Nařízení Komise (EHS) č. 2053/89
ze dne 10. července 1989,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu minimálních dovozních cen pro některé zpracované třešně
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 426/86 ze dne 24. února 1986 o společné organizaci trhu s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny [1], naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 1125/89 [2], a zejména na čl. 9 odst. 6 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení (EHS) č. 1676/85 ze dne 11. června 1985 o hodnotě zúčtovací jednotky a přepočítacích koeficientech použitelných pro účely společné zemědělské politiky [3], naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 1636/87 [4], a zejména na čl. 10 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že čl. 9 odst. 1 nařízení (EHS) č. 426/86 stanoví používání minimální dovozní ceny pro některé produkty uvedené v příloze I části B téhož nařízení; že některé zpracované třešně byly nařízením Rady (EHS) č. 2247/88 [5] doplněny do seznamu produktů podléhajících tomuto režimu;
vzhledem k tomu, že nařízení Rady (EHS) č. 3225/88 [6] stanoví obecná pravidla k režimu minimálních dovozních cen pro některé zpracované třešně; že je třeba stanovit prováděcí pravidla k tomuto režimu; že cílem těchto pravidel je zabránit, aby se hospodářské subjekty vyhýbaly dodržování minimálních dovozních cen za použití podvodných praktik, které je obtížné odhalit a účinně potírat; že tyto podvodné praktiky mohou mít vážné důsledky pro trh Společenství s dotyčnými produkty a že nevybrání vyrovnávacích poplatků způsobené uvedenými praktikami představuje značné ztráty v rozpočtových prostředcích;
vzhledem k tomu, že k zabránění podvodům a jejich neblahým důsledkům pro trh s dotyčnými zpracovanými třešněmi je třeba zavést podstatně zesílené celní kontroly; že je třeba, aby vnitrostátní celní orgány prověřovaly, zda je minimální dovozní cena dodržována u každé dovezené zásilky a v případě, že cena dodržena není, vybíraly vyrovnávací poplatek, který je roven rozdílu mezi minimální dovozní cenou a ohlášenou dovozní cenou;
vzhledem k tomu, že hlavním účelem režimu minimálních dovozních cen je zaručit, aby produkty ze třetích zemí nenarušovaly trh Společenství tím, že jejich cena je příliš nízká; že je následně třeba prověřovat skutečné dodržování minimální dovozní ceny až po stadium prodeje; že za účelem prokázání dodržení minimální dovozní ceny je třeba mít přístup k dokladům, které stanoví cenu dalšího prodeje;
vzhledem k tomu, že riziko nepravdivého prohlášení o dovozních cenách je vysoké; že je proto třeba zavést zvláštní postup pro řešení podezřelých případů nepravdivých prohlášení;
vzhledem k tomu, že v případech skutečného nedodržení minimální dovozní ceny musí být zajištěno vybrání vyrovnávacího poplatku; že za tím účelem mohou být produkty propuštěny do volného oběhu podle článku 13 směrnice Rady 79/695/EHS [7] naposledy pozměněné směrnicí 81/853/EHS [8] a podle článku 20 směrnice Rady 82/57/EHS [9] naposledy pozměněné směrnicí 83/371/EHS [10]; že dovozce musí předložit důkaz o dodržení minimální ceny; že je třeba také stanovit časové lhůty pro předložení tohoto důkazu;
vzhledem k tomu, že je také nezbytné zavést zpětné kontroly dovozů; že příslušné orgány členských států musí provádět kontroly na základě vzorků přibližně 10 % dovezených zásilek; že od hospodářských subjektů se proto musí požadovat, aby po určité období uchovávaly příslušné doklady s cílem zpřístupnit je příslušným orgánům; že toto období je třeba omezit na tři roky následující po roce, v němž bylo přijato prohlášení o propuštění do volného oběhu;
vzhledem k tomu, že Komise musí být vyrozuměna o kontrolách prováděných za účelem ověření dodržování minimálních dovozních cen;
vzhledem k tomu, že Řídící výbor pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Zásady a definice
Článek 1
Minimální dovozní cena některých zpracovaných třešní se považuje za dodrženou, jestliže tato dovozní cena není nižší než minimální dovozní cena použitelná v den, kdy je přijato prohlášení o propuštění do volného oběhu.
