Nařízení Rady (ES) č. 1407/2002
ze dne 23. července 2002
o státní podpoře uhelnému průmyslu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 87 odst. 3 písm. e) a článek 89 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Poradního výboru zřízeného na základě Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli [3],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [4],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dnem 23. července 2002 končí platnost Smlouvy o ESUO a pravidel přijatých pro její provádění, zejména rozhodnutí Komise č. 3632/93/ESUO ze dne 28. prosince 1993, kterým se stanoví pravidla Společenství týkající se státní podpory uhelnému průmyslu [5].
(2) Konkurenční nerovnováha mezi uhlím Společenství a uhlím dováženým donutila uhelný průmysl Společenství k provedení podstatných restrukturalizačních opatření a k velkému snížení činnosti během několika posledních desetiletí.
(3) Společenství se stává stále více závislým na vnějších dodávkách zdrojů primární energie. Jak je uvedeno v Zelené knize o evropské strategii pro zabezpečení zásobování energií, přijaté Komisí dne 29. listopadu 2000, diverzifikace zdrojů energie podle zeměpisných oblastí a podle výrobků umožní vytvořit podmínky pro lépe zabezpečené zásobování. Tato strategie zahrnuje rozvoj domácích zdrojů primární energie, zvláště zdrojů energie využívaných k výrobě elektřiny.
(4) Kromě toho světová politická situace přináší zcela nový rozměr pro hodnocení geopolitických rizik a rizik zabezpečování v oblasti energie a dává širší význam koncepci zabezpečení zásobování. V této souvislosti je nezbytné provést řádné zhodnocení rizik spojených se strukturou zásobování Unie energií.
(5) Jak je uvedeno v Zelené knize Směrem k evropské strategii pro zabezpečení zásobování energií, je proto nezbytné přijmout na základě současné energetické situace opatření, která umožní zaručit přístup k uhelným rezervám a tím i potenciální dostupnost uhlí Společenství.
(6) V této souvislosti přijal Evropský parlament dne 16. října 2001 usnesení o Zelené knize o evropské strategii pro zabezpečení zásobování energií, vydané Komisí, které potvrzuje význam uhlí jako domácího zdroje energie. Evropský parlament prohlásil, že je třeba přijmout ustanovení o finanční podpoře těžby uhlí, přitom si však uvědomit nezbytnost zvyšování efektivnosti tohoto odvětví a snižování subvencí.
(7) Posílení zabezpečení Unie energií, které se opírá o obecnou zásadu obezřetnosti, proto opravňuje udržování schopnosti těžit uhlí za pomoci státní podpory. Uskutečňování tohoto cíle však nezpochybňuje potřebu pokračovat v procesu restrukturalizace uhelného průmyslu vzhledem k tomu, že v budoucnosti převážná část těžby uhlí ve Společenství pravděpodobně nebude schopna konkurovat dováženému uhlí.
(8) Minimální úroveň těžby uhlí spolu s jinými opatřeními, zejména k prosazování obnovitelných zdrojů energie, pomůže udržovat určitou část domácích zdrojů primární energie, což významně zvýší zabezpečení energie pro Společenství. Kromě toho bude určitý podíl domácích zdrojů primární energie podporovat také dosahování environmentálních cílů v rámci udržitelného rozvoje.
(9) Strategický rámec zabezpečení energie má vývojovou povahu, která opravňuje střednědobé hodnocení tohoto nařízení s přihlédnutím k příspěvkům všech primárních zdrojů primární energie.
(10) Tímto nařízením není dotčena svoboda členských států zvolit si zdroje, ze kterých budou zásobovány energií. Poskytování podpory a určování její výše se bude řídit pravidly vztahujícími se na každou kategorii zdrojů energie a vlastnostmi každého ze zdrojů.
(11) Podle zásady proporcionality se těžba subvencovaného uhlí musí omezit na míru nezbytně nutnou k efektivnímu přispívání k cíli zabezpečení energie. Je-li podnik zahrnut do plánu na získání přístupu k uhelným rezervám, musí se podpora poskytovaná členskými státy omezit na uhrazení investičních nákladů nebo běžných výrobních ztrát.
(12) Státní podpora na pomoc udržování přístupu k uhelným rezervám za účelem zabezpečení energie by měla být vyhrazena pro výrobní jednotky, které mohou přispět k dosažení tohoto cíle za uspokojivých hospodářských podmínek. Uplatňování těchto zásad přispěje ke snižování podpory uhelnému průmyslu.
(13) Vzhledem k rizikům spojeným s geologickými nejistotami umožňuje podpora určená k pokrytí počátečních investičních nákladů výrobním jednotkám, které jsou životaschopné nebo mají blízko k hospodářské životaschopnosti, uskutečnit technické investice, které jsou nezbytné k udržování jejich konkurenceschopnosti.
(14) Restrukturalizace uhelného průmyslu má významné sociální a regionální dopady v důsledku poklesu činnosti. Proto musí mít výrobní jednotky, které nejsou způsobilé k podpoře za účelem udržování přístupu k uhelným rezervám, možnost požívat dočasně podpory ke zmírnění sociálních a hospodářských důsledků svého zrušení. Tato podpora umožní členským státům zejména provádět příslušná opatření k sociálnímu a hospodářskému rozvoji regionů postižených restrukturalizací.
(15) Podniky budou mít také nárok na podporu určenou k pokrytí nákladů, které podle běžné účetní praxe neovlivňují výrobní náklady. Tato podpora je určena k pokrytí výjimečných nákladů, zejména závazků vzniklých v minulosti.
(16) Snižování podpory uhelnému průmyslu umožňuje členským státům v souladu s jejich rozpočtovými omezeními přerozdělit podpory poskytnuté odvětví energetiky podle zásady postupného převádění podpor běžně poskytovaných na konvenční formy energie, zejména uhelnému průmyslu, na obnovitelné zdroje energie. Podpory na obnovitelné zdroje energie se budou poskytovat v souladu s pravidly a kritérii stanovenými v Obecných pokynech Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí [6].
(17) Při plnění tohoto úkolu musí Společenství zajistit stanovení, udržování a dodržování běžných podmínek hospodářské soutěže. Pokud jde jmenovitě o trh s elektřinou, povaha podpory uhelnému průmyslu nesmí ovlivňovat výrobce elektřiny při volbě zdrojů zásobování primární energií. Proto musí být ceny a množství uhlí určovány svobodnou dohodou smluvních stran s ohledem na podmínky převládající na světovém trhu.
(18) Minimální výše těžby subvencovaného uhlí bude také napomáhat udržování předního postavení evropské technologie těžby a čistého spalování uhlí a umožňovat tak zejména přenášení této technologie do velkých uhelných oblastí mimo Unii. Tato politika bude přispívat k významnému celosvětovému snižování emisí znečišťujících látek a plynů způsobujících skleníkový efekt.
(19) Schvalovací pravomoc Společenství musí být vykonávána na základě přesné a úplné znalosti opatření, která vlády hodlají přijmout. Členské státy by proto měly podat Komisi souhrnnou zprávu se všemi podrobnými údaji o přímé a nepřímé podpoře, jejíž poskytnutí uhelnému průmyslu plánují, s uvedením důvodů a rozsahu navrhované podpory a jejího vztahu k plánu na přístup k uhelným rezervám a případně k navrhovanému plánu na uzavření podniku.
