijl de grote detailhandelsketens geen deel wensten uit te maken van de steekproef van importeurs en ook niet antwoordden op de uitvoerige vragenlijst voor de detailhandel, hebben één grote importeur/detailhandelaar en een groep detailhandelaren schriftelijke opmerkingen gemaakt; zij zijn ook gehoord. De enige detailhandelaar wiens antwoorden konden worden gecontroleerd, was Clark's, die zijn medewerking verleende als importeur.
(461)
Antwoorden op de vragenlijst voor verenigingen van groothandelaren, distributeurs en detailhandelaren werden ontvangen van de Europese Vereniging van Textieldetaillisten (AEDT), de European Branded Footwear Coalition (EBFC), de European Outdoor Group (EOG), EuroCommerce, dat de detail- en groothandel en de internationale handel in Europa vertegenwoordigt, de Federation of European Sporting Goods Industries (FESI), de Foreign Trade Association (FTA), de Nederlandse brancheorganisatie voor mode- schoen- en sportdetaillisten MITEX en Svenskt Sportforum. Geen enkele supermarktketen heeft de vragenlijst beantwoord, maar Lidl heeft wel informatie verschaft over zijn inkoop en wederverkoop van het betrokken product tussen 2005 en 2008. Bovengenoemde verenigingen en detailhandelaren verzetten zich tegen de maatregelen en tegen verlenging ervan; hun belangrijkste argument is dat de winstgevendheid door de maatregelen wordt verminderd en dat veel detailhandelaren hierdoor elders moeten inkopen. Verder voerden zij aan dat verlenging van de maatregelen de Europese schoenindustrie zal schaden omdat deze zich met succes heeft aangepast aan de uitdagingen en mogelijkheden van moderne markten waar de fabricage in derde landen plaatsvindt. Volgens hen konden de maatregelen niet voorkomen dat de productie massaal naar elders werd overgebracht en komt deze productie niet meer terug naar de Unie omdat de producenten in de Unie niet in staat zijn te voldoen aan de vraag naar een uitgebreid assortiment goedkoop kwaliteitsschoeisel.
4.10.2. Inkoopprijzen
(462)
Ter beoordeling van het argument inzake lagere winstmarges sinds de instelling van de antidumpingmaatregelen werden in een eerste fase de prijzen die de distributeurs en detailhandelaren voor het betrokken product betaalden, vergeleken met hun verkoopprijzen tussen 2005 en het eind van het TNO. Zoals in overweging 425 op basis van de antwoorden van de in de steekproef opgenomen importeurs op de vragenlijst is beschreven, bleek dat de wederverkoopprijzen van de importeurs, die gelijk zijn aan de inkoopprijzen van de distributeurs en detailhandelaren, tussen 2005 en het eind van het TNO stabiel bleven of slechts licht stegen.
4.10.3. Prijzen bij wederverkoop
(463)
In een tweede fase werd de ontwikkeling van de prijzen bij wederverkoop onderzocht; omdat er geen nauwkeurige gegevens van de detailhandelaren beschikbaar waren, werd de informatie verzameld bij bureaus voor de statistiek van de lidstaten, die tezamen 66 % van de bevolking van de Unie vertegenwoordigen. Hieruit blijkt dat de wederverkoopprijzen in de beoordelingsperiode in het algemeen in zeer geringe mate zijn gestegen (zie onderstaande tabel).
Tabel 23
Gemiddelde consumentenprijzen in bepaalde lidstaten (geïndexeerd)
2005
2006
2007
TNO
Duitsland
„schoenen”
100
99,2
100,3
100,9
Nederland
„schoenen”
100
100,7
101,4
103,1
„kinderschoenen”
100
99,3
101,5
100,9
Frankrijk
„stadsschoenen”
100
99,9
101,1
101,5
Verenigd Koninkrijk
„schoenen”
100
98,4
99,6
99,5
Spanje
„damesschoenen”
100
101,9
102,6
103,7
„herenschoenen”
100
101,6
103,5
104,1
„kinderschoenen”
100
100,9
102,6
103,3
Italië
„schoenen”
100
100,9
102,0
102,6
Bron: nationale bureaus voor de statistiek.
(464)
Bovengenoemde categorieën schoenen komen weliswaar niet exact overeen met de productomschrijving, maar worden wel gedomineerd door het betrokken product, zodat de trends als een geldige referentie voor de detailhandelsprijzen van het betrokken product kunnen worden beschouwd.
(465)
Deze trends worden ook bevestigd door diverse belanghebbenden, die lieten weten dat de detailhandelsprijzen lange tijd vrij stabiel zijn gebleven en in ieder geval tussen 2005 en het eind van het TNO. Volgens hen waren deze prijzen zo lang stabiel gebleven wegens i) gunstige kostenfactoren, zoals de voortdurende verplaatsing van de productie naar lagelonenlanden en de gunstige ontwikkeling van de wisselkoersen, en ii) de toepassing van „prijspunten” door de detailhandel die de consument bereid is te betalen. Het prijspuntensysteem houdt in dat schoenen gewoonlijk worden verkocht tegen vaste prijspunten en niet voor bedragen tussen die punten: zo wordt bijvoorbeeld de ene categorie schoenen verkocht voor €44,95, de categorie daarboven voor €49,95, de volgende categorie voor €54,95 enz.
4.10.4. Winstgevendheid
(466)
Omdat de door de detailhandelaren verstrekte informatie niet gedetailleerd genoeg was, was het niet mogelijk rechtstreeks gegevens over hun winst te verkrijgen. Wanneer de ontwikkeling van hun inkoopprijzen (zie overweging 462) evenwel met de ontwikkeling van hun prijzen bij wederverkoop (zie overwegingen 463 e.v.) wordt vergeleken, zijn er geen tekenen van krimpende winstmarges die aan het kosteneffect van de rechten kunnen worden toegeschreven: de inkoopprijzen van het betrokken product zijn namelijk gelijk gebleven of in geringe mate gestegen, terwijl de prijzen bij wederverkoop licht zijn gestegen.
(467)
Wat het algemene niveau van de winstgevendheid van de detailhandel betreft, zijn er aanwijzingen dat dit lager is dan dat van de importeurs. Bovendien lijkt er volgens de vakpers in sommige regio's bijzonder veel concurrentie te zijn, zodat het vanuit detailhandelsoogpunt om moeilijke regio's gaat (naast een sterke concurrentie ook een consolidatieproces op de markt, een sterke afhankelijkheid van de financiële markt die afkerig is van investeringen, en strategische mislukkingen). Terzelfder tijd meldt een van de grootste schoendetailhandelsketens in de Unie in de pers recordwinsten voor 2008 en kondigt zij ambitieuze uitbreidingsplannen aan.
(468)
In dit verband moet ook worden opgemerkt dat het effect van het antidumpingrecht in elk geval wordt afgezwakt door de omzet in andere producten zoals STAF, leren schoenen van andere oorsprong, andere soorten schoeisel en toebehoren.
(469)
De conclusie luidt derhalve dat het argument van de afnemende winstgevendheid door de detailhandel in het nieuwe onderzoek niet werd hardgemaakt en dat een dergelijke bewering ook niet wordt gestaafd door de bevindingen van het onderzoek. Op grond van de beschikbare informatie lijkt het waarschijnlijker dat de instelling van antidumpingmaatregelen tussen 2006 en het eind van het TNO geen of nauwelijks negatieve gevolgen voor de detailhandel heeft gehad.
4.10.5. Het effect van de economische inzinking na het TNO
(470)
De weinige beschikbare informatie over het effect van de economische inzinking na het TNO op de detailhandel in schoeisel wijst op kleinere marges en een geringere vraag gedurende de eerste negen maanden na het TNO. De informatie werd evenwel verstrekt door slechts een onderneming, die hoofdzakelijk in een enkele regio werkzaam is en die, omdat zij ook importeur is, niet als representatief voor de detailhandel in het algemeen kan worden beschouwd. Verder heeft de vakpers een aanzienlijke verbetering van de situatie van de detailhandel in schoeisel voor die regio sinds medio 2009 gemeld (grotere omzetten en hogere inkomsten). Omdat de medewerking in de detailhandel niet representatief is, kunnen geen definitieve conclusies over het exacte effect van de economische inzinking worden getrokken.
4.10.6. Waarschijnlijk effect van handhaving van de maatregelen
(471)
Tegen de achtergrond van de huidige economische inzinking is het waarschijnlijk dat het verbruik van leren schoenen zal afnemen en dat de prijsdruk door de steeds prijsgevoeliger consumenten op de korte tot middellange termijn zal toenemen. Anderzijds zullen importeurs trachten ten minste een deel van de prijsverhogingen waarmee zij te maken hebben, aan de detailhandel door te berekenen. Omdat de detailhandelaren tussen de importeur en de consument in zitten, kan hun situatie dus steeds nijpender worden.
(472)
Detailhandelaren en distributeurs die in zeer concurrerende markten opereren en die hun leren schoenen hoofdzakelijk in de betrokken landen inkopen, kunnen in dat geval door hun vrij hoge kosten en vrij geringe nettomarges in een precaire situatie terechtkomen. Intrekking van de antidumpingmaatregelen voor het betrokken product zou die ondernemingen dan soelaas bieden. Voor detailhandelaren en distributeurs die hun waar ook uit derde landen en de Unie betrekken en een gevarieerder assortiment hebben, zal het effect van mogelijke prijsstijgingen waarschijnlijk kleiner zijn. Bovendien blijkt uit het onderzoek dat grote detailhandelaren en inkoopcombinaties van detailhandelaren weliswaar in een bijzondere marktsituatie verkeren, maar dat zij belangrijk genoeg zijn om te voorkomen dat importeurs hun kostenstijgingen volledig doorberekenen.
(473)
Als conclusie kan worden gesteld dat detailhandelaren die zich hoofdzakelijk op het betrokken product richten, waarschijnlijk meer van een verlenging van de maatregelen te lijden hebben dan detailhandelaren met een groter assortiment en een flexibeler bedrijfsmodel die elders inkopen en hun assortiment diversifiëren, maar ook zij kunnen toch meer schade lijden dan tijdens het TNO.
4.10.7. Opmerkingen
(474)
Aangevoerd werd dat de maatregelen ertoe hadden geleid dat veel detailhandelaren naar andere leveranciers gingen zoeken. Uit de informatie in het dossier blijkt dat enkele detailhandelaren inderdaad van leverancier zijn veranderd, maar geen van hen noch hun verenigingen hebben gemeld dat er sprake was van tekorten of zelfs maar van moeilijkheden om na de instelling van de maatregelen andere leveranciers te vinden. Hoewel diverse detailhandelaren dus inderdaad hebben gezocht naar alternatieven, duidt de informatie erop dat zij hierbij succes hadden. Weliswaar heeft dit hun in sommige gevallen veel tijd gekost, maar dit wordt beschouwd als een indirect, niet onevenredig effect van de instelling van de maatregelen wanneer men dit vergelijkt met de voordelen voor de Europese producenten die te lijden hebben van de invoer met dumping.
(475)
Diverse belanghebbenden hebben erop gewezen dat de gunstige kostenfactoren die gedurende de beoordelingsperiode hadden geheerst (zie overweging 465), ten einde waren gekomen. In plaats daarvan hadden de wisselkoersen zich na het eind van het TNO negatief ontwikkeld en stegen de productiekosten weer in de VRC en Vietnam. Indien de maatregelen worden gehandhaafd, brengt dit de detailhandel volgens hen in een moeilijke positie en moet deze de prijspunten optrekken. Het resultaat hiervan is niet alleen dat de detailhandelsprijzen zullen stijgen, maar ook dat de omzet terugloopt en, gezien de hoge vaste kosten, de winst sterk zal dalen.
(476)
Zoals in overweging 454 al is vermeld, is het zeer speculatief vooruit te lopen op een afwaardering van de euro op de korte of middellange termijn. Bovendien, hoewel kostenstijgingen in de VRC waarschijnlijk wel van invloed zijn op de positie van de importeurs, gaat dit niet op voor de detailhandel, want uit de informatie in het dossier over de prijzen die importeurs in de beoordelingsperiode en daarna in rekening brachten, blijkt dat prijsstijgingen maar in beperkte mate aan de detailhandel worden doorberekend. Dat duidt op een in het algemeen sterke marktpositie van de detailhandel.
(477)
Hoewel erkend wordt dat in de detailhandel voor schoeisel op grote schaal gebruik wordt gemaakt van het prijspuntensysteem wordt gebruikt, waardoor prijsstijgingen kleiner blijven en daardoor minder de aandacht van het publiek trekken, bevat het dossier geen aanwijzingen dat de detailhandel wordt geconfronteerd met een over de gehele linie significante stijging van de inkoopprijzen voor het betrokken product. Bijgevolg bevat het dossier geen bewijs dat de detailhandel in het algemeen de prijspunten voor het betrokken product moet optrekken. En als hij dat voor bepaalde specifieke modellen al moet doen, kan het effect ervan worden geneutraliseerd door te veranderen van leverancier of door het assortiment te wijzigen. Gezien bovenstaande overwegingen wordt het argument afgewezen.
4.11. Conclusie
(478)
De beperkte hoeveelheid beschikbare informatie bevat geen aanwijzingen dat de maatregelen tussen 2006 en het eind van het TNO een groot negatief effect hadden op de financiële situatie van de distributeurs en detailhandelaren. Gezien de waarschijnlijke effecten van de economische inzinking na afloop van het TNO, en met name met het oog op het feit dat de detailhandel klemzit tussen de importeurs en de consumenten en de winsten van de detailhandel mogelijk slechts bescheiden zullen uitvallen, kan evenwel niet worden uitgesloten dat de financiële positie van de detailhandel, voor zover deze hoofdzakelijk het betrokken product verkoopt, zal verslechteren. Daar staat tegenover dat detailhandelaren zich ook in andere landen kunnen bevoorraden en hun productaanbod kunnen diversifiëren, zodat zij de effecten van de antidumpingrecht in hun omzet kunnen verminderen. In het algemeen bevinden de detailhandelaren zich in een veel gunstiger marktpositie dan de producenten in de Unie, omdat zij, zoals hierboven is beschreven, flexibel zijn, terwijl de producenten in de Unie volledig zijn blootgesteld aan de prijsdruk door de met dumping ingevoerde producten.
