Směrnice Rady
ze dne 27. listopadu 1990
o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v některých produktech rostlinného původu, včetně ovoce a zeleniny, a na jejich povrchu
(90/642/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že rostlinná výroba zaujímá ve Společenství velmi důležité místo;
vzhledem k tomu, že výnos této výroby je neustále ohrožován škodlivými organismy a plevely;
vzhledem k tomu, že je nezbytné chránit rostliny a rostlinné produkty před těmito organismy nejen proto, aby se zabránilo poklesu výnosů nebo škodám na sklizených produktech, ale též proto, aby se zvýšena produktivita zemědělství;
vzhledem k tomu, že jednou z nejdůležitějších metod ochrany rostlin a rostlinných produktů před působením těchto škodlivých organismů je používání chemických pesticidů; že by však závazné maximální limity měly být stanoveny na co nejnižší hodnotě z hlediska správné zemědělské praxe;
vzhledem k tomu, že však tyto pesticidy nemají na rostlinnou výrobu pouze příznivé účinky, neboť zpravidla jde o toxické látky nebo přípravky s nebezpečnými vedlejšími účinky;
vzhledem k tomu, že velký počet těchto pesticidů a jejich metabolitů nebo rozkladných produktů může mít škodlivé účinky na spotřebitele rostlinných produktů; že tyto pesticidy by neměly být použity za okolností, které znamenají nebezpečí pro zdraví lidí nebo zvířat a pro životní prostředí;
vzhledem k tomu, že Společenství by mělo podpořit používání alternativních metod ekologického zemědělství;
vzhledem k tomu, že směrnice Rady 76/895/EHS ze dne 23. listopadu 1976 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v ovoci a zelenině a na jejich povrchu [4], naposledy pozměněná směrnicí 89/186/EHS [5], stanoví maximální limity pro výše uvedená rezidua a zajišťuje ve Společenství volný pohyb produktů, ve kterých nejsou tyto limity překročeny; že se však výše uvedenou směrnicí umožňuje členským státům v případech, které považují za odůvodněné, povolit na svém území uvést do oběhu produkty s vyšším obsahem reziduí než maximální limity;
vzhledem k tomu, že toto poslední opatření vede v některých případech k přetrvávajícím rozdílům mezi členskými státy, pokud jde o maximální přípustné limity pro tato rezidua pesticidů, což přispívá k vytváření překážek obchodu a brání tak volnému pohybu zboží ve Společenství; že s cílem dosáhnout jednotného trhu v roce 1992 musejí být tyto překážky odstraněny;
vzhledem k tomu, že by z těchto důvodů měla být členským státům odňata možnost povolit vyšší limity a měly by být stanoveny maximální limity pro určité účinné látky v ovoci a zelenině a na jejich povrchu, které by byly závazné ve všech členských státech a které by musely být dodrženy při uvedení těchto produktů do oběhu;
vzhledem k tomu, že taktéž s cílem zajistit volný pohyb zboží ve Společenství by měly být stanoveny maximální limity pro určité pesticidy v některých dalších produktech rostlinného původu a na jejich povrchu;
vzhledem k tomu, že dodržením maximálních limitů bude navíc zajištěn volný pohyb produktů ve Společenství a náležitá ochrana zdraví spotřebitelů a zvířat;
vzhledem k tomu, že však stanovení závazných maximálních limitů pro rezidua pesticidů vyžaduje zdlouhavé technické zkoumání, takže tyto limity pro rezidua pesticidů podléhající směrnici 76/895/EHS nemohou být závazné ihned;
vzhledem k tomu, že je tedy nezbytné přijmout samostatná pravidla, kterými se stanoví tyto závazné maximální limity, s cílem postupně převést stanovení závazných limitů reziduí pesticidů ze směrnice 76/895/EHS do těchto pravidel;
vzhledem k tomu, že touto směrnicí tedy není dotčena směrnice 76/895/EHS, která se nadále vztahuje na určitá rezidua pesticidů, jež nepodléhají této směrnici;
vzhledem k tomu, že vytvoření seznamu reziduí pesticidů a stanovení jejich maximálních limitů spadá do působnosti Rady; že by však tento seznam neměl zahrnovat rezidua pesticidů, na něž se dosud vztahuje směrnice 76/895/EHS;
vzhledem k tomu, že by se tato směrnice měla používat na produkty určené k vývozu do třetích zemí s výjimkou případů, kdy dovážející země prokazatelně vyžaduje zvláštní ošetření vedoucí k vyšším maximálním limitům, než které jsou podle této směrnice stanoveny pro Společenství; že však není vhodné používat tuto směrnici na produkty určené k výrobě jiných produktů než potravin a krmiv ani pro produkty určené k setí či k výsadbě;
