NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1034/2008
ze dne 21. října 2008,
kterým se mění nařízení (ES) č. 885/2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o akreditaci platebních agentur a dalších subjektů a schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (1), a zejména na čl. 42 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 9 odst. 1 písm. a) bodu iii) nařízení (ES) č. 1290/2005 jsou členské státy povinny získat zpět částky ztracené v důsledku nesrovnalostí nebo nedbalosti. Ustanovení čl. 32 odst. 6 a čl. 33 odst. 7 téhož nařízení však členským státům umožňují nepokračovat ve zpětném získávání, pokud je souhrn vynaložených a odhadovaných nákladů na zpětné získávání vyšší než částka, která má být získána zpět. V zájmu zajištění účinného a řádného uplatňování těchto ustanovení je žádoucí stanovit určitý strop, do jehož výše se od členských států nepožaduje pokračovat ve zpětném získávání. Strop by měl být stanoven ve výši 100 EUR bez úroků, jelikož případy zpětného získávání částek nižších než tento strop představují podstatně méně než 0,1 % celkové částky neoprávněně vyplacených plateb, které členské státy oznamují Komisi podle čl. 6 písm. h) nařízení Komise (ES) č. 885/2006 (2). Stanovení stropu by nemělo bránit členským státům v uplatnění výše uvedených ustanovení v případech, kdy částka přesahuje 100 EUR, jsou-li řádně odůvodněny.
(2)
Pravidlo de minimis stanovené v tomto nařízení by se nemělo vztahovat na snížení plateb nebo vyloučení z plateb uplatněné členskými státy vůči příjemcům plateb v rámci podmíněnosti na základě čl. 6 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (3), neboť čl. 6 odst. 3 téhož nařízení stanoví zvláštní režim pro neuplatnění snížení nebo vyloučení ve výši 100 EUR a méně.
(3)
Povinnost členských států získat zpět neoprávněně vyplacené částky nad 100 EUR lze splnit různými způsoby. Aniž jsou dotčena jakákoli jiná opatření k prosazení práva stanovená vnitrostátním právem, účinným a nákladově efektivním způsobem je snížení budoucích plateb dlužníkovi o částku, která má být získána zpět, jakmile je v souladu s vnitrostátními předpisy tento dluh zjištěn. Členské státy by měly být povinny použít tuto metodu.
(4)
Nařízení (ES) č. 885/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru zemědělských fondů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V nařízení (ES) č. 885/2006 se vkládá nová kapitola 1a, která zní:
„KAPITOLA 1a
ZÍSKÁVÁNÍ DLUŽNÝCH ČÁSTEK
Článek 5a
De minimis
Aniž je dotčen čl. 6 odst. 3 první pododstavec nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 (4), považují se podmínky čl. 32 odst. 6 písm. a) a čl. 33 odst. 7 nařízení (ES) č. 1290/2005 za splněné, jestliže částka, která má být od příjemce získána zpět v souvislosti s jednotlivou platbou v rámci režimu podpory, nepřesahuje 100 EUR bez úroků.
Článek 5b
Způsob získání dlužné částky
Aniž jsou dotčena jakákoli jiná opatření k prosazení práva stanovená vnitrostátním právem, členské státy odečtou dlužnou částku, kterou příjemce dosud nevrátil a která byla zjištěna v souladu s vnitrostátním právem, od jakékoli budoucí platby, kterou má uhradit platební agentura odpovědná za získání dlužné částky témuž příjemci.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. října 2008.
VERORDENING (EG) Nr. 1034/2008 VAN DE COMMISSIE
van 21 oktober 2008
tot wijziging van Verordening (EG) nr. 885/2006 houdende uitvoeringsbepalingen van Verordening (EG) nr. 1290/2005 van de Raad met betrekking tot de erkenning van de betaalorganen en andere instanties en de goedkeuring van de rekeningen inzake het ELGF en het ELFPO
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,
Gelet op Verordening (EG) nr. 1290/2005 van de Raad van 21 juni 2005 betreffende de financiering van het gemeenschappelijk landbouwbeleid (1), en met name op artikel 42,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Op grond van artikel 9, lid 1, onder a), iii), van Verordening (EG) nr. 1290/2005 moeten de lidstaten door onregelmatigheden of nalatigheden verloren gegane bedragen terugvorderen. Artikel 32, lid 6, en artikel 33, lid 7, van die verordening bieden de lidstaten echter de mogelijkheid om de terugvordering niet voort te zetten indien het totaal van de reeds gemaakte en de nog te verwachten terugvorderingskosten hoger is dan het terug te vorderen bedrag. Met het oog op een doeltreffende en adequate toepassing van die bepalingen is het dienstig te bepalen dat de lidstaten de terugvordering niet hoeven voort te zetten wanneer een bepaalde drempelwaarde niet wordt overschreden. Die drempelwaarde moet worden vastgesteld op 100 EUR, rente niet meegerekend, aangezien de gevallen van terugvordering waarin het gaat om een bedrag dat die drempelwaarde niet overschrijdt, veel minder dan 0,1 % uitmaken van het totale bedrag aan onverschuldigde betalingen dat door de lidstaten aan de Commissie wordt gemeld overeenkomstig artikel 6, onder h), van Verordening (EG) nr. 885/2006 van de Commissie (2). De vaststelling van die drempelwaarde mag de lidstaten er niet van weerhouden de bovenvermelde bepalingen ook toe te passen in gevallen waarin 100 EUR wordt overschreden, als daar gegronde redenen voor zijn.
(2)
De bij de onderhavige verordening vastgestelde de-minimisregel hoeft niet te gelden voor verlagingen en uitsluitingen die de lidstaten in het kader van de randvoorwaarden aan begunstigden opleggen op grond van artikel 6, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 van de Raad van 29 september 2003 tot vaststelling van gemeenschappelijke voorschriften voor regelingen inzake rechtstreekse steunverlening in het kader van het gemeenschappelijk landbouwbeleid en tot vaststelling van bepaalde steunregelingen voor landbouwers (3), omdat artikel 6, lid 3, van die verordening reeds voorziet in een specifieke regeling voor het niet toepassen van verlagingen en uitsluitingen die niet meer dan 100 EUR bedragen.
(3)
De lidstaten kunnen aan hun verplichting onverschuldigde bedragen van meer dan 100 EUR terug te vorderen op verschillende wijzen uitvoering geven. Onverminderd de andere handhavingsmaatregelen waarin het nationale recht voorziet, is een doeltreffende en goedkope aanpak elk openstaand bedrag in mindering te brengen op toekomstige betalingen aan de debiteur zodra de betrokken vordering overeenkomstig de nationale wetgeving vast is komen te staan. De lidstaten moeten er daarom toe worden verplicht deze methode toe te passen.
(4)
Verordening (EG) nr. 885/2006 moet daarom dienovereenkomstig worden gewijzigd.
(5)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité voor de landbouwfondsen,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
In Verordening (EG) nr. 885/2006 wordt het volgende hoofdstuk 1 bis ingevoegd:
„HOOFDSTUK 1 bis
INNING VAN VORDERINGEN
Artikel 5 bis
De-minimisregel
Onverminderd artikel 6, lid 3, eerste alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 van de Raad (4), worden de in artikel 32, lid 6, onder a), en artikel 33, lid 7, van Verordening (EG) nr. 1290/2005 bepaalde voorwaarden als vervuld beschouwd indien het in verband met een individuele betaling in het kader van een steunregeling bij de begunstigde terug te vorderen bedrag, rente niet meegerekend, niet hoger is dan 100 EUR.
Artikel 5 ter
Inningsmethode
Onverminderd de andere handhavingsmaatregelen waarin het nationale recht voorziet, verrekenen de lidstaten elke nog openstaande vordering op een begunstigde die overeenkomstig het nationale recht vast is komen te staan, met welke betaling dan ook die het voor de inning van de vordering verantwoordelijke betaalorgaan in de toekomst aan dezelfde begunstigde moet doen.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de zevende dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 21 oktober 2008.