4.12. Belang van de consumenten
4.12.1. Algemeen
(479)
De Commissie heeft contact opgenomen met 39 consumentenverenigingen in de Unie om hen in kennis te stellen van de inleiding van dit nieuwe onderzoek in verband met het vervallen van de maatregel. Deze werden uitdrukkelijk uitgenodigd hun standpunt over de bestaande maatregelen uiteen te zetten en andere informatie te verschaffen die zij voor het onderzoek relevant achtten. Drie consumentenorganisaties meldden zich als belanghebbende en verstrekten schriftelijk commentaar.
(480)
Twee nationale consumentenverenigingen spraken zich uit voor de antidumpingmaatregelen. Een van hen vermeldde specifiek dat de prijzen van schoeisel uit de betrokken landen ook na de instelling van de maatregelen zeer laag bleven. De Europese consumentenorganisatie BEUC was tegen de maatregelen, onder meer omdat deze nadelig voor de consument zouden zijn.
(481)
In het oorspronkelijke onderzoek werd in dit verband voorspeld dat het effect op de consumenten beperkt zou zijn omdat werd aangenomen dat de vrij bescheiden rechten over de verschillende schakels van de distributieketen zouden worden verdeeld en niet volledig aan de consumenten zouden worden doorberekend. Toch werd een worstcasescenario opgesteld, namelijk een volledige doorberekening aan de consumenten. De maximale stijging van de consumentenprijzen werd toen geschat op 2 %, ofwel 1 euro per paar.
(482)
De resultaten van het nieuwe onderzoek laten inderdaad zien dat de consumentenprijzen van leren schoenen sinds de instelling van de maatregelen maar in geringe mate zijn gestegen (overwegingen 463 e.v.). Volgens de nationale bureaus voor de statistiek van de groep representatieve lidstaten (dezelfde overwegingen en tabel 23) bedraagt de stijging van de gemiddelde detailhandelsprijzen voor schoeisel tussen -0,5 % en +4,1 %, wat minder is dan de inflatie voor dezelfde periode.
(483)
Verder werd op basis van een analyse van de invoerprijzen vastgesteld dat de prijzen van leren schoeisel uit de VRC en Vietnam vrij laag bleven, zelfs inclusief de antidumpingrechten (zie overweging 422). Op basis van de informatie in het dossier ziet het er niet naar uit dat de maatregelen grote schade voor de consumenten hebben opgeleverd.
4.12.2. Andere opmerkingen
(484)
Diverse belanghebbenden betoogden dat de maatregelen nadelig voor de consumenten waren en tot prijsverhogingen hebben geleid. Verder voerden enkele importeurs aan dat zij de rechten niet langer konden absorberen en de consumenten daarom meer van de maatregelen zouden merken.
(485)
Zoals in overweging 482 al is uiteengezet, hebben de antidumpingmaatregelen niet geleid tot een merkbare verhoging van de detailhandelsprijzen. Wat de bewering betreft dat de importeurs niet in staat zijn de rechten te absorberen, geeft de analyse over de tijd na het TNO al enige indicaties. Zoals in overweging 435 is uiteengezet, zijn de inkoopprijzen van de importeurs tussen juli 2008 en maart 2009 inderdaad sterk gestegen, terwijl hun prijzen bij wederverkoop stabiel bleven of hooguit licht stegen. Dit duidt erop dat de importeurs kostenverhogingen niet altijd aan de volgende schakel in de distributieketen doorberekenen. Het argument wordt derhalve afgewezen.
(486)
Eén belanghebbende voerde aan dat de maatregelen hadden geleid (zouden leiden) tot een kleiner assortiment leren schoenen voor de consumenten, vooral door een gebrek aan schoenen in het goedkope en middensegment. Dit argument werd al tijdens het oorspronkelijke onderzoek naar voren gebracht.
(487)
Het argument was niet onderbouwd. Bovendien is het gezien de lange tijd van stabiele prijzen onwaarschijnlijk dat de consumenten hun belangstelling voor het betrokken product wegens de prijsontwikkeling zouden verliezen. Opgemerkt zij ook dat, afgezien van één vereniging die betoogde dat de maatregelen tot minder keus voor de consument hebben geleid - zonder dit argument met bewijsmateriaal te onderbouwen -, geen enkele andere detailhandelaar of detailhandelsvereniging klachten had over een verminderde keuze of een tekort. Ook al heeft het onderzoek, gezien de bescheiden daling van het verbruik van leren schoenen en de grotere vraag naar schoenen van textiel, bevestigd dat de consumenten zich enigszins van het betrokken product hebben afgekeerd, kan dit eerder worden toegeschreven aan een verandering in modetrends dan aan een kleinere keuze van leren schoenen.
5. CONCLUSIE INZAKE HET BELANG VAN DE UNIE
(488)
Uit bovenstaande overwegingen volgt dat een aanzienlijk deel van de producenten die deel uitmaken van de bedrijfstak van de Unie sinds de instelling van antidumpingmaatregelen in een betere situatie verkeert en door aanpassing van zijn bedrijfsmodel aan de uitdagingen van de wereldmarkt heeft bewezen levensvatbaar te zijn. Wanneer de maatregelen worden gehandhaafd, geven zij de betrokkenen meer tijd dit proces voort te zetten. Als de maatregelen daarentegen aflopen, zal de prijsdruk van de invoer met dumping op producten van het goedkope en lage middensegment waarschijnlijk ook gevolgen hebben voor producten van het hogere segment en uiteindelijk voor alle leren schoenen. In dit scenario is het waarschijnlijk dat meer producenten in de Unie failliet zullen gaan, omdat het in hoofdzaak gaat om kleine en middelgrote ondernemingen die financieel kwetsbaarder zijn.
(489)
Anderzijds was het effect van de antidumpingmaatregelen op de importeurs, detailhandelaren, distributeurs en consumenten tussen 2006 en het eind van het TNO niet onevenredig. Wanneer de antidumpingmaatregelen worden gehandhaafd, zal, mocht de consumentenvraag als gevolg van de economische inzinking verder dalen, het effect ervan op alle belanghebbenden naar alle waarschijnlijkheid groter zijn dan in het verleden. Wegens de in het algemeen gezonde situatie en de aangetoonde flexibiliteit van de importeurs en de algemene sterke marktpositie van de detailhandelaren en distributeurs, die hun assortiment sterk kunnen diversifiëren, kan worden aangenomen dat zij op de korte tot middellange termijn niet buitensporig te lijden zullen hebben. Voor de consumenten leidde de instelling van de antidumpingrechten niet tot een merkbare prijsstijging en, mede gezien de resultaten van de analyse van de situatie na het TNO, zijn er geen aanwijzingen dat de consumentenprijzen in de toekomst onevenredig zullen stijgen.
(490)
De conclusie luidt derhalve dat het nieuwe onderzoek geen dwingende redenen aan het licht heeft gebracht om de antidumpingmaatregelen niet te handhaven.
L. OPMERKINGEN VAN BELANGHEBBENDEN NA DE MEDEDELING VAN FEITEN EN OVERWEGINGEN
(491)
Na de mededeling van feiten en overwegingen werd een aantal opmerkingen ontvangen. Geen ervan leidde evenwel tot een wijziging van de conclusies. De voornaamste argumenten worden hieronder samengevat.
1. BELANG VAN DE BEDRIJFSTAK VAN DE UNIE
(492)
Na de mededeling van de definitieve bevindingen voerde een van de belanghebbenden aan dat niet de antidumpingmaatregelen de bedrijfstak van de Unie hadden geholpen, maar dat zijn verbeterde situatie uitsluitend aan de herstructureringsinspanningen te danken was. Niet alleen werd dit argument niet hardgemaakt, maar het stapt ook over de objectieve bevindingen van het nieuwe onderzoek heen. Met name gaat het voorbij aan het samenvallen in de tijd van de instelling van de antidumpingmaatregelen en de stabilisering van de bedrijfstak van de Unie. Na de instelling van de maatregelen kwam er immers een eind aan de enorme toename van laaggeprijsde invoer met dumping en viel het marktaandeel van de gecombineerde invoer terug van 35,5 % tot 28,7 %. Hierdoor werd de prijsdruk als gevolg van dit laaggeprijsde schoeisel minder, wat de bedrijfstak van de Unie hielp zijn herstructureringsinspanningen voort te zetten.
(493)
Ook werd opnieuw naar voren gebracht dat massaproductie in de Unie tot de onmogelijkheden behoort en dat de bedrijfstak van de Unie door het ontbreken van schaalvoordelen als gevolg daarvan niet in staat is aan de grote vraag in de Unie naar goedkopere schoenen te voldoen. Ten eerste wordt erop gewezen dat dit argument niet met bewijs werd gestaafd. Ten tweede zijn er in de Unie ook enkele grote producenten van goedkopere schoenen; enkele van hen zijn in de steekproef geanalyseerd. Wat het argument betreft dat de bedrijfstak van de Unie niet in staat zou zijn de vereiste hoeveelheden te leveren, wordt bovendien opgemerkt dat uit het onderzoek is gebleken dat de meeste in de steekproef opgenomen grote importeurs hun bestellingen niet bij een enkele leverancier plaatsen, maar dat zij ook kleinere hoeveelheden van diverse leveranciers betrekken. Samen met de effecten van het onder E.2 uiteengezette „clustermodel”, waarbij de arbeidskrachten van diverse kleinere ondernemingen worden gecombineerd, moet dit de bedrijfstak van de Unie logischerwijze ook in staat stellen grotere hoeveelheden te produceren. Dit argument wordt daarom afgewezen.
(494)
Twee belanghebbenden voerden aan dat de situatie van producenten in de Unie die hun productie naar derde landen hebben verplaatst, niet even gedetailleerd werd geanalyseerd als de situatie van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie. Opgemerkt zij evenwel dat de analyse een beoordeling van alle belanghebbenden omvatte, althans voor zover zij aan het onderzoek medewerkten. Zo werd uitvoerig aandacht besteed aan het belang van een grote producent in de Unie wegens de omvang van zijn invoer niet in de definitie van de bedrijfstak van de Unie was opgenomen (zie overwegingen 402 e.v.). Ook moet worden opgemerkt dat ondernemingen in de Unie die het grootste deel van hun productie naar derde landen hebben verplaatst, in antidumpingonderzoeken technisch gezien als importeur worden aangemerkt, en de situatie van de importeurs is volledig uit de doeken gedaan en geanalyseerd in de overwegingen 409 e.v.
(495)
Een van de partijen wees erop dat de belangen van de in de vroegere steekproef opgenomen producenten in de Unie onjuist waren beoordeeld, aangezien enkele van hen zich tegen voortzetting van de maatregelen zouden hebben gekeerd. Dit is echter niet juist, aangezien zelfs de onderneming die voor zichzelf geen voordelen zag, aanvoerde dat de maatregelen hielpen de invoer met dumping in toom te houden. Een andere onderneming vermeldde alleen dat zij het moeilijk vond om in de economische crisis precies te voorspellen wat het effect van de antidumpingmaatregelen in de toekomst zal zijn, maar zei niet dat de rechten nutteloos waren. Dus zelfs de partijen die niet expliciet vermeldden dat zij rechtstreeks van de maatregelen profiteerden, wezen erop dat deze indirect als voordeel hadden dat de invoer uit de VRC en Vietnam werd beteugeld.
(496)
Daarom wordt definitief bevestigd dat de producenten in de Unie over het geheel genomen van de maatregelen profiteerden en er blijk van gaven hun situatie te kunnen verbeteren zodra de maatregelen de gevolgen van de invoer met dumping verlichtten.
2. BELANG VAN DE NIET-VERBONDEN IMPORTEURS
(497)
Diverse belanghebbenden bekritiseerden in het algemeen dat de belangen van de anonieme klagers werden beschermd, terwijl de belangen van de importeurs, andere marktdeelnemers en consumenten grotendeels terzijde werden geschoven. Opgemerkt zij dat werd vastgesteld dat de antidumpingrechten de producenten in de Unie algemeen ten goede kwamen, zonder dat zij onevenredige schade berokkenden aan de andere marktdeelnemers. De bewering van discriminatie tussen die partijen wordt evenwel krachtig van de hand gewezen, want alle partijen in het onderzoek kregen dezelfde behandeling, en alle belangen van de medewerkende marktdeelnemers, zoals importeurs, detailhandelaren, producenten in de Unie die hun productie naar derde landen hebben verplaatst en consumenten, werden in het onderzoek zorgvuldig overwogen en geanalyseerd.
(498)
Verscheidene partijen betoogden dat de winsten van de importeurs niet hoog genoeg waren om het hoofd te bieden aan hogere invoerkosten, wisselkoersschommelingen, de kosten van het overstappen naar een andere leverancier, en antidumpingrechten. Dit argument was evenwel onvoldoende onderbouwd. Zoals tabel 22 laat zien, is de orde van grootte van de winst van de importeurs, namelijk rond 20 %, zodanig dat zij nog genoeg ruimte hebben om bovengenoemde kosten op zich te nemen.
(499)
Aangevoerd werd dat het voor de importeurs gegeven werkgelegenheidscijfer, ongeveer 23 000 personen, te laag is omdat de „waarde toevoegende banen” in de Unie niet werden meegeteld. Dit is echter niet juist. Het aantal arbeidskrachten bij de importeurs is berekend op basis van de gecontroleerde werkgelegenheidscijfers van de in de steekproef opgenomen importeurs; deze omvatten ook banen die een hoge waarde aan het betrokken product toevoegen, zoals ontwerp, O&O, merkpositionering enz. Alle gecontroleerde werkgelegenheidscijfers werden bij elkaar opgeteld en gerelateerd aan de omvang van de invoer van het betrokken product door de in de steekproef opgenomen importeurs. Dit resultaat werd geëxtrapoleerd naar de totale omvang van de invoer uit de betrokken landen. Aldus omvatte het berekende werkgelegenheidscijfer ook alle belangrijke „waarde toevoegende banen” in de Unie.
(500)
Enkele partijen voerden aan dat het argument dat importeurs gemakkelijk naar andere leveranciers kunnen overstappen, feitelijk onjuist en simplistisch is. Volgens een van de belanghebbenden zijn er geen alternatieve leveranciers. In dit verband moet worden opgemerkt dat nergens wordt beweerd dat de overstap naar een andere leverancier gemakkelijk is. De Commissie ontkent niet dat dit tot extra kosten kan leiden en tijd kost en dat sommige importeurs langdurige relaties met hun leveranciers hebben. Op grond van de informatie die bij de in de steekproef opgenomen importeurs en een andere niet in de steekproef opgenomen importeur werd verzameld, kon in overweging 452 toch worden geconcludeerd dat er een grote mate van flexibiliteit is en dat de extra inspanningen die voor de overstap naar een andere leverancier nodig zijn, niet van dien aard zijn dat zij importeurs ervan afhouden hiertoe over te gaan. Die importeurs gingen inderdaad veel meer uit derde landen betrekken (zie tabel 19). Dezelfde tendens werd waargenomen bij niet in de steekproef opgenomen importeurs; Eurostat laat namelijk een stijging van de invoer uit derde landen met 4 procentpunten zien (tabel 7).
(501)
Enkele belanghebbenden beweerden dat voortzetting van de maatregelen het banenverlies in de Unie zal versnellen, zeker bij de importeurs en detailhandelaren. Deze bewering werd niet met bewijsmateriaal gestaafd. Bovendien blijkt uit het dossier dat de werkgelegenheid met betrekking tot het betrokken product bij de in de steekproef opgenomen importeurs tussen 2005 en het eind van het TNO met 6 % is toegenomen.
(502)
Aangevoerd werd dat een analyse van de potentiële voordelen van een beëindiging van de maatregelen voor de importeurs ontbreekt. In dit verband wordt opgemerkt dat volgens artikel 21 van de basisverordening moet worden geanalyseerd of er dwingende redenen zijn om geen antidumpingmaatregelen in te stellen. In het kader van een nieuw onderzoek in verband met het vervallen van een maatregel betekent dit dat moet worden onderzocht of er dwingende redenen zijn om de maatregelen niet te handhaven, hetgeen wil zeggen dat negatieve gevolgen van een verlenging van die maatregelen moeten worden vastgesteld en dat die gevolgen moeten worden afgewogen tegen de voordelen voor de bedrijfstak van de Unie, ten einde te beoordelen of die negatieve gevolgen onevenredig zijn. Vanuit juridisch oogpunt behoeft het tegenovergestelde scenario, namelijk de maatregelen laten aflopen, alleen nader te worden geanalyseerd indien er in de betreffende zaak speciale aanwijzingen zijn dat importeurs, detailhandelaren of consumenten hierdoor onevenredig worden belast. Daarvoor werden geen aanwijzingen gevonden. Overigens kan wel het volgende worden opgemerkt over de waarschijnlijke gevolgen van het aflopen van de maatregelen voor de importeurs, detailhandelaren en consumenten. Wat de importeurs betreft, bleek uit het onderzoek dat een deel van hun winstdaling tussen 2005 en het eind van het TNO aan de betaalde antidumpingrechten kan worden toegeschreven. Wanneer de maatregelen aflopen en alle andere kosten gelijk blijven, verdwijnen de kosten voor de antidumpingrechten, zodat het winstpeil hoger zou kunnen uitvallen dan de ongeveer 20 % die tijdens het onderzoek werd vastgesteld. Voor de detailhandelaren is het op grond van de beschikbare informatie niet duidelijk of zij van een beëindiging van de maatregelen profiteren, omdat de in de steekproef opgenomen importeurs bij dalende invoerprijzen hun wederverkoopprijzen niet altijd aanpasten, zoals blijkt uit een vergelijking tussen het rekenkundig gemiddelde van de invoerprijzen en dat van de wederverkoopprijzen voor de periode tussen 2007 en het eind van het TNO.
Het is zelfs nog minder waarschijnlijk dat de consumentenprijzen als gevolg van een beëindiging van de maatregelen zullen dalen, omdat de detailhandelsprijzen ook grotendeels gelijk bleven toen de invoerprijzen tussen 2005 en het eind van het TNO stegen. Het is evenmin waarschijnlijk dat de consumenten een ruimere keuze krijgen, want het dossier bevat geen bewijzen waaruit blijkt dat de keuze voor de consument door de instelling van de antidumpingrechten werd beïnvloed. Dit is hoe dan ook niet van invloed op de algemene conclusie dat er geen dwingende redenen zijn om de maatregelen niet te handhaven.
(503)
Enkele importeurs en hun verenigingen betoogden dat de gevolgen van de crisis werden onderschat en dat deze nog zouden verergeren. Ten eerste werden deze argumenten onvoldoende onderbouwd omdat er geen concrete gegevens met betrekking tot het betrokken product werden ingediend. Zoals in overweging 436 e.v. is vermeld, werden de gevolgen van de crisis tot juni 2009 geanalyseerd aan de hand van de beste gegevens die beschikbaar waren: er werd een extra vragenlijst rondgestuurd om specifiek over dit onderwerp gegevens te verzamelen. De verzamelde informatie werd zorgvuldig geanalyseerd; de analyse is dus vooral gebaseerd op gegevens tot juni 2009. Het kan dus niet worden uitgesloten dat de gevolgen van de economische crisis voor het verbruik en de prijzen erger zijn dan tot juni 2009 het geval was, maar toch kan worden geconcludeerd dat het onwaarschijnlijk is dat de importeurs bij een winstpeil van ruimschoots 15 % plotseling onevenredige schade ondervinden van alleen het effect van de antidumpingrechten.
Dit geldt des te meer omdat de marktsituatie na juni 2009 gemengde signalen te zien gaf en er in enkele lidstaten tekenen van wederopleving zijn. Daarom is het in deze fase nog niet duidelijk dat de gevolgen van de crisis ernstig onderschat zijn. Bovendien laten bovenstaande gegevens zien dat de Commissie veel verder ging dan haar wettelijke verplichtingen uit hoofde van artikel 6, lid 1, van de basisverordening, dat bepaalt dat informatie die betrekking heeft op een na het onderzoektijdvak volgende periode normaliter niet in aanmerking wordt genomen.
(504)
Ten slotte herhaalden enkele partijen hun argument dat sommige productsoorten in verband met het belang van de Unie van de antidumpingmaatregelen moeten worden uitgesloten omdat er slechts een verwaarloosbare productie van met name sport- en buitenschoeisel in de Unie is overgebleven. Bij de achteruitgang van de productie in de Unie zou het gaan om gewijzigde omstandigheden waarmee in het kader van een nieuw onderzoek in verband met het vervallen van een maatregel rekening moet worden gehouden. Ten eerste wordt eraan herinnerd dat het ingevolge artikel 11, lid 2, van de basisverordening niet mogelijk is om in het kader van een nieuw onderzoek in verband met het vervallen van een maatregel de werkingssfeer van de maatregelen te veranderen (zie overweging 61). En zelfs als dit wettelijk mogelijk zou zijn (wat niet zo is), wordt erop gewezen dat dit argument inzake een daling van de productie al in het oorspronkelijke onderzoek werd aangevoerd en in de overwegingen 28 en 38 van de definitieve verordening werd afgewezen. Omdat die partijen geen nieuw bewijsmateriaal hebben ingediend om aan te tonen in welke mate de productie in de Unie van die schoensoorten ten opzichte van het oorspronkelijke onderzoek is teruggelopen, wordt het argument afgewezen en worden de bevindingen in overweging 450 bevestigd.
3. BELANG VAN DE DISTRIBUTEURS EN DETAILHANDELAREN
(505)
Een van de belanghebbenden voerde aan dat in de analyse een kunstmatig onderscheid werd gemaakt tussen importeurs en detailhandelaren, en dat het belang van geïntegreerde ondernemingen, die de hele last van de maatregelen moeten dragen, niet in aanmerking werd genomen. Ten eerste wordt opgemerkt dat de enige onderneming die als detailhandelaar medewerkte, in feite zowel importeur als detailhandelaar was (zie overweging 460), zodat zowel bij de in de steekproef opgenomen importeurs als in de analyse van de detailhandelaren rekening werd gehouden met het specifieke karakter van geïntegreerde ondernemingen. Ten tweede werd ook rekening gehouden met alle informatie die werd verkregen van andere detailhandelaren die geen volledige medewerking aan het onderzoek verleenden. De Commissie heeft dus alle beschikbare informatie over geïntegreerde ondernemingen overwogen en geanalyseerd. Gezien het bovenstaande kan het argument dat geen rekening is gehouden met het belang van geïntegreerde ondernemingen, niet staande worden gehouden.
(506)
Enkele belanghebbenden uitten de algemene kritiek dat de gevolgen van de maatregel voor de detailhandelaren onvoldoende waren geanalyseerd. Dit argument was niet onderbouwd. Zoals in de overwegingen 459 e.v. wordt beschreven, heeft de Commissie proactief en herhaaldelijk geprobeerd informatie bij detailhandelaren te verzamelen, maar afgezien van één geïntegreerde importeur-detailhandelaar die als importeur medewerkte, wilde geen enkele detailhandelsketen volledig aan het onderzoek medewerken. Ondanks de beperkte medewerking van de detailhandelaren werden in de analyse voor zover mogelijk alle beschikbare inlichtingen over de detailhandel in aanmerking genomen: schriftelijke opmerkingen door de belanghebbenden, informatie die in hoorzittingen werd verstrekt, marktonderzoek, studies en de vakpers. Gezien het bovenstaande moet het argument dat de gevolgen van de maatregelen voor de detailhandelaren niet voldoende waren geanalyseerd, van de hand worden gewezen.
(507)
Een aantal partijen voerde aan dat de Commissie geen rekening had gehouden met openbare informatie over de winstgevendheid van de detailhandel. Volgens één partij tonen de gegevens over de winstgevendheid uit openbare financiële verslagen van belangrijke detailhandelaren in de Unie aan dat er sprake is van een zeer zorgwekkende situatie, waarmee in de analyse geen rekening is gehouden. In dezelfde geest vonden enkele partijen dat geen rekening was gehouden met de ernstige gevolgen van de economische crisis voor de detailhandel. Hoewel een van de grootste detailhandelsketens voor schoeisel voor 2008 recordwinsten meldde, zou dit de uitzondering op de regel zijn en heerst bij de kleinere detailhandelaren bittere nood. Er wordt nog eens op gewezen dat de medewerking van detailhandelaren uiterst gering was aangezien slechts één detailhandelaar, die tevens importeur was, zijn volledige medewerking aan het onderzoek verleende. Bovendien werd noch voor noch na de mededeling van feiten en overwegingen specifieke informatie verstrekt over de winst van detailhandelaren met betrekking tot leren schoeisel of het betrokken product. Desondanks nam de Commissie allerlei andere informatiebronnen - door detailhandelaren verstrekte informatie, marktinformatie, persverslagen - in aanmerking en analyseerde zij deze; hieruit bleek dat de winsten in de detailhandelssector sterk uiteenliepen: terwijl sommige detailhandelaren inderdaad met teruglopende marges en een zwakkere vraag te kampen bleken te hebben, meldde de vakpers voor andere stijgende verkopen en inkomsten. De door de partijen vermelde openbare informatie werd dus wel geraadpleegd, maar bleek slechts een gedeeltelijk beeld te geven; daarom werd ook teruggegrepen op allerlei andere informatie, die wees op een ruimere variatie van de winsten. Het effect van de economische inzinking op de detailhandel is dus voor zover mogelijk geanalyseerd op basis van de beschikbare informatie. Het argument dat de winstgevendheid van de detailhandelaren niet correct was geanalyseerd, moet daarom worden afgewezen.
(508)
Enkele partijen maakten bezwaar tegen een verwijzing naar het algemene winstpeil van de detailhandel en naar de omzet op ander schoeisel, omdat zij dit irrelevant voor het onderzoek achtten. Een van de partijen betoogde dat als door de onderzoekende autoriteit werd vastgesteld dat het effect van de maatregelen op de detailhandel door de verkoop van andere producten werd verlicht, een dergelijke analyse ook voor de producenten in de Unie had moeten worden gemaakt. Opgemerkt zij dat detailhandelaren en producenten in de Unie van het soortgelijke product zich in een verschillende positie bevinden omdat de producenten vooral leren schoeisel produceren, terwijl detailhandelaren gewoonlijk een ruimer assortiment van producten hebben. De uitspraken in overweging 472 e.v. behouden derhalve hun geldigheid.
(509)
Sommige partijen trokken de nauwkeurigheid van de cijfers over het aantal arbeidskrachten in de detailhandel in twijfel; zonder hun argument te onderbouwen, stelden zij dat er meer banen op het spel stonden. In dit verband zij opgemerkt dat de werkgelegenheid in de detailhandel in overweging 459 is berekend op basis van het gecontroleerde werkgelegenheidscijfer van de enige medewerkende importeur-detailhandelaar, voor zover dat betrekking had op de detailhandelsfunctie voor het betrokken product. Vervolgens werd een schatting gemaakt door dat werkgelegenheidscijfer te extrapoleren op basis van het aandeel van de verkoop door die onderneming als detailhandelaar in de totale hoeveelheid die van het betrokken product in de Unie in de detailhandel werd verkocht. Deze schatting werd vervolgens gecontroleerd aan de hand van door andere partijen verstrekte informatie en door marktonderzoeksbronnen; deze bevestigden de door de Commissie vastgestelde orde van grootte. Het argument wordt derhalve afgewezen.