vzhledem k tomu, že má-li být zaručeno dodržování této směrnice při uvádění dotyčných produktů do oběhu, musejí členské státy učinit vhodná kontrolní opatření; že plánování a provádění nezbytných inspekcí a oznamování jejich výsledků musí být v souladu se směrnicí Rady 89/397/EHS ze dne 14. června 1989 o úředním dozoru nad potravinami [6];
vzhledem k tomu, že by měly být stanoveny metody odběru vzorků a analytické metody Společenství, přičemž analytické metody by měly být používány alespoň jako referenční metody; že stanovení těchto metod je prováděcím opatřením technického a vědeckého charakteru, o které by mělo být rozhodnuto postupem zahrnujícím úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí v rámci Stálého rostlinolékařského výboru; že by analytické metody měly splňovat kritéria stanovená v příloze ke směrnici Rady 85/591/EHS ze dne 20. prosince 1985 o zavedení metod Společenství pro odběr vzorků a analýzu pro sledování potravin určených k lidské spotřebě [7];
vzhledem k tomu, že pozdější změny seznamu produktů rostlinného původu, v nichž nebo na nichž mohou být přítomna rezidua pesticidů, musejí být přijaty Radou;
vzhledem k tomu, že by mělo být členským státům umožněno dočasně snížit stanovené limity, jestliže se následně ukáží jako nebezpečné pro zdraví lidí nebo zvířat; že je pro tyto případy také vhodné zajistit úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí v rámci Stálého rostlinolékařského výboru,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Tato směrnice se vztahuje na produkty, které náležejí ke skupinám uvedeným ve sloupci 1 přílohy a jejichž příklady jsou vyjmenovány ve sloupci 2, pokud produkty z těchto skupin nebo části produktů uvedené ve sloupci 3 mohou obsahovat určitá rezidua pesticidů.
Seznam reziduí dotyčných pesticidů a jejich maximální limity stanoví Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise. Rezidua pesticidů nelze zahrnovat do seznamu, dokud je pro ně stanoven maximální limit ve směrnici 76/895/EHS.
2. Touto směrnicí nejsou dotčena ustanovení:
a) směrnice Rady 64/54/EHS ze dne 5. listopadu 1963 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se konzervantů povolených pro použití v potravinách určených k lidské spotřebě [8], naposledy pozměněné směrnicí 85/585/EHS [9], která se týkají difenylu (bifenylu), orthofenylfenolu, orthofenylfenolátu sodného a 2-(4-thiazolyl)-benzimidazolu (thiabendazolu) a která nadále upravují používání těchto látek až do okamžiku, než budou zařazena včetně jejich maximálních limitů do seznamu podle odstavce 1;
b) směrnice Rady 74/63/EHS ze dne 17. prosince 1973 o stanovení maximálních přípustných limitů nežádoucích látek a produktů ve výživě zvířat [10], naposledy pozměněné směrnicí 87/519/EHS [11];
c) směrnice 76/895/EHS;
d) směrnice Rady 86/362/EHS ze dne 24. července 1986 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v obilovinách a na jejich povrchu [12], naposledy pozměněné směrnicí 88/298/EHS [13].
3. Tato směrnice se rovněž vztahuje na produkty podle odstavce 1 určené pro vývoz do třetích zemí. Maximální limity reziduí pesticidů stanovené v souladu s touto směrnicí se však nepoužijí v případě produktů ošetřených před vývozem, jestliže lze dostatečně prokázat, že
a) třetí země určení požaduje toto zvláštní ošetření, aby zabránila zavlečení škodlivých organismů na její území
nebo
b) ošetření je nezbytné k ochraně produktů před škodlivými organismy během přepravy do třetí země určení a při jejich skladování v této zemi.
4. Tato směrnice se nevztahuje na produkty podle odstavce 1, jestliže lze dostatečně prokázat, že jsou určeny pro
a) výrobu jiných produktů než potravin a krmiv
nebo
b) setí nebo výsadbu.
Článek 2
Pro účely této směrnice se
a) "rezidui pesticidů" rozumějí stopová množství pesticidů a jejich metabolitů a rozkladných nebo reakčních produktů uvedená v seznamu podle článku 1, která jsou přítomna v produktech uvedených v témže článku nebo na jejich povrchu;
b) "uvedením do oběhu" rozumí jakékoliv předání produktů podle článku 1 po jejich sklizni, ať již za úplatu, nebo bezplatně.
Článek 3
1. Produkty podle článku 1 nebo popřípadě jejich části nesmějí po svém uvedení do oběhu obsahovat množství reziduí pesticidů vyšší než limity stanovené v seznamu podle článku 1.
V případě sušených produktů, pro něž nejsou stanoveny maximální limity, jsou použitelné maximální limity stanovené v seznamu podle článku 1 s přihlédnutím ke zkoncentrování reziduí v důsledku procesu sušení.
2. Členské státy zajistí dodržování maximálních limitů stanovených podle odstavce 1 alespoň kontrolním odběrem vzorků. Nezbytné inspekce jsou prováděny podle směrnice 89/397/EHS, a zejména podle jejího článku 4.
Článek 4
1. Příslušný orgán nebo orgány členských států vypracují předběžné programy, v nichž budou vymezeny povaha a četnost inspekcí prováděných v souladu s čl. 3 odst. 2 po určité období.
2. Každoročně do 1. srpna předají členské státy Komisi všechny nezbytné informace týkající se provádění programů podle odstavce 1 za uplynulý rok s tím, že upřesní:
- kritéria uplatněná při vypracování těchto programů,
- počet a povahu provedených inspekcí,
- počet a povahu zjištěných porušení předpisů.
3. Komise po konzultaci v rámci Stálého rostlinolékařského výboru předá členským státům každoročně do 1. listopadu a poprvé v roce 1993 doporučení týkající se koordinovaného programu inspekcí pro následující rok. Toto doporučení může být následně upraveno podle potřeb, které vyvstanou při provádění koordinovaného programu.
V koordinovaném programu budou stanovena zejména kritéria, která by měla být přednostně uplatněna při jeho provádění.
Informace podle odstavce 2 musí obsahovat samostatnou zvláštní kapitolu o provádění koordinovaného programu.
4. Do pěti let od přijetí této směrnice předloží Komise Radě zprávu o používání tohoto článku, doplněnou podle potřeby vhodnými návrhy.
Článek 5
Členské státy nesmějí zakázat na svém území uvedení produktů podle článku 1 do oběhu nebo mu bránit z důvodu přítomnosti reziduí pesticidů, jestliže množství těchto reziduí v produktech či v částech dotyčných produktů nebo na jejich povrchu nepřekračuje maximální limity stanovené v seznamu podle článku 1.
Článek 6
1. Metodami odběru vzorků nezbytnými pro provádění kontrol ovoce a zeleniny podle článku 3 jsou metody stanovené ve směrnici Komise 79/700/EHS [14]. Metody odběru vzorků nezbytné pro provádění takových kontrol u jiných produktů než u ovoce a zeleniny a analytické metody pro všechny produkty se stanoví postupem podle článku 9.
Existence analytických metod Společenství nevylučuje, aby členské státy použily jiné vědecky ověřené metody za předpokladu, že tím nebude bráněno volnému pohybu produktů, které podle metod Společenství vyhovují pravidlům stanoveným v této směrnici. V případě rozdílů v interpretaci výsledků jsou rozhodující výsledky získané metodami Společenství.
2. Analytické metody stanovené podle odstavce 1 musejí splňovat kritéria vymezená v příloze směrnice 85/591/EHS.
3. Členské státy informují ostatní členské státy a Komisi o jiných metodách použitých podle odstavce 1.
Článek 7
Změny přílohy v důsledku vývoje vědeckých a technických poznatků přijme Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise.
Článek 8
1. Jestliže členský stát v důsledku nových informací nebo přehodnocení existujících informací usoudí, že maximální limit stanovený v seznamu podle článku 1 ohrožuje zdraví lidí nebo zvířat, a vyžaduje tedy rychlé jednání, může dočasně na svém území tento limit snížit. V takovém případě neprodleně oznámí učiněná opatření ostatním členským státům a Komisi s uvedením důvodů těchto opatření.
2. Komise urychleně přezkoumá důvody uvedené členským státem podle odstavce 1 a konzultuje členské státy v rámci Stálého rostlinolékařského výboru (dále jen "stálý výbor"); poté neprodleně zaujme stanovisko a přijme vhodná opatření. Komise neprodleně oznámí přijatá opatření Radě a členským státům. Každý členský stát může Radě předložit opatření Komise do 15 dnů od tohoto oznámení. Rada může do 15 dnů ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijmout kvalifikovanou většinou odlišné rozhodnutí.
3. Jestliže Komise usoudí, že k vyřešení obtíží uvedených v odstavci 1 a k zajištění ochrany lidského zdraví musejí být maximální limity stanovené v seznamu podle článku 1 změněny, zahájí postup podle článku 10 za účelem přijetí těchto změn. V takovém případě může členský stát, který přijal ochranná opatření podle odstavce 1, zachovat opatření, dokud Rada nebo Komise výše uvedeným postupem nerozhodne.
Článek 9
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc stálému výboru neprodleně jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost některého členského státu.
2. Zástupce Komise předloží stálému výboru návrh opatření, která mají být přijata. Stálý výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti předložené věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve stálém výboru je přidělena váha podle výše uvedeného článku. Předseda nehlasuje.
3. Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem stálého výboru.
4. Pokud opatření nejsou v souladu se stanoviskem stálého výboru nebo pokud stálý výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada přijme opatření kvalifikovanou většinou.
5. Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.
Článek 10
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc stálému výboru neprodleně jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost některého členského státu.
2. Zástupce Komise předloží stálému výboru návrh opatření, která mají být přijata. Stálý výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti předložené věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve stálém výboru je přidělena váha podle výše uvedeného článku. Předseda nehlasuje.
3. Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem stálého výboru.
4. Pokud opatření nejsou v souladu se stanoviskem stálého výboru nebo pokud stálý výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada přijme opatření kvalifikovanou většinou.
5. Pokud se Rada neusnese do 15 dnů ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.
Článek 11
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1992.
2. Opatření podle odstavce 1 přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 12
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 27. listopadu 1990.
RICHTLIJN VAN DE RAAD van 27 november 1990 tot vaststelling van maximumgehalten aan residuen van bestrijdingsmiddelen in en op bepaalde produkten van plantaardige oorsprong, met inbegrip van groenten en fruit (90/642/EEG)
DE RAAD VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Economische Gemeenschap, inzonderheid op artikel 43,
Gezien het voorstel van de Commissie (1),
Gezien het advies van het Europese Parlement (2),
Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité (3),
Overwegende dat de plantaardige produktie in de Gemeenschap een zeer belangrijke plaats inneemt;
Overwegende dat de opbrengst van deze produktie aanhoudend in gevaar wordt gebracht door schadelijke organismen en onkruid;
Overwegende dat bescherming van planten en plantaardige produkten tegen de inwerking van deze organismen niet alleen is vereist om een daling van de opbrengsten of schade aan de geoogste produkten te voorkomen, maar ook om de produktiviteit in de landbouw te doen toenemen;
Overwegende dat een van de belangrijkste middelen om planten en plantaardige produkten tegen de inwerking van deze organismen te beschermen, het gebruik van chemische bestrijdingsmiddelen is ; dat het evenwel wenselijk is de verplichte maximumgehalten vast te stellen op een zo laag mogelijk niveau als in het licht van de goede landbouwpraktijken verantwoord is;
Overwegende dat deze bestrijdingsmiddelen op de plantaardige produktie echter niet slechts een nuttig effect hebben, aangezien het in de regel gaat om gevaarlijke stoffen of preparaten met gevaarlijke bijwerkingen;
Overwegende dat een groot aantal van deze bestrijdingsmiddelen en de metabolieten of afbraakprodukten daarvan voor de verbruikers van plantaardige produkten schadelijke gevolgen kunnen hebben ; dat deze bestrijdingsmiddelen niet mogen worden gebruikt onder omstandigheden die gevaar kunnen opleveren voor de gezondheid van mens of dier of voor het milieu;
Overwegende dat de Gemeenschap het gebruik van alternatieve biologische teeltmethoden dient aan te moedigen;
Overwegende dat bij Richtlijn 76/895/EEG van de Raad van 23 november 1976 betreffende de vaststelling van de maximale hoeveelheid residuen van bestrijdingsmiddelen in en op groenten en fruit (4), laatstelijk gewijzigd bij Richtlijn 89/186/EEG (5), de maximumgehalten aan die residuen zijn vastgesteld en het vrije verkeer in de Gemeenschap van produkten met residugehalten die de vastgestelde maxima niet overschrijden, is gewaarborgd ; dat in de richtlijn evenwel is bepaald dat de Lid-Staten, in de gevallen waarin zij zulks gerechtvaardigd achten, kunnen toestaan dat op hun grondgebied produkten met hogere residugehalten in het verkeer worden gebracht;
Overwegende dat op grond van voornoemde bepaling in een aantal gevallen tussen de Lid-Staten verschillen kunnen blijven bestaan inzake de toegestane maximumgehalten aan residuen van bestrijdingsmiddelen, waardoor handelsbelemmeringen kunnen ontstaan en derhalve het vrije verkeer van goederen binnen de Gemeenschap kan worden gehinderd ; dat met het oog op de voltooiing van de interne markt in 1992 deze belemmeringen uit de weg moeten worden geruimd; (1) PB nr. C 46 van 25.2.1989, blz. 5. (2) PB nr. C 260 van 15.10.1990, blz. 56. (3) PB nr. C 329 van 30.12.1989, blz. 11. (4) PB nr. L 340 van 9.12.1976, blz. 26. (5) PB nr. L 66 van 10.3.1989, blz. 36.