Článek 2
1. Pro účely tohoto nařízení tvoří dovozní ceny tyto složky:
a) cena FOB v zemi původu a
b) náklady na dopravu a pojištění až do místa vstupu na celní území Společenství.
2. Pro účely odstavce 1 se "cenou FOB" rozumí okamžitá cena vyplácená nebo vyplatitelná za množství produktu obsaženého v zásilce včetně nákladů na umístění zásilky na palubu dopravního prostředku v místě nakládky v zemi původu a jiných nákladů vzniklých v této zemi. Cena FOB nezahrnuje náklady na jakékoliv služby, které nese prodávající od okamžiku, kdy jsou produkty umístěny na palubu dopravního prostředku.
3. Jestliže se zjistí, že ceny při dalším prodeji, přímém nebo prostřednictvím obchodních zprostředkovatelů, jsou o více než 15 % nižší, než činí minimální cena za dovezenou zásilku, považuje se za dovozní cenu vážený průměr těchto cen.
4. Jestliže jsou složky uvedené v odstavci 1 vyjádřeny v jiné měně, než je měna členského státu, v němž jsou produkty propuštěny do volného oběhu, použije se nařízení Komise (EHS) č. 1766/85 [1] Úř. věst. L 168, 28.6.1985, s. 21. o směnných kurzech použitelných pro stanovení celní hodnoty.
5. Dovozní cena musí být uvedena v prohlášení o propuštění do volného oběhu.
6. Pro účely tohoto nařízení se konečným uživatelem rozumí buď producent, který dotyčný produkt používá s cílem zpracovat jej na jiný produkt spadající pod jiný kód KN, než produkty, které jsou uvedeny v prohlášení o propuštění do volného oběhu, nebo maloobchodní prodejce, který prodává výlučně spotřebitelům.
7. Pro účely tohoto nařízení tvoří dovezenou zásilku všechny produkty, které jsou předmětem jednoho a téhož prohlášení o propuštění do volného oběhu.
Článek 3
Minimální dovozní cena se upravuje měnovým koeficientem stanoveným tak, aby byla cena přepočítána podle průměrného směnného kurzu používaného ke stanovení nebo změně peněžních vyrovnávacích poplatků.
Kontrola a zdanění dovozu
Článek 4
Při každém přijetí prohlášení o propuštění do volného oběhu příslušné vnitrostátní orgány porovnají ohlášenou dovozní cenu s minimální dovozní cenou použitelnou pro zboží v den přijetí prohlášení.
Jestliže je cena uvedená na faktuře cenou pro odloženou platbu během období přesahujícího tři měsíce, cena uvedená na faktuře se sníží o 1 % za každý měsíc odkladu poskytnutého nad tyto tři měsíce.
Článek 5
Jestliže je dovozní cena nižší než minimální dovozní cena použitelná na zboží, příslušné vnitrostátní orgány vyberou vyrovnávací poplatek rovnající se rozdílu mezi těmito cenami.
Zvláštní kontrolní postup
Článek 6
1. V případech, ve kterých mají celní orgány opodstatněné pochybnosti o tom, zda cena uvedená v prohlášení o propuštění do volného oběhu odráží skutečnou dovozní cenu, požádají dovozce, aby do šesti měsíců předložil důkaz, že produkt byl prodán za podmínek zaručujících dodržení minimální dovozní ceny, aniž tím je dotčeno použití článku 13 směrnice 79/695/EHS a článku 20 směrnice 82/57/EHS.
2. Lhůta stanovená v odstavci 1 může být na řádně odůvodněnou žádost hospodářského subjektu příslušným orgánem prodloužena nejvýše o tři měsíce.
Článek 7
1. Minimální dovozní cena se považuje za dodrženou, pokud dovozce předloží nejméně na 95 % dovezené zásilky doklad o tom, že produkt byl prodán konečnému uživateli bez dalšího zpracování po zabalení přímo nebo prostřednictvím obchodních zprostředkovatelů za cenu alespoň rovnou minimální dovozní ceně.
2. Jestliže přes veškeré kroky učiněné dovozcem není možné doklad od konečného uživatele předložit, příslušné orgány mohou přijmout jiný doklad v tom smyslu, že produkt byl prodán za podmínek zaručujících, že minimální dovozní cena byla dodržena.