(20) Vzhledem k termínu stanovenému ve směrnici 2001/80/ES [7] pro velká spalovací zařízení by členské státy měly mít možnost oznámit Komisi totožnost jednotlivých výrobních jednotek, které tvoří součást plánů na uzavření podniku nebo plánů na přístup k uhelným rezervám, a to nejpozději do června 2004.
(21) Členské státy mohou poskytovat uhelnému průmyslu také podporu na výzkum a rozvoj, podporu na ochranu životního prostředí a na odbornou přípravu, pokud jsou tyto podpory slučitelné se stávajícím režimem. Tato podpora musí být poskytnuta v souladu s požadavky a kritérii stanovenými Komisí pro tyto kategorie podpory.
(22) Po uplynutí platnosti Smlouvy o ESUO a rozhodnutí 3632/93/ESUO může provádění ustanovení tohoto nařízení působit podnikům potíže v důsledku skutečnosti, že během téhož roku budou použitelné dva režimy podpory. Proto je nezbytné stanovit přechodné období do 31. prosince 2002.
(23) Navržený režim státní podpory bere v úvahu velmi odlišné faktory, které charakterizují současný uhelný průmysl a energetický trh Společenství jako celek. Je nezbytné, aby tyto faktory, které se mohou v menší nebo větší míře měnit, některé z nich neočekávaně, zejména schopnost uhlí ze Společenství napomáhat posilování zabezpečení energie pro Unii v souvislosti s udržitelným rozvojem, byly během trvání uvedeného režimu přehodnoceny v souvislosti s udržitelným rozvojem a aby o tomto přehodnocení byla vydána zpráva. Komise na základě této zprávy, s přihlédnutím k jednotlivým kategoriím fosilních paliv dostupných na území Společenství, předloží Radě své návrhy, které vezmou v úvahu vývoj a dlouhodobé výhledy tohoto režimu, zejména sociální a regionální hlediska restrukturalizace uhelného průmyslu.
(24) Toto nařízení by mělo vstoupit v platnost co nejdříve po uplynutí platnosti Smlouvy o ESUO a mělo by se uplatňovat se zpětnou působností, aby jeho ustanovení plně splnila svůj cíl,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se stanoví pravidla pro poskytování státní podpory s cílem přispět k restrukturalizaci uhelného průmyslu. Pravidla stanovená tímto nařízením berou v úvahu:
- sociální a regionální hlediska restrukturalizace tohoto odvětví,
- potřebu udržování minimálního množství domácí těžby uhlí - jako preventivního opatření - k zaručení přístupu k uhelným rezervám.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se:
a) "uhlím" rozumí uhlí vysoké, střední a nízké kvality, kategorie A a B, ve smyslu mezinárodního systému kodifikace uhlí stanoveného Evropskou hospodářskou komisí Spojených národů [8];
b) "plánem přístupu k uhelným rezervám" rozumí plán vypracovaný členským státem, který stanoví těžbu minimálního množství domácího uhlí nezbytnou pro zaručení přístupu k uhelným rezervám;
c) "plánem na uzavření" rozumí plán vypracovaný členským státem, který stanoví opatření vedoucí ke konečnému uzavření uhelných výrobních jednotek;
d) "počátečními investičními náklady" rozumějí náklady na fixní kapitál přímo související s infrastrukturní činností nebo se zařízením potřebným k těžbě uhelných zásob ve stávajících dolech;
e) "výrobními náklady" rozumějí náklady týkající se běžné těžby, vypočtené podle čl. 9 odst. 3. Kromě nákladů na těžební činnosti zahrnují náklady na úpravu uhlí, zejména praní a třídění, a také náklady na přepravu uhlí do místa dodání;
f) "běžnými výrobními ztrátami" rozumí pozitivní rozdíl mezi náklady na těžbu uhlí a prodejní cenou svobodně dohodnutou mezi smluvními stranami s ohledem na podmínky na světovém trhu.
Článek 3
Podpora
1. Podpora pro uhelný průmysl může být považována za slučitelnou s řádným fungováním společného trhu, jen pokud odpovídá podmínkám stanoveným v kapitole 2, aniž jsou dotčeny režimy státní podpory na výzkum a technologický rozvoj, životní prostředí a odborné vzdělávání.
2. Podpora se vztahuje pouze na náklady týkající se uhlí určeného na výrobu elektřiny, na kombinovanou výrobu tepla a elektřiny, na výrobu koksu a paliva pro vysoké pece v ocelářském průmyslu, pokud k jeho využití dochází ve Společenství.
KAPITOLA 2
KATEGORIE PODPORY
Článek 4
Podpora na omezení činnosti
Podporu podniku určenou výslovně k pokrytí běžných výrobních ztrát výrobních jednotek lze považovat za slučitelnou se společným trhem, jen pokud splňuje tyto podmínky:
a) provoz dotyčných výrobních jednotek je zahrnut do plánu na uzavření podniku, jehož konečný termín je stanoven nejpozději na den 31. prosince 2007;
b) oznámená podpora na tunu měrného paliva nepřesahuje rozdíl mezi předvídatelnými výrobními náklady a předvídatelným příjmem za těžební rok. Podpora skutečně vyplacená podléhá ročnímu upřesnění podle skutečných nákladů a příjmů, které se provede nejpozději do konce těžebního roku, jenž následuje po roce, na který byla podpora poskytnuta;
c) výše podpory na tunu měrného paliva nesmí způsobit snížení cen uhlí ze Společenství pod úroveň cen uhlí podobné kvality ze třetích zemí;
d) podpora nesmí vést k žádnému narušení hospodářské soutěže mezi kupujícími a spotřebiteli uhlí ve Společenství;
e) podpora nesmí vést k žádnému narušení hospodářské soutěže na trhu s elektřinou, trhu s kombinovanou výrobou tepla a elektřiny, trhu s produkcí koksu a trhu s ocelí.
Článek 5
Podpora na přístup k uhelným rezervám
1. Členské státy mohou podle odstavců 2 a 3 poskytovat podniku podporu určenou výslovně výrobním jednotkám nebo skupině výrobních jednotek pouze v případě, že tato podpora přispívá k udržování přístupu k uhelným rezervám. Výrobní jednotka může obdržet pouze podporu spadající do některé z kategorií uvedených v odstavcích 2 nebo 3. Souběh podpor poskytnutých podle odstavce 2 a podle odstavce 3 je nepřípustný.
Podpora na počáteční investice
2. Podporu určenou na pokrytí počátečních investičních nákladů lze prohlásit za slučitelnou se společným trhem jen v případě, že splňuje podmínky stanovené v čl. 4 písm. c), d) a e) a tyto podmínky:
a) podpora je vyhrazena stávajícím výrobním jednotkám, které neobdržely žádnou podporu podle článku 3 rozhodnutí č. 3632/93/ESUO nebo které obdržely podporu schválenou Komisí podle zmíněného článku 3, jestliže prokázaly, že jsou schopny dosáhnout konkurenčního postavení ve vztahu k cenám uhlí podobné kvality ze třetích zemí;
b) výrobní jednotky musí vypracovat provozní plán a finanční plán, který prokáže, že podpora poskytnutá na dotyčný investiční projekt zajistí hospodářskou životaschopnost dotyčných výrobních jednotek;
c) oznámená a skutečně vyplacená podpora nesmí překročit 30 % celkových nákladů na příslušný investiční projekt, což umožní dotyčné výrobní jednotce, aby se stala schopnou konkurovat cenám uhlí podobné kvality ze třetích zemí.
Podporu poskytnutou v souladu s tímto odstavcem, ať je vyplacena najednou nebo po částkách během několika let, lze vyplácet nejdéle do 31. prosince 2010.
Podpora na běžnou výrobu
3. Podporu určenou na úhradu běžných výrobních ztrát lze prohlásit za slučitelnou se společným trhem jen tehdy, pokud splňuje podmínky stanovené v čl. 4 písm. b) až e) a tyto podmínky:
a) provoz dotyčných výrobních jednotek nebo skupiny výrobních jednotek téhož podniku je součástí plánu přístupu k uhelným rezervám;
b) podpory se poskytují výrobním jednotkám, které mají nejlepší hospodářské vyhlídky s přihlédnutím zejména k úrovni a struktuře výrobních nákladů a k limitům množství domácího uhlí, které má být vytěženo podle plánu uvedeného pod písmenem a).
Článek 6
Snižování podpory
1. Celková výše podpory uhelnému průmyslu, která je poskytnuta podle článku 4 a čl. 5 odst. 3, musí mít klesající tendenci, aby tak došlo k jejímu významnému snížení. Podporu na omezení činnosti lze poskytovat podle článku 4 pouze do 31. prosince 2007.
2. Celková výše podpory uhelnému průmyslu poskytnuté podle článků 4 a 5 nesmí po roce 2003 překročit v žádném roce výši podpory schválenou Komisí podle článků 3 a 4 rozhodnutí č. 3632/93/ESUO na rok 2001.
Článek 7
Podpora na pokrytí výjimečných nákladů
1. Státní podpora poskytnutá podnikům, které provádějí nebo prováděly činnost související s těžbou uhlí, aby se jim usnadnilo pokrýt náklady, které vznikají nebo vznikly racionalizací nebo restrukturalizací uhelného průmyslu a které nesouvisí se současnou těžbou (závazky vzniklé v minulosti), lze považovat za slučitelnou se společným trhem, jestliže její výše nepřesahuje zmíněné náklady. Tato podpora může být použita k pokrytí:
a) nákladů vzniklých jen těm podnikům, které provádějí nebo provedly restrukturalizaci, tj. nákladů spojených s obnovou životního prostředí v bývalých důlních lokalitách;
b) nákladů vzniklých několika podnikům.
2. Kategorie nákladů vzniklých racionalizací a restrukturalizací uhelného průmyslu jsou vymezeny v příloze.
Článek 8
Společná ustanovení
1. Povolená výše podpory poskytnuté podle kteréhokoli ustanovení tohoto nařízení se vypočte s přihlédnutím k podpoře, která byla poskytnuta na tytéž účely v jakékoli formě na základě kteréhokoli vnitrostátního zdroje.
2. Každá podpora, kterou podniky přijaly, se vykazuje ve vyúčtování ztrát a zisku jako zvláštní položka příjmu, odděleně od obratu. Jestliže podnik, přijímající podporu poskytnutou podle tohoto nařízení, provozuje nejen těžbu uhlí, ale také jinou hospodářskou činnost, vede poskytnuté prostředky v odděleném účetnictví, aby finanční toky poskytnuté podle tohoto nařízení mohly být jasně identifikovány. Prostředky se spravují tak, aby neexistovala žádná možnost jejich převedení na dotyčnou jinou činnost.
KAPITOLA 3
OZNAMOVACÍ, POSUZOVACÍ A SCHVALOVACÍ POSTUPY
Článek 9
Oznámení
1. Kromě ustanovení článku 88 Smlouvy a nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy ES [9], podpora uvedená v tomto nařízení podléhá zvláštním pravidlům stanoveným v odstavcích 2 až 12.
2. Členské státy, které poskytují podporu uhelnému průmyslu, poskytují Komisi všechny informace potřebné v souvislosti s energetickou situací, jimiž zdůvodňují odhadovanou kapacitu těžby představující součást plánu přístupu k uhelným rezervám, dále údaje o minimální výši těžby, nezbytné k zaručení uvedeného přístupu, jakož i, pokud jde o kategorii podpory stanovenou tímto nařízením, o příslušných druzích podpor s přihlédnutím ke zvláštnostem uhelného průmyslu v každém členském státě.
3. Výrobní náklady se vypočítávají na základě čtvrtletních rámcových výkazů nákladů zaslaných Komisi uhelnými podniky nebo jejich sdruženími. Uhelné podniky zahrnují do výpočtů svých výrobních nákladů normální odpisy a úroky z vypůjčeného kapitálu. Způsobilé úrokové náklady na vypůjčený kapitál vycházejí z tržních úrokových měr a omezují se na činnosti (procesy) uvedené v čl. 2 písm. e).
4. Členské státy, které plánují poskytnutí podpory na omezení činnosti uvedené v článku 4, předem předloží Komisi plán na uzavření dotyčných výrobních jednotek, a to nejpozději do 31. října 2002. Tento plán musí stanovit nejméně tyto prvky:
a) identifikaci výrobních jednotek;
b) skutečné nebo odhadované výrobní náklady za každou výrobní jednotku a za těžební rok; tyto náklady se vypočítají podle odstavce 3;
c) odhad těžby uhlí výrobních jednotek zahrnutých v plánu na uzavření podniku za těžební rok;
d) odhad výše podpory na omezení činnosti za těžební rok.
5. Členské státy, které plánují poskytnutí podpory uvedené v čl. 5 odst. 2, musí nejpozději do 31. prosince 2002 předložit Komisi prozatímní plán přístupu k uhelným rezervám. Tento plán stanoví při nejmenším objektivní kritéria výběru, např. hospodářskou životaschopnost, která musí výrobní jednotky splnit k tomu, aby mohly obdržet podporu na investiční projekty.
6. Členské státy, které plánují poskytnutí podpory uvedené v čl. 5 odst. 3, musí nejpozději do 31. října 2002 předložit Komisi plán přístupu k uhelným rezervám. Tento plán musí stanovit nejméně tyto prvky:
a) objektivní kritéria výběru, které musí výrobní jednotky splňovat k zahrnutí do tohoto plánu;
b) identifikaci výrobních jednotek nebo skupiny výrobních jednotek téhož uhelného podniku, jež splňují uvedená kritéria výběru;
c) skutečné nebo odhadované výrobní náklady každé výrobní jednotky za těžební rok; tyto náklady se vypočítají podle odstavce 3;
d) provozní plán a finanční plán každé výrobní jednotky nebo skupiny výrobních jednotek téhož podniku, odrážející rozpočtové zásady členských států;
e) odhad těžby uhlí za těžební rok za každou výrobní jednotku nebo skupinu výrobních jednotek téhož podniku, které jsou součástí plánu přístupu k uhelným rezervám;
f) odhadovanou výši podpory přístupu k uhelným rezervám za těžební rok;
g) příslušné podíly domácího uhlí a obnovitelných zdrojů energie oproti objemu domácích zdrojů primární energie, které přispívají k dosahování cíle zabezpečení energie v rámci udržitelného rozvoje a jejich očekávaný vývoj.
7. Jako součást oznámení o plánech uvedených v odstavcích 4, 5 a 6 poskytnou členské státy Komisi všechny informace o omezování plynů způsobujících skleníkový efekt. Zvlášť uvedou snížení emisí, kterého bylo dosaženo úsilím o používání technologií čistého spalování uhlí.
8. Členské státy mohou u řádně zdůvodněných případů oznámit Komisi nejpozději do června 2004 totožnost jednotlivých výrobních jednotek zahrnutých do plánů uvedených v odstavcích 4 a 6.
9. Členské státy musí informovat Komisi o všech změnách plánu, který byl Komisi původně předložen v souladu s odstavci 4, 5, 6, 7 a 8.
10. Členské státy musí zaslat oznámení o veškeré finanční podpoře, kterou plánují poskytnout uhelnému průmyslu během těžebního roku, s uvedením povahy podpory odkazem na formu podpory, která je stanovena v článcích 4, 5 a 7. Předloží Komisi všechny podrobnosti týkající se výpočtu předvídatelných výrobních nákladů a jejich vztahu k plánům oznámeným Komisi v souladu s odstavci 4, 5, 6, 7 a 8.
11. Členské státy zašlou oznámení o výši podpory a úplné informace o výpočtu podpory skutečně vyplacené během těžebního roku, a to nejpozději do šesti měsíců po skončení uvedeného roku. Před koncem následujícího těžebního roku oznámí také jakékoli úpravy původně vyplacených částek.
12. Při oznámení podpor uvedených v článcích 4, 5 a 7 a při vykázání skutečně vyplacených podpor dodají členské státy všechny informace, které jsou nezbytné k ověření podmínek a kritérií stanovených těmito ustanoveními.
Článek 10
Posouzení a schválení
1. Komise posuzuje plány oznámené v souladu s článkem 9. Komise přijímá rozhodnutí o jejich souladu s podmínkami a kritérii stanovenými v článcích 4, 5, 6, 7 a 8 a o jejich souladu s cíli tohoto nařízení, a to podle procesních pravidel stanovených nařízením (ES) č. 659/1999.
2. Komise posuzuje opatření oznámená v souladu s čl. 9 odst. 10 z hlediska plánů předložených v rámci ustanovení čl. 9 odst. 4, 5, 6, 7 a 8. Rozhodnutí přijímá v souladu s požadavky nařízení (ES) č. 659/1999.
KAPITOLA 4
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 11
Zprávy Komise
1. Komise předloží do 31. prosince 2006 Evropskému parlamentu, Radě, Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu, v níž shrne zejména své zkušenosti a problémy, s nimiž se setkala při provádění tohoto nařízení od jeho vstupu v platnost. S ohledem na opatření přijatá členskými státy zhodnotí výsledky restrukturalizace uhelného průmyslu a její důsledky pro vnitřní trh.
2. Předloží přehled podílů jednotlivých domácích zdrojů primární energie v každém členském státě, včetně jednotlivých kategorií dostupných fosilních paliv. S přihlédnutím k rozvoji obnovitelných zdrojů energie zhodnotí skutečný přínos domácího uhlí k dlouhodobé zabezpečení energie pro Evropskou unii v rámci strategie udržitelného rozvoje a předloží svůj odhad objemu uhlí, který je nezbytný pro dosahování tohoto cíle.
Článek 12
Prováděcí opatření
Komise přijme veškerá nezbytná opatření k provedení tohoto nařízení. Vytvoří společný rámec pro sdělování informací, který jí umožní vyhodnocovat dodržování podmínek a kritérií stanovených pro poskytování podpor.
Článek 13
Přezkumná opatření
1. Komise na základě zprávy vypracované v souladu s článkem 11 v případě potřeby předloží Radě své návrhy na změnu tohoto nařízení, pokud jde o jeho používání na podpory v době od 1. ledna 2008. V souladu se zásadou snižování podpor musí uvedené návrhy mimo jiné stanovit zásady, na jejichž základě mají být plány členských států prováděny od 1. ledna 2008.
2. Zásady uvedené v odstavci 1 budou stanoveny na základě cílů uvedených v článku 1, zejména s přihlédnutím k sociálním a regionálním důsledkům opatření, která mají být přijata, a k energetickým souvislostem.
Článek 14
Vstup v platnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 24. července 2002.
2. Na základě odůvodněné žádosti členského státu se však na podpory na pokrytí nákladů za rok 2002 nadále mohou vztahovat pravidla a zásady stanovené rozhodnutím č. 3632/93/ESUO, s výjimkou pravidel týkajících se lhůt a postupů.
3. Použitelnost tohoto nařízení končí dnem 31. prosince 2010.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. července 2002.
Verordening (EG) nr. 1407/2002 van de Raad
van 23 juli 2002
betreffende staatssteun voor de kolenindustrie
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, en met name op artikel 87, lid 3, onder e), en artikel 89,
Gezien het voorstel van de Commissie(1),
Gezien het advies van het Europees Parlement(2),
Gezien het advies van het Raadgevend Comité dat is ingesteld overeenkomstig het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap voor Kolen en Staal(3),
Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité(4),
Overwegende hetgeen volgt:
(1) Het EGKS-Verdrag, alsmede de maatregelen tot toepassing ervan, en met name Beschikking nr. 3632/93/EGKS van de Commissie van 28 december 1993 tot vaststelling van een communautaire regeling voor de steunmaatregelen van de lidstaten ten behoeve van de kolenindustrie(5), lopen af op 23 juli 2002.
(2) De ongunstige concurrentiepositie van de steenkool van de Gemeenschap ten opzichte van ingevoerde steenkool heeft de kolenindustrie in de afgelopen decennia gedwongen tot ingrijpende maatregelen inzake herstructurering en inkrimping van activiteiten.
(3) De Gemeenschap is voor haar primaire energievoorziening in steeds sterkere mate afhankelijk geworden van externe bronnen. Overeenkomstig het Groenboek inzake een Europese strategie voor een continue energievoorziening, door de Commissie goedgekeurd op 29 november 2000, zal diversificatie van de energiebronnen zowel per geografisch gebied als per product meer zekerheid bieden voor de continuïteit van de energievoorziening. Een dergelijke strategie omvat de ontwikkeling van eigen primaire energiebronnen, en meer in het bijzonder de energiebronnen die een rol spelen bij de elektriciteitsopwekking.
(4) Bovendien geeft de mondiale politieke situatie een geheel nieuwe dimensie aan de beoordeling van geopolitieke risico's en de veiligheidsrisico's op energiegebied, en ook een ruimere betekenis aan het begrip voorzieningszekerheid. In die context moeten de risico's in verband met de structuur van de energievoorziening in de Unie regelmatig geëvalueerd worden.
(5) Overeenkomstig het Groenboek inzake een Europese strategie voor een continue energievoorziening zijn er, op grond van de thans waargenomen energieparameters, dus maatregelen noodzakelijk om de toegang tot steenkolenreserves en derhalve ook een steenkoolproductiepotentieel in de Gemeenschap te garanderen.
(6) In dit verband heeft het Europees Parlement op 16 oktober 2001 een resolutie aangenomen over het Groenboek van de Commissie inzake een Europese strategie voor een continue energievoorziening waarin erkend wordt dat steenkool een belangrijke rol vervult als eigen energiebron. Het Parlement beveelt financiële steun voor de steenkoolproductie aan, maar wijst erop dat de efficiëntie van de sector vergroot en de subsidies verlaagd moeten worden.
(7) Een zekerder energievoorziening van de Unie - waarvoor het algemene voorzorgsbeginsel de basis vormt - is dus de reden waarom steenkoolproductiecapaciteit met staatssteun in stand wordt gehouden. De verwezenlijking van deze doelstelling neemt echter niet weg dat de herstructurering van de kolenindustrie moet worden voortgezet, aangezien ook in de toekomst een groot gedeelte van de communautaire steenkolenproductie niet met ingevoerde steenkool zal kunnen concurreren.
(8) Een minimale steenkoolproductie, in combinatie met andere maatregelen en met name die welke zich richten op het bevorderen van hernieuwbare energiebronnen, draagt bij tot de handhaving van een percentage eigen primaire energie waarmee de continuïteit van de energievoorziening in de Unie veel beter kan worden gewaarborgd. Bovendien is een percentage eigen primaire energie bevorderlijk voor de realisatie van de milieudoelstellingen in het kader van een duurzame ontwikkeling.
(9) Aangezien de strategische context van de energievoorziening voortdurend evolueert, is een evaluatie op middellange termijn van deze verordening, waarbij rekening wordt gehouden met de bijdrage van alle eigen primaire energiebronnen, gerechtvaardigd.
(10) Deze verordening is niet van invloed op de vrijheid die de lidstaten hebben in hun keuze van de energiebronnen waarmee zij zich bevoorraden. De subsidiëring en de hoogte van de steunbedragen zijn in overeenstemming met de regels voor en de specifieke verdiensten van elke categorie energiebronnen.
(11) Overeenkomstig het evenredigheidsbeginsel dient de productie van gesubsidieerde kolen beperkt te blijven tot wat strikt noodzakelijk is om op doeltreffende wijze bij te kunnen dragen aan de continuïteit van de energievoorziening. De door de staten toegekende steun blijft dus beperkt tot de investeringskosten of de verliezen bij de lopende productie wanneer de bedrijfsvoering deel uitmaakt van een programma inzake toegang tot steenkoolreserves.
(12) De staatssteun die met het oog op een continue energievoorziening moet bijdragen aan een ononderbroken toegang tot steenkoolreserves, dient te worden gereserveerd voor productie-eenheden die onder bevredigende economische omstandigheden aan deze doelstelling kunnen bijdragen. Door toepassing van deze beginselen kan het degressieve karakter van de steun aan de kolenindustrie worden bevorderd.
(13) Gelet op de risico's in verband met onvoorziene geologische factoren, biedt steunverlening voor de initiële investeringskosten de levensvatbare of zo goed als economisch levensvatbare productie-eenheden de mogelijkheid de nodige technische investeringen te doen om hun concurrentievermogen te vrijwaren.
(14) De herstructurering van de kolenindustrie heeft aanzienlijke sociale en regionale repercussies die samenhangen met het verminderen van de bedrijfsactiviteiten. Productie-eenheden die niet in aanmerking komen voor steun uit hoofde van de doelstelling van een ononderbroken toegang tot steenkoolreserves, moeten bijgevolg tijdelijk steun ontvangen om de sociale en regionale gevolgen van hun sluiting af te zwakken. Deze steun stelt met name de lidstaten in staat adequate maatregelen te nemen voor een sociale en economische omschakeling van de door deze herstructurering getroffen gebieden.
(15) Ondernemingen kunnen bovendien steun krijgen ter financiering van kosten die volgens gebruikelijke boekhoudkundige praktijken losstaan van de productiekosten. Deze steun is bestemd ter dekking van uitzonderlijke uitgaven, plus, met name, nog uit het verleden stammende lasten.
(16) Door het degressieve karakter van de steunmaatregelen voor de kolenindustrie krijgen de lidstaten de mogelijkheid, met inachtneming van hun respectieve begrotingsvereisten, tot een herverdeling van de steun voor de energiesector te komen, hierbij uitgaande van het beginsel van een geleidelijke overheveling van de van oudsher aan conventionele energievormen toegekende steun, meer in het bijzonder de kolensector, naar hernieuwbare energiebronnen. De steunverlening ten behoeve van hernieuwde energiebronnen zal verlopen in overeenstemming met de regels en criteria die zijn vastgesteld in de communautaire kaderregeling betreffende staatssteun voor de bescherming van het milieu(6).
(17) Bij de uitvoering van haar taak dient de Gemeenschap zorg te dragen voor het opstellen, handhaven en in acht nemen van de gewone mededingingsregels. In het bijzonder ten aanzien van de elektriciteitsmarkt mogen de steunmaatregelen voor de kolenindustrie niet zodanig zijn dat zij de elektriciteitsproducenten in hun keuze van primaire energiebronnen beïnvloeden. Bijgevolg moeten de prijzen en de hoeveelheden steenkool door de contracterende partijen in onderling overleg en volgens de op de wereldmarkt heersende voorwaarden worden vastgesteld.
(18) Een minimumproductie gesubsidieerde steenkool zal bovendien bevorderlijk zijn voor een handhaving van de geprivilegieerde positie van de Europese technologie op het gebied van de winning en een schone verbranding van steenkool, waardoor het met name mogelijk wordt deze aan regio's buiten de Unie met een grote kolenproductie over te dragen. Een dergelijk beleid levert op mondiaal niveau een bijdrage aan een aanzienlijke vermindering van de emissies van luchtverontreinigende stoffen en broeikasgassen.
(19) De Commissie moet haar goedkeuringsbevoegdheid uitoefenen op basis van een nauwkeurige en volledige kennis van de maatregelen die de regeringen voornemens zijn te nemen. Bijgevolg moeten de lidstaten de Commissie in kennis stellen van alle (gebundelde) gegevens met betrekking tot de directe of indirecte steunmaatregelen die zij ten behoeve van de kolenindustrie voornemens zijn te nemen, en de motieven en strekking van de beoogde steunmaatregelen nauwkeurig aangeven, alsmede de samenhang ervan met een plan inzake toegang tot steenkolenreserves en zo nodig met een bedrijfssluitingsplan, voorzover deze reeds zijn ingediend.
(20) In verband met de bij Richtlijn 2001/80/EG(7) inzake grote stookinstallaties vastgestelde termijn, moeten de lidstaten de mogelijkheid hebben de Commissie uiterlijk in juni 2004 mee te delen welke productie-eenheden deel uitmaken van de sluitingsplannen of van de plannen inzake toegang tot steenkoolreserves.
(21) In zoverre zij verenigbaar zijn met de huidige regeling, kunnen de lidstaten de kolenindustrie ook steun voor onderzoek en ontwikkeling, milieubescherming en beroepsopleiding toekennen. De toekenning ervan vindt plaats met inachtneming van de door de Commissie voor deze steuntypen vastgestelde voorwaarden en criteria.
(22) Voor ondernemingen die te maken hebben met de toepassing van twee steunregelingen in eenzelfde kalenderjaar zou de tenuitvoerlegging van de bepalingen van deze verordening na het verstrijken van het EGKS-Verdrag en Beschikking nr. 3632/93/EGKS problemen kunnen veroorzaken. Daarom dient er een overgangsperiode te worden ingesteld tot 31 december 2002.
(23) In de voorgestelde regeling voor staatssteun wordt rekening gehouden met zeer uiteenlopende factoren die voor de kolensector van tegenwoordig en de communautaire energiemarkt in zijn geheel kenmerkend zijn. Het blijkt noodzakelijk, tijdens de regeling, middels een verslag, tot een herbeoordeling te komen van die factoren welke min of meer ingrijpende wijzigingen zullen ondergaan (waarvan een aantal niet te voorspellen zijn), waaronder met name de effectieve bijdrage van de communautaire steenkool aan de continuïteit van de energievoorziening van de Unie in het kader van een duurzame ontwikkeling. Op grond van dit verslag, en rekening houdend met de verschillende categorieën fossiele brandstoffen die op het grondgebied van de Gemeenschap beschikbaar zijn, zal de Commissie voorstellen bij de Raad indienen die rekening zullen houden met de ontwikkeling en vooruitzichten aan het einde van deze regeling en met name met de sociale en regionale aspecten die met de herstructurering van de kolenindustrie samenhangen.
(24) Deze verordening dient zo spoedig mogelijk na het verstrijken van het EGKS-Verdrag in werking te treden en met terugwerkende kracht te worden toegepast zodat de bepalingen ervan ten volle hun uitwerking hebben,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
HOOFDSTUK 1
ALGEMENE BEPALINGEN EN DEFINITIES
Artikel 1
Doel
Deze verordening stelt regels vast betreffende de toekenning van staatssteun die tot doel heeft bij te dragen tot de herstructurering van de kolenindustrie. In de hierbij vastgestelde regels wordt rekening gehouden met:
- de sociale en regionale aspecten van de herstructurering van de sector;
- de noodzaak van de handhaving, als voorzorgsmaatregel, van de productie van een minimumhoeveelheid eigen steenkool die de toegang tot reserves garandeert.
Artikel 2
Definities
In deze verordening wordt verstaan onder:
a) "steenkool of kolen": hoogwaardige steenkool, middelwaardige steenkool en laagwaardige "A"- en "B"-kolen, in de zin van het "Internationale codificatiesysteem voor kolen" van de Economische Commissie voor Europa van de Verenigde Naties(8);
b) "plan inzake toegang tot steenkoolreserves": een door een lidstaat opgesteld plan dat voorziet in de productie van een minimumhoeveelheid eigen steenkool waarmee toegang tot steenkoolreserves gegarandeerd moet worden;
c) "bedrijfssluitingsplan": een door een lidstaat opgesteld plan dat voorziet in maatregelen die tot de definitieve sluiting van steenkoolproductie-eenheden moeten leiden;
d) "kosten van de eerste investeringen": kosten aan vast kapitaal die rechtstreeks verband houden met infrastructuurwerkzaamheden of voorzieningen voor de exploitatie van steenkool in bestaande mijnen;
e) "productiekosten": kosten die verband houden met de lopende productie, berekend overeenkomstig artikel 9, lid 3. Behalve de delvingsactiviteiten betreft het hier alle activiteiten in verband met de voorbehandeling van de steenkool, met name het wassen, calibreren en sorteren en het vervoer naar de plaats van levering;
f) "verliezen bij de lopende productie": het positieve verschil tussen de productiekosten van steenkool en de bij vrij overleg tussen de contracterende partijen, aan de hand van de op de wereldmarkt heersende voorwaarden, overeengekomen verkoopprijs.
Artikel 3
Steunmaatregelen
1. Steun voor de kolenindustrie kan slechts als verenigbaar met de goede werking van de gemeenschappelijke markt worden beschouwd, indien deze steun voldoet aan de bepalingen van hoofdstuk 2, onverminderd de staatssteunregelingen ten behoeve van onderzoek, technologische ontwikkeling, milieu en opleiding.
2. De steun dekt uitsluitend de kosten die voortvloeien uit de voor de opwekking van elektriciteit bestemde steenkoolproductie, uit de gecombineerde warmte-elektriciteitsproductie, de productie van cokes alsmede uit de bevoorrading van hoogovens in de ijzer- en staalindustrie wanneer het gebruik plaats heeft binnen de Gemeenschap.
HOOFDSTUK 2
STEUNCATEGORIEËN
Artikel 4
Steunmaatregelen voor inkrimping van de bedrijfsactiviteit
Steunmaatregelen ten gunste van een onderneming die specifiek zijn bedoeld ter dekking van de verliezen bij de lopende productie van productie-eenheden kunnen slechts als verenigbaar met de gemeenschappelijke markt worden beschouwd, indien zij aan de volgende voorwaarden voldoen:
a) de exploitatie van de betrokken productie-eenheden valt onder een plan voor bedrijfssluiting met 31 december 2007 als uiterste datum;
b) de aangemelde steun per ton steenkoolequivalent overschrijdt niet het verschil tussen de te verwachten productiekosten en de te verwachten inkomsten voor een kolenjaar. De daadwerkelijk betaalde steun wordt jaarlijks geregulariseerd op grond van de reële kosten en reële inkomsten, vóór het verstrijken van het kolenjaar dat volgt op dat waarvoor de steun is toegekend;
c) het steunbedrag per ton steenkoolequivalent mag er niet toe leiden dat de prijzen van communautaire kolen lager komen te liggen dan de prijzen van kolen van soortgelijke kwaliteit uit derde landen;
d) de steunmaatregelen mogen niet leiden tot concurrentievervalsing tussen kopers en tussen verbruikers van steenkool in de Gemeenschap;
e) de steunmaatregelen mogen niet leiden tot concurrentievervalsing op de markten voor elektriciteitsproductie, voor gecombineerde warmte-elektriciteitsproductie, voor cokesproductie en voor staalproductie.
Artikel 5
Steunmaatregelen voor de toegang tot steenkoolreserves
1. De lidstaten kunnen overeenkomstig de leden 2 en 3 uitsluitend steun toekennen aan specifieke productie-eenheden of aan een specifieke groep van productie-eenheden van een onderneming wanneer die steun bijdraagt tot een ononderbroken toegang tot steenkoolreserves. Een productie-eenheid kan uitsluitend steun van één van de in lid 2 of 3 bedoelde categorieën ontvangen. Steun uit hoofde van lid 2 is niet cumuleerbaar met steun uit hoofde van lid 3.
Steun voor de eerste investeringen
2. Steunmaatregelen in verband met de kosten van de eerste investeringen kunnen slechts als verenigbaar met de gemeenschappelijke markt worden beschouwd, indien zij aan de voorwaarden van artikel 4, onder c), d) en e), en aan onderstaande voorwaarden voldoen:
a) de steun wordt alleen toegekend aan bestaande productie-eenheden die geen steun ontvangen hebben uit hoofde van artikel 3 van Beschikking nr. 3632/93/EGKS of steun ontvangen hebben die de Commissie op grond van dat artikel 3 heeft toegestaan omdat zij konden aantonen dat zij konden concurreren met de prijs van soortgelijke steenkool uit derde landen;
b) de productie-eenheden stellen een exploitatieplan en een financieel plan op waaruit blijkt dat zij alleen met de aan het investeringsproject toegekende steun economisch levensvatbaar zijn;
c) de aangemelde en daadwerkelijk betaalde steun bedraagt niet meer dan 30 % van de totale kosten voor het betrokken investeringsproject dat een productie-eenheid concurrerend kan maken ten opzichte van de prijzen voor steenkool van een vergelijkbare kwaliteit uit derde landen.
De overeenkomstig dit lid toegekende steun, hetzij in een betaling ineens, hetzij gespreid over verschillende jaren, kan niet worden uitbetaald na 31 december 2010.
Steun voor de lopende productie
3. Steunmaatregelen ter dekking van de verliezen bij de lopende productie kunnen slechts als verenigbaar met de gemeenschappelijke markt worden beschouwd indien zij aan de voorwaarden van artikel 4, onder b) tot en met e), en aan onderstaande voorwaarden voldoen:
a) de exploitatie van de betrokken productie-eenheden of groep productie-eenheden van eenzelfde onderneming valt onder een plan inzake toegang tot steenkoolreserves;
b) de steun wordt toegekend aan productie-eenheden die, met name rekening houdend met het niveau en de ontwikkeling van de productiekosten en binnen de grens van de hoeveelheid eigen steenkool die wordt geproduceerd overeenkomstig het onder a) bedoelde plan, de beste economische vooruitzichten hebben.
Artikel 6
Degressief verloop van de steunverlening
1. Het totaalbedrag van de overeenkomstig artikel 4 en artikel 5, lid 3, aan de steenkolenindustrie verleende steun moet een dalende trend vertonen en aldus resulteren in een significante vermindering. Na 31 december 2007 mag geen steun voor inkrimping van de bedrijfsactiviteit uit hoofde van artikel 4 worden verleend.
2. Het totaalbedrag van de overeenkomstig de artikelen 4 en 5 aan de steenkolenindustrie verleende steun ligt voor ieder jaar na 2003 niet hoger dan het bedrag van de steun die de Commissie op grond van de artikelen 3 en 4 van Beschikking nr. 3632/93/EGKS voor 2001 heeft toegestaan.
Artikel 7
Steunmaatregelen voor uitzonderlijke lasten
1. Staatssteun aan ondernemingen waarvan de bedrijfsactiviteit verband houdt of hield met de kolenproductie, ter dekking van de kosten die voortkomen of die zijn voortgekomen uit de rationalisering en herstructurering van de kolenindustrie en die geen verband houden met de huidige productie ("lasten uit het verleden"), kan als verenigbaar met de gemeenschappelijke markt worden beschouwd wanneer het bedrag ervan niet hoger is dan de genoemde kosten. Onder deze steun kunnen vallen:
a) kosten die alleen ontstaan bij ondernemingen die tot herstructurering overgaan of zijn overgegaan, onder meer kosten in verband met de sanering van terreinen van oude steenkolenmijnen;
b) kosten die bij verscheidene ondernemingen ontstaan.
2. De soorten kosten ten gevolge van rationalisering en herstructurering van de kolenindustrie worden omschreven in de bijlage.
Artikel 8
Gemeenschappelijke bepalingen
1. Een toegestaan steunbedrag dat wordt toegekend uit hoofde van een of meer bepalingen van deze verordening, wordt berekend met inachtneming van alle uit andere nationale bronnen afkomstige steun waarmee hetzelfde doel wordt nagestreefd, en zulks ongeacht de vorm van deze steun.
2. Alle door een onderneming ontvangen steun wordt in de winst- en verliesrekening opgevoerd als van de omzet gescheiden inkomsten. Wanneer een onderneming die uit hoofde van deze verordening steun ontvangt, niet alleen actief is in de kolenindustrie maar ook een andere economische bedrijvigheid heeft, worden de toegekende middelen opgenomen in een afzonderlijke boekhouding, waaruit duidelijk kan worden afgelezen welke geldstromen uit hoofde van deze verordening zijn toegekend. De middelen worden beheerd zonder enige mogelijkheid tot overheveling naar die andere bedrijvigheid.
HOOFDSTUK 3
KENNISGEVINGS-, ONDERZOEKS- EN GOEDKEURINGSPROCEDURES
Artikel 9
Kennisgeving
1. Naast de bepalingen van artikel 88 van het Verdrag en van Verordening (EG) nr. 659/1999 van de Raad(9) gelden voor de in deze verordening bedoelde steunmaatregelen de bijzondere regels van de leden 2 tot en met 12.
2. De lidstaten die steun toekennen aan de steenkolenindustrie doen de Commissie mededeling van alle informatie die, tegen de achtergrond van de huidige energiesituatie, noodzakelijk is ter rechtvaardiging van de geschatte omvang van de productiecapaciteit die onder het plan inzake toegang tot steenkolenreserves valt, van het vereiste minimale productieniveau om deze toegankelijkheid te waarborgen, alsmede, wat betreft de in deze verordening vastgestelde steuncategorieën, van de passende steuntypen, rekening houdend met de specifieke kenmerken van de steenkolenindustrie in elke lidstaat.
3. De productiekosten worden berekend overeenkomstig het declaratieschema van de kwartaalkosten die de steenkoolbedrijven of verenigingen van steenkoolbedrijven aan de Commissie doen toekomen. Bij hun berekening van de productiekosten tellen de steenkoolbedrijven de normale afschrijving en de rente over het geleende kapitaal mee. De in aanmerking komende kosten van de rente over het geleende kapitaal worden gebaseerd op de marktrente en zijn beperkt tot de in artikel 2, onder e), genoemde activiteiten (processen).
4. Lidstaten die voornemens zijn steun voor inkrimping van de bedrijfsactiviteit als bedoeld in artikel 4 toe te kennen, dienen vooraf en uiterlijk 31 oktober 2002 bij de Commissie een sluitingsplan voor de betrokken productie-eenheden in. Dit plan voorziet ten minste in het volgende:
a) de aanwijzing van de productie-eenheden;
b) een opgave van de reële of geraamde productiekosten voor elke productie-eenheid per kolenjaar; deze kosten worden berekend overeenkomstig lid 3;
c) de geraamde steenkoolproductie per kolenjaar van de productie-eenheden die onder het sluitingsplan vallen;
d) een raming van het bedrag van de steun voor bedrijfsinkrimping per kolenjaar.
5. Lidstaten die voornemens zijn steun als bedoeld in artikel 5, lid 2, toe te kennen, dienen uiterlijk 31 december 2002 bij de Commissie een voorlopig plan inzake toegang tot steenkoolreserves in. Dat plan voorziet ten minste in objectieve selectiecriteria zoals economische levensvatbaarheid waaraan de productie-eenheden moeten voldoen om steun voor investeringsprojecten te ontvangen.
6. Lidstaten die voornemens zijn steun als bedoeld in artikel 5, lid 3, toe te kennen, dienen uiterlijk 31 oktober 2002 bij de Commissie een plan inzake toegang tot steenkoolreserves in. Dit plan voorziet ten minste in het volgende:
a) objectieve selectiecriteria waaraan de productie-eenheden moeten voldoen om in het plan te kunnen worden opgenomen;
b) de aanwijzing van de productie-eenheden of de groep productie-eenheden van eenzelfde steenkoolonderneming die aan voornoemde selectiecriteria beantwoorden;
c) een opgave van de reële of geraamde productiekosten voor elke productie-eenheid per kolenjaar; deze kosten worden berekend overeenkomstig lid 3;
d) een exploitatieplan en een financieel plan voor elke productie-eenheid of groep productie-eenheden van eenzelfde onderneming waarin de begrotingsbeginselen van de lidstaten worden weerspiegeld;
e) de geraamde steenkoolproductie per kolenjaar van de productie-eenheden of de groep productie-eenheden van eenzelfde onderneming die onder het plan inzake toegang tot steenkoolreserves vallen;
f) een raming van het bedrag van de steun voor toegang tot steenkoolreserves per kolenjaar;
g) de vaststelling van de respectieve aandelen van de eigen steenkool en de hernieuwbare energiebronnen in de hoeveelheid eigen primaire energiebronnen die bijdragen tot de doelstelling van de continuïteit van de energievoorziening binnen het kader van de duurzame ontwikkeling, alsmede de te verwachten veranderingen daarin.
7. De lidstaten verschaffen de Commissie, in het kader van de indiening van de in de leden 4, 5 en 6 bedoelde plannen, alle gegevens betreffende de vermindering van de uitstoot van broeikasgassen. Zij maken hierbij in het bijzonder melding van de emissiereducties die het resultaat zijn van inspanningen om schone technologieën voor de verbranding van steenkool aan te wenden.
8. De lidstaten kunnen de Commissie, in naar behoren gemotiveerde gevallen, uiterlijk in juni 2004 meedelen welke productie-eenheden onder de in de leden 4 en 6 bedoelde plannen vallen.
9. Indien een lidstaat besluit wijzigingen aan te brengen in het overeenkomstig de leden 4, 5, 6, 7 en 8 oorspronkelijk bij de Commissie ingediende plan, dient hij de Commissie daarvan op de hoogte te stellen.
10. De lidstaten stellen de Commissie in kennis van alle financiële steunmaatregelen die zij in een kolenjaar voornemens zijn ten behoeve van de kolenindustrie te treffen, en beschrijven nauwkeurig de aard ervan onder verwijzing naar de in de artikelen 4, 5 en 7 bepaalde steuncategorieën. Zij verstrekken de Commissie alle informatie met betrekking tot de berekening van de geraamde productiekosten en geven het verband aan met de overeenkomstig de leden 4, 5, 6, 7 en 8 bij de Commissie aangemelde plannen.
11. Uiterlijk zes maanden na de afsluiting van het kolenjaar stellen de lidstaten de Commissie in kennis van het steunbedrag en verstrekken zij haar alle andere informatie met betrekking tot de berekening van de daadwerkelijk in dat kolenjaar betaalde steun. Voor het einde van het volgende kolenjaar doen zij tevens mededeling van eventuele correcties in de oorspronkelijk betaalde bedragen.
12. Bij de kennisgeving van de in de artikelen 4, 5 en 7 bedoelde steunmaatregelen en bij de opgave van de daadwerkelijk betaalde steun verstrekken de lidstaten alle informatie die nodig is voor de verificatie van de in deze bepalingen vastgestelde voorwaarden en criteria.
Artikel 10
Onderzoek en goedkeuring
1. De Commissie onderzoekt de plannen die haar overeenkomstig artikel 9 ter kennis zijn gebracht. De Commissie beslist of deze plannen in overeenstemming zijn met de in de artikelen 4, 5, 6, 7 en 8 neergelegde voorwaarden en criteria, en of zij aan de doelstellingen van deze verordening beantwoorden, zulks conform de in Verordening (EG) nr. 659/1999 vastgestelde procedurele regels.
2. De Commissie onderzoekt de overeenkomstig artikel 9, lid 10, aangemelde maatregelen aan de hand van de haar in het kader van artikel 9, leden 4, 5, 6, 7 en 8 ter kennis gebrachte plannen. Zij neemt een besluit overeenkomstig de voorschriften van Verordening (EG) nr. 659/1999.
HOOFDSTUK 4
OVERGANGS- EN SLOTBEPALINGEN
Artikel 11
Verslagen van de Commissie
1. De Commissie brengt uiterlijk 31 december 2006 aan het Europees Parlement, de Raad, het Economisch en Sociaal Comité en het Comité van de Regio's een verslag uit, waarin met name wordt gerapporteerd over de opgedane ervaring alsmede over de moeilijkheden die zich sedert de inwerkingtreding van de verordening hebben voorgedaan. Op grond van de maatregelen die de lidstaten hebben genomen, evalueert zij de resultaten van de herstructurering van de steenkoolindustrie en de gevolgen daarvan voor de interne markt.
2. De Commissie maakt de balans op van het aandeel van de verschillende eigen primaire energiebronnen in elke lidstaat, waarin de verschillende categorieën beschikbare fossiele brandstoffen zijn opgenomen. Zij beoordeelt, rekening houdend met de ontwikkeling van hernieuwbare energiebronnen, de werkelijke bijdrage van de eigen steenkool tot de continuïteit van de energievoorziening in de Europese Unie op lange termijn, als onderdeel van een duurzame-ontwikkelingsstrategie, en geeft een raming van de hoeveelheid steenkool die daartoe nodig is.
Artikel 12
Uitvoeringsmaatregelen
De Commissie neemt alle nodige maatregelen voor de uitvoering van deze verordening. Zij stelt een gemeenschappelijke structuur vast voor de mededeling van inlichtingen die haar in staat moeten stellen te beoordelen of aan de voorwaarden en criteria voor de toekenning van steun is voldaan.
Artikel 13
Herzieningsmaatregelen
1. Op grond van het overeenkomstig artikel 11 opgestelde verslag dient de Commissie, indien nodig, bij de Raad voorstellen in tot wijziging van deze verordening in verband met de toepassing ervan op steun voor de periode vanaf 1 januari 2008. Met inachtneming van het beginsel van vermindering van de steun worden in die voorstellen met name de basisbeginselen vastgesteld op grond waarvan de plannen van de lidstaten vanaf 1 januari 2008 uitgevoerd zullen worden.
2. De in lid 1 bedoelde beginselen worden vastgesteld aan de hand van in artikel 1 omschreven doelstellingen, met name met inachtneming van de sociale en regionale gevolgen van de te nemen maatregelen en van de energiesituatie.
Artikel 14
Inwerkingtreding
1. Deze verordening treedt in werking op de dag van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Zij is van toepassing met ingang van 24 juli 2002.
2. Voor de steun ter dekking van kosten voor 2002 kunnen echter naar aanleiding van een met redenen omkleed verzoek van een lidstaat de voorschriften en beginselen van Beschikking nr. 3632/93/EGKS blijven gelden, behalve de regels inzake termijnen en procedures.
3. Deze verordening is van toepassing tot en met 31 december 2010.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 23 juli 2002.