Overwegende dat de Lid-Staten daarom niet langer hogere gehalten mogen toestaan en voor bepaalde werkzame stoffen in en op groenten en fruit voor alle Lid-Staten de voor de produkten die in het verkeer worden gebracht verplicht toe te passen maximumgehalten moeten worden vastgesteld;
Overwegende dat met het oog op het vrije goederenverkeer binnen de Gemeenschap eveneens verplicht toe te passen maximumgehalten moeten worden vastgesteld voor bepaalde bestrijdingsmiddelen in en op een aantal andere produkten van plantaardige oorsprong;
Overwegende dat het in acht nemen van de maximumgehalten een vrij verkeer van de betrokken produkten en een adequate bescherming van de gezondheid van consumenten en dieren waarborgt;
Overwegende dat het vaststellen van verplicht toe te passen maximumgehalten aan residuen van bestrijdingsmiddelen evenwel een langdurig technisch onderzoek vergt, zodat dergelijke gehalten niet onmiddellijk verplicht kunnen worden gesteld voor residuen van bestrijdingsmiddelen waarvoor Richtlijn 76/895/EEG geldt;
Overwegende dat derhalve afzonderlijke bepalingen moeten worden vastgesteld om deze verplicht toe te passen maximumgehalten op te leggen en dat naarmate de verplichte maximumgehalten worden vastgesteld de betrokken residuen van bestrijdingsmiddelen uit Richtlijn 76/895/EEG moeten worden overgebracht naar die bepalingen;
Overwegende dat deze richtlijn derhalve geen afbreuk doet aan Richtlijn 76/895/EEG, die van toepassing blijft voor residuen van bestrijdingsmiddelen waarvoor de onderhavige richtlijn niet geldt;
Overwegende dat het vaststellen van een lijst van residuen van bestrijdingsmiddelen en de overeenkomstige maximumgehalten aan residuen onder de bevoegdheid van de Raad valt ; dat in deze lijst evenwel geen residuen mogen worden opgenomen van bestrijdingsmiddelen die nog onder Richtlijn 76/895/EEG vallen;
Overwegende dat het dienstig is deze richtlijn toe te passen op produkten die naar derde landen worden uitgevoerd, behalve in bepaalde gevallen waar kan worden aangetoond dat de importerende landen de specifieke behandelingen eisen waarvoor de maximumgehalten hoger liggen dan de gehalten die krachtens deze richtlijn voor de Gemeenschap worden vastgesteld ; dat het evenwel niet dienstig is deze richtlijn toe te passen op produkten die worden verwerkt tot andere produkten dan levensmiddelen en diervoeders, of die als zaaigoed of plantgoed worden gebruikt;
Overwegende dat de Lid-Staten adequate controlemaatregelen moeten vaststellen om ervoor te zorgen dat de produkten, wanneer zij in het verkeer worden gebracht, voldoen aan het bepaalde in deze richtlijn ; dat voor de vereiste controles een programma moet worden opgesteld, de controles moeten worden uitgevoerd en de resultaten daarvan moeten worden medegedeeld overeenkomstig Richtlijn 89/397/EEG van de Raad van 14 juni 1989 inzake de officiële controle op levensmiddelen (1);
Overwegende dat communautaire bemonsterings- en analysemethoden dienen te worden vastgesteld en dat de analysemethoden ten minste als referentiemethode moeten worden gebruikt ; dat de vaststelling van die methoden een technisch-wetenschappelijke uitvoeringsmaatregel is waarvoor een procedure dient te worden gevolgd waarbij in het kader van het Permanent Planteziektenkundig Comité een nauwe samenwerking plaatsvindt tussen de Lid-Staten en de Commissie ; dat de analysemethoden moeten beantwoorden aan de criteria die zijn vastgesteld in de bijlage bij Richtlijn 85/591/EEG van de Raad van 20 december 1985 betreffende de invoering van communautaire bemonsteringswijzen en analysemethoden voor de controle van voor menselijke voeding bestemde levensmiddelen (2);
Overwegende dat latere wijziging van de lijst van produkten van plantaardige oorsprong waarin of waarop residuen van bestrijdingsmiddelen aanwezig kunnen zijn, dient te geschieden door de Raad;
Overwegende dat de Lid-Staten moeten worden gemachtigd om de vastgestelde maximumgehalten tijdelijk te verlagen wanneer achteraf zou blijken dat zij gevaar inhouden voor de gezondheid van mens en dier ; dat ook voor die gevallen dient te worden voorzien in nauwe samenwerking tussen de Lid-Staten en de Commissie in het kader van het Permanent Planteziektenkundig Comité,
HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
Artikel 1
1. Deze richtlijn is van toepassing op de in kolom 1 van de bijlage vermelde produktgroepen, van welke produkten in kolom 2 voorbeelden worden gegeven, voor zover de produkten in deze groepen of de in kolom 3 aangegeven delen van die produkten bepaalde residuen van bestrijdingsmiddelen kunnen bevatten.
De lijst van de residuen van de betrokken bestrijdingsmiddelen en het overeenkomstige maximumgehalte aan residuen wordt vastgesteld door de Raad op voorstel van de Commissie met gekwalificeerde meerderheid van stemmen. Een residu van een bestrijdingsmiddel wordt niet in de lijst opgenomen zolang daarvoor in Richtlijn 76/895/EEG een maximumgehalte is vastgesteld.
2. Deze richtlijn geldt onverminderd: a) het bepaalde in Richtlijn 64/54/EEG van de Raad van 5 november 1963 betreffende de aanpassing van de wetgevingen van de Lid-Staten inzake conserveermiddelen die mogen worden gebruikt in voor menselijke voeding bestemde waren (3), laatstelijk gewijzigd bij Richtlijn 85/585/EEG (4), met betrekking tot bifenyl (difenyl), orthofenylfenol, natriumorthofenylfenolaat en 2-(thiazool-4-yl)-benzimidazool (thiabendazool), waarvoor deze bepalingen zullen blijven gelden totdat deze stoffen en de overeenkomstige maximumgehalten aan residuen worden opgenomen in de in lid 1 bedoelde lijst; (1) PB nr. L 186 van 30.6.1989, blz. 23. (2) PB nr. L 372 van 31.12.1985, blz. 50. (3) PB nr. 12 van 27.1.1964, blz. 161/64. (4) PB nr. L 372 van 31.12.1985, blz. 43.
b) het bepaalde in Richtlijn 74/63/EEG van de Raad van 17 december 1973 inzake ongewenste stoffen en produkten in diervoeding (1), laatstelijk gewijzigd bij Richtlijn 87/519/EEG (2);
c) het bepaalde in Richtlijn 76/895/EEG;
d) het bepaalde in Richtlijn 86/362/EEG van de Raad van 24 juli 1986 tot vaststelling van maximumgehalten aan residuen van bestrijdingsmiddelen in en op granen (3), gewijzigd bij Richtlijn 88/298/EEG (4).
3. Deze richtlijn is ook van toepassing op de in lid 1 bedoelde produkten die bestemd zijn voor de uitvoer naar derde landen. De maximumgehalten aan residuen van bestrijdingsmiddelen die overeenkomstig deze richtlijn zijn opgesteld, zijn echter niet van toepassing op de vóór de uitvoer behandelde produkten wanneer duidelijk kan worden aangetoond dat: a) het derde land van bestemming deze bijzondere behandeling eist om het binnenbrengen van schadelijke organismen op zijn grondgebied te voorkomen, of
b) de behandeling noodzakelijk is om de produkten tijdens het vervoer naar en de opslag in het derde land van bestemming tegen schadelijke organismen te beschermen.
4. Deze richtlijn geldt niet voor de in lid 1 bedoelde produkten indien duidelijk blijkt dat zij zijn bestemd voor: a) vervaardiging van andere produkten dan levensmiddelen en diervoeders, of
b) uitzaai of aanplant.
Artikel 2
In de zin van deze richtlijn wordt verstaan onder: a) residuen van bestrijdingsmiddelen : de resten van bestrijdingsmiddelen of metabolieten, afbraakprodukten of reactieprodukten daarvan, die zijn opgenomen in de in artikel 1 bedoelde lijst en die op of in de in dat artikel bedoelde produkten voorkomen;
b) in het verkeer brengen : iedere overdracht, al dan niet tegen vergoeding, van de in artikel 1 bedoelde produkten nadat deze zijn geoogst.
Artikel 3
1. Op of in de in artikel 1 bedoelde produkten of, in voorkomend geval, delen van produkten mogen vanaf het tijdstip waarop zij in het verkeer worden gebracht, geen hogere gehalten aan residuen van bestrijdingsmiddelen voorkomen dan is aangegeven in de in artikel 1 bedoelde lijst.
Bij gedroogde produkten waarvoor geen specifieke maximumgehalten zijn vastgesteld, geldt het maximumgehalte dat is aangegeven in de in artikel 1 bedoelde lijst, waarbij rekening wordt gehouden met de concentratie van residuen ingevolge het drogingsproces.
2. De Lid-Staten waarborgen door controles die ten minste bij wege van steekproeven worden uitgevoerd het in acht nemen van de in lid 1 bedoelde maximumgehalten. De vereiste controles worden verricht overeenkomstig Richtlijn 89/397/EEG, met name overeenkomstig artikel 4 van die richtlijn.
Artikel 4
1. De bevoegde instantie/instanties van de Lid-Staten stelt/stellen programma's op waarin de aard en de frequentie worden vastgesteld van de controles die overeenkomstig artikel 3, lid 2, over een gegeven periode moeten worden uitgevoerd.
2. Vóór 1 augustus van elk jaar zenden de Lid-Staten de Commissie alle dienstige informatie toe over de uitvoering gedurende het voorgaande jaar van de in lid 1 bedoelde programma's, waarbij ze nadere bijzonderheden verschaffen omtrent: - de criteria die aan de opstelling van deze programma's ten grondslag lagen,
- het aantal en de aard van de uitgevoerde controles,
- het aantal en de aard van de geconstateerde overtredingen.
3. De Commissie zendt met ingang van 1993 ieder jaar vóór 1 november aan de Lid-Staten, na hen in het kader van het Permanent Planteziektenkundig Comité te hebben geraadpleegd, een aanbeveling inzake een gecoördineerd controleprogramma voor het volgende jaar. Deze aanbeveling kan worden bijgesteld telkens wanneer dat later tijdens de uitvoering van het gecoördineerde programma noodzakelijk blijkt.
In het gecoördineerde programma worden met name de criteria aangegeven die bij voorrang voor de uitvoering van het programma moeten worden gehanteerd.
De in lid 2 bedoelde informatie bevat een afzonderlijk en specifiek hoofdstuk over de uitvoering van het gecoördineerde programma.
4. Vijf jaar na de vaststelling van deze richtlijn legt de Commissie de Raad een verslag voor over de toepassing van dit artikel, in voorkomend geval vergezeld van passende voorstellen.
Artikel 5
De Lid-Staten mogen het in het verkeer brengen, op hun grondgebied, van de in artikel 1 bedoelde produkten noch verbieden noch belemmeren op grond van de aanwezigheid van residuen van bestrijdingsmiddelen, indien het residugehalte van de produkten of het betrokken deel van de produkten niet meer bedraagt dan de in artikel 1 bedoelde maximumgehalten. (1) PB nr. L 38 van 11.2.1974, blz. 31. (2) PB nr. L 304 van 27.10.1987, blz. 38. (3) PB nr. L 221 van 7.8.1986, blz. 37. (4) PB nr. L 126 van 20.5.1988, blz. 53.
Artikel 6
1. Voor de controles bedoeld in artikel 3 worden voor groenten en fruit de bemonsteringsmethoden toegepast die zijn vastgesteld bij Richtlijn 79/700/EEG van de Commissie (1). De bemonsteringsmethoden voor andere produkten dan groenten en fruit alsmede de analysemethoden voor deze controles worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 9.
Het bestaan van communautaire analysemethoden sluit niet uit dat Lid-Staten andere beproefde en wetenschappelijk aanvaardbare methoden mogen gebruiken, op voorwaarde dat dit geen belemmering vormt voor het vrije verkeer van produkten waarvan op grond van de communautaire methoden is vastgesteld dat zij voldoen aan deze richtlijn. Bij eventuele verschillen in interpretatie van de resultaten, zijn de resultaten op grond van de communautaire methoden doorslaggevend.
2. De overeenkomstig lid 1 vastgestelde analysemethoden moeten voldoen aan de in de bijlage bij Richtlijn 85/591/EEG aangegeven criteria.
3. De Lid-Staten stellen de andere Lid-Staten en de Commissie in kennis van de overeenkomstig lid 1 gebruikte andere methoden.
Artikel 7
Wijzigingen in de bijlage ten gevolge van wetenschappelijke en technische ontwikkelingen worden vastgesteld door de Raad op voorstel van de Commissie met gekwalificeerde meerderheid van stemmen.
Artikel 8
1. Wanneer een Lid-Staat op grond van nieuwe informatie of van een herbeoordeling van bestaande informatie van oordeel is dat een in de in artikel 1 bedoelde lijst vastgesteld maximumgehalte een gevaar oplevert voor de gezondheid van mens of dier en dat bijgevolg snel moet worden opgetreden, kan deze Lid-Staat dit gehalte voor zijn grondgebied tijdelijk verlagen. In dat geval stelt hij de andere Lid-Staten en de Commissie onverwijld in kennis van de genomen maatregelen en van de redenen waarom de maatregelen zijn getroffen.
2. De Commissie onderzoekt snel de door de in lid 1 bedoelde Lid-Staat gegeven motiveringen en raadpleegt de Lid-Staten in het kader van het Permanent Planteziektenkundig Comité, hierna te noemen "het Permanent Comité" ; zij brengt onmiddellijk advies uit en neemt de geëigende maatregelen. De Commissie stelt de Raad en de Lid-Staten onmiddellijk in kennis van de genomen maatregelen. Elke Lid-Staat kan de maatregelen van de Commissie binnen vijftien dagen na de kennisgeving aan de Raad voorleggen. De Raad kan binnen vijftien dagen na de datum waarop de zaak aan hem is voorgelegd, met gekwalificeerde meerderheid van stemmen een andersluidend besluit nemen.
3. Wanneer de Commissie van oordeel is dat de in de in artikel 1 bedoelde lijst vastgestelde maximumgehalten moeten worden gewijzigd om de in lid 1 bedoelde moeilijkheden op te lossen en om de menselijke gezondheid te beschermen, leidt zij met het oog op de vaststelling van die wijzigingen de procedure in van artikel 10. In dat geval mag de Lid-Staat, die maatregelen op grond van lid 1 heeft genomen, deze handhaven tot de Raad of de Commissie overeenkomstig de bovengenoemde procedure een besluit heeft genomen.
Artikel 9
1. In gevallen waarin wordt verwezen naar de in dit artikel omschreven procedure, leidt de voorzitter deze procedure, hetzij op eigen initiatief, hetzij op verzoek van een Lid-Staat, onverwijld in bij het Permanent Comité.
2. De vertegenwoordiger van de Commissie legt het Permanent Comité een ontwerp voor van de te nemen maatregelen. Het Permanent Comité brengt advies uit over dit ontwerp binnen een termijn die de voorzitter kan vaststellen naar gelang van de urgentie van de materie. Het Permanent Comité spreekt zich uit met de meerderheid van stemmen die in artikel 148, lid 2, van het Verdrag is voorgeschreven voor de aanneming van de besluiten die de Raad op voorstel van de Commissie dient te nemen. Bij de stemming in het Permanent Comité worden de stemmen van de vertegenwoordigers van de Lid-Staten gewogen overeenkomstig genoemd artikel. De voorzitter neemt niet aan de stemming deel.
3. De Commissie stelt de beoogde maatregelen vast wanneer zij in overeenstemming zijn met het advies van het Permanent Comité.
4. Wanneer de beoogde maatregelen niet in overeenstemming zijn met het advies van het Permanent Comité of indien geen advies is uitgebracht, dient de Commissie onverwijld bij de Raad een voorstel in betreffende de te nemen maatregelen. De Raad besluit met gekwalificeerde meerderheid van stemmen.
5. Indien de Raad na verloop van drie maanden na de indiening van het voorstel bij de Raad geen besluit heeft genomen, worden de voorgestelde maatregelen door de Commissie vastgesteld.
Artikel 10
1. In gevallen waarin wordt verwezen naar de in dit artikel omschreven procedure, leidt de voorzitter deze procedure, hetzij op eigen initiatief, hetzij op verzoek van een Lid-Staat, onverwijld in bij het Permanent Comité.
2. De vertegenwoordiger van de Commissie legt het Permanent Comité een ontwerp voor van de te nemen maatregelen. Het Permanent Comité brengt advies uit over dit ontwerp binnen een termijn die de voorzitter kan vaststellen naar gelang van de urgentie van de materie. Het Permanent Comité spreekt zich uit met de meerderheid van stemmen die in artikel 148, lid 2, van het Verdrag is voorgeschreven voor de aanneming van de besluiten die de Raad op voorstel van de Commissie dient te nemen. Bij de stemming in het Permanent Comité worden de stemmen van de vertegenwoordigers van de Lid-Staten gewogen overeenkomstig genoemd artikel. De voorzitter neemt niet aan de stemming deel. (1) PB nr. L 207 van 15.8.1979, blz. 26.
3. De Commissie stelt de beoogde maatregelen vast wanneer zij in overeenstemming zijn met het advies van het Permanent Comité.
4. Wanneer de beoogde maatregelen niet in overeenstemming zijn met het advies van het Permanent Comité of indien geen advies is uitgebracht, dient de Commissie onverwijld bij de Raad een voorstel in betreffende de te nemen maatregelen. De Raad besluit met gekwalificeerde meerderheid van stemmen.
5. Indien de Raad na verloop van vijftien dagen na de indiening van het voorstel bij de Raad geen besluit heeft genomen, worden de voorgestelde maatregelen door de Commissie vastgesteld.
Artikel 11
1. De Lid-Staten treffen de maatregelen die nodig zijn om uiterlijk op 31 december 1992 aan deze richtlijn te voldoen.
2. Wanneer de Lid-Staten de in lid 1 bedoelde maatregelen treffen, wordt in die maatregelen naar de onderhavige richtlijn verwezen of wordt hiernaar verwezen bij de officiële bekendmaking van die maatregelen. De regels voor deze verwijzing worden vastgesteld door de Lid-Staten.
Artikel 12
Deze richtlijn is gericht tot de Lid-Staten.
Gedaan te Brussel, 27 november 1990.