(510)
Diverse partijen betoogden dat het voor detailhandelaren, en met name voor het mkb, moeilijk was van leverancier te veranderen omdat zij langdurige, vertrouwde relaties hebben en de kosten van de overstap naar een andere leverancier en de daarvoor benodigde tijd voor hen te hoog kunnen zijn. Volgens sommige partijen is het voor detailhandelaren bij de huidige economische inzinking bijzonder moeilijk dergelijke kosten op te brengen. In dit verband wordt erkend dat een overstap naar een andere leverancier in tijden van economische crisis problemen voor sommige detailhandelaren kan opleveren. De Commissie stelde evenwel niet vast dat de kosten van een verandering van leverancier en de tijd die dat kost een prohibitieve werking hebben. In feite duidt de tijdens het onderzoek verzamelde informatie erop dat diverse detailhandelaren naar andere leveranciers hebben omgekeken en ook naar hen waren overgestapt zonder dat dit onevenredig negatieve gevolgen had. Bovenstaand argument kan derhalve niet staande worden gehouden.
(511)
Een van de partijen wees erop dat het door de hogere kosten van leren schoeisel uit de VRC en Vietnam en daarbovenop de maatregelen niet meer rendabel was schoenen uit die landen te betrekken. Dit argument werd niet onderbouwd en lijkt in tegenspraak te zijn met de bevinding dat de invoer uit de betrokken landen samen in het TNO een marktaandeel van 28 % had. Bovendien levert de bewering dat ook andere stijgende kosten in de betrokken landen op de inkoopbeslissingen van de importeurs van invloed zijn, bevestiging voor de bevinding van de Commissie in overweging 402 e.v. dat er andere factoren dan het antidumpingrecht van invloed lijken te zijn op de beslissing van importeurs en detailhandelaren om naar een andere leverancier om te zien. Omdat er veel andere factoren in het spel zijn, is het niet mogelijk alle negatieve gevolgen aan de maatregelen toe te schrijven.
(512)
Volgens verscheidene partijen was onvoldoende overwogen dat de prijspunten voor de consumentenprijzen eraan in de weg staan om kleine prijsverhogingen aan de consumenten door te geven. Deze stelling bevestigt in feite de bevinding van de Commissie dat de prijsstijgingen voor de detailhandelaren te klein zijn om tot prijsverhogingen voor de consumenten te leiden. In dit verband wordt verwezen naar overweging 477.
(513)
Volgens een partij werd in de analyse geen rekening gehouden met de krachtige prijzenslag in de detailhandel. Dit argument wordt verworpen omdat in de analyse wel degelijk rekening is gehouden met de sterke concurrentie in de detailhandel (zie overweging 467).
4. BELANG VAN DE CONSUMENTEN
(514)
Verscheidene partijen betoogden dat de consumentenprijzen sneller stegen dan in het onderzoek was vastgesteld en dat deze prijzen nog verder zullen stijgen wanneer de maatregelen worden verlengd. Anderen trokken de nauwkeurigheid van de door de Commissie voor de consumentenprijzen gebruikte cijfers in twijfel; zij beweerden dat deze niet voor alle lidstaten golden en dat zij ook op andere producten dan het betrokken product betrekking hadden. Twee partijen klaagden dat de voor de bedrijfstak verzamelde informatie over de detailhandelsprijzen die door een van hen was verstrekt, niet in aanmerking was genomen. In dit verband moet eraan worden herinnerd dat alle over de detailhandelsprijzen ingediende informatie in het onderzoek is geanalyseerd (zie de overwegingen 463 e.v.).
In de praktijk gebruikte de Commissie een aantal bronnen om de ontwikkeling van de detailhandelsprijzen vast te stellen, namelijk informatie van de medewerkende partijen (wederverkoopprijzen van groothandelaren, inkoopprijzen en wederverkoopprijzen van de medewerkende importeur-detailhandelaar en informatie van andere detailhandelaren), verklaringen van een aantal belanghebbenden dat de consumentenprijzen niet waren gestegen en informatie uit statistische bronnen. Om de volgende redenen werd laatstgenoemde bron, die in tabel 23 is gepresenteerd, betrouwbaarder geacht dan bovengenoemde voor de bedrijfstak verzamelde informatie over de detailhandelsprijzen. In feite werden de door deze partij verstrekte gegevens beperkter en minder representatief geacht omdat zij een zeer klein deel van de productomschrijving bestreken en een belangrijke consumentenmarkt, het VK, met een volgens belanghebbenden zeer concurrerende detailhandelsmarkt, buiten beschouwing lieten. De in tabel 23 gepresenteerde informatie werd daarentegen bij de nationale bureaus voor de statistiek verzameld (ook bij dat van het VK, dat een geringe daling van de consumentenprijzen tussen 2005 en het eind van het TNO meldde) en werd gedomineerd door het betrokken product. Hoe dan ook gaf de tijdens het onderzoek door de belanghebbenden verstrekte informatie slechts bescheiden prijsverhogingen of zelfs prijsverlagingen te zien. De argumenten moesten daarom worden afgewezen.
(515)
Volgens een van de partijen was het voor de consumenten moeilijk hoogwaardig, redelijk geprijsd schoeisel te vinden. Omdat dit argument niet met bewijsmateriaal was gestaafd, werd het afgewezen.
(516)
Een van de partijen betoogde, zonder zijn argument te onderbouwen, dat uit het afnemende verbruik van leren schoeisel bleek dat de maatregelen negatieve gevolgen voor de consumenten hadden. Zoals in overweging 482 is beschreven, bleven de consumentenprijzen in het algemeen stabiel, zodat er geen sprake was van negatieve gevolgen voor de consumenten. De Commissie vond een aantal factoren die tot een afnemend verbruik van leren schoenen hadden geleid, zoals andere modetrends, zodat niet kon worden geconcludeerd dat de daling van het verbruik aan de maatregelen kan worden toegeschreven. Dit argument wordt derhalve afgewezen.
5. ANDERE OPMERKINGEN NA DE MEDEDELING VAN FEITEN EN OVERWEGINGEN
(517)
Twee partijen voerden aan dat de analyse van het belang van de Unie onvolledig was omdat hierbij geen rekening was gehouden met de belangen van de vervoerssector van de Unie (zoals scheepvaartondernemingen). Opgemerkt moet worden dat geen vervoersondernemer zich gemeld heeft en gevraagd heeft rekening te houden met zijn standpunt en dat er ook geen informatie ter zake is verstrekt. Het argument dat de analyse van het belang van de Unie op dat punt onvolledig is, wordt daarom verworpen. In dezelfde geest betoogden sommige partijen dat de positieve gevolgen van beëindiging van de maatregelen in het kader van het belang van de Unie hadden moeten worden geanalyseerd. Wat dit argument betreft, wordt verwezen naar overweging 502, waar wordt uiteengezet waarom een dergelijke analyse vanuit juridisch oogpunt in dit geval niet nodig wordt geacht.
(518)
De Vietnamese regering en de Vietnamese vereniging voor leder en schoeisel voerden aan dat voortzetting van de maatregelen het effect van de hulpprogramma's van de Unie vermindert. De instelling of verlenging van antidumpingrechten is een normaal, technisch gevolg van het feit dat werd vastgesteld dat Vietnamese exporteurs betrokken waren bij schade veroorzakende dumpingpraktijken. Politieke overwegingen zoals bovengenoemd argument vallen buiten het juridische kader en zijn derhalve irrelevant. Bovendien is de toekenning van ontwikkelingshulp op verschillende gebieden door de Unie aan Vietnam niet in strijd met de instelling van antidumpingrechten na een grondig onderzoek in overeenstemming met de internationale handelsregels.
M. DEFINITIEVE ANTIDUMPINGMAATREGELEN
(519)
In het licht van bovenstaande overwegingen moeten de antidumpingmaatregelen op schoeisel van leer worden gehandhaafd. Hoewel is vastgesteld dat de schade veroorzakende dumping voortduurt en instelling van maatregelen in het belang van de Unie is, wordt de huidige procedure niettemin gekenmerkt door bijzondere omstandigheden (zie overwegingen 324-326), wat tot uitdrukking moet komen in de duur van de antidumpingmaatregelen. Uit het onderzoek bleek dat er op de korte en middellange termijn schade zal blijven optreden totdat de aanpassing van de bedrijfstak van de Unie voltooid is. De duur van de maatregelen moet daarom worden beperkt tot 15 maanden.
(520)
In overeenstemming met artikel 11, lid 2, van de basisverordening geldt een verlenging van de maatregel na een nieuw onderzoek in verband met het vervallen van een maatregel normaliter voor vijf jaar, tenzij specifieke redenen of omstandigheden aanleiding geven tot een kortere periode. In de huidige zaak is uit het onderzoek gebleken dat in de bedrijfstak van de Unie in de beoordelingsperiode ingrijpende wijzigingen plaatsvonden. In het bijzonder werd vastgesteld dat een deel van de bedrijfstak zijn bedrijfsmodel aanpaste, waardoor zijn winsten stegen en de streefwinst benaderden. Ook werd vastgesteld dat deze groep sterk uitbreidde, zowel wat de omzet als wat de hoeveelheden betreft, zodat hij geleidelijk een aanzienlijk deel zal kunnen absorberen van het andere deel van de bedrijfstak dat zijn bedrijfsmodel niet ingrijpend heeft gewijzigd.
(521)
Op grond van de vastgestelde ontwikkelingen werd overwogen dat nu nog niet kan worden geverifieerd of het waarschijnlijk is dat er ook na de in overweging 519 genoemde periode, nog sprake van schade zal zijn. Daarom wordt het onjuist geacht de maatregelen langer te laten duren dan die periode.
(522)
Er wordt aan herinnerd dat de thans opnieuw onderzochte maatregelen bij Verordening (EG) nr. 388/2008 (11) werden uitgebreid tot de invoer van hetzelfde product dat is verzonden vanuit de SAR Macau en al dan niet is aangegeven als van oorsprong uit de SAR Macau. In dit verband zijn in het kader van het nieuwe onderzoek geen nieuwe elementen naar voren gebracht. Het definitieve antidumpingrecht van 16,5 % dat van toepassing is op de invoer van oorsprong uit de VRC moet daarom worden uitgebreid tot de invoer van hetzelfde product vanuit de SAR Macau, al dan niet aangegeven als van oorsprong uit de SAR Macau.
N. SLOTBEPALINGEN
(523)
De Commissie heeft alle partijen in kennis gesteld van de belangrijkste feiten en overwegingen op basis waarvan zij voornemens is de instelling van rechten ten aanzien van de VRC en Vietnam aan te bevelen. De partijen konden hierover overeenkomstig de basisverordening binnen een bepaalde termijn opmerkingen maken. De mondelinge en schriftelijke opmerkingen van de partijen werden onderzocht en waar nodig werden de definitieve bevindingen dienovereenkomstig gewijzigd.
Uit bovenstaande overwegingen volgt dat de antidumpingrechten nog 15 maanden moeten worden gehandhaafd,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING AANGENOMEN:
Artikel 1
1. Er wordt een definitief antidumpingrecht ingesteld op schoeisel met bovendeel van leder of kunstleder, met uitzondering van sportschoeisel, volgens een speciale techniek vervaardigd schoeisel, pantoffels en ander huisschoeisel en schoeisel met beschermende neus, van oorsprong uit de Volksrepubliek China en Vietnam en ingedeeld onder de GN-codes 6403 20 00, ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 en ex 6405 10 00 (12).
De TARIC-codes zijn opgenomen in de bijlage bij deze verordening.
2. Voor deze verordening zijn de volgende definities van toepassing:
„sportschoeisel”: schoeisel in de zin van aanvullende aantekening 1 op hoofdstuk 64 van bijlage I bij Verordening (EG) nr. 1031/2008 (13);
„volgens een speciale techniek vervaardigd schoeisel”: schoeisel met een cif-prijs per paar van 7,5 euro of meer, bestemd voor sportieve bezigheden, voorzien van een gegoten zool - niet-gespoten - bestaande uit een of meer lagen, vervaardigd van synthetische materialen, speciaal ontworpen om schokken als gevolg van verticale of zijwaartse bewegingen op te vangen en met technische kenmerken zoals luchtdichte kussentjes gevuld met gas of met vloeistoffen, met mechanische bestanddelen die de schokken opvangen of neutraliseren, of met materialen zoals polymeren met een lage dichtheid, ingedeeld onder de GN-codes ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96 en ex 6403 99 98;
„schoeisel met beschermende neus”: schoeisel met een beschermende neus met een energieweerstand van ten minste 100 joule (14), ingedeeld onder de GN-codes ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 en ex 6405 10 00;
„pantoffels en ander huisschoeisel”: schoeisel dat is ingedeeld onder de GN-code ex 6405 10 00.
3. De antidumpingrechten, die van toepassing zijn op de nettoprijs, franco grens Unie, vóór inklaring, van de in lid 1 omschreven producten, vervaardigd door onderstaande ondernemingen, zijn als volgt:
Land
Onderneming
Antidumpingrechten
Aanvullende TARIC-code
VRC
Golden Step
9,7 %
A775
Alle andere ondernemingen
16,5 %
A999
Vietnam
Alle andere ondernemingen
10,0 %
-
4. Het definitieve antidumpingrecht van 16,5 % dat van toepassing is op de invoer die afkomstig is van „alle andere ondernemingen” in de Volksrepubliek China wordt uitgebreid tot de invoer van de in lid 1 omschreven producten vanuit de SAR Macau, al dan niet aangegeven als van oorsprong uit de SAR Macau. De TARIC-codes van de vanuit de SAR Macau verzonden ingevoerde goederen zijn vermeld in de bijlage bij deze verordening.
5. Tenzij anders vermeld, zijn de geldende bepalingen betreffende douanerechten van toepassing.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie. Zij is gedurende 15 maanden van kracht.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 22 december 2009.