Nařízení Komise (ES) č. 1901/2000
ze dne 7. září 2000,
kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 3330/91 o statistice obchodu se zbožím mezi členskými státy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 3330/91 ze dne 7. listopadu 1991 o statistice obchodu se zbožím mezi členskými státy [1], naposledy pozměněné nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1624/2000 [2], a zejména s ohledem na článek 30 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 3046/92 [3], kterým se provádí a mění nařízení (EHS) č. 3330/91, naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2535/98 [4], bylo při různých příležitostech několikrát podstatně změněno.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 2256/92 [5], (ES) č. 1125/94 [6] a (ES) č. 2820/94 [7] dále provádějí nařízení (EHS) č. 3330/91, zejména pokud jde o statistické prahy, lhůty pro předávání výsledků a prahy pro jednotlivé transakce v rámci statistiky obchodu se zbožím mezi členskými státy.
(3) Při dalších změnách nařízení (EHS) č. 3046/92 by měla být související nařízení vypracována způsobem snižujícím zatížení podniků a správních orgánů, kterých se taková nařízení týkají.
(4) S ohledem na zavádění statistiky obchodu se zbožím mezi členskými státy je třeba přesně vymezit oblast působnosti systému Intrastat, jak pokud jde o zboží, které má být zahrnuto, tak pokud jde o zboží, které má být osvobozeno.
(5) Je nutné stanovit datum, od kterého musí zpravodajská jednotka plnit svou zpravodajskou povinnost uvnitř Společenství, a rozsah povinností třetí strany, na niž může zpravodajská jednotka zpravodajskou povinnost převést.
(6) Je třeba podrobně stanovit některá pravidla, kterými se musí příslušné statistické orgány řídit, zejména proto, aby byly účinně spravovány registry hospodářských subjektů uvnitř Společenství.
(7) Klíčový prvek systému Intrastat spočívá ve využívání informací o dani z přidané hodnoty u obchodních transakcí uvnitř Společenství. Aby bylo možné zkontrolovat úplnost statistik, je třeba přesně stanovit informace, které mohou správní orgány v členských státech odpovědné za uplatňování právních předpisů vztahujících se k dani z přidané hodnoty předávat stranám odpovědným za vypracování statistiky obchodu se zbožím mezi členskými státy.
(8) Je třeba co nejvíce snížit zatížení hospodářských subjektů uvnitř Společenství, a to buď jejich osvobozením od zpravodajské povinnosti, nebo zjednodušením postupů. Toto menší zatížení je možné omezit pouze dodatečně vymezenými požadavky na uspokojivou kvalitu statistik. Všechny členské státy musí mít nástroje potřebné k zajištění kvality, přičemž je třeba brat v úvahu jejich hospodářskou a obchodní strukturu.
(9) Je nezbytné stanovit způsob výpočtu prahů týkajících se některých údajů. Pokud jde o statistický postup, je třeba tuto informaci odlišovat od postupu používaného pro statistická hlášení a daňová přiznání.
(10) Přestože jsou zavedeny statistické prahy, existuje stále řada zpravodajských jednotek, které mají zpravodajskou povinnost vykazování značného počtu transakcí nevelké hodnoty v podrobné formě, což představuje zatížení naprosto neúměrné užitečnosti takto získaných informací. Je proto nezbytné toto zatížení snížit.
(11) Je třeba sestavit seznam zboží, jež má být ze statistiky obchodu se zbožím vyloučeno.
(12) Je třeba podrobněji stanovit, které údaje mají být předávány, a jednodušší mechanismy jejich předávání.
(13) Čistá hmotnost vyjádřená v kilogramech je hlavním ukazatelem mezi jednotkami množství a v zásadě by se měla uvádět u každého druhu zboží, avšak pro určité produkty není vhodnou měrnou jednotkou. Zpravodajská jednotka by tudíž měla být v takových případech od povinnosti uvádět čistou hmotnost osvobozena.
(14) Na statistiku obchodu se zbožím mezi členskými státy mohou mít podstatný vliv zvláštní pohyby zboží. Skutečnost, že na úrovni Společenství neexistují harmonizované předpisy, snižuje porovnatelnost statistických údajů mezi členskými státy. Kdekoli je to možné, je třeba zvyšovat harmonizaci statistických předpisů v oblasti zvláštního pohybu zboží dosažením souladu s příslušnými mezinárodními doporučeními.
(15) Aby bylo zajištěno pravidelné a včasné vypracování statistik Společenství o obchodu mezi členskými státy, musí členské státy předkládat výkazy podle společného časového harmonogramu. Je třeba rozlišovat souhrnné výsledky a podrobné výsledky tak, aby byly potřeby uživatele optimálně zajištěny a aby byly vzaty v úvahu požadavky na sběr a zpracování údajů.
(16) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistiku obchodu se zbožím mezi členskými státy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
KAPITOLA 1
OBECNÉ POKYNY
Článek 1
Společenství a členské státy použijí nařízení (EHS) č. 3330/91 (dále jen "základní nařízení") pro vypracování statistiky obchodu se zbožím mezi členskými státy v souladu s pravidly uvedenými v tomto nařízení.
Článek 2
Systém Intrastat platí pro zboží uvedené v čl. 3 odst. 1 směrnice Rady 92/12/EHS [8], bez ohledu na formu a obsah průvodních dokladů, které se vystavují pro jejich pohyb mezi územími členských států.
Článek 3
1. Systém Intrastat neplatí pro:
a) zboží propuštěné do celního režimu aktivního zušlechťovacího styku (režim s podmíněným osvobozením od cla), nebo přepracování pod celním dohledem, nebo zboží z těchto režimů vystupující;
b) zboží, které se pohybuje mezi částmi statistického území Společenství, z nichž alespoň jedna není částí území Společenství podle směrnice Rady 77/388/EHS [9].
Aniž jsou dotčeny celní předpisy, se však ustanovení tohoto nařízení vztahují na uvedené zboží, kromě článků 2, 4, 5, 8 až 20, čl. 24 odst. 1, 2 (vyjma odrážky 3), 3 a 4, a článků 28, 29, 30 a 47.
2. Členské státy jsou odpovědné za sběr údajů uváděných v odstavci 1 na základě celních režimů vztahujících se na takové zboží.
3. Pokud není k dispozici statistická kopie jednotného správního dokladu s údaji uvedenými v čl. 23 odst. 1 a 2 základního nařízení, zašlou celní orgány v souladu s ujednáními dohodnutými uvedenými orgány nejméně jednou měsíčně příslušným statistickým orgánům pravidelný seznam se stejnými údaji podle druhu zboží.
KAPITOLA 2
POSKYTOVATELÉ INFORMACÍ A REGISTRY
Článek 4
1. Každá fyzická či právnická osoba, která poprvé provádí transakce uvnitř Společenství, ať již zboží přijímá či odesílá, se stává zpravodajskou jednotkou ve smyslu čl. 20 odst. 5 základního nařízení.
2. Zpravodajská jednotka uvedená v odstavci 1 poskytuje údaje o svých transakcích uvnitř Společenství prostřednictvím pravidelných hlášení uvedených v článku 13 základního nařízení od měsíce, během kterého dojde k překročení prahu asimilace, a to v souladu s ustanoveními vztahujícími se v tom případě na platný práh.
3. Pokud se změní identifikační číslo zpravodajské jednotky pro účely DPH v důsledku změny vlastnických poměrů, názvu, adresy, právního postavení nebo podobné změny, která neovlivní podstatnou měrou transakce uvnitř Společenství, pravidlo uvedené v odstavci 1 se na zpravodajskou jednotku nemusí použít. Tato dále podléhá zpravodajské povinnosti stejně jako před změnou.
Článek 5
1. Třetí strana, na kterou odkazuje čl. 9 odst. 1 základního nařízení, je dále uváděna jako "třetí deklarant".
2. Třetí deklarant poskytne příslušným vnitrostátním orgánům tyto informace:
a) v souladu s čl. 6 odst. 1 údaje potřebné
- k identifikaci své osoby,
- k identifikaci každé ze zpravodajských jednotek, které na ni převedly zpravodajskou povinnost;
b) za každou zpravodajskou jednotku údaje požadované podle základního nařízení a při jeho provádění.
Článek 6
1. Údaje potřebné pro identifikaci hospodářského subjektu uvnitř Společenství ve smyslu článku 10 základního nařízení jsou tyto:
- úplné jméno a příjmení, popřípadě název firmy,
- úplná adresa včetně poštovního směrovacího čísla,
- identifikační číslo pro účely DPH podle zásad stanovených v čl. 10 odst. 6 základního nařízení.
Statistické orgány uvedené v čl. 10 odst. 1 základního nařízení se však mohou bez jednoho nebo více výše uvedených údajů obejít, nebo mohou hospodářské subjekty uvnitř Společenství osvobodit od povinnosti je poskytovat a stanovit podmínky, za kterých je budou poskytovat.
V členských státech uvedených v čl. 10 odst. 3 základního nařízení předávají správcové daně, na které odkazuje uvedený článek, údaje sloužící k identifikaci hospodářského subjektu uvnitř Společenství výše uvedeným statistickým orgánům, jakmile a když je mají správcové daně k dispozici, pokud nedojde mezi danými orgány k dohodě v jiném smyslu.
2. Minimální seznam údajů, které mají být zaznamenány v registru hospodářských subjektů uvnitř Společenství ve smyslu článku 10 základního nařízení, obsahuje u každého hospodářského subjektu uvnitř Společenství toto:
a) rok a měsíc zápisu do registru;
b) údaj potřebný k identifikaci hospodářského subjektu podle odstavce 1;
c) zda je hospodářský subjekt při odesílání nebo převzetí zpravodajskou jednotkou, nebo třetím deklarantem;
d) pokud jde o zpravodajskou jednotku, celkovou hodnotu jejích operací uvnitř Společenství, podle měsíce a toku zboží, spolu s hodnotou uvedenou v čl. 11 odst. 3 základního nařízení. Tyto informace však není třeba uvádět, pokud je prováděna kontrola údajů, zaznamenaných jako statistické pomocí údajů uvedených v čl. 11 odst. 3 základního nařízení, a pokud je fungování statistických prahů uvedených v článku 28 základního nařízení uskutečňováno odděleně od správy registru hospodářských subjektů uvnitř Společenství.
Příslušné národní orgány mohou v souladu se svými potřebami v registru zaznamenávat i jiné údaje.
Článek 7
S ohledem na provádění čl. 10 odst. 6 základního nařízení lze za odůvodněné výjimky považovat případy, kdy odpovědnost za údaje u daných operací nespočívá na hospodářském subjektu jako na právnické osobě, ale na její jiné složce jako je pobočka, činnostní jednotka nebo místní jednotka.
Článek 8
1. Příslušní správci daně uvedou v seznamech podle čl. 11 odst. 1 základního nařízení hospodářské subjekty uvnitř Společenství, které se v důsledku rozdělení, fúze nebo zániku činnosti během sledovaného období na uvedených seznamech již nevyskytují.
2. Poskytování údajů daňové povahy uvedených v čl. 11 odst. 4 základního nařízení správními orgány členského státu, odpovědnými za uplatňování právních předpisů na daň z přidané hodnoty orgánům tohoto členském státu, které odpovídají za sestavování statistiky obchodu mezi členskými státy, je omezeno na údaje, které jsou plátci DPH povinni poskytovat v souladu s článkem 22 směrnice 77/388/EHS.
Článek 9
1. Zpravodajská jednotka předá informace požadované v základním nařízení a při jeho provádění:
a) v souladu s platnými předpisy Společenství;
b) přímo příslušným vnitrostátním orgánům nebo prostřednictvím sběrných míst, která členské státy založily za tím účelem nebo pro jiné statistické a správní účely;
c) za dané sledované období, podle svého uvážení:
- buď jediným hlášením ve lhůtě, kterou příslušný vnitrostátní orgán stanoví v pokynech pro zpravodajské jednotky,
- nebo několika dílčími hlášeními; v takovém případě mohou příslušné vnitrostátní orgány požadovat, aby s nimi byla uzavřena dohoda o frekvenci a termínech předávání, avšak poslední dílčí hlášení musí být předáno ve lhůtě stanovené v první odrážce.
2. Odchylně od odstavce 1 musí zpravodajská jednotka, která využívá osvobození na základě uplatnění prahu asimilace stanoveného v čl. 28 odst. 4 základního nařízení, splňovat při předávání údajů pouze předpisy příslušných správců daně.
3. Podle článku 34 základního nařízení nebrání ustanovení tohoto článku, která se vztahují na periodicitu poskytovaných hlášení, uzavření dohody stanovující předávání údajů v reálném čase, pokud jsou data přenášeny elektronicky.
4. Odchylně od odstavce 1 se v členských státech, ve kterých je pravidelné statistické hlášení shodné s pravidelným daňovým přiznáním, dávají ustanovení vztahující se na předávání statistických hlášení do souladu s daňovými předpisy Společenství nebo jednotlivých států.
KAPITOLA 3
STATISTICKÉ PRAHY A OSVOBOZENÍ
Oddíl 1
Všeobecné fungování prahů
Článek 10
Členské státy stanoví ročně prahy asimilace a prahy zjednodušení, na které odkazuje článek 28 základního nařízení. Při stanovování těchto prahů členské státy zajistí, aby tyto splňovaly jak požadavky na kvalitu, uvedené v této kapitole, tak plně využívaly možností snížení zatížení hospodářských subjektů uvnitř Společenství.
Článek 11
Pro účely tohoto oddílu se rozumí:
a) "chybou" rozpor mezi výsledky dosaženými při nebo bez uplatnění prahů uvedených v článku 10. Uplatní-li se na výsledky dosažené použitím prahů opravný postup, vypočítá se chyba srovnáním s opravenými výsledky;
b) "celkovou hodnotou" - pro účely úpravy prahu - buď hodnota odeslaného, nebo přijatého zboží vykazovaná za období 12 měsíců hospodářskými subjekty uvnitř Společenství, kromě těch, které jsou osvobozeny podle článku 5 základního nařízení;
c) "mírou pokrytí" - ve vztahu k dané celkové hodnotě - hodnotový podíl odeslaného nebo přijatého zboží, vykázaného hospodářskými subjekty uvnitř Společenství ležícími nad prahem asimilace.
Článek 12
1. Prahy asimilace stanovené členskými státy splní tyto požadavky na kvalitu:
a) Výsledky podle skupin zboží
Každý členský stát zajistí, aby chyba u ročních hodnot u 90 % osmimístných podpoložek kombinované nomenklatury, které představují nejméně 0,005 % celkové hodnoty jeho odeslaného nebo přijatého zboží, nepřekročila 5 %.
Každý členský stát však může zvýšit tento požadavek na kvalitu až na takovou míru, že chyba u ročních hodnot u 90 % osmimístných podpoložek kombinované nomenklatury, které představují nejméně 0,001 % z celkové hodnoty jeho odeslaného nebo přijatého zboží, nepřekročí 5 %.
b) Výsledky podle partnerských zemí
Každý členský stát zajistí, že s výjimkou zemí, které představují méně než 3 % z celkové hodnoty jeho odeslaného nebo přijatého zboží, nepřekročí chyba u ročních hodnot jeho výsledků podle partnerských zemí 1 %.
2. Pokud je podíl členského státu na celkové hodnotě odeslaného nebo přijatého zboží nižší než 3 %, může se členský stát odchýlit od požadavků na kvalitu stanovených v odst. 1 písm. a) prvním pododstavci. V takových případech se hodnoty 90 % a 0,005 % nahradí hodnotami 70 % a 0,01 %.
3. Aby členské státy splnily požadavky na kvalitu stanovené v odstavcích 1 a 2, založí výpočet svých prahů na výsledcích obchodu s ostatními členskými státy za období 12 měsíců před stanovením prahů.
U členských států, které tento výpočet nemohou provést z důvodu neúplných informací, se prahy asimilace stanovují na úrovni ležící mezi nejnižší a nejvyšší hodnotou prahů ostatních členských států. Toto ustanovení však není závazné pro členské státy, které jsou osvobozeny podle odstavce 2.
4. Pokud použití prahů vypočtených podle tohoto článku vede u některých skupin zboží k výsledkům, které nesplňují přiměřeně požadavky na kvalitu stanovené v odstavcích 1 a 2, a pokud tyto prahy není možné snížit bez omezení úlevy, kterou hospodářským subjektům uvnitř Společenství zaručuje článek 10, lze z podnětu Komise nebo na žádost členského státu přijmout vhodná opatření postupem podle článku 30 základního nařízení.
Článek 13
1. Pro stanovení prahů zjednodušení mohou členské státy stanovit:
- hodnotu prahů vyšší než 100000 EUR, podle čl. 28 odst. 9 prvního pododstavce základního nařízení, pokud zajistí, že nejméně 95 % celkové hodnoty jejich odeslaného nebo přijatého zboží bude zahrnuto v pravidelných hlášeních, obsahujících všechny údaje požadované podle článku 23 základního nařízení,
- pokud se u nich použije osvobození podle čl. 12 odst. 2, hodnotu prahů nižší než 100000 EUR, podle čl. 28 odst. 9 druhého pododstavce základního nařízení, v míře potřebné pro zajištění toho, že nejméně 95 % celkové hodnoty jejich odeslaného nebo přijatého zboží bude zahrnuto v pravidelných hlášeních, obsahujících všechny údaje požadované podle článku 23 základního nařízení,.
2. Zpravodajská jednotka podávající hlášení podle zjednodušených pravidel čl. 28 odst. 5 základního nařízení vykáže nejvýše deset relevantních podpoložek kombinované nomenklatury, které jsou pro sledované období hlášení hodnotově nejdůležitější. Pro zbývající produkty se použije kód 99500000.
Článek 14
1. Pro úpravu prahů asimilace se požadavky na kvalitu uvedené v článku 12 považují za splněné, pohybuje-li se pokrytí na úrovni dosažené v době stanovení prahů.
2. Podmínka stanovená v odstavci 1 je splněna, pokud členské státy
a) vypočítají své prahy pro rok následující po běžném roce na základě posledních dostupných výsledků obchodu s ostatními členskými státy za období 12 měsíců a
b) stanoví prahy na úrovni, která umožní stejné pokrytí v období takto vymezeném, jako v období použitém jako základ pro výpočet jejich prahů pro běžný rok.
Pokud členské státy použijí ke splnění této podmínky jinou metodu, oznámí toto Komisi.
3. Členské státy mohou snížit míru pokrytí, pokud i nadále zajistí plnění požadavků na kvalitu stanovených v článku 12.
4. Členské státy upravují každoročně své prahy asimilace výpočtem. Prahy upravují, pouze představuje-li úprava změnu prahu nejméně o 10 % hodnoty za běžný rok.
Článek 15
1. S ohledem na úpravu prahů zjednodušení členské státy, které je stanovily:
- na úrovni vyšší, než jsou hodnoty stanovené v čl. 28 odst. 8 základního nařízení, zajistí splnění podmínky stanovené v čl. 13 odst. 1 první odrážce tohoto nařízení,
- na úrovni nižší, než jsou výše uvedené hodnoty, protože jsou osvobozeny podle čl. 12 odst. 2, zajistí dodržení limitu stanoveného v čl. 13 druhé odrážce tohoto nařízení.
2. Pro splnění podmínky uvedené v čl. 13 odst. 1 první odrážce nebo dodržení limitu uvedeného v čl. 13 odst. 1 druhé odrážce je postačující, aby členské státy vypočítaly úpravu prahů zjednodušení pomocí metody uvedené v čl. 14 odst. 2 pro úpravu prahů asimilace. Použijí-li členské státy odlišnou metodu, oznámí toto Komisi.
Článek 16
Informace vztahující se k úpravě prahů zjednodušení a asimilace se zveřejní nejpozději dne 31. října předchozího roku.
Článek 17
1. Zpravodajské jednotky jsou osvobozeny od svých povinností v míře, kterou umožňuje použití prahů asimilace a zjednodušení, stanovených pro daný rok, a to za předpokladu, že tyto prahy nebyly v předchozím roce překročeny.
2. Přijatá opatření platí u jednotlivých statistických prahů po celý rok.
Pokud však hodnota transakcí uskutečněných uvnitř Společenství zpravodajskou jednotkou překročí v některém období roku práh, který se na ni vztahuje, poskytne tato jednotka údaje o svých transakcích uvnitř Společenství za měsíc, v němž byl tento práh překročen, a to v souladu s ustanoveními vztahujícími se na příslušný práh. Pokud toto ustanovení zahrnuje předávání pravidelných hlášení uvedených v článku 13 základního nařízení, stanoví členské státy lhůtu pro předání těchto hlášení podle vlastních administrativních postupů.
Článek 18
Členské státy sdělují Komisi údaje týkající se vypočítaných prahů nejpozději dva týdny před jejich zveřejněním. Na žádost Komise sdělují také údaje požadované pro vyhodnocení těchto prahů, a to jak za období, na němž je jejich výpočet založen, tak za daný kalendářní rok.
Oddíl 2
Zvláštní prahy a osvobození
Článek 19
K provádění čl. 24 odst. 3 tohoto nařízení a čl. 23 odst. 3 základního nařízení stanoví členské státy samostatné prahy pro přijaté a odeslané zboží na takové úrovni, aby nejméně 95 % zpravodajských jednotek bylo osvobozeno od povinnosti poskytovat údaje o "statistické hodnotě zboží", "dodacích podmínkách", "způsobu dopravy" a "statistickém postupu".
Pokud jde o "statistickou hodnotu zboží", členské státy zajistí, aby bylo pokryto alespoň 70 % celkové hodnoty jimi přijatého nebo odeslaného zboží. Limit 95 % zpravodajských jednotek lze snížit na 90 %, pokud není dosažena míra pokrytí 70 % z celkové hodnoty jimi přijatého nebo odeslaného zboží.
Členské státy vypočítají tyto limity z nejnovějších dostupných výsledků obchodu s ostatními členskými státy za období 12 měsíců.
Údaje vztahující se k zavádění těchto prahů se zveřejní nejpozději do 31. října 2000.
Členské státy mohou upravovat prahy každý kalendářní rok, pokud i nadále zajistí plnění požadavků na kvalitu stanovených v tomto článku. Dotyčné členské státy zveřejňují údaje vztahující se k úpravě prahů nejpozději do 31. října předchozího roku.
Článek 20
1. Prahovou hodnotu pro jednotlivé transakce lze použít za podmínek stanovených v odstavcích 2 a 3. Aniž je dotčen odstavec 2, umožní tento práh zpravodajským jednotkám uvést všechny transakce, jejichž hodnota nedosahuje tohoto prahu, pod souhrnnou položku kombinované nomenklatury; v takovém případě se použití článku 23 základního nařízení omezí na poskytování těchto údajů:
- při přijetí: členský stát odeslání,
- při odeslání: členský stát určení,
- hodnota zboží.
Souhrnná položka, na kterou odkazuje odstavec 1, se označí kódem KN 99500000.
Pro účely tohoto článku se "transakcí" rozumí jakákoli operace definovaná v čl. 25 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení.
Práh pro každou transakci je 100 EUR.
2. V kontextu tohoto článku mohou členské státy zamítnout nebo omezit uplatnění možnosti poskytované v odstavci 1, pokud mají za to, že cíl zachování uspokojivé kvality statistických údajů převažuje nad potřebou snížit zatížení spojené s hlášením údajů.
3. Členské státy mohou žádat po zpravodajských jednotkách, aby předem požádaly vnitrostátní orgán, odpovědný za vypracovávání statistiky obchodu se zbožím mezi členskými státy, o povolení využít možnost uvedenou v odstavci 1.
4. Členské státy předají na požádání Komise údaje potřebné pro vyhodnocení používání tohoto článku.
Článek 21
Údaje, které se týkají zboží uvedeného na seznamu v příloze I se vyjímají ze zpracování, a v důsledku toho, podle čl. 25 odst. 4 základního nařízení, také ze statistického zjišťování.
KAPITOLA 4
STATISTICKÉ ÚDAJE
Článek 22
Na nosiči statistických informací se členské státy, jejichž statistické území je definováno v nomenklatuře zemí vydávané každý rok podle čl. 9 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1172/95 [10], označují těmito kódy:
Belgie | BE nebo 017 |
Dánsko | DK nebo 008 |
Německo | DE nebo 004 |
Řecko | GR nebo 009 |
Španělsko | ES nebo 011 |
Francie | FR nebo 001 |
Irsko | IE nebo 007 |
Itálie | IT nebo 005 |
Lucembursko | LU nebo 018 |
Nizozemsko | NL nebo 003 |
Rakousko | AT nebo 038 |
Portugalsko | PT nebo 010 |
Finsko | FI nebo 032 |
Švédsko | SE nebo 030 |
Spojené království | GB nebo 006 |
Článek 23
Pro účely určení množství zboží uváděného na nosiči dat se rozumí
a) "čistou hmotností" skutečná hmotnost zboží bez veškerých obalů. Uvádí se v kilogramech. Uvádění čisté hmotnosti je pro zpravodajské jednotky nepovinné u podpoložek kombinované nomenklatury stanovených v příloze II. Pro informování zpravodajských jednotek o případných aktualizacích přílohy na základě ročních změn v kombinované nomenklatuře se v Úředním věstníku Evropských společenství (řada C) zveřejňují vysvětlující poznámky;
b) "doplňkovými jednotkami" měrné jednotky vyjadřující množství, kromě jednotek vyjadřujících hmotnost v kilogramech. Musí být uváděny v souladu s údaji stanovenými v platné verzi kombinované nomenklatury u příslušných podpoložek, jejichž seznam je zveřejněn v části I "Úvodní ustanovení" uvedené nomenklatury.
Článek 24
1. Hodnota zboží uvedená v čl. 23 odst. 1 písm. d) základního nařízení se uvádí na nosiči statistických informací podle zásad definovaných v odstavci 2 a odstavci 3.
2. Hodnota zboží, která má být vykazována v poli "fakturovaná částka" na nosiči statistických informací, je zdanitelná částka, kterou je třeba stanovit pro účely zdanění v souladu se směrnicí 77/388/EHS. U výrobků podléhajících spotřební dani však částka této daně nesmí být zahrnuta v hodnotě zboží.
Pokud není třeba částku podléhající zdanění vykazovat pro účely zdanění, odpovídá hodnota zboží, kterou je třeba oznámit, fakturované hodnotě bez DPH, nebo v ostatních případech částce, která by byla fakturována v případě jakéhokoli prodeje nebo nákupu.
V případě zpracování na základě smluvního vztahu se hodnota zboží určená k vykazování rovná - s přihlédnutím k těmto procesům a v návaznosti na ně - celkové částce, která by se fakturovala v případě jakéhokoli prodeje nebo nákupu.
3. Statistická hodnota zboží, jak je definována v odstavci 5, se též předává v poli určeném k tomuto účelu na nosiči statistických informací poskytovatelům informací, jejichž roční přijaté nebo odeslané zásilky překračují limity stanovené každým členským státem v souladu s článkem 19.
4. Odchylně od odstavce 3 mohou členské státy osvobodit zpravodajské jednotky od povinnosti vypracovávat hlášení o statistické hodnotě zboží.
V takovém případě vypočítají příslušné členské státy statistickou hodnotu zboží, jak je definováno v odstavci 5, podle druhů zboží.
5. Statistická hodnota se zakládá na hodnotě zboží, které vykazují zpravodajské jednotky podle odstavce 2. Zahrnuje pouze vedlejší výdaje jako náklady na dopravu a pojištění, jež se vztahují na část trasy, která je:
- u odesílaných zásilek na statistickém území členského státu odeslání,
- u přijatých zásilek mimo statistické území členského státu přijetí.
6. Hodnota zboží definovaná v předchozích odstavcích se vykazuje v národní měně, přičemž použitý směnný kurs je:
- kurs použitelný pro stanovení zdanitelné částky pro účely zdanění, pokud je stanoven,
- v ostatních případech úřední směnný kurs v době vypracování hlášení, nebo kurs, který se použije pro výpočet pro celní účely, pokud se členské státy nerozhodnou pro zvláštní ustanovení.
7. V souladu s článkem 26 základního nařízení se hodnotou zboží uvedenou ve výkazech předávaných Komisi rozumí statistická hodnota vymezená v odstavci 5.
8. Na žádost Komise jí členské státy poskytnou údaje, na základě kterých je možné vyhodnotit uplatňování odstavce 3.
Článek 25
1. Pro účely této kapitoly se rozumí:
a) "transakcí" jakákoli operace, ať už obchodní či nikoli, na základě které dochází k pohybu zboží zahrnovaného do statistiky obchodu se zbožím mezi členskými státy;
b) "druhem transakce" množina charakteristik, které odlišují jednu transakci od druhé.
2. Jednotlivé transakce se rozlišují podle své povahy podle seznamu v příloze III.
Povaha transakce se na nosiči informací určí číslem kódu odpovídajícího příslušné skupině sloupce A ve výše uvedeném seznamu.
3. V rámci limitů uvedených v seznamu, na který odkazuje odstavec 2, mohou členské státy předepsat sběr informací o povaze transakce až do úrovně, kterou používají pro sběr informací o obchodu s třetími zeměmi, bez ohledu na to, zda je shromažďují v této souvislosti jako údaje o povaze transakce, nebo jako údaje o celním režimu.
Článek 26
1. "Zemí původu" se rozumí země původu zboží.
Zboží, které je zcela získáno v některé zemi, má v této zemi svůj původ.
Zboží, na jehož výrobě se podílí dvě nebo více zemí, má původ v té zemi, kde se uskuteční poslední podstatné ekonomicky odůvodněné zpracování nebo opracování provedené v podniku vybaveném pro tento účel a vedoucí k výrobě nového výrobku, nebo představující důležitou fázi výroby.
2. Země původu je označena kódem přiděleným zemi v nejnovější verzi klasifikace zemí, na kterou odkazuje článek 9 nařízení (ES) č. 1172/95 naposledy pozměněného nařízením Rady (ES) č. 374/98 [11].
Článek 27
1. "Regionem původu" se rozumí region členského státu odeslání, v němž bylo zboží vyrobeno nebo smontováno, sestaveno, zpracováno, opraveno nebo udržováno. Pokud není region původu znám, nahradí se regionem, v němž proběhl obchod, nebo z něhož bylo zboží odesláno.
2. "Regionem určení" se rozumí region členského státu přijetí, v němž má být zboží spotřebováno nebo sestaveno, smontováno, zpracováno, opraveno nebo udržováno. Pokud není region určení znám, nahradí se regionem, v němž má proběhnout obchod, nebo do něhož se má zboží odeslat.
3. Každý členský stát využívající možnosti podle čl. 23 odst. 2 písm. b) základního nařízení sestaví seznam regionů a stanoví kód o nejméně dvou znacích, kterým se tyto regiony označují na nosiči informací.
Článek 28
1. Pro účely tohoto nařízení se "dodacími podmínkami" rozumějí ustanovení kupní smlouvy, která stanoví povinnosti prodávajícího a kupujícího podle podmínek Incoterms Mezinárodní obchodní komory, uvedených v seznamu v příloze IV.
2. V rámci limitů, které jsou stanoveny v článku 19 a na které odkazuje seznam uvedený v odstavci 1, mohou členské státy předepsat, aby se údaje o dodacích podmínkách uváděly na nosičích informací, a mohou stanovit podrobné pokyny k jejich vykazování.
Článek 29
1. "Předpokládaný druh dopravy" identifikuje při odesílání druh dopravy definovaný aktivními dopravními prostředky, kterými má zboží opustit statistické území členského státu odeslání; při příjezdu tento údaj identifikuje druh dopravy definovaný aktivními dopravními prostředky, kterými má zboží vstoupit na statistické území členského státu přijetí.
2. V rámci limitů, které jsou stanoveny v článku 19, jsou druhy dopravy uváděné na nosičích informací tyto:
Kód | Název |
1 | Námořní doprava |
2 | Železniční doprava |
3 | Silniční doprava |
4 | Letecká doprava |
5 | Poštovní zásilky |
7 | Zabudovaná dopravní zařízení |
8 | Vnitrozemská vodní doprava |
9 | Vlastní pohon |
Druh dopravy se označí na daném nosiči informací odpovídajícím číslem kódu.
Článek 30
1. "Statistickým postupem" se rozumí kategorie odeslání nebo přijetí, která není přiměřeně uvedena ve sloupci A nebo B seznamu transakcí v příloze III.
2. V rámci limitů, které jsou stanoveny v článku 19, mohou členské státy předepsat shromažďování údajů o statistických postupech na nosiči informací a vydat podrobné pokyny k jejich vykazování.
HLAVA II
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ
KAPITOLA 1
DEFINICE A OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 31
1. "Zvláštními pohyby zboží" ve smyslu článku 33 základního nařízení se rozumí pohyby zboží, které mají zvláštní charakteristiky významné pro interpretaci údajů a jsou odvozeny buď z pohybu zboží samotného, nebo z druhu zboží, z povahy transakce, která má za následek pohyb zboží, nebo ze zpravodajské jednotky.
2. Zvláštními pohyby zboží se rozumí:
a) kompletní průmyslové celky;
b) plavidla a letadla podle definice v kapitole 3;
c) mořský rybolov;
d) zásoby a provozní a pomocný materiál pro plavidla a letadla;
e) časově rozložené zásilky;
f) vojenské dodávky;
g) zařízení na volném moři;
h) kosmické lodě a kosmické nosné rakety;
i) náhradní díly motorových vozidel a letadel;
j) odpady.
3. Pokud není v tomto nařízení nebo v článku 30 základního nařízení stanoveno jinak, vykazují se zvláštní pohyby zboží v souladu s příslušnými vnitrostátními předpisy členských států.
4. Aniž je dotčen článek 13 základního nařízení, členské státy přijmou patřičná opatření k provádění této hlavy, a v případě potřeby mohou používat jiné statistické informační zdroje, než které jsou uvedeny v nařízení Komise (EHS) č. 3590/92 [12].
KAPITOLA 2
KOMPLETNÍ PRŮMYSLOVÉ CELKY
Článek 32
1. "Kompletním průmyslovým celkem" se rozumí kombinace strojů, přístrojů, zařízení, vybavení, nástrojů a materiálů, dále jen "komponentů", které spadají pod různé položky harmonizovaného systému a které dohromady slouží jako velkokapacitníjednotka pro výrobu zboží nebo poskytování služeb.
Při sestavení kompletního průmyslového celku je možné jako komponenty uvést i jiné zboží, pokud toto zboží není osvobozeno od statistického zpracování podle základního nařízení.
2. Při vykazování odeslání nebo příjmu kompletních průmyslových celků je možno používat zjednodušené celní prohlášení. Zpravodajským jednotkám se umožní na jejich vlastní žádost použití takového zjednodušeného celního prohlášení v souladu s podmínkami stanovenými v této kapitole.
3. Zjednodušené celní prohlášení je možné použít pouze u kompletních průmyslových celků, jejichž celková statistická hodnota je vyšší než 1,5 miliónu EUR, pokud se nejedná o opakované použití kompletních průmyslových celků.
Celková hodnota kompletního průmyslového celku se vypočítává jako součet odpovídajících statistických hodnot komponentů a odpovídajících statistických hodnot zboží, na které odkazuje odst. 1 druhý pododstavec. Hodnota braná v úvahu je fakturovaná hodnota zboží, nebo hodnota, která by byla fakturována v případě prodeje nebo koupě.
Článek 33
1. Pro účely této kapitoly se komponenty uvedené v příslušné kapitole klasifikují do patřičné podpoložky kompletních průmyslových celků v kapitole 98, pokud příslušný orgán stanovený v článku 35 nepožaduje, aby zboží bylo klasifikováno v kapitole 98 pod příslušnou podpoložkou kompletních průmyslových celků v klasifikační položce harmonizovaného systému, nebo aby se použila ustanovení odstavce 2.
Zjednodušené celní prohlášení však nevylučuje, že příslušný orgán může klasifikovat některé komponenty pod příslušnou podpoložkou kombinované nomenklatury ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 [13].
2. Pokud příslušný orgán, na který odkazuje odstavec 1, má za to, že hodnota položek kompletního průmyslového celku je příliš malá na to, aby bylo oprávněno jejich uvádění v podpoložkách vztahujících se ke kapitolám, do kterých patří, použijí se specifické podpoložky uváděné v kombinované nomenklatuře.
Článek 34
Pro stanovení číselných kódů pro podpoložky kompletních průmyslových celků platí v souladu s kombinovanou nomenklaturou tato pravidla:
1. Kód se skládá z osmi číselných znaků.
2. První dva znaky jsou 9 a 8.
3. Třetí znak je 8 a slouží k označení vývozu kompletních průmyslových celků.
4. Čtvrtý znak se mění od 0 do 9 podle hlavní ekonomické činnosti vykonávané kompletním průmyslovým celkem a podle této klasifikace:
Kód | Ekonomická činnost |
0 | Energetika (včetně výroby a distribuce horké páry a teplé vody) |
1 | Dobývání neenergetických surovin (včetně přípravy rud kovů a dobývání rašeliny); zpracování a opracování kamene a jiných surovin; výroba a zpracování skla |
2 | Průmysl železa a oceli; výroba produktů z kovu (bez strojírenského a automobilového průmyslu) |
3 | Strojírenství a výroba automobilů; výroba přístrojů |
4 | Chemický průmysl (včetně výroby umělých a syntetických vláken); gumárenský a plastikářský průmysl |
5 | Potravinový, nápojový a tabákový průmysl |
6 | Textilní, kožedělný, obuvní a oděvní průmysl |
7 | Dřevařský a papírenský průmysl (včetně tisku a vydavatelských činností); zpracovatelský průmysl jinde neuvedený |
8 | Doprava (kromě služeb spojených s dopravou, služeb cestovních kanceláří, dopravních dispečinků a jiných kanceláří zprostředkovávajících přepravu osob nebo zboží a skladování) a komunikace |
9 | Získávání, čištění a distribuce vody; služby spojené s dopravou; ekonomické činnosti jinde neuvedené. |
5. Pátý a šestý číselný znak odpovídají číslu kapitoly kombinované nomenklatury, do které podpoložka patří. Pro účely čl. 33 odst. 2 však je pátý a šestý znak 9.
6. Pro podpoložky kompletních průmyslových celků platí, že na úrovni:
- kapitoly kombinované nomenklatury je sedmý a osmý číselný znak 0,
- položky harmonizovaného systému odpovídají sedmý a osmý znak třetímu a čtvrtému znaku této položky.
7. Příslušný orgán, na který odkazuje čl. 33 odst. 2, předepíše označení a číselný kód, který se použije v nosiči statistických informací, aby bylo možné identifikovat komponenty kompletního průmyslového celku.
Článek 35
1. Zpravodajské jednotky nesmí použít zjednodušené celní prohlášení bez předchozího povolení orgánu odpovědného za vypracovávání statistik obchodu mezi členskými státy, v souladu s prováděcími pravidly, která jednotlivé členské státy přijmou v rámci této kapitoly.
2. V případě kompletního průmyslového celku, s jehož komponenty obchoduje několik členských států, se povolení k použití zjednodušeného celního prohlášení uděluje každým členským státem pro toky, které se ho týkají.
KAPITOLA 3
PLAVIDLA A LETADLA
Článek 36
Pro účely této kapitoly se rozumí:
a) "plavidly" plavidla pro námořní plavbu, uvedená v doplňkových poznámkách 1 a 2 ke kapitole 89 kombinované nomenklatury, a válečné lodě;
b) "letadly" letadla spadající pod kód KN 8802, pro civilní použití, pokud jsou používána leteckou společností, nebo pro vojenské použití;
c) "vlastnictvím plavidla nebo letadla" skutečnost, že fyzická nebo právnická osoba je evidována nebo registrována jako vlastník plavidla nebo letadla;
d) "partnerskou zemí":
- při přijetí: členský stát výroby, pokud je plavidlo nebo letadlo nové a bylo vyrobeno ve Společenství. Jinak se partnerskou zemí rozumí členský stát, ve kterém je usazena fyzická nebo právnická osoba převádějící vlastnictví plavidla nebo letadla,
- při odeslání: členský stát, ve kterém je usazena fyzická nebo právnická osoba, na kterou je vlastnictví plavidla nebo letadla převáděno.
Článek 37
1. Statistika obchodu mezi členskými státy a výkazy, předávané Komisi v daném státě, zahrnují:
a) převod vlastnictví plavidla nebo letadla z fyzické nebo právnické osoby usazené v jiném členském státě na fyzickou nebo právnickou osobu usazenou v daném členském státě; taková transakce se vykazuje jako přijetí;
b) převod vlastnictví plavidla nebo letadla z fyzické nebo právnické osoby usazené v daném členském státě na fyzickou nebo právnickou osobu usazenou v jiném členském státě; taková transakce se vykazuje jako odeslání.
Pokud je plavidlo nebo letadlo nové, odeslání se vykazuje v členském státě výroby;
c) odeslání nebo přijetí plavidel nebo letadel za účelem provedení prací ve smluvním vztahu nebo po jejich skončení.
2. Měsíční výkazy transakcí sdělované Komisi, na které odkazuje odst. 1 písm. a) a b), zahrnují tyto údaje:
a) kód odpovídající členění klasifikace výrobků uvedené v článku 21 základního nařízení;
b) kód partnerské země;
c) u plavidel množství v kusech a v jiných doplňkových jednotkách stanovených v nomenklatuře; u letadel množství v čisté hmotnosti a v doplňkových jednotkách;
d) statistickou hodnotu.
KAPITOLA 4
ZÁSOBY A PROVOZNÍ A POMOCNÝ MATERIÁL PRO PLAVIDLA A LETADLA
Článek 38
Pro účely této kapitoly se rozumí:
- "zásobami pro plavidla a letadla" výrobky určené ke spotřebě posádek a cestujících na plavidlech nebo v letadlech,
- "provozním a pomocným materiálem pro plavidla a letadla" výrobky potřebné na plavidlech a letadlech (pohonné hmoty, oleje, maziva atd.) pro provoz motorů, strojů a jiných zařízení,
- "plavidlem nebo letadlem z jiného členského státu" - pro konkrétní členský stát, a jako protiklad k "národnímu" plavidlu nebo letadlu - plavidlo nebo letadlo, u kterých je fyzická nebo právnická osoba zabezpečující jeho obchodní využití usazena v jiném členském státě.
Článek 39
1. Statistika obchodu mezi členskými státy a výkazy, předávané Komisi v daném státě, zahrnují:
a) dodávky zásob a provozního a pomocného materiálu pro plavidla a letadla z jiného členského státu, která se nacházejí v přístavu nebo na letišti vykazujícího členského státu, pokud jde o zboží Společenství nebo o zboží třetích zemí, které bylo propuštěno do celního režimu aktivního zušlechťovacího styku nebo přepracování pod celním dohledem; taková transakce se vykazuje jako odeslání;
b) dodávky zásob a provozního a pomocného materiálu z jiného členského státu pro vnitrostátní plavidla a letadla, která se nacházejí v přístavu nebo na letišti vykazujícího členského státu; taková transakce se vykazuje jako přijetí.
2. Měsíční hlášení o dodávkách uvedených v odst. 1 písm. a), předávaná členskými státy Komisi, obsahují tyto údaje:
a) nejméně kód výrobku podle tohoto zjednodušeného kódování:
- 99302400: zboží z kapitoly 1 až 24 harmonizovaného systému,
- 99302700: zboží z kapitoly 27 harmonizovaného systému,
- 99309900: zboží zařazené jinde;
b) zvláštní kód země QR (nebo 951);
c) množství v jednotkách čisté hmotnosti;
d) statistickou hodnotu.
KAPITOLA 5
ČASOVĚ ROZLOŽENÉ ZÁSILKY
Článek 40
Pro účely této kapitoly se "časově rozloženými zásilkami" rozumí komponenty kompletního zboží, které bylo z obchodních nebo dopravních důvodů rozebráno na více částí a bylo odesláno nebo přijato v průběhu více sledovaných období.
Článek 41
V měsíčních výkazech předávaných Komisi členskými státy se údaje o přijetí a odeslání časově rozložených zásilek vykazují pouze jednou, tj. v měsíci přijetí nebo odeslání poslední časově rozložené zásilky, s uvedením plné hodnoty kompletního zboží a odpovídajícího kódu nomenklatury.
KAPITOLA 6
VOJENSKÉ DODÁVKY
Článek 42
1. Statistika obchodu mezi členskými státy a výkazy, předávané Komisi, zahrnují zaslání a přijetí zboží pro vojenské účely podle definice tohoto zboží platné v členských státech.
2. Měsíční výkazy transakcí uvedených v odstavci 1, předávané Komisi členskými státy, zahrnují tyto údaje:
a) kód podle členění klasifikace uvedené v článku 21 základního nařízení;
b) kód partnerského členského státu;
c) množství v jednotkách čisté hmotnosti a případně v doplňkových jednotkách;
d) statistickou hodnotu.
3. Členské státy, které nemohou provádět ustanovení odstavce 2 z důvodu zachování vojenského tajemství, přijmou nezbytná opatření, aby měsíční výkazy, předávané Komisi, obsahovaly alespoň statistickou hodnotu zaslání a přijetí zboží určeného pro vojenské účely.
KAPITOLA 7
ZAŘÍZENÍ NA VOLNÉM MOŘI
Článek 43
1. Pro potřeby této kapitoly se "zařízením na volném moři" rozumí zařízení a vybavení instalovaná na volném moři za účelem provádění průzkumu a těžby nerostných surovin.
2. "Zahraničním" zařízením se rozumí zařízení, u kterého je fyzická nebo právnická osoba odpovědná za jeho obchodní využití - na rozdíl od "národních" zařízení - usazená v jiném členském státu.
Článek 44
1. Statistika obchodu mezi členskými státy a výkazy, předávané Komisi v daném státě, zahrnují:
a) přímé dodávky zboží z jiného členského státu nebo zahraničního zařízení do vnitrostátního zařízení; taková transakce se vykazuje jako za přijetí;
b) dodávky zboží z vnitrostátního zařízení do jiného členského státu nebo zahraničního zařízení; taková transakce se vykazuje jako zaslání;
c) přijetí zboží ze zahraničního zařízení na statistickém území daného členského státu;
d) zaslání zboží ze statistického území daného členského státu do zahraničního zařízení.
2. Měsíční výkazy transakcí uvedených v odstavci 1, předávané Komisi členskými státy, zahrnují tyto údaje:
a) kód podle členění klasifikace výrobků uvedené v článku 21 základního nařízení.
Aniž jsou dotčeny celní předpisy, mohou členské státy použít u zboží uvedeného v článku 38 zjednodušené kódování uvedené v čl. 39 odst. 2 písm. a);
b) kód partnerského členského státu.
Aniž jsou dotčeny celní předpisy, u zboží, pocházejícího z daného zařízení nebo pro něj určeného, se jako partnerský členský stát uvádí členský stát, v němž je usazena fyzická nebo právnická osoba odpovědná za obchodní využití zařízení; pokud tyto údaje nejsou k dispozici, uvede se kód QV (nebo 959);
c) množství v jednotkách čisté hmotnosti;
d) statistickou hodnotu.
KAPITOLA 8
KOSMICKÉ LODĚ
Článek 45
Pro účely této kapitoly se rozumí:
a) "kosmickými loděmi" létající objekty, jako např. družice, které se mohou pohybovat ve vesmírném prostoru;
b) "vlastnictvím kosmické lodi" skutečnost, že fyzická nebo právnická osoba je evidována nebo registrována jako vlastník kosmické lodi.
Článek 46
1. Statistika obchodu mezi členskými státy a výkazy, předávané Komisi, zahrnují:
a) odeslání nebo přijetí kosmické lodi za účelem provedení práce ve smluvním vztahu nebo po jejím dokončení;
b) vypuštění kosmické lodi, která byla předmětem převodu vlastnictví mezi dvěma fyzickými nebo právnickými osobami, usazenými v různých členských státech, do vesmíru. Taková transakce se vykazuje jako:
- odeslání v členském státě, ve kterém byla hotová kosmická loď postavena a
- přijetí v členském státě, ve kterém je usazen nový vlastník;
c) převod vlastnictví kosmické lodi, nacházející se na oběžné dráze, mezi dvěma fyzickými nebo právnickými osobami, usazenými v různých členských státech. Taková transakce se vykazuje jako:
- odeslání v členském státě, v němž je usazen předchozí vlastník a
- příjem v členském státě, v němž je usazen nový vlastník.
2. Měsíční výkazy transakcí sdělované Komisi, na které odkazuje odst. 1 písm. b) a c), zahrnují tyto údaje:
a) kód podle členění klasifikace uvedené v článku 21 základního nařízení;
b) kód partnerského členského státu.
Pro účely odeslání uvedených v odstavci 1 písm. b) a písm. c) se partnerským členským státem rozumí členský stát, ve kterém je usazena fyzická nebo právnická osoba, na kterou se převedlo vlastnictví kosmické lodi.
Pro účely přijetí uvedených v odst. 1 písm. b) se partnerským členským státem rozumí členský stát, ve kterém byla hotová kosmická loď postavena.
Pro účely přijetí uvedených v odst. 1 písm. c) se partnerským členským státem rozumí členský stát, ve kterém je usazena fyzická nebo právnická osoba, která převádí vlastnictví kosmické lodi;
c) množství v jednotkách čisté hmotnosti a v doplňkových jednotkách;
d) statistickou hodnotu.
U přijetí uvedených v odst. 1 písm. b) zahrnuje statistická hodnota dopravní a pojišťovací náklady spojené s dopravou na místo startu a s vypuštěním do vesmíru.
KAPITOLA 9
DALŠÍ USTANOVENÍ
Článek 47
Členské státy, které si přejí mít podrobnější informace než ty, které jsou výsledkem uplatňování článku 21 základního nařízení, mohou odchylně od tohoto článku organizovat shromažďování takových informací za jednu nebo více specifických skupin výrobků za předpokladu, že zpravodajská jednotka si může zvolit jejich dodávání buď v souladu s kombinovanou nomenklaturou, nebo podle dalšího členění.
Členské státy uplatňující tuto možnost toto oznámí Komisi. Současně uvedou důvody svého rozhodnutí, předloží seznam odpovídajících podpoložek kombinované nomenklatury a popíší použitou metodu shromažďování informací.
HLAVA III
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 48
Členské státy zasílají Komisi (Eurostatu) měsíční výkazy statistiky obchodu mezi členskými státy vypracované v souladu se základním nařízením, a to nejpozději:
- osm týdnů po skončení sledovaného měsíce v případě celkových hodnot rozepsaných členským státem určení v případě odesílání a členským státem odeslání v případě přijetí,
- deset týdnů po skončení sledovaného měsíce v případě podrobných výsledků, které zahrnují všechny údaje uvedené v čl. 23 odst. 1 základního nařízení.
Článek 49
1. Nařízení (EHS) č. 3046/92 kromě článku 22 a kromě nařízení, která jej mění [14], nařízení (EHS) č. 2256/92 a nařízení (ES) č. 1125/94 a č. 2820/94 se dnem 1. ledna 2001 zrušují.
2. Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení a je třeba je interpretovat podle srovnávací tabulky v příloze V.
Článek 50
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. ledna 2001.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. září 2000.
Verordening (EG) nr. 1901/2000 van de Commissie
van 7 september 2000
tot vaststelling van bepalingen ter uitvoering van Verordening (EEG) nr. 3330/91 van de Raad betreffende de statistieken van het goederenverkeer tussen lidstaten
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,
Gelet op Verordening (EEG) nr. 3330/91 van de Raad van 7 november 1991 betreffende de statistieken van het goederenverkeer tussen lidstaten(1), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1624/2000 van het Europees Parlement en de Raad(2), en met name op artikel 30,
Overwegende hetgeen volgt:
(1) Verordening (EEG) nr. 3046/92 van de Commissie(3) tot vaststelling van bepalingen ter uitvoering van Verordening (EEG) nr. 3330/91, laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 2535/98(4), is herhaaldelijk ingrijpend gewijzigd.
(2) De Verordeningen (EEG) nr. 2256/92(5), (EG) nr. 1125/94(6) en (EG) nr. 2820/94(7) van de Commissie bevatten aanvullende bepalingen ter uitvoering van Verordening (EEG) nr. 3330/91, met name wat de statistische drempels, de termijnen voor de indiening van de resultaten en de vaststelling van een drempel per transactie in het kader van de statistiek van de handel tussen de lidstaten betreft.
(3) Nu opnieuw wijzigingen in Verordening (EEG) nr. 3046/92 moeten worden aangebracht, is een herziening van de toepassingsverordeningen nodig om de taak van de ondernemingen en overheidsinstanties die met deze verordening te maken hebben te vereenvoudigen.
(4) Met het oog op de opstelling van de statistiek van de handel tussen de lidstaten moet nauwkeurig worden bepaald welke goederen wel en welke niet onder het toepassingsgebied van het Intrastatstelsel vallen.
(5) Vastgesteld moet worden vanaf welk moment de deelnemer aan het intracommunautaire goederenverkeer in de praktijk zijn verplichtingen als informatieplichtige moet nakomen. Ook moet de draagwijdte van de verplichtingen van de derde aan wie de informatieplichtige zijn verplichting kan overdragen, worden bepaald.
(6) Met het oog op een efficiënt beheer van de registers van de deelnemers aan het intracommunautaire goederenverkeer is het noodzakelijk dat bepaalde, door de betrokken diensten te volgen regels worden gepreciseerd.
(7) Een van de belangrijkste elementen van het Intrastatstelsel is het gebruik van informatie over de belasting over de toegevoegde waarde voor intracommunautaire transacties om ervoor te zorgen dat de statistiek op haar volledigheid wordt gecontroleerd. De informatie die de in de lidstaten met de toepassing van de wetgeving inzake de belasting over de toegevoegde waarde en met de opstelling van de statistieken van het goederenverkeer tussen lidstaten belaste diensten aan elkaar mogen overdragen, moet restrictief worden vastgesteld.
(8) De belasting van de deelnemers aan het intracommunautaire goederenverkeer moet zoveel mogelijk worden verlicht, hetzij door ze van hun statistische verplichtingen vrij te stellen, hetzij door deze te vereenvoudigen. Deze verlichting mag enkel worden beperkt door de eisen die het mogelijk maken een bevredigende statistische kwaliteit te bereiken, waarvoor derhalve criteria moeten worden vastgesteld. Iedere lidstaat moet de beschikking hebben over instrumenten om zich te vergewissen van de kwaliteit, waarbij hij rekening moet houden met zijn economische en handelsstructuur.
(9) De berekeningswijze van de drempels voor bepaalde gegevens moet worden vastgesteld. Ten aanzien van het statistisch stelsel moet een onderscheid worden gemaakt tussen deze informatie en het stelsel dat eventueel in het kader van de statistische en fiscale aangifte wordt gebruikt.
(10) Hoewel er statistische drempels zijn, zijn er nog steeds informatieplichtigen die veel transacties van geringe waarde verrichten en deze zo uitvoerig mogelijk moeten mededelen, wat een belasting is die niet in verhouding staat tot het nut van de verkregen informatie. Daarom moet een vereenvoudiging worden aangebracht.
(11) Het is nodig een lijst op te stellen van de goederen die niet in de statistische overzichten van het goederenverkeer behoeven te worden opgenomen.
(12) De definitie van de gegevens die moeten worden aangegeven en de manier waarop dit moet gebeuren, moeten worden aangevuld.
(13) Van de kwantitatieve eenheden is de nettomassa, uitgedrukt in kilogram, de belangrijkste indicator, die in beginsel voor iedere goederensoort moet worden vermeld. Voor sommige producten is het evenwel niet de meest geschikte meeteenheid; het is dan zinvol de informatieplichtige vrij te stellen van aangifte van de nettomassa.
(14) De bijzondere goederenbewegingen kunnen een aanzienlijk deel van de statistiek van het goederenverkeer tussen lidstaten uitmaken. Het ontbreken van geharmoniseerde communautaire bepalingen is nadelig voor de vergelijkbaarheid van de statistieken tussen lidstaten. Wanneer het mogelijk is, moet de harmonisatie van de regeling van de statistiek van de bijzondere goederenbewegingen worden verbeterd door zich te voegen naar de internationale aanbevelingen terzake.
(15) Om ervoor te zorgen dat de communautaire statistieken van de handel tussen de lidstaten regelmatig en binnen een redelijke termijn worden opgesteld, moeten de lidstaten hun resultaten volgens een uniform tijdschema indienen. Hierbij moet een onderscheid worden gemaakt tussen de totalen en de gedetailleerde resultaten, zodat zo goed mogelijk aan de behoeften van de gebruikers gevolg kan worden gegeven en er ook rekening kan worden gehouden met vereisten in verband met de verzameling en de verwerking van de gegevens.
(16) De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité voor de statistiek van het goederenverkeer tussen lidstaten,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
TITEL I
ALGEMENE BEPALINGEN
HOOFDSTUK 1
ALGEMEEN
Artikel 1
Met het oog op de opstelling van de statistiek van de handel tussen de lidstaten passen de Gemeenschap en haar lidstaten Verordening (EEG) nr. 3330/91, hierna "basisverordening" genoemd, toe overeenkomstig de in deze verordening vervatte regels.
Artikel 2
Het Intrastatstelsel is van toepassing op de in artikel 3, lid 1, van Richtlijn 92/12/EEG van de Raad(8) bedoelde producten, ongeacht de vorm en de inhoud van het begeleidende document, wanneer deze producten van het grondgebied van de ene naar dat van een andere lidstaat gaan.
Artikel 3
1. Het Intrastatstelsel is niet van toepassing op goederen die
a) onder de douaneregeling actieve veredeling (schorsingsstelsel) of onder de regeling behandeling onder douanetoezicht zijn geplaatst of verkregen;
b) van een deel van het statistische registratiegebied van de Gemeenschap naar een ander deel gaan indien ten minste een van deze delen niet tot het grondgebied van de Gemeenschap in de zin van Richtlijn 77/388/EEG van de Raad(9) behoort.
Onverminderd de douanewetgeving zijn de bepalingen van deze verordening evenwel van toepassing op deze goederen, met uitzondering van de artikelen 2, 4, 5 en 8 tot en met 20, artikel 24, leden 1, 2 (met uitzondering van de derde alinea), 3 en 4, en de artikelen 28, 29, 30 en 47.
2. De lidstaten dragen ervoor zorg dat de gegevens over de in lid 1 bedoelde goederen op basis van de op deze goederen van toepassing zijnde douaneprocedures worden verzameld.
3. Indien er geen exemplaar voor de statistiek van het enig document is, dat de in artikel 23, leden 1 en 2, van de basisverordening genoemde gegevens bevat, zenden de douanediensten de bevoegde statistische diensten, ten minste maandelijks, per goederensoort een periodiek overzicht van deze gegevens, overeenkomstig de door deze diensten onderling gemaakte afspraken.
HOOFDSTUK 2
INFORMATIEVERSTREKKERS EN REGISTERS
Artikel 4
1. Iedere natuurlijke of rechtspersoon die voor het eerst een intracommunautaire verrichting doet, hetzij bij de verzending, hetzij bij de aankomst, wordt informatieplichtig in de zin van artikel 20, punt 5, van de basisverordening.
2. De in lid 1 bedoelde informatieplichtige verstrekt de gegevens over zijn intracommunautaire verrichtingen door middel van de in artikel 13 van de basisverordening bedoelde periodieke aangiften, vanaf de maand dat de assimilatiedrempel wordt overschreden; hij doet dit overeenkomstig de bepalingen betreffende de drempel die op hem van toepassing is.
3. Wanneer het BTW-identificatienummer van een informatieplichtige wordt gewijzigd wegens een verandering van eigendom, naam, plaats van vestiging, rechtspositie of een dergelijke verandering, zonder dat dit op zijn intracommunautaire verrichtingen een significante invloed heeft, wordt de regel van lid 1 bij deze verandering niet op de informatieplichtige toegepast. Zijn statistische verplichtingen van vóór de verandering blijven dan op hem van toepassing.
Artikel 5
1. De in artikel 9, lid 1, van de basisverordening bedoelde derde wordt hierna "derde-aangever" genoemd.
2. De derde-aangever verstrekt de bevoegde nationale diensten:
a) overeenkomstig artikel 6, lid 1, de informatie strekkende tot:
- zijn eigen identificatie;
- de identificatie van elk der aangifteplichtigen die de verplichting van aangifte aan hem hebben overgedragen;
b) voor iedere informatieplichtige, de bij en krachtens de basisverordening van hem vereiste gegevens.
Artikel 6
1. De tot identificatie van een deelnemer aan het intracommunautaire goederenverkeer in de zin van artikel 10 van de basisverordening strekkende inlichtingen zijn:
- diens naam en voornaam of diens handelsnaam;
- diens volledige adres, met inbegrip van de postcode;
- onder de in artikel 10, lid 6, van de basisverordening bedoelde omstandigheden, diens BTW-identificatienummer.
De in artikel 10, lid 1, van de basisverordening bedoelde statistische diensten kunnen evenwel van een of meer van deze inlichtingen afzien of, onder door hen vast te stellen voorwaarden, de deelnemers aan het intracommunautaire goederenverkeer ontslaan van de verplichting om deze inlichtingen te verstrekken.
In de in artikel 10, lid 3, van de basisverordening bedoelde lidstaten verschaft de in dat artikel bedoelde belastingdienst de statistische diensten de tot identificatie van een deelnemer aan het intracommunautaire goederenverkeer strekkende inlichtingen zodra hij erover beschikt, tenzij de betrokken diensten anders zijn overeengekomen.
2. De in artikel 10 van de basisverordening genoemde minimumlijst van de gegevens die in het register van de deelnemers aan het intracommunautaire goederenverkeer moeten worden opgetekend, omvat voor ieder van die deelnemers de volgende gegevens:
a) het jaar en de maand van inschrijving in het register;
b) de inlichtingen strekkende tot zijn identificatie, als omschreven in lid 1;
c) naar gelang van het geval zijn hoedanigheid van informatieplichtige of derde-aangever, hetzij bij verzending, hetzij bij aankomst;
d) voorzover het om een informatieplichtige gaat, per maand en per goederenstroom de totale waarde van zijn intracommunautaire verrichtingen, alsmede de in artikel 11, lid 3, van de basisverordening bedoelde waarde; deze gegevens behoeven evenwel niet te worden vermeld indien de verificatie van de statistische informatie aan de hand van de in artikel 11, lid 3, van de basisverordening bedoelde informatie en de toepassing van de in artikel 28 van die verordening bedoelde statistische drempels niet aan het beheer van het register van de deelnemers aan het intracommunautaire goederenverkeer zijn gekoppeld.
De bevoegde nationale diensten hebben de mogelijkheid naar behoefte andere gegevens in het register op te tekenen.
Artikel 7
Voor de toepassing van artikel 10, lid 6, van de basisverordening kan als gerechtvaardigde uitzondering worden beschouwd het geval dat de informatie, voor bepaalde verrichtingen, niet wordt verstrekt door de juridische entiteit die de deelnemer aan het intracommunautaire goederenverkeer belichaamt, maar door een onderdeel ervan, zoals een filiaal, een eenheid van economische activiteit of een lokale eenheid.
Artikel 8
1. In de in artikel 11, lid 1, van de basisverordening bedoelde lijsten neemt de bevoegde belastingdienst de deelnemers aan het intracommunautaire goederenverkeer op, die als gevolg van een splitsing, fusie of bedrijfsbeëindiging gedurende de referentieperiode, niet meer op deze lijsten voorkomen.
2. De levering van de in artikel 11, lid 4, van de basisverordening bedoelde fiscale inlichtingen door de diensten van een lidstaat die met de toepassing van de wetgeving inzake de belasting over de toegevoegde waarde zijn belast aan de diensten die in die lidstaat bevoegd zijn voor de opstelling van de statistieken van het goederenverkeer is beperkt tot de informatie die de BTW-plichtige ingevolge artikel 22 van Richtlijn 77/388/EEG moet verstrekken.
Artikel 9
1. De informatieplichtige verstrekt de bij en krachtens de basisverordening vereiste gegevens:
a) overeenkomstig de geldende communautaire bepalingen;
b) rechtstreeks aan de bevoegde nationale diensten of via de verzamelbureaus. die de lidstaten hiervoor hebben opgericht of voor andere statistische of administratieve doeleinden hebben opgezet;
c) voor een bepaalde referentieperiode, naar keuze:
- hetzij door middel van een enkele aangifte, binnen een termijn die door de bevoegde nationale diensten in hun instructies aan de informatieplichtigen wordt vastgelegd;
- hetzij door middel van diverse deelaangiften; in dat geval kunnen de bevoegde nationale diensten eisen dat met hen afspraken worden gemaakt over de frequentie en de indieningstermijnen, met dien verstande dat de laatste deelaangifte moet worden ingediend binnen de termijn die uit hoofde van het eerste streepje is vastgesteld.
2. In afwijking van lid 1 behoeft de informatieplichtige aan wie uit hoofde van de in artikel 28, lid 4, van de basisverordening genoemde assimilatiedrempel vrijstelling is verleend, zich voor de indiening van de informatie enkel naar de voorschriften van de bevoegde belastingdienst te richten.
3. Ingevolge artikel 34 van de basisverordening vormen de bepalingen van dit artikel over de frequentie van de aangifte geen beletsel voor afspraken over "real-time"-verstrekking van gegevens die langs elektronische weg worden ingediend.
4. In afwijking van lid 1 worden in lidstaten waar de periodieke aangifte voor de statistiek aan de periodieke belastingaangifte gekoppeld is, de op de indiening van de statistische aangifte van toepassing zijnde bepalingen in het kader van de communautaire of nationale fiscale regeling vastgesteld.
HOOFDSTUK 3
STATISTISCHE DREMPELS EN UITZONDERINGEN
Sectie 1
Algemene werking van de drempels
Artikel 10
De lidstaten stellen ieder jaar de assimilatie- of vereenvoudigingsdrempels vast, zoals genoemd in artikel 28 van de basisverordening. Hierbij zien zij er enerzijds op toe dat aan de in dit hoofdstuk vastgelegde kwaliteitseisen wordt voldaan en anderzijds dat alle hieruit voortvloeiende mogelijkheden om de taak van de deelnemers aan het intracommunautaire goederenverkeer te verlichten, worden benut.
Artikel 11
In deze sectie wordt verstaan onder:
a) "fout", het verschil tussen de resultaten zonder toepassing van de in artikel 10 bedoelde drempels en de resultaten met toepassing van deze drempels; indien de door toepassing van de drempels verkregen resultaten worden gecorrigeerd, wordt de fout aan de hand van de gecorrigeerde resultaten berekend;
b) "totale waarde", met het oog op aanpassing van de drempels, de waarde van de goederen die gedurende een periode van twaalf maanden door de deelnemers aan het intracommunautaire goederenverkeer, met uitzondering van diegenen die krachtens artikel 5 van de basisverordening zijn vrijgesteld, worden verzonden dan wel ontvangen;
c) "dekkingspercentage", het aandeel van de boven de assimilatiedrempels liggende waarde van de door de deelnemers aan het intracommunautaire goederenverkeer verzonden dan wel ontvangen goederen in een gegeven totale waarde.
Artikel 12
1. Bij de door de lidstaten vastgestelde assimilatiedrempels worden de volgende kwaliteitseisen in acht genomen.
a) Resultaten naar goederensoort
Iedere lidstaat vergewist zich ervan dat voor 90 % van de onderverdelingen met acht cijfers van de gecombineerde nomenclatuur, die elk 0,005 % of meer van de totale waarde van zijn verzendingen of aankomsten uitmaken, de fout met betrekking tot de jaarwaarden niet meer dan 5 % bedraagt.
Iedere lidstaat kan deze kwaliteitseis evenwel zover optrekken dat voor 90 % van de onderverdelingen met acht cijfers van de gecombineerde nomenclatuur, die elk 0,001 % of meer van de totale waarde van zijn verzendingen of aankomsten uitmaken, de fout met betrekking tot de jaarwaarden niet meer dan 5 % bedraagt.
b) Resultaten naar partnerland
Iedere lidstaat vergewist zich ervan dat voor de resultaten naar partnerland, met uitzondering van die welke minder dan 3 % van de totale waarde van zijn verzendingen of aankomsten uitmaken, de fout ten opzichte van de jaarwaarden niet meer dan 1 % bedraagt.
2. Wanneer het aandeel van een lidstaat in de totale waarde van de verzendingen of aankomsten van de Gemeenschap minder dan 3 % bedraagt, mag deze lidstaat afwijken van de in lid 1, onder a), eerste alinea, vastgelegde kwaliteitseisen. In dat geval worden de percentages 90 % en 0,005 % vervangen door respectievelijk 70 % en 0,01 %.
3. Teneinde aan de in de leden 1 en 2 vastgestelde kwaliteitseisen te voldoen, berekenen de lidstaten hun drempels op basis van de resultaten van hun handel met de andere lidstaten gedurende een periode van twaalf maanden voorafgaande aan de invoering van de drempels.
Lidstaten die wegens het ontbreken van gegevens niet in staat zijn deze berekening uit te voeren, stellen de assimilatiedrempels vast op een niveau dat in geen geval lager mag zijn dan dat van de laagste of hoger dan dat van de hoogste van de door de andere lidstaten vastgestelde drempelwaarden. Dit is evenwel niet verplicht voor lidstaten op wie de in lid 2 bepaalde uitzonderingsregeling van toepassing is.
4. Wanneer de toepassing van de overeenkomstig dit artikel berekende drempels tot gevolg heeft dat de resultaten voor bepaalde groepen goederen, mutatis mutandis, niet aan de in de leden 1 en 2 vastgestelde kwaliteitseisen voldoen en deze drempels niet kunnen worden verlaagd zonder afbreuk te doen aan de in artikel 10 genoemde taakverlichting voor de deelnemers aan het intracommunautaire goederenverkeer, kunnen op initiatief van de Commissie of op verzoek van een lidstaat overeenkomstig de procedure van artikel 30 van de basisverordening de nodige maatregelen worden genomen.
Artikel 13
1. Wanneer vereenvoudigingsdrempels worden ingevoerd, kunnen de lidstaten deze als volgt vaststellen:
- overeenkomstig artikel 28, lid 9, eerste alinea, van de basisverordening op een niveau boven 100000 EUR, op voorwaarde dat ten minste 95 % van de totale waarde van hun verzendingen of aankomsten wordt gedekt door periodieke aangiften met alle ingevolge artikel 23 van de basisverordening vereiste gegevens;
- indien de in artikel 12, lid 2, vastgelegde uitzonderingsregeling van toepassing is, overeenkomstig artikel 28, lid 9, tweede alinea, van de basisverordening, op een niveau onder 100000 EUR, voorzover nodig om ervoor te zorgen dat 95 % van de totale waarde van hun verzendingen of aankomsten wordt gedekt door periodieke aangiften met alle ingevolge artikel 23 van de basisverordening vereiste gegevens.
2. De informatieplichtige voor wie de in artikel 28, lid 5, van de basisverordening bedoelde vereenvoudiging van toepassing is, vermeldt op zijn aangifte ten hoogste de tien onderverdelingen van de gecombineerde nomenclatuur die in de door de aangifte bestreken periode de hoogste waarde vertegenwoordigden. Voor de overige producten wordt code 9950 00 00 gebruikt.
Artikel 14
1. Met het oog op de aanpassing van de assimilatiedrempels wordt aan de in artikel 12 vastgelegde kwaliteitseisen geacht te zijn voldaan indien het dekkingspercentage wordt gehandhaafd op hetzelfde peil als ten tijde van de invoering van de drempels.
2. Om er zeker van te zijn dat aan de in lid 1 gestelde voorwaarde is voldaan, volstaat het dat de lidstaten
a) zich bij de berekening van hun drempelwaarden voor het jaar volgende op het lopende jaar baseren op de meest recente resultaten van hun handel met de andere lidstaten die voor een periode van twaalf maanden beschikbaar zijn, en
b) hun drempelwaarden op een dusdanig niveau vaststellen dat voor de aldus bepaalde periode het dekkingspercentage van de periode waarvan de resultaten de grondslag vormden voor de berekening van de drempelwaarden voor het lopende jaar, kan worden bereikt.
Lidstaten die een andere methode toepassen om aan deze voorwaarde te voldoen, stellen de Commissie hiervan in kennis.
3. De lidstaten kunnen het dekkingspercentage verlagen, mits aan de in artikel 12 vastgestelde kwaliteitseisen is voldaan.
4. De lidstaten berekenen ieder jaar de aanpassing van de assimilatiedrempels. Deze aanpassing dient in elk geval plaats te vinden wanneer de nieuwe waarden 10 % of meer afwijken van de drempelwaarden van het lopende jaar.
Artikel 15
1. Met het oog op de aanpassing van de vereenvoudigingsdrempels zien de lidstaten die deze vaststellen
- op een niveau dat hoger ligt dan de bij artikel 28, lid 8, van de basisverordening vastgestelde bedragen, erop toe dat aan de in artikel 13, eerste streepje, van deze verordening gestelde voorwaarde wordt voldaan;
- op een niveau dat lager ligt dan deze bedragen, daar op hen de in artikel 12, lid 2, van deze verordening genoemde uitzonderingsregeling van toepassing is, erop toe dat de in artikel 13, tweede streepje, van deze verordening, vastgestelde limiet in acht wordt genomen.
2. Om er zeker van te zijn dat aan de in artikel 13, eerste streepje, gestelde voorwaarde is voldaan of dat de in artikel 13, tweede streepje, vastgestelde limiet in acht is genomen, volstaat het dat de lidstaten de aanpassing van de vereenvoudigingsdrempels volgens de methode van artikel 14, lid 2, voor de aanpassing van de assimilatiedrempels berekenen. Lidstaten die een andere methode toepassen om aan deze voorwaarde te voldoen, stellen de Commissie hiervan in kennis.
Artikel 16
De informatie betreffende de aanpassing van de assimilatie- en vereenvoudigingsdrempels wordt uiterlijk op 31 oktober van het jaar voorafgaande aan de aanpassing bekendgemaakt.
Artikel 17
1. De informatieplichtigen worden, voorzover de toepassing van de voor een bepaald jaar vastgestelde assimilatie- en vereenvoudigingsdrempels hiertoe ruimte biedt, van hun verplichtingen vrijgesteld als zij deze drempels in het voorgaande jaar niet hebben overschreden.
2. De met betrekking tot de diverse statistische drempels vastgestelde bepalingen gelden voor het gehele jaar.
Indien de waarde van de intracommunautaire verrichtingen van een informatieplichtige evenwel in de loop van het jaar de voor hem geldende drempel overschrijdt, verstrekt hij de gegevens over zijn intracommunautaire verrichtingen vanaf de maand waarin hij de drempel overschreed, overeenkomstig de bepalingen met betrekking tot de drempel die voor hem van toepassing wordt. Wanneer deze bepaling inhoudt dat overeenkomstig artikel 13 van de basisverordening een periodieke aangifte moet worden gedaan, stellen de lidstaten overeenkomstig hun administratieve praktijken de termijn daarvoor vast.
Artikel 18
De lidstaten stellen de Commissie ten minste twee weken vóór de bekendmaking van informatie betreffende de door hen berekende drempels hiervan in kennis. Op verzoek van de Commissie verstrekken zij haar ook de gegevens die voor een beoordeling van deze drempels noodzakelijk zijn, zowel met betrekking tot de periode die aan hun berekening ten grondslag ligt als met betrekking tot een bepaald kalenderjaar.
Sectie 2
Specifieke drempels en uitzonderingen
Artikel 19
Voor de toepassing van artikel 24, lid 3, van deze verordening en van artikel 23, lid 3, van de basisverordening stellen de lidstaten, afzonderlijk voor aankomsten en verzendingen, drempelwaarden zodanig vast dat ten minste 95 % van de informatieplichtigen van de levering van gegevens over de "statistische waarde", "leveringsvoorwaarden", "wijze van vervoer" en "statistisch stelsel" is vrijgesteld.
Wat de statistische waarde betreft, vergewissen de lidstaten zich ervan dat de dekking van de verzendingen of aankomsten ten minste 70 % van de in waarde uitgedrukte handel bedraagt. De grens van 95 % van de informatieplichtigen kan tot 90 % worden verlaagd wanneer de dekkingsgraad van 70 % niet wordt bereikt.
De lidstaten berekenen de drempels aan de hand van de laatste resultaten betreffende hun handel met de andere lidstaten, die voor een periode van twaalf maanden beschikbaar zijn.
De informatie over de invoering van deze drempels wordt uiterlijk op 31 oktober 2000 door de lidstaten openbaar gemaakt.
De lidstaten kunnen hun drempels ieder kalenderjaar aanpassen, mits zij blijven voldoen aan de in dit artikel gestelde eisen. De informatie over de aanpassing van de drempels wordt door de betrokken lidstaten uiterlijk op 31 oktober van het jaar dat voorafgaat aan de aanpassing, bekendgemaakt.
Artikel 20
1. Onder de in de leden 2 en 3 genoemde voorwaarden kan er een drempel per transactie worden toegepast. Onverminderd lid 2 biedt deze drempel de informatieplichtigen de mogelijkheid alle transacties waarvan de waarde beneden die drempel blijft, onder een algemene post van de gecombineerde nomenclatuur (GN) samen te voegen; in dat geval behoeven in het raam van artikel 23 van de basisverordening slechts de volgende gegevens te worden geleverd:
- bij aankomst, de lidstaat van herkomst,
- bij verzending, de lidstaat van bestemming,
- de waarde van de goederen.
De in de eerste alinea bedoelde algemene post heeft GN-code 9950 00 00.
Voor de doeleinden van dit artikel wordt onder "transactie" verstaan iedere in artikel 25, lid 1, onder a), van deze verordening bedoelde verrichting.
De drempel per transactie wordt op 100 EUR gesteld.
2. Binnen het raam van dit artikel kunnen de lidstaten de in lid 1 geboden mogelijkheid weigeren of beperken wanneer zij vaststellen dat de doelstelling van een vereenvoudigde aangifte in geen verhouding staat tot die van handhaving van een bevredigende kwaliteit van de statistische informatie.
3. De lidstaten kunnen eisen dat de informatieplichtige vooraf de met de opstelling van de statistieken van het goederenverkeer tussen lidstaten belaste nationale dienst verzoekt om van de in lid 1 bedoelde mogelijkheid gebruik te mogen maken.
4. Op verzoek van de Commissie verschaffen de lidstaten haar de voor een beoordeling van de toepassing van dit artikel benodigde informatie.
Artikel 21
Gegevens over de goederen die in de als bijlage I opgenomen lijst worden vermeld, zijn van verwerking uitgesloten en worden, ingevolge artikel 25, lid 4, van de basisverordening, dan ook niet verzameld.
HOOFDSTUK 4
STATISTISCHE GEGEVENS
Artikel 22
Op de informatiedrager worden de lidstaten waarvan het statistisch registratiegebied is omschreven in de ieder jaar ingevolge artikel 9, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1172/95 van de Raad(10) goedgekeurde landennomenclatuur aangeduid met onderstaande codes:
RUIMTE VOOR DE TABEL
Artikel 23
Voor de vaststelling van de op de informatiedrager te vermelden hoeveelheid goederen wordt verstaan onder:
a) "nettomassa", de eigen massa van het goed, ontdaan van alle verpakkingen ervan; deze wordt in kilogram vermeld. Voor informatieplichtigen is vermelding van de nettomassa voor de in bijlage II genoemde onderverdelingen van de gecombineerde nomenclatuur evenwel facultatief. Indien deze bijlage moet worden gewijzigd in verband met de wijzigingen als gevolg van de jaarlijkse bijwerking van de gecombineerde nomenclatuur, worden deze wijzigingen ter kennis van de informatieplichtigen gebracht door bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen (C-reeks);
b) "bijzondere maatstaf", de meeteenheden van hoeveelheid, behalve de in kilogram uitgedrukte meeteenheden van de massa; deze moeten worden vermeld overeenkomstig de aanwijzingen die in de geldende versie van de gecombineerde nomenclatuur voor de betrokken onderverdelingen zijn opgenomen en waarvan de lijst in het eerste deel "Inleidende bepalingen" van die nomenclatuur is gepubliceerd.
Artikel 24
1. De in artikel 23, lid 1, onder d), van de basisverordening bedoelde waarde van de goederen wordt op de drager van de statistische informatie vermeld op de in de leden 2 en 3 vastgestelde wijze.
2. De in het vak "factuurbedrag" van de drager van de statistische informatie te vermelden waarde van de goederen is de waarde die krachtens Richtlijn 77/388/EEG voor belastingdoeleinden als maatstaf van heffing moet worden bepaald. Voor producten waarvoor accijnzen moeten worden betaald, moet het bedrag hiervan evenwel van de waarde van de goederen worden afgetrokken.
Wanneer voor belastingdoeleinden geen maatstaf van heffing behoeft te worden aangegeven, komt de waarde van de goederen overeen met het factuurbedrag, exclusief BTW, of, indien een factuur ontbreekt, met een bedrag dat in geval van aan- of verkoop in rekening zou zijn gebracht.
De waarde van goederen die een veredelingsbewerking zullen ondergaan of hebben ondergaan, komt overeen met het totale bedrag dat in geval van aan- of verkoop in rekening zou zijn gebracht.
3. De statistische waarde van de goederen, zoals deze is omschreven in lid 5, wordt door informatieplichtigen die jaarlijkse aankomsten en verzendingen verrichten voor een bedrag dat de door iedere lidstaat vastgestelde grenzen te boven gaat, overeenkomstig artikel 19 ook vermeld in het hiervoor voorziene vak van de drager van de statistische informatie.
4. In afwijking van lid 3 kunnen de lidstaten de informatieplichtigen vrijstelling verlenen van de levering van de statistische waarde van de goederen.
De betrokken lidstaten berekenen dan de statistische waarde van de goederen, zoals gedefinieerd in lid 5, per goederensoort.
5. De statistische waarde wordt gebaseerd op de door de informatieplichtigen overeenkomstig lid 2 vermelde waarde van de goederen. Zij omvat uitsluitend de bijkomende kosten, zoals vervoer- en verzekeringskosten, die betrekking hebben op het gedeelte van het traject dat:
- bij verzending, zich op het statistische registratiegebied van de lidstaat van verzending bevindt;
- bij aankomst, zich buiten het statistische registratiegebied van de lidstaat van aankomst bevindt.
6. De in de voorgaande leden gedefinieerde waarde van de goederen wordt uitgedrukt in de nationale valuta. Hierop wordt de volgende wisselkoers toegepast:
- die welke wordt toegepast voor de bepaling van de maatstaf van heffing voor belastingdoeleinden, wanneer deze wordt vastgesteld;
- in alle andere gevallen, de officiële wisselkoers op het moment van de opstelling van de aangifte of de wisselkoers die wordt toegepast voor de berekening van de douanewaarde, tenzij de lidstaten hiervoor bijzondere bepalingen hebben vastgesteld.
7. Overeenkomstig artikel 26 van de basisverordening is de waarde van de goederen die in de bij de Commissie in te dienen resultaten wordt opgenomen, de in lid 5 genoemde statistische waarde.
8. De lidstaten verstrekken de Commissie op haar verzoek de inlichtingen aan de hand waarvan zij de toepassing van lid 3 kan beoordelen.
Artikel 25
1. Voor de doeleinden van deze verordening wordt verstaan onder:
a) "transactie", iedere al dan niet commerciële verrichting die tot een in de statistiek van de handel tussen de lidstaten begrepen goederenbeweging leidt;
b) "aard van de transactie", alle kenmerken die de transacties van elkaar onderscheiden.
2. De transacties worden naar hun aard onderscheiden overeenkomstig de lijst in bijlage III.
De aard van de transactie wordt op de informatiedrager aangeduid met het codenummer van de desbetreffende categorie in kolom A van genoemde lijst.
3. Binnen de grenzen van de in lid 2 genoemde lijst kunnen de lidstaten voorschrijven dat gegevens over de aard van de transactie moeten worden verzameld tot op het niveau dat zij voor de handel met derde landen toepassen, ongeacht of zij deze gegevens in dat kader als gegevens over de aard van de transactie of als gegevens over het douanestelsel verzamelen.
Artikel 26
1. Onder "land van oorsprong" wordt verstaan het land waar de goederen hun oorsprong hebben.
Goederen hebben hun oorsprong in het land waar zij volledig zijn vervaardigd.
Indien twee of meer landen bij de vervaardiging van een goed betrokken zijn geweest, heeft dit zijn oorsprong in het land waar de laatste ingrijpende en economisch verantwoorde be- of verwerking in een daartoe ingericht bedrijf is geschied, die hetzij tot de fabricage van een nieuw product heeft geleid, hetzij een belangrijke fabricagefase uitmaakt.
2. Het land van oorsprong wordt aangegeven met de code die het heeft gekregen in de geldende versie van de landennomenclatuur, bedoeld in artikel 9 van Verordening (EG) nr. 1172/95, laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 374/98 van de Raad(11).
Artikel 27
1. Onder "gebied van oorsprong" wordt verstaan het gebied in de lidstaat van verzending waar de goederen zijn vervaardigd, gemonteerd, geassembleerd, verwerkt, gerepareerd of onderhouden; indien dit niet bekend is, wordt het gebied van oorsprong vervangen door hetzij het gebied waar het handelsproces is geschied, hetzij dat vanwaar de goederen zijn verzonden.
2. Onder "gebied van bestemming" wordt verstaan het gebied in de lidstaat van aankomst waar de goederen zullen worden verbruikt, gemonteerd, geassembleerd, verwerkt, gerepareerd of onderhouden; indien dit niet bekend is, wordt het gebied van bestemming vervangen door hetzij het gebied waar het handelsproces zal geschieden, hetzij dat waarheen de goederen worden verzonden.
3. Iedere lidstaat die van de in artikel 23, lid 2, onder b), van de basisverordening geboden mogelijkheid gebruikmