Směrnice Rady 92/36/EHS
ze dne 29. dubna 1992,
kterou se mění, pokud jde o mor koní, směrnice 90/426/EHS o veterinárních předpisech pro přesun koňovitých a jejich dovoz ze třetích zemí
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1]
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu, [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že směrnice 90/426/EHS [4] stanoví veterinární předpisy pro přesun koňovitých a jejich dovoz ze třetích zemí; že uvedená směrnice uvádí hranice oblasti infikované morem koní a pravidla platná pro členské státy s výskytem moru;
vzhledem k tomu, že směrnice 92/35/EHS [5] stanovila kontrolní pravidla; že směrnice 90/426/EHS musí být tudíž pozměněna, aby těmto ustanovením odpovídala,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Článek 5 směrnice 90/426/EHS se nahrazuje tímto:
"Článek 5
1. Členský stát s výskytem moru koní může odesílat koňovité z té části svého území, která je považována za infikovanou ve smyslu odstavce 2 tohoto článku, pouze za podmínek stanovených v odstavci 3 tohoto článku.
2. a) Část území členského státu se považuje za infikovanou morem koní, jestliže:
- byl klinicky, sérologicky (u neočkovaných zvířat), případně epizootologicky prokázán výskyt moru koní v minulých dvou letech, nebo
- očkování proti moru koní byla provedena v posledních 12 měsících.
b) Část území považovaná za infikovanou morem koní musí zahrnovat alespoň:
- ochranné pásmo o poloměru alespoň 100 km kolem každého ohniska nákazy,
- pásmo dozoru přesahující o nejméně 50 km ochranné pásmo, v němž nebylo v posledních 12 měsících prováděno očkování.
c) Pravidla, která upravují tlumící opatření vztahující se k územím a pásmům uvedeným pod písmeny a) a b), a odpovídající výjimky jsou blíže uvedeny ve směrnici 92/35/EHS [6].
d) Všichni očkovaní koňovití nalézající se v ochranném pásmu musí být evidováni a identifikováni v souladu s čl. 6 odst. 1 směrnice 92/35/EHS.
Identifikační doklad, případně veterinární osvědčení, musí obsahovat jasný odkaz na toto očkování.
3. Členský stát může odesílat z území uvedeného v odst 2 písm. b) pouze koňovité, kteří splňují tyto podmínky:
a) musí být odesíláni, s ohledem na vektorový hmyz, pouze během určitých ročních období stanovených postupem podle článku 25;
b) nesmějí v den inspekce uvedené v čl. 4 odst. 1 vykazovat žádné klinické příznaky moru koní;
c) - jestliže nebyli očkováni proti moru koní, musí podstoupit test reakce vazby komplementu na mor koní, popsaný v příloze D, s negativní reakcí, a to dvakrát s časovým odstupem 21 a 30 dnů, přičemž druhý test musí být proveden během deseti dnů před odesláním,
- jestliže byli očkováni, nemusí být očkováni během předcházejících dvou měsíců a musí podstoupit test reakce vazby komplementu popsaný v příloze D ve výše uvedených časových lhůtách, přičemž nesmí být zaznamenáno vyšší množství protilátek. Postupem podle článku 24 může Komise, podle stanoviska Vědeckého veterinárního výboru, uznat jiné kontrolní metody;
d) musí být drženi v karanténní stanici po dobu nejméně 40 dnů před odesláním;
e) během období v karanténě a během přepravy z karanténní stanice do místa odeslání musí být chráněni proti vektorovému hmyzu."
Článek 2
Rozhodnutí Komise 90/552/EHS [7], 90/553/EHS [8], 91/93/EHS [9] a 92/101/EHS [10] se pro účely této směrnice nadále používají.
Postupem podle článku 19 směrnice 92/35/EHS mohou být výše uvedená rozhodnutí pozměněna za účelem přizpůsobení jejich oblasti působnosti ustanovením této směrnice, nebo za účelem budoucího přizpůsobení vědeckému a technologickému vývoji.
Článek 3
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1992. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 29. dubna 1992.
RICHTLIJN 92/36/EEG VAN DE RAAD van 29 april 1992 houdende wijziging, ten aanzien van paardepest, van Richtlijn 90/426/EEG tot vaststelling van veterinairrechtelijke voorschriften voor het verkeer van paardachtigen en de invoer van paardachtigen uit derde landen
DE RAAD VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Economische Gemeenschap, inzonderheid op artikel 43,
Gezien het voorstel van de Commissie (1),
Gezien het advies van het Europese Parlement (2),
Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité (3),
Overwegende dat bij Richtlijn 90/426/EEG (4) de veterinairrechtelijke voorschriften voor het verkeer van paardachtigen en de invoer van paardachtigen uit derde landen zijn vastgesteld; dat in die richtlijn de grenzen zijn vastgesteld van het grondgebied dat is besmet met paardepest alsmede de voorschriften die van toepassing zijn op Lid-Staten die niet vrij zijn van paardepest;
Overwegende dat bij Richtlijn 92/35/EEG (5) controlevoorschriften zijn vastgesteld; dat Richtlijn 90/426/EEG derhalve moet worden aangepast ten einde rekening te houden met deze voorschriften,
HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
Artikel 1
Artikel 5
van Richtlijn 90/426/EEG wordt vervangen door:
"Artikel 5
1. Lid-Staten die niet vrij zijn van paardepest in de zin van artikel 2, onder f), mogen alleen onder de in lid 3 vastgestelde voorwaarden paardachtigen verzenden die afkomstig zijn van het gedeelte van het grondgebied dat is aangemerkt als met paardepest besmet in de zin van lid 2.
2. a) Een deel van het grondgebied van een Lid-Staat wordt aangemerkt als besmet met paardepest indien
- of wel gedurende de laatste twee jaren de aanwezigheid van paardepest is vastgesteld op grond van een klinische, serologische (bij niet-ingeënte dieren) en/of epidemiologische aanwijzing,
- of wel gedurende de laatste twaalf maanden inentingen tegen paardepest zijn verricht.
b) Het deel van het grondgebied dat beschouwd wordt als besmet met paardepest dient ten minste te omvatten:
- een beschermingszone van ten minste 100 km rondom elke haard,
- een zone van toezicht van ten minste 50 km rondom de beschermingszone, waarin gedurende de laatste twaalf maanden geen enkele inenting is verricht.
c) Richtlijn 92/35/EEG (6)() behelst de voorschriften inzake de controle op de bestrijdingsmaatregelen met betrekking tot de onder a) en b) bedoelde grondgebieden en zones, alsmede de daarbij behorende afwijkingen.
d) Elke ingeënte paardachtige die zich in de beschermingszone bevindt, dient te worden geregistreerd en geïdentificeerd overeenkomstig artikel 6, lid 1, van Richtlijn 92/35/EEG.
Deze inenting moet duidelijk worden vermeld in het identificatiedocument en/of op het gezondheidscertificaat.
3. Een Lid-Staat mag uit het in lid 2, onder b), bedoelde grondgebied alleen paardachtigen verzenden die voldoen aan de onderstaande eisen:
a) zij mogen alleen gedurende bepaalde, volgens de procedure van artikel 25 vast te stellen periodes van het jaar worden verzonden, afhankelijk van de activiteit van de vectoren;
b) zij mogen geen enkel klinisch teken van paardepest vertonen op de dag van de in artikel 4, lid 1, bedoelde inspectie;
c) - indien zij niet tegen paardepest zijn ingeënt, dienen zij tweemaal, met een tussenpoos van 21 tot 30 dagen, met een negatieve reactie onderworpen te zijn geweest aan een complementbindingstest voor paardepest als omschreven in bijlage D; de tweede test dient te zijn uitgevoerd in de laatste tien dagen voorafgaand aan de verzending,
- indien zij zijn ingeënt, mogen zij niet in de loop van de laatste twee maanden zijn ingeënt en moeten zij met bovengenoemde tussenpozen onderworpen zijn aan de in bijlage D omschreven complementbindingstest, zonder dat een toename van antilichamen is vastgesteld. De Commissie kan, volgens de procedure van artikel 24, na raadpleging van het Wetenschappelijk Veterinair Comité, andere controlemethoden erkennen;
d) zij moeten gedurende een periode van ten minste 40 dagen voorafgaand aan de verzending verbleven hebben in een quarantainestation;
e) zij dienen gedurende de quarantaineperiode en tijdens het vervoer van het quarantainestation naar de plaats oean verzending beschermd te zijn tegen vectoren.
(7)() PB nr. L 157 van 10. 6. 1992, blz. 19.".
Artikel 2
De Beschikkingen 90/552/EEG (8), 90/553/EEG (9), 91/93/EEG (10) en 92/101/EEG (11) van de Commissie blijven voor de toepassing van deze richtlijn toepasselijk.
Deze beschikkingen kunnen volgens de procedure van artikel 19 van Richtlijn 92/35/EEG worden gewijzigd met het oog op de aanpassing van hun werkingssfeer aan de bepalingen van deze richtlijn of de latere aanpassing aan de wetenschappelijke en technologische ontwikkeling.
Artikel 3
De Lid-Staten doen de nodige wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen in werking treden om uiterlijk op 31 december 1992 aan deze richtlijn te voldoen. Zij stellen de Commissie daarvan onverwijld in kennis.
Wanneer de Lid-Staten deze bepalingen aannemen, wordt in die bepalingen naar de onderhavige richtlijn verwezen of wordt hiernaar verwezen bij de officiële bekendmaking van die bepalingen. De regels voor deze verwijzing worden vastgesteld door de Lid-Staten.
Artikel 4
Deze richtlijn is gericht tot de Lid-Staten.
Gedaan te Luxemburg, 29 april 1992.