SMĚRNICE RADY
ze dne 20. února 1978
o odpadech z průmyslu oxidu titaničitého
(78/176/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 100 a 235 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru[2],
vzhledem k tomu, že odpady pocházející z průmyslu oxidu titaničitého ohrožují lidské zdraví a životní prostředí; že je proto nezbytné předcházet znečišťování způsobenému těmito odpady a postupně je snižovat s cílem jeho úplného vyloučení;
vzhledem k tomu, že akční programy Evropských společenství pro životní prostředí z roku 1973[3] a 1974[4] stanoví, že musí být zaveden společný postup Společenství proti vytváření odpadů z průmyslu oxidu titaničitého;
vzhledem k tomu, že jakýkoli rozdíl v opatřeních týkajících se odpadů z průmyslu oxidu titaničitého, která jsou již v různých členských státech použitelná nebo se připravují, může vytvářet nerovné podmínky soutěže a tím přímo ovlivňovat fungování společného trhu; že je proto potřebné právní předpisy týkající se této oblasti podle ustanovení článku 100 Smlouvy sbližovat;
vzhledem k tomu, že se zdá nezbytné spojit toto sbližování právních předpisů s činností Společenství tak, aby pomocí širších opatření bylo možné dosáhnout jednoho z cílů v oblasti ochrany životního prostředí a zvyšování kvality života; že k dosažení tohoto cíle musejí být přijata určitá zvláštní opatření; že je třeba použít článek 235 Smlouvy, neboť Smlouva nestanoví pravomoci potřebné k tomuto účelu;
vzhledem k tomu, že směrnice 75/442/EHS[5] se uplatňuje na odstraňování odpadů obecně; že pro odpady pocházející z průmyslu oxidu titaničitého musí být přijata zvláštní úprava, která by zajistila ochranu lidského zdraví i životního prostředí před škodlivými účinky způsobovanými nekontrolovaným vypouštěním, shazováním do vodních těles či vysypáváním těchto odpadů;
vzhledem k tomu, že k dosažení těchto cílů je třeba zavést systém předem udělovaných povolení vztahujících se na vypouštění a shazování odpadů do vodních těles, skladování, vysypávání odpadů a vstřikování do země; že vydání tohoto povolení bude vázáno na splnění zvláštních podmínek;
vzhledem k tomu, že vypouštění a shazování odpadů do vodních těles, skladování, vysypávání a vstřikování odpadů musí být doprovázeno monitorováním těchto odpadů, jakož i monitorováním příslušné oblasti životního prostředí a dozorem nad ním;
vzhledem k tomu, že členské státy musí pro stávající průmyslová zařízení do 1. července 1980 vypracovat programy na postupné snižování znečišťování způsobované těmito odpady s cílem jeho úplného vyloučení; že v těchto programech je třeba stanovit obecné cíle snižování znečišťování, kterých by mělo být dosaženo nejpozději do 1. července 1987, a opatření, která mají být přijata pro každé průmyslové zařízení;
vzhledem k tomu, že novým průmyslovým zařízením musí členské státy předem udělit povolení; že tomuto povolení musí předcházet průzkum dopadů na životní prostředí a že toto povolení může být uděleno pouze takovým podnikům, které se zaváží k výhradnímu používání materiálů, postupů a technologií dostupných na trhu a co nejméně poškozujících životní prostředí,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Účelem této směrnice je předcházení a postupné omezování znečišťování způsobené odpady z průmyslu oxidu titaničitého s cílem jeho úplného odstranění.