3. Uplatňování tohoto zvláštního kontrolního postupu se nijak nedotýká zpětných kontrol zmíněných v článcích 8, 9 a 10.
Zpětné kontroly
Článek 8
Dovozce s ohledem na zpětné kontroly uchovává pro případ posouzení příslušnými orgány doklad o platbě prodávajícímu a všechny obchodní doklady, jako jsou faktury, smlouvy a korespondence o nákupu a prodeji dotyčných produktů, a to nejméně po dobu tří let následujících po roce, v němž bylo přijato prohlášení o propuštění do volného oběhu.
Článek 9
1. Příslušné orgány provádějí kontroly na základě vzorků.
2. Kontroly musí být každoročně provedeny přibližně u 10 % dovezených zásilek.
Článek 10
Jestliže v průběhu kontroly příslušné orgány zjistí, že minimální dovozní cena nebyla dodržena, vyberou vyrovnávací poplatek snížený o veškeré částky, které byly již dříve zaplaceny jako vyrovnávací poplatek.
Závěrečná ustanovení
Článek 11
Členské státy uvědomí Komisi jednou ročně před koncem prvních šesti měsíců o kontrolách provedených v předcházejícím roce za účelem ověření dodržování minimálních dovozních cen.
Článek 12
Toto nařízení vstupuje v platnost osmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. července 1989.
*****
VERORDENING (EEG) Nr. 2053/89 VAN DE COMMISSIE
van 10 juli 1989
tot vaststelling van bijzondere uitvoeringsbepalingen in verband met de regeling inzake de minimumprijs bij invoer voor bepaalde verwerkte kersen
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE
GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Economische Gemeenschap,
Gelet op Verordening (EEG) nr. 426/86 van de Raad van 24 februari 1986 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector van op basis van groenten en fruit verwerkte produkten (1), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EEG) nr. 1125/89 (2), en met name op artikel 9, lid 6,
Gelet op Verordening (EEG) nr. 1676/85 van de Raad van 11 juni 1985 inzake de waarde van de rekeneenheid en de omrekeningskoersen die in het kader van het gemeenschappelijk landbouwbeleid moeten worden toegepast (3), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EEG) nr. 1636/87 (4), en met name op artikel 10, lid 2,
Overwegende dat in artikel 9, lid 1, van Verordening (EEG) nr. 426/86 is bepaald dat bij invoer van de in bijlage I , deel B, bij die verordening vermelde produkten een minimumprijs wordt ingesteld; dat bij Verordening (EEG) nr. 2247/88 van de Raad (5) bepaalde types van verwerkte kersen zijn opgenomen in de lijst van produkten waarvoor deze regeling geldt;
Overwegende dat bij Verordening (EEG) nr. 3225/88 van de Raad (6) de algemene voorschriften zijn vastgesteld met betrekking tot de regeling inzake de minimumprijs bij invoer voor bepaalde verwerkte kersen; dat de bijzondere uitvoeringsbepalingen van deze regeling moeten worden vastgesteld; dat met deze uitvoeringsbepalingen moet worden voorkomen dat de marktdeelnemers de minimumprijzen omzeilen via frauduleuze handelingen die moeilijk zijn op te sporen en die moeilijk doeltreffend kunnen worden bestreden; dat deze frauduleuze handelingen namelijk ernstige problemen kunnen opleveren voor de communautaire markt van de betrokken produkten en dat voor de begroting aanzienlijke bedragen aan ontvangsten verloren gaan doordat geen compenserende heffingen worden toegepast;
Overwegende dat aanmerkelijk versterkte douanecontroles dienen te worden ingesteld om deze fraudes en het uiterst nadelige effect daarvan voor de markt van de betrokken verwerkte kersen te voorkomen; dat de nationale douanediensten met name moeten nagaan of voor elke ingevoerde partij de minimumprijs bij invoer is nageleefd en dat zij, wanneer deze prijs niet in acht is genomen, een compenserende heffing moeten toepassen die gelijk is aan het verschil tussen de minimumprijs bij invoer en de aangegeven invoerprijs;
Overwegende bovendien dat een regeling inzake minimumprijzen bij invoer vooral moet voorkomen dat produkten uit derde landen tegen te lage prijzen worden ingevoerd en daardoor de markt van de Gemeenschap verstoren; dat daarom tot in het stadium van de verkoop moet worden nagegaan of de minimumprijs bij invoer wel degelijk is nageleefd; dat derhalve, ten bewijze dat de minimumprijs is nageleefd, documenten moeten worden overgelegd waaruit blijkt tegen welke prijs de produkten zijn doorverkocht;
Overwegende dat het risico groot is dat bij invoer onjuiste prijzen worden aangegeven; dat derhalve een speciale procedure moet worden ingesteld voor het geval waarin het vermoeden bestaat dat onjuiste invoerprijzen zijn aangegeven;
Overwegende dat ervoor dient te worden gezorgd dat de verschuldigde compenserende heffing wordt toegepast indien blijkt dat de minimumprijs bij invoer inderdaad niet is nageleefd; dat daarom de produkten ter beschikking worden gesteld bij toepassing van artikel 13 van Richtlijn 79/695/EEG van de Raad (7), laatstelijk gewijzigd bij Richtlijn 81/853/EEG (8), en van artikel 20 van Richtlijn 82/57/EEG van de Commissie (9), gewijzigd bij Richtlijn 83/371/EEG (10) dat voorts de importeur moet aantonen dat de minimumprijs is nageleefd; dat eveneens moet worden bepaald binnen welke termijn dit bewijs moet worden geleverd;
Overwegende dat ook moet worden voorzien in controles achteraf op de invoer; dat de bevoegde instanties van de Lid-Staten steekproefsgewijze controles moeten verrichten op ongeveer 10 % van de ingevoerde partijen; dat dan ook alle relevante documenten een bepaalde tijd moeten worden bewaard om deze aan de bevoegde instanties te kunnen overleggen; dat deze documenten evenwel niet langer hoeven te worden bewaard dan drie kalenderjaren na het jaar waarin de aangifte tot in het vrije verkeer brengen is aanvaard;
Overwegende dat de Commissie in kennis dient te worden gesteld van de verrichte controles op de inachtneming van de minimumprijzen bij invoer;
Overwegende dat het Comité van beheer voor op basis van groenten en fruit verwerkte produkten geen advies heeft uitgebracht binnen de door zijn voorzitter bepaalde termijn,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING
VASTGESTELD:
Beginselen en definities
Artikel 1
De minimumprijs bij invoer voor bepaalde verwerkte kersen is nageleefd wanneer de invoerprijs niet lager is dan de minimumprijs bij invoer op de dag waarop de aangifte tot in het vrije verkeer brengen is aanvaard.
Artikel 2
1. In de zin van deze verordening zijn de elementen van de invoerprijs:
a) de fob-prijs in het land van oorsprong;
b) de reële kosten van vervoer en verzekeringen tot op de plaats van binnenkomst in het douanegebied van de Gemeenschap.
2. In lid 1 wordt onder »fob-prijs" verstaan, de betaalde of te betalen contante prijs voor de goederen van de partij, inclusief de kosten voor het inladen in een transportmiddel op de plaats van lading in het land van oorsprong en andere in dat land gemaakte kosten. Niet in de fobprijs begrepen zijn de kosten van diensten voor rekening van de verkoper vanaf het ogenblik dat de produkten zijn ingeladen.
3. Wanneer blijkt dat meer dan 15 % van een ingevoerde partij rechtstreeks of via handelaren wordt doorverkocht tegen prijzen die beneden de minimumprijs liggen, wordt het gewogen gemiddelde van deze prijzen als invoerprijs beschouwd.
4. Wanneer de in lid 1 bedoelde prijselementen in een andere valuta worden uitgedrukt dan die van de Lid-Staat waar de produkten in het vrije verkeer worden gebracht, geldt Verordening (EEG) nr. 1766/85 van de Commissie van 27 juni 1985 betreffende de bij de bepaling van de douanewaarde te gebruiken wisselkoersen (1).
5. De invoerprijs moet worden vermeld in de aangifte tot in het vrije verkeer brengen.
6. In deze verordening wordt onder eindgebruiker verstaan, een fabrikant die het betrokken produkt verwerkt in een ander produkt, dat niet onder de in de aangifte tot in het vrije verkeer brengen vermelde GN-codes valt, of een detailhandelaar die uitsluitend aan consumenten verkoopt.
7. In de zin van deze verordening is een ingevoerde partij het geheel van produkten waarvoor een zelfde aangifte tot in het vrije verkeer brengen geldt.
Artikel 3
Op de minimumprijs bij invoer wordt een monetaire coëfficiënt toegepast die zo wordt vastgesteld dat deze prijs wordt omgerekend met de voor vaststelling of wijziging van de monetaire compenserende bedragen gebruikte gemiddelde wisselkoers.
Controle en heffing bij invoer
Artikel 4
Telkens wanneer de bevoegde nationale instanties een aangifte tot in het vrije verkeer brengen aanvaarden, vergelijken zij de aangegeven invoerprijs met de minimumprijs bij invoer die voor de betrokken produkten geldt op de dag waarop de aangifte wordt aanvaard.
Indien voor de factuur een betalingstermijn geldt van meer dan drie maanden, wordt voor elke maand boven drie maanden de in de factuur aangegeven prijs met 1 % verlaagd.
Artikel 5
Indien de invoerprijs beneden de voor de produkten geldende minimumprijs bij invoer ligt, passen de bevoegde nationale instanties een compenserende heffing toe die gelijk is aan het verschil tussen deze twee prijzen.
Speciale controleprocedure
Artikel 6
1. Indien de douanediensten gegronde redenen hebben om te betwijfelen dat de in de aangifte tot in het vrije verkeer brengen vermelde prijs de reële invoerprijs is, vragen deze diensten de importeur binnen een termijn van zes maanden het bewijs te leveren dat het produkt is afgezet met inachtneming van de minimumprijs bij invoer onverminderd het bepaalde in artikel 13 van Richtlijn 79/695/EEG en artikel 20 van Richtlijn 82/57/EEG.
2. De bevoegde instantie kan, wanneer de betrokkene daartoe een met redenen omkleed verzoek indient, de in lid 1 bedoelde termijn met maximaal drie maanden verlengen.
Artikel 7
1. De minimumprijs bij invoer wordt geacht te zijn nageleefd wanneer de importeur voor ten minste 95 % van de ingevoerde partij het bewijs levert dat het produkt als zodanig, na verpakking, rechtstreeks of via handelaren aan de eindgebruiker is verkocht tegen een prijs die ten minste gelijk is aan de minimumprijs bij invoer.
2. Indien de importeur ondanks het feit dat hij al het nodige heeft gedaan geen van de eindgebruiker uitgaande bewijsstukken kan overleggen, kunnen de bevoegde instanties andere bewijsstukken aanvaarden waaruit moet blijken dat bij de verkoop van het produkt de minimumprijs is nageleefd.
3. Deze speciale controleprocedure laat de in de artikelen 8, 9 en 10 bedoelde controles achteraf onverlet.
Controles achteraf
Artikel 8
Met het oog op de controles achteraf houdt de importeur gedurende ten minste drie kalenderjaren na het jaar waarin de aangifte tot in het vrije verkeer brengen is aanvaard, de bewijzen van betaling aan de verkoper en alle handelsdocumenten zoals facturen, contracten en briefwisseling met betrekking tot aankoop en verkoop van de betrokken produkten ter beschikking van de bevoegde instanties.
Artikel 9
1. De bevoegde instanties verrichten steekproefsgewijze verificaties.
2. De verificaties dienen ieder kalenderjaar betrekking te hebben op ongeveer 10 % van de ingevoerde partijen.
Artikel 10
Indien de bevoegde instanties bij een verificatie constateren dat de minimumprijzen bij invoer niet zijn nageleefd, innen zij de compenserende heffing, waarop eventueel het reeds als compenserende heffing betaalde bedrag in mindering wordt gebracht.
Slotbepalingen
Artikel 11
De Lid-Staten delen de Commissie een keer per jaar en vóór het einde van het eerste halfjaar mee welke controles in het voorgaande jaar zijn verricht ter verificatie van de naleving van de minimumprijzen bij invoer.
Artikel 12
Deze verordening treedt in werking op de achtste dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke Lid-Staat.
Gedaan te Brussel, 10 juli 1989.