Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/6/ES
ze dne 18. února 2002
o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států Společenství nebo odplouvajících z nich
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 80 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
s ohledem na stanovisko Výboru regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Společenství zavedlo politiku podpory udržitelné dopravy, jako je námořní doprava, a zejména podpory pobřežní plavby.
(2) Usnadnění námořní dopravy je zásadním cílem Společenství při dalším posilování postavení lodní dopravy v rámci dopravního systému jako alternativy nebo doplňku ostatních druhů dopravy v dopravním řetězci od dveří ke dveřím.
(3) Dokumentační postupy požadované v námořní dopravě vyvolávají znepokojení a jsou považovány za překážku rozvinutí plného potenciálu tohoto druhu dopravy.
(4) Úmluva Mezinárodní námořní organizace o usnadnění mezinárodní námořní dopravy, přijatá dne 9. dubna 1965 Mezinárodní konferencí o usnadnění námořního cestovního ruchu a dopravy, v posledním znění (dále jen "úmluva IMO FAL") stanovila soubor vzorů pro normalizované zjednodušené formuláře pro lodě za účelem splnění určitých ohlašovacích formalita při připlutí do přístavu nebo vyplutí z přístavu.
(5) Většina členských států tyto zjednodušené formuláře používá, ale nepoužívá vzory stanovené jednotným způsobem pod záštitou IMO.
(6) Jednotná úprava formulářů požadovaných pro lodě připlouvající do přístavu nebo z něj odplouvající má usnadnit dokumentační postupy pro najíždění těchto přístavů a má prospět rozvoji lodní dopravy Společenství.
(7) Proto je tedy účelné zavést uznávání formulářů IMO ke zjednodušení dopravy (dále jen "formuláře IMO FAL") na úrovni Společenství. Členské státy by měly uznávat formuláře IMO FAL a kategorie informací v nich obsažené jako dostatečný důkaz, že loď splnila ohlašovací formality, pro které jsou tyto formuláře určené.
(8) Nicméně uznávání určitých formulářů IMO FAL, zejména deklarace nákladu a pro osobní lodě seznam cestujících, zvýší složitost ohlašovacích formalit buď proto, že tyto formuláře nemohou obsahovat všechny nezbytné informace, nebo proto, že již existují dobře zavedené způsoby zjednodušení dopravy již existují. V důsledku toho nemá být zaváděno povinné uznávání těchto formulářů.
(9) Námořní doprava je celosvětovou činností a zavedení formulářů IMO FAL ve Společenství má usnadnit cestu k rozšíření jejich používání v celém světě.
(10) Protože cílů navržené akce, totiž usnadnění námořní dopravy, nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a proto, z důvodů jejich rozsahu či účinků, jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(11) Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [4],
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Účel
Účelem této směrnice je normalizací ohlašovacích formalit usnadnit námořní dopravu.
Článek 2
Oblast působnosti
Tato směrnice se vztahuje na ohlašovací formality při připlutí do přístavů členských států Společenství nebo odplutí z nich, jak je stanoveno v příloze I části A, pokud jde o loď, lodní zásoby, osobní majetek posádky, seznam posádky lodi a v případě lodě s osvědčením k přepravě 12 nebo méně cestujících také seznam cestujících.
Článek 3
Definice
Pro účely této směrnice se:
a) "úmluvou IMO FAL" rozumí úmluva Mezinárodní námořní organizace o usnadnění mezinárodní námořní dopravy, přijatá dne 9. dubna 1965 Mezinárodní konferencí o podpoře námořního cestovního ruchu a dopravy;
b) "formuláři IMO FAL" rozumějí normalizované vzorové formuláře IMO pro zjednodušení dopravy ve formátu A4 stanovené úmluvou IMO FAL;
c) "ohlašovacími formalitami" rozumějí informace požadované členským státem, které musí být pro správní a procesní účely poskytnuty při připlutí lodi do přístavu nebo odplutí lodi z přístavu;
d) "lodí" rozumí námořní plavidlo jakéhokoliv druhu provozované v námořním prostředí;
e) "lodními zásobami" rozumějí věci pro užití na lodi, včetně spotřebního zboží, zboží přepravovaného k prodeji cestujícím a členům posádky, pohonných hmot a maziva, avšak s výjimkou lodního vybavení a náhradních dílů;
f) "lodním vybavením" rozumějí předměty jiné než náhradní díly, které se nacházejí na lodi pro využití tamtéž a jsou odstranitelné, ale nemají spotřební charakter, včetně příslušenství jako jsou záchranné čluny, záchranné prostředky, nábytek, lodní výstroj a podobné předměty;
g) "lodními náhradními díly" rozumějí předměty určené k opravám nebo jako náhradní díly lodě, na které jsou přepravovány;
h) "osobním majetkem posádky" rozumí oblečení, předměty každodenní potřeby a ostatní předměty včetně peněz, které patří posádce a jsou přepravovány na lodi;
i) "členem posádky" rozumí osoba skutečně zaměstnaná za účelem výkonu povinností při práci nebo službě na lodi během její plavby a uvedená v seznamu posádky.
Článek 4
Uznávání formulářů
Členské státy uznají splnění všech ohlašovacích formalit podle článku 2, jsou-li všechny předané informace v souladu s
a) příslušnými specifikacemi uvedenými v příloze I části B a C a
b) odpovídajícími vzorovými formuláři uvedenými v příloze II včetně kategorií údajů, kterých se týkají.
Článek 5
Postup provádění změn
Veškeré změny příloh I a II této směrnice a odkazů na dokumenty IMO za účelem jejich uvedení do souladu s opatřeními Společenství nebo IMO, která vstoupí v platnost, se přijímají regulativním postupem stanoveným v čl. 6 odst. 2, pokud tyto změny nerozšiřují oblast působnosti této směrnice.
Článek 6
Výbor
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený podle čl. 12 odst. 1 směrnice Rady 93/75/EHS [5].
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 uvedeného rozhodnutí.
Lhůta uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Výbor příjme svůj jednací řád.
Článek 7
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 9. září 2003. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Komise o nich uvědomí ostatní členské státy.
Článek 8
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 9
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 18. února 2002.
Richtlijn 2002/6/EG van het Europees Parlement en de Raad
van 18 februari 2002
betreffende meldingsformaliteiten voor schepen die aankomen in en/of vertrekken uit havens van de lidstaten van de Gemeenschap
(Voor de EER relevante tekst)
HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, met name op artikel 80, lid 2,
Gezien het voorstel van de Commissie(1),
Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité(2),
Na raadpleging van het Comité van de Regio's,
Overeenkomstig de procedure van artikel 251 van het Verdrag(3),
Overwegende hetgeen volgt:
(1) De bevordering van duurzaam vervoer, zoals scheepvaart, en met name de bevordering van de korte vaart, is gevestigd beleid van de Gemeenschap.
(2) Vergemakkelijking van het zeevervoer is een essentiële doelstelling voor de Gemeenschap, waarmee verdere versterking van de positie van de scheepvaart binnen het vervoer wordt beoogd, als alternatief voor en aanvulling op andere vervoerswijzen in een vervoerketen van deur tot deur.
(3) De voor zeevervoer voorgeschreven administratieve procedures geven aanleiding tot bezorgdheid en worden als een belemmering voor een volledige ontplooiing van deze tak van vervoer beschouwd.
(4) Het Verdrag van de Internationale Maritieme Organisatie inzake het vergemakkelijken van het internationaal verkeer ter zee, zoals gewijzigd, hierna "het IMO FAL-Verdrag" genoemd, aangenomen door de Internationale Conferentie van 9 april 1965 inzake vergemakkelijking van reizen en vervoer over zee, geeft een aantal modellen voor gestandaardiseerde facilitatieformulieren ter vervulling van bepaalde meldingsformaliteiten bij aankomst in of vertrek uit een haven.
(5) De meeste lidstaten gebruiken deze facilitatieformulieren wel, doch zij passen de in het kader van de IMO opgestelde modellen niet op uniforme wijze toe.
(6) Uniformiteit in de opmaak van de formulieren die bij aankomst in en vertrek uit een haven voor een schip worden vereist, moet de administratieve procedures bij het aandoen van een haven vergemakkelijken en de ontwikkeling van de communautaire scheepvaart ten goede komen.
(7) Derhalve is het gewenst dat de IMO-faciliteringsformulieren, hierna "IMO FAL-formulieren" genoemd, door de Gemeenschap worden erkend. De lidstaten zouden deze IMO FAL-formulieren moeten erkennen en de daarop vermelde categorieën gegevens als voldoende bewijs beschouwen dat een schip heeft voldaan aan de meldingsformaliteiten waarvoor deze formulieren zijn bedoeld.
(8) Bij bepaalde IMO FAL-formulieren, met name de verklaring inzake de lading, en - voor passagiersschepen - de passagierslijst, zou erkenning de meldingsformaliteiten echter enkel ingewikkelder maken, omdat in die formulieren niet alle nodige gegevens kunnen worden verstrekt of omdat er reeds een vaste afhandelingspraktijk bestaat. Derhalve dient erkenning van deze formulieren niet verplicht te worden voorgeschreven.
(9) Zeevervoer is een wereldomvattende activiteit en invoering van de IMO FAL-formulieren in de Gemeenschap kan de weg vrijmaken voor intensiever gebruik daarvan in de hele wereld.
(10) Daar de doelstellingen van het voorgestelde optreden, namelijk het vergemakkelijken van het vervoer ter zee, niet voldoende door de lidstaten kunnen worden verwezenlijkt en derhalve wegens de omvang of de gevolgen van het optreden beter door de Gemeenschap kunnen worden verwezenlijkt, kan de Gemeenschap, overeenkomstig het in artikel 5 van het Verdrag neergelegde subsidiariteitsbeginsel, maatregelen nemen. Overeenkomstig het in hetzelfde artikel neergelegde evenredigheidsbeginsel gaat deze richtlijn niet verder dan nodig is om deze doelstellingen te verwezenlijken.
(11) De nodige maatregelen ter uitvoering van deze richtlijn dienen te worden vastgesteld overeenkomstig Besluit 1999/468/EG van de Raad van 28 juni 1999 tot vaststelling van de voorwaarden voor de uitoefening van de aan de Commissie verleende uitvoeringsbevoegdheden(4),
HEBBEN DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
Artikel 1
Doel
Deze richtlijn heeft tot doel het zeevervoer te vergemakkelijken door middel van standaardisering van de meldingsformaliteiten.
Artikel 2
Toepassingsgebied
Deze richtlijn is van toepassing op de in bijlage I, deel A, beschreven meldingsformaliteiten met betrekking tot het schip, de scheepsvoorraden, de bezittingen van de bemanning, de bemanningslijst en - voor schepen die ten hoogste twaalf passagiers mogen vervoeren - de passagierslijst, waaraan schepen die aankomen in en/of vertrekken uit havens van de lidstaten van de Gemeenschap moeten voldoen.
Artikel 3
Definities
Voor de toepassing van deze richtlijn wordt verstaan onder:
a) "IMO FAL-Verdrag": het verdrag inzake het vergemakkelijken van het internationaal verkeer ter zee van de Internationale Maritieme Organisatie, aangenomen door de Internationale Conferentie van 9 april 1965 inzake het vergemakkelijken van reizen en vervoer over zee;
b) "IMO FAL-formulieren": bij het IMO FAL-Verdrag vastgestelde gestandaardiseerde IMO-modelfacilitatieformulieren van A4-formaat;
c) "meldingsformaliteit": de gegevens die op verzoek van een lidstaat voor administratieve en procedurele doeleinden moeten worden verstrekt, wanneer een schip in een haven aankomt of daaruit vertrekt;
d) "schip": zeegaand vaartuig, ongeacht het type, dat op zee wordt geëxploiteerd;
e) "scheepsvoorraden": goederen voor gebruik aan boord, met inbegrip van verbruiksgoederen, voor de verkoop aan passagiers en bemanningsleden vervoerde goederen, brandstof en smeermiddelen, doch met uitzondering van scheepsuitrusting en reserveonderdelen;
f) "scheepsuitrusting": goederen, niet zijnde reserveonderdelen, die zich aan boord van het schip bevinden voor gebruik aan boord en verwijderbaar zijn, doch geen verbruiksgoederen, met inbegrip van toebehoren, zoals reddingsboten, reddingsmiddelen, meubilair, scheepstoestellen en soortgelijke voorwerpen;
g) "reserveonderdelen": voor reparatie of vervangingsdoeleinden bestemde voorwerpen voor inbouw in het schip waarop zij worden vervoerd;
h) "bezittingen van de bemanning": kleding, voorwerpen voor dagelijks gebruik en andere zaken, waaronder eventueel geld, die aan de bemanningsleden toebehoren en zich aan boord bevinden;
i) "bemanningslid": een persoon die gedurende een reis daadwerkelijk aan boord taken verricht met betrekking tot de werking of het onderhoud van het schip, en die op de bemanningslijst staat.
Artikel 4
Accepteren van formulieren
De lidstaten accepteren dat aan de in artikel 2 bedoelde meldingsformaliteiten wordt voldaan wanneer de informatie wordt verstrekt overeenkomstig
a) de respectievelijke specificaties van bijlage I, delen B en C, en
b) de desbetreffende modelformulieren van bijlage II met de daarop vermelde categorieën gegevens.
Artikel 5
Wijzigingsprocedure
Wijzigingen van de bijlagen I en II van deze richtlijn en verwijzingen naar IMO-instrumenten om die bijlagen in overeenstemming te brengen met in werking getreden communautaire of IMO-maatregelen worden vastgesteld volgens de regelgevingsprocedure van artikel 6, lid 2, voorzover die wijzigingen het toepassingsgebied van deze richtlijn niet uitbreiden.
Artikel 6
Comité
1. De Commissie wordt bijgestaan door het met toepassing van artikel 12, lid 1, van Richtlijn 93/75/EEG van de Raad(5) ingestelde comité.
2. Wanneer naar dit lid wordt verwezen, zijn de artikelen 5 en 7 van Besluit 1999/468/EG, van toepassing, met inachtneming van artikel 8 van dat besluit.
De in artikel 5, lid 6, van Besluit 1999/468/EG bedoelde termijn wordt vastgesteld op drie maanden.
3. Het Comité stelt zijn reglement van orde vast.
Artikel 7
Uitvoering
1. De lidstaten doen de nodige wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen in werking treden om uiterlijk op 9 september 2003 aan deze richtlijn te voldoen. Zij stellen de Commissie daarvan onverwijld in kennis.
Wanneer de lidstaten die bepalingen aannemen, wordt in de bepalingen zelf of bij de officiële bekendmaking daarvan naar deze richtlijn verwezen. De regels voor de verwijzing worden vastgesteld door de lidstaten.
2. De lidstaten delen de Commissie de tekst van de bepalingen van intern recht mede die zij op het onder deze richtlijn vallende gebied vaststellen.
Artikel 8
Inwerkingtreding
Deze richtlijn treedt in werking op de dag van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Artikel 9
Adressaten
Deze richtlijn is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 18 februari 2002.