2. Pro účely této směrnice se
a) "znečišťováním" rozumí vypouštění jakéhokoli pozůstatku z výroby či zpracování oxidu titaničitého do životního prostředí způsobované člověkem přímo nebo nepřímo, jehož důsledkem může být ohrožení lidského zdraví, poškození přírodních zdrojů a ekosystémů, znehodnocení rekreačních možností nebo rušivé zasahování do jiných oprávněných způsobů využívání příslušné oblasti životního prostředí;
b) "odpady" rozumí
- jakýkoli pozůstatek z výroby oxidu titaničitého, jež držitel odstraňuje nebo je povinen ho podle platných vnitrostátních právních předpisů odstranit,
- jakýkoli pozůstatek ze zpracování odpadů uvedených v první odrážce;
c) "odstraňováním" rozumí
- sběr, třídění, přeprava a zpracování odpadů, jakož i jejich skladování a ukládání na skládky na povrchu nebo pod povrchem a vstřikování odpadů do půdy,
- vypouštění odpadů do povrchové vody, podzemní vody a do moře, jakož i shazování odpadů do moře,
- transformační procesy nezbytné pro jejich opakované použití, využití nebo recyklaci;
d) "stávajícími průmyslovými zařízeními" rozumějí průmyslová zařízení, která jsou již v provozu ke dni oznámení této směrnice;
e) "novými průmyslovými zařízeními" rozumějí průmyslová zařízení, která se ke dni oznámení této směrnice nacházejí ve stadiu výstavby nebo zahájí provoz až po tomto dni. Rozšíření stávajících průmyslových zařízení vedoucí ke zvýšení výrobní kapacity oxidu titaničitého příslušného zařízení v daném místě o 15 000 tun ročně nebo více se považuje za nové průmyslové zařízení.
Článek 2
Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění odstraňování odpadů bez ohrožování lidského zdraví a poškozování životního prostředí, zejména
- bez ohrožování vody, ovzduší, půdy, rostlin a živočichů,
- bez poškozování okolí a krajinného rázu.
Článek 3
Členské státy přijmou opatření vhodná k prevenci, recyklaci a zpracování odpadů, jakož i ke všem ostatním postupům vedoucím k podpoře opětovného využívání odpadů.
Článek 4
1. Vypouštění a shazování odpadů do vodních těles, skladování, vysypávání a vstřikování odpadů je zakázáno bez předchozího povolení uděleného příslušným orgánem členského státu, na jehož území se odpady produkují. Povolení musí být rovněž předem uděleno příslušným orgánem členského státu,
- na jehož území jsou odpady vypouštěny, skladovány, vysypávány nebo vstřikovány;
- z jehož území jsou odpady vypouštěny nebo shazovány do vodních těles.
2. Povolení může být uděleno pouze na omezenou dobu. Může být obnoveno.
Článek 5
V případě vypouštění nebo shazování odpadů do vodních těles může příslušný orgán v souladu s článkem 2 a na základě informací poskytnutých v souladu s přílohou I udělit povolení podle článku 4 za předpokladu, že
a) odpady nemohou být odstraněny vhodnějšími prostředky;
b) posouzení provedené na základě dostupných vědeckotechnických poznatků neprokáže okamžité ani pozdější škodlivé účinky na vodní prostředí;
c) nedojde ke škodlivým účinkům na plavbu, rybolov, rekreační aktivity, těžbu surovin, odsolování, chov ryb a korýšů, oblasti zvláštního vědeckého významu nebo jiného oprávněného využívání dotyčných vod.
Článek 6
V případě skladování, vysypávání nebo vstřikování do země může příslušný orgán v souladu s článkem 2 a na základě informací poskytnutých v souladu s přílohou I udělit povolení podle článku 4 za předpokladu, že
a) odpady nemohou být odstraněny vhodnějšími prostředky;
b) posouzení provedené na základě dostupných vědeckotechnických poznatků neprokáže okamžité ani pozdější škodlivé účinky na podzemní vody, půdu ani ovzduší;
c) nedojde ke škodlivým účinkům na provozování rekreačních aktivit, těžbu surovin, rostliny, živočichy, oblasti zvláštního vědeckého významu nebo na ostatní oprávněná využívání příslušné oblasti životního prostředí.
Článek 7
1. Nezávisle na způsobu a rozsahu zpracování příslušných odpadů se uskutečňuje jejich vypouštění a shazování do vodních těles, skladování, vysypávání a vstřikování v souladu s monitorováním odpadů, jakož i příslušné oblasti životního prostředí, a to s ohledem na jejich fyzikální, chemické, biologické a ekologické aspekty uvedené v příloze II.
2. Monitorovací opatření bude pravidelně vykonávat jeden nebo několik subjektů pověřených příslušným orgánem členského státu, který udělil povolení podle článku 4. V případě znečišťování přesahujícího hranice členských států bude příslušný subjekt společně jmenován dotyčnými členskými státy.
3. Během jednoho roku po oznámení této směrnice Komise předloží Radě návrh týkající se podrobností provádění monitorování příslušné oblasti životního prostředí a dozoru nad ním. Rada projedná tento návrh do šesti měsíců od zveřejnění stanoviska Evropského parlamentu a Hospodářského a sociálního výboru v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 8
1. Příslušný orgán členského státu přijme veškerá opatření potřebná k nápravě některé z následujících situací a v případě potřeby bude požadovat pozastavení vypouštění a shazování odpadů do vodních těles, jeho skladování, vysypávání nebo vstřikování,
a) pokud výsledky monitorování podle přílohy II části A bodu 1 prokáží, že nejsou splněny předpoklady pro udělení předchozího povolení podle článků 4, 5 a 6, nebo
b) pokud výsledky průzkumů ohledně akutní toxicity podle přílohy II část A bod 2 prokáží, že byly překročeny nejvyšší přípustné hodnoty tamtéž stanovené, nebo
c) pokud výsledky monitorování prokáží, že příslušná oblast životního prostředí je značně poškozena, nebo
d) pokud má vypouštění nebo shazování odpadů do vody škodlivé účinky na plavbu, rybolov, provozování rekreačních aktivit, těžbu surovin, odsolování, chov ryb a korýšů, na oblasti zvláštního vědeckého významu nebo na jiné oprávněné využívání dotyčných vod, nebo
e) pokud má skladování, vysypávání odpadů nebo jejich vstřikování škodlivé účinky na provozování rekreačních aktivit, těžbu surovin, rostliny, živočichy, na oblasti zvláštního vědeckého významu nebo na jiné oprávněné využívání příslušné oblasti životního prostředí.
2. Pokud se některá z předchozích situací týká více členských států, opatření k její nápravě se přijmou až po vzájemné konzultaci dotyčných členských států.
Článek 9
1. Členské státy vypracují programy na postupné snižování s cílem úplného vyloučení znečišťování způsobovaného odpady ze stávajících průmyslových zařízení.
2. V rámci programů uvedených v odstavci 1 budou stanoveny ke snižování znečišťování kapalným, pevným a plynným odpadem obecné cíle, kterých by mělo být dosaženo nejpozději do 1. července 1987. Programy rovněž zahrnou dílčí cíle. Dále budou obsahovat údaje o stavu příslušné oblasti životního prostředí, o opatřeních ke snižování znečišťování a o metodách zpracování odpadů, které vznikají přímo během výrobních postupů.
3. Programy uvedené v odstavci 1 se zašlou Komisi nejpozději do 1. července 1980 tak, aby Komise mohla během šesti měsíců po přijetí programů všech jednotlivých členských států předložit Radě vhodné návrhy harmonizace těchto programů s ohledem na snižování znečišťování s cílem jeho vyloučení a na zlepšování podmínek soutěže v oblasti průmyslového odvětví výroby oxidu titaničitého. Rada projedná tento návrh do šesti měsíců od zveřejnění stanoviska Evropského parlamentu a Hospodářského a sociálního výboru v Úředním věstníku Evropských společenství.
4. Členské státy zahájí provádění některého z programů nejpozději do 1. ledna 1982.
Článek 10
1. Programy uvedené v čl. 9 odst. 1 musí zahrnovat všechna stávající průmyslová zařízení a musí stanovit opatření, která je třeba přijmout s ohledem na každé z nich.
2. Pokud má členský stát za to, že s ohledem na zvláštní okolnosti jednotlivých určitých zařízení není třeba ke splnění požadavků této směrnice přijmout žádná doplňková opatření, předloží do šesti měsíců od oznámení této směrnice Komisi doklady o skutečnostech, které jej k tomuto názoru přivedly.
3. Po nezávislém ověření těchto dokladů může Komise vyslovit členskému státu souhlas s jeho názorem, že u příslušného zařízení není třeba učinit doplňková opatření. Komise musí vyjádřit svůj souhlas se zdůvodněním do šesti měsíců.
4. Pokud Komise nesouhlasí s příslušným členským státem, pak je třeba zahrnout doplňková opatření týkající se dotyčného podniku do programu tohoto členského státu.
5. Pokud Komise souhlasí, bude její souhlas pravidelně přezkoumáván se zřetelem k výsledkům monitorování prováděného podle této směrnice, jakož i s ohledem na všechny významné změny ve výrobních postupech nebo na cíle politiky životního prostředí.
Článek 11
Nová průmyslová zařízení podávají žádost o předem udělované povolení příslušnému orgánu členského státu, na jehož území se plánuje výstavba těchto zařízení. Těmto povolením musejí předcházet průzkumy dopadů na životní prostředí. Mohou být udělena pouze takovým podnikům, které se zaváží k výhradnímu používání materiálů, postupů a technologií dostupných na trhu a co nejméně poškozujících životní prostředí.
Článek 12
Aniž jsou dotčena ustanovení této směrnice, mohou členské státy přijmout předpisy přísnější, než stanoví tato směrnice.
Článek 13
Pro účely této směrnice poskytnou členské státy Komisi všechny nezbytné informace týkající se
- povolení udělovaných podle článků 4, 5 a 6,
- výsledků monitorování příslušné oblasti životního prostředí prováděného podle článku 7,
- opatření přijatých podle článku 8.
Rovněž poskytnou Komisi obecné informace týkající se materiálů, postupů a technik, které získaly v rámci opatření podle článku 11.
2. Informace získané při provádění ustanovení tohoto článku mohou být použity pouze pro účely této směrnice.
3. Komise a příslušné orgány členských států, jakož i jejich úředníci a další zaměstnanci nesmějí prozrazovat informace, které získali v souvislosti s prováděním této směrnice a na které se vztahuje služební tajemství.
4. Odstavce 2 a 3 nebrání zveřejnění obecných informací nebo přehledů, jež neobsahují údaje o konkrétních podnicích nebo o sdruženích podniků.
Článek 14
Členské státy připraví každé tři roky Komisi zprávu o předcházení a postupném snižování znečišťování způsobeném odpady z průmyslu oxidu titaničitého, postoupí tuto zprávu Komisi, která jí sdělí ostatním členským státům.
Komise podává každé tři roky Radě a Evropskému parlamentu zprávu o uplatňování této směrnice.
Článek 15
1. Členské státy uvedou v účinnost opatření nezbytná k dosažení souladu s touto směrnicí do 12 měsíců po jejím oznámení. Neprodleně o tom uvědomí Komisi.
2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 16
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 20. února 1978.
++++
RICHTLIJN VAN DE RAAD
van 20 februari 1978
betreffende de afvalstoffen afkomstig van de titaandioxyde-industrie
( 78/176/EEG )
DE RAAD VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN ,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Economische Gemeenschap , inzonderheid op de artikelen 100 en 235 ,
Gezien het voorstel van de Commissie ,
Gezien het advies van het Europese Parlement ( 1 ) ,
Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité ( 2 ) ,
Overwegende dat bij afvalstoffen van de titaandioxyde-industrie het gevaar bestaat dat zij schadelijk zijn voor de menselijke gezondheid en het milieu ; dat het bijgevolg noodzakelijk is de verontreiniging veroorzaakt door deze afvalstoffen te voorkomen en geleidelijk te verminderen met als oogmerk haar te doen beëindigen ;
Overwegende dat de actieprogramma's van de Europese Gemeenschappen inzake het milieu van 1973 ( 3 ) en van 1977 ( 4 ) bepalen dat communautaire maatregelen dienen te worden getroffen met betrekking tot afvalstoffen van de titaandioxyde-industrie ;
Overwegende dat een dispariteit tussen de bepalingen die in de verschillende Lid-Staten reeds van toepassing dan wel in voorbereiding zijn met betrekking tot afvalstoffen van de titaandioxyde-industrie , kan leiden tot ongelijke concurrentievoorwaarden en derhalve rechtstreeks van invloed kan zijn op de goede werking van de gemeenschappelijke markt ; dat derhalve op dit gebied de wetgevingen nader tot elkaar dienen te worden gebracht , zoals bepaald in artikel 100 van het Verdrag ;
Overwegende dat het noodzakelijk blijkt dit nader tot elkaar brengen van de wetgevingen vergezeld te doen gaan van een actie van de Gemeenschap die erop gericht is om , door middel van een meer omvattende regeling , één der doelstellingen van de Gemeenschap op het gebied van de bescherming van het milieu en de verbetering van de kwaliteit van het bestaan te verwezenlijken ; dat hiertoe derhalve een aantal specifieke bepalingen dienen te worden vastgesteld ; dat , aangezien het Verdrag niet voorziet in de hiertoe vereiste bevoegdheden , artikel 235 van het Verdrag dient te worden toegepast ;
Overwegende dat Richtlijn 75/442/EEG ( 5 ) de verwijdering van afvalstoffen in het algemeen betreft ; dat voor afvalstoffen van de titaandioxyde-industrie een bijzondere regeling dient te worden vastgesteld ter bescherming van de menselijke gezondheid en van het milieu tegen de nadelige gevolgen van het ongecontroleerde lozen , achterlaten of storten van deze afvalstoffen ;
Overwegende dat om deze doelstellingen te bereiken een stelsel van voorafgaande vergunning dient te worden vastgesteld voor de lozing , het in zee storten , de opslag en de injectie van afvalstoffen ; dat het wenselijk is het verstrekken van deze vergunning aan specifieke voorwaarden te onderwerpen ;
Overwegende dat de lozing , het in zee storten , de opslag en de injectie van afvalstoffen gepaard moeten gaan met een controle van de afvalstoffen alsmede met controle van en toezicht op het betrokken milieu ;
Overwegende dat voor de bestaande industriële vestigingen , de Lid-Staten voor 1 juli 1980 programma's moeten opstellen om de verontreiniging veroorzaakt door deze afvalstoffen geleidelijk te verminderen met als oogmerk haar te doen beëindigen ; dat in die programma's algemene doelstellingen inzake de vermindering van de verontreiniging moeten worden vastgesteld die uiterlijk op 1 juli 1987 moeten worden bereikt en moet worden aangegeven welke maatregelen voor elke vestiging moeten worden genomen ;
Overwegende dat voor de nieuwe industriële vestigingen de Lid-Staten een voorafgaande vergunning moeten verlenen ; dat deze vergunning moet worden voorafgegaan door een onderzoek naar de gevolgen voor het milieu en slechts aan die ondernemingen mag worden verleend die zich ertoe verbinden om alleen gebruik te maken van de op de markt beschikbare materialen , procédés en technieken die het minst schadelijk zijn voor het milieu ,
HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD :
Artikel 1
1 . Deze richtlijn heeft tot doel het voorkomen en het geleidelijk verminderen van de verontreiniging veroorzaakt door afvalstoffen van de titaandioxyde-industrie met als oogmerk haar te doen beëindigen .
2 . In deze richtlijn wordt verstaan onder :
a ) verontreiniging :
het direct of indirect door de mens lozen van enig residu van de produktieprocessen van titaandioxyde in een milieu , ten gevolge waarvan de gezondheid van de mens in gevaar kan worden gebracht , het leven en de eco-systemen kunnen worden geschaad , de mogelijkheden tot recreatie kunnen worden aangetast of een ander regelmatig gebruik van het betrokken milieu kan worden gehinderd ;
b ) afvalstof :
- alle residuen van de produktieprocessen van titaandioxyde waarvan de houder zich ontdoet of moet ontdoen krachtens de geldende nationale bepalingen ;
- alle residuen van behandelingsprocessen van een in het vorig gedachtenstreepje bedoeld residu ;
c ) verwijdering :
- het ophalen , sorteren , vervoeren en behandelen van afvalstoffen , alsmede het opslaan en storten daarvan op of in de bodem en de injectie daarvan in de bodem ;
- het lozen in oppervlaktewateren , grondwateren en de zee , alsmede het dumpen in zee ;
- de verwerking , noodzakelijk voor hergebruik , terugwinning of recycling van afvalstoffen ;
d ) bestaande industriële vestigingen :
industriële vestigingen die reeds zijn opgericht op het tijdstip van de kennisgeving van deze richtlijn ;
e ) nieuwe industriële vestigingen :
industriële vestigingen waarvan de oprichting aan de gang is op het tijdstip van de kennisgeving van deze richtlijn of die na dit tijdstip worden opgericht . Uitbreidingen van de bestaande industriële vestigingen die ter plaatse een verhoging van de titaandioxydeproduktiecapaciteit van de betrokken vestiging van 15 000 ton/jaar of meer ten gevolge hebben , worden met nieuwe industriële vestigingen gelijkgesteld .
Artikel 2
De Lid-Staten nemen de nodige maatregelen opdat de afvalstoffen worden verwijderd zonder gevaar op te leveren voor de gezondheid van de mens en zonder nadelige gevolgen voor het milieu , met name :
- zonder risico voor het water , de lucht of de bodem , alsmede voor fauna en flora ;
- zonder schade te berokkenen aan natuur en landschap .
Artikel 3
De Lid-Staten nemen passende maatregelen ter bevordering van het voorkomen van afvalvorming , de recycling en het verwerken van afvalstoffen , het winnen van grondstoffen uit afvalstoffen , alsmede van alle andere methoden voor het opnieuw gebruiken van afvalstoffen .
Artikel 4
1 . Het lozen , het dumpen , het opslaan , het storten en de injectie van afvalstoffen is verboden zonder voorafgaande vergunning , verleend door de bevoegde instantie van de Lid-Staat op welks grondgebied de afvalstoffen worden voortgebracht . Een voorafgaande vergunning moet eveneens worden verleend door de bevoegde instantie van de Lid-Staat
- op welks grondgebied de afvalstoffen worden geloosd , opgeslagen , gestort of geïnjecteerd ;
- vanaf welks grondgebied zij worden geloosd of gedumpt .
2 . De vergunning mag slechts worden verleend voor een beperkte duur . Zij kan worden verlengd .
Artikel 5
In geval van lozing of dumping mag de bevoegde instantie , in overeenstemming met artikel 2 en op grond van de gegevens verstrekt overeenkomstig bijlage I , de in het artikel 4 bedoelde vergunning verlenen op voorwaarde dat :
a ) de verwijdering van de afvalstoffen niet via geschiktere middelen kan geschieden ;
b ) op grond van een beoordeling op basis van de beschikbare wetenschappelijke en technische kennis geen onmiddellijke of latere schadelijke gevolgen voor het aquatisch milieu zijn te verwachten ;
c ) geen schade wordt berokkend aan de scheepvaart , de visserij , de recreatie , de winning van grondstoffen , de ontzilting , de vis - en schaaldierenkweek , streken van bijzonder wetenschappelijk belang en ander rechtmatig gebruik van de betrokken wateren .
Artikel 6
In geval van opslag , storting of injectie , mag de bevoegde instantie , in overeenstemming met artikel 2 en op grond van de gegevens verstrekt overeenkomstig bijlage I , de in artikel 4 bedoelde vergunning verlenen op voorwaarde dat :
a ) de verwijdering van de afvalstoffen niet via geschiktere middelen kan geschieden ;
b ) op grond van een beoordeling op basis van de beschikbare wetenschappelijke en technische kennis geen onmiddellijke of latere schadelijke gevolgen voor de grondwateren , de bodem of de atmosfeer zijn te verwachten ;
c ) geen schade wordt berokkend aan de recreatie , de winning van grondstoffen , planten , dieren , streken van bijzonder wetenschappelijk belang en ander rechtmatig gebruik van de betrokken milieus .
Artikel 7
1 . Ongeacht de wijze waarop en de mate waarin de betrokken afvalstoffen worden behandeld , gaat lozing , dumping , opslag , storting en injectie daarvan gepaard met de in bijlage II vermelde controle op de afvalstoffen en van het betrokken milieu vanuit fysisch , chemisch , biologisch en ecologisch oogpunt .
2 . De controles worden periodiek verricht door een of meer instellingen die worden aangewezen door de Lid-Staat waarvan de bevoegde instantie een vergunning in de zin van artikel 4 heeft verleend . Bij grensoverschrijdende verontreiniging tussen Lid-Staten wordt de instelling gezamenlijk door de betrokken partijen aangewezen .
3 . De Commissie dient binnen één jaar na de kennisgeving van deze richtlijn bij de Raad een voorstel in betreffende de voorschriften voor het toezicht op en de controle van de betrokken milieus . De Raad besluit over dit voorstel binnen zes maanden na bekendmaking van het advies van het Europese Parlement en het Economisch en Sociaal Comité in het Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen .
Artikel 8
1 . a ) Indien uit de resultaten van de in bijlage II , sub A , nr . 1 , bedoelde controle blijkt , dat niet is voldaan aan de voorwaarden van de in de artikelen 4 , 5 en 6 bedoelde voorafgaande vergunning , of
b ) indien uit de resultaten van de in bijlage II , sub A , nr . 2 , bedoelde proeven inzake acute toxiciteit blijkt dat de daarin aangegeven maximumwaarden zijn overschreden , of
c ) indien uit de resultaten van de in bijlage II , sub B , voorgeschreven controle blijkt dat het betrokken milieu in het betrokken gebied is verslechterd , of
d ) indien er bij lozing of dumping schade wordt berokkend aan de scheepvaart , de visserij , de recreatie , de winning van grondstoffen , de ontzilting , de vis - en schaaldierenkweek , streken van bijzonder wetenschappelijk belang en ander rechtmatig gebruik van de betrokken wateren , of
e ) indien er bij opslag , storting of injectie schade wordt berokkend aan de recreatie , de winning van grondstoffen , planten , dieren , streken van bijzonder wetenschappelijk belang en ander rechtmatig gebruik van de betrokken milieus ,
neemt de bevoegde autoriteit van de betrokken Lid-Staat alle maatregelen om deze situatie te verhelpen en eist zij zo nodig het opschorten van de lozing , de dumping , de opslag , het storten of het injecteren .
2 . Indien hierbij meer dan één Lid-Staat betrokken is , worden de maatregelen in gemeenschappelijk overleg genomen .
Artikel 9
1 . Voor bestaande industriële vestigingen stellen de Lid-Staten programma's op om via geleidelijke vermindering te komen tot de beëindiging van de door de afvalstoffen van deze vestigingen veroorzaakte verontreiniging .
2 . In de in lid 1 bedoelde programma's worden algemene doelstellingen vastgesteld met betrekking tot de vermindering van de door vloeibare , vaste en gasvormige afvalstoffen veroorzaakte verontreiniging . Deze doelstellingen moeten uiterlijk 1 juli 1987 worden bereikt . De programma's omvatten voorts overgangsdoelstellingen . Ook bevatten zij gegevens over de toestand van het betreffende milieu , over de maatregelen tot vermindering van de verontreiniging en over de methoden van behandeling van de afvalstoffen die rechtstreeks voortvloeien uit de fabricageprocédés .
3 . De in lid 1 bedoelde programma's worden uiterlijk 1 juli 1980 aan de Commissie toegezonden opdat deze binnen zes maanden na ontvangst van alle nationale programma's bij de Raad passende voorstellen kan indienen ter harmonisatie van deze programma's voor wat betreft de vermindering van de verontreiniging , om te komen tot beëindiging ervan en ter verbetering van de concurrentievoorwaarden in de sector van de titaandioxydeproduktie . De Raad besluit over deze voorstellen binnen zes maanden na bekendmaking van het advies van het Europese Parlement en dat van het Economisch en Sociaal Comité in het Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen .
4 . De Lid-Staten leggen uiterlijk 1 januari 1982 een programma ten uitvoer .
Artikel 10
1 . De in artikel 9 , lid 1 , bedoelde programma's moeten betrekking hebben op alle bestaande industriele vestigingen en aangeven welke maatregelen ten aanzien van elke vestiging moeten worden genomen .
2 . Indien een Lid-Staat in bijzondere omstandigheden van mening is dat er ten aanzien van een bepaalde vestiging geen aanvullende maatregelen noodzakelijk zijn om aan de richtlijn te voldoen , dient hij de Commissie binnen zes maanden na kennisgeving van de richtlijn mede te delen welke beweegredenen hem tot die conclusie hebben gebracht .
3 . Na de beweegredenen aan elk noodzakelijk geacht onafhankelijk onderzoek te hebben onderworpen , kan de Commissie instemmen met de conclusie van de Lid-Staat dat het niet noodzakelijk is , aanvullende maatregelen te treffen ten aanzien van de betreffende vestiging . De akkoordverklaring van de Commissie , met redenen omkleed , wordt binnen zes maanden afgegeven .
4 . Indien de Commissie met de Lid-Staat van mening verschilt , moeten ten aanzien van die vestiging aanvullende maatregelen in het programma van de betrokken Lid-Staat worden opgenomen .
5 . Indien de Commissie een akkoordverklaring afgeeft , moet deze op gezette tijden worden getoetst aan de resultaten van de controle die uit hoofde van de richtlijn wordt verricht en aan elke belangrijke wijziging in het fabricageprocédé of in de milieudoelstellingen .
Artikel 11
Voor nieuwe industriële vestigingen worden verzoeken om voorafgaande vergunning gericht tot de bevoegde autoriteiten van de Lid-Staat op welks grondgebied de bouw ervan wordt overwogen . Voordat deze vergunningen worden verleend , moeten er studies worden gemaakt van de gevolgen voor het milieu . Deze vergunningen kunnen alleen worden verleend aan ondernemingen die verklaren zich ertoe te verbinden om alleen gebruik te maken van de vanuit milieuoogpunt minst schadelijke materialen , procédés en technieken die op de markt beschikbaar zijn .
Artikel 12
Onverminderd de bepalingen van deze richtlijn kunnen de Lid-Staten strengere voorschriften vaststellen .
Artikel 13
1 . Voor de toepassing van deze richtlijn verstrekken de Lid-Staten aan de Commissie alle nodige inlichtingen betreffende :
- de krachtens de artikelen 4 , 5 en 6 verleende vergunningen ;
- de resultaten van de overeenkomstig artikel 7 verrichte controle op het betrokken milieu ;
- de overeenkomstig artikel 8 genomen maatregelen .
Zij verstrekken de Commissie bovendien algemene inlichtingen betreffende de materialen , procédés en technieken , die zij ontvangen in het kader van artikel 11 .
2 . De krachtens dit artikel ingewonnen inlichtingen mogen slechts worden gebruikt voor de toepassing van deze richtlijn .
3 . De Commissie en de bevoegde autoriteiten der Lid-Staten , alsmede hun ambtenaren en andere personeelsleden zijn verplicht de inlichtingen welke zij bij de toepassing van deze richtlijn hebben ingewonnen en welke naar hun aard onder de geheimhoudingsplicht vallen , niet openbaar te maken .
4 . De bepalingen van de leden 2 en 3 vormen geen beletsel voor de openbaarmaking van overzichten of studies die geen gegevens met betrekking tot individuele ondernemingen of verenigingen van ondernemingen bevatten .
Artikel 14
Om de drie jaar stellen de Lid-Staten een verslag op over de preventie en de geleidelijke vermindering van de door afvalstoffen van de titaandioxyde-industrie veroorzaakte verontreiniging en zenden dat toe aan de Commissie die het aan de andere Lid-Staten meedeelt .
De Commissie brengt de Raad en het Europese Parlement om de drie jaar verslag uit over de toepassing van deze richtlijn .
Artikel 15
1 . De Lid-Staten doen de nodige maatregelen in werking treden om binnen twaalf maanden vanaf de kennisgeving van de onderhavige richtlijn aan het daarin gestelde te voldoen en stellen de Commissie hiervan onverwijld in kennis .
2 . De Lid-Staten stellen de Commissie in kennis van de tekst van de bepalingen van intern recht die zij invoeren op het door deze richtlijn bestreken gebied .
Artikel 16
Deze richtlijn is gericht tot de Lid-Staten .
Gedaan te Brussel , 20 februari 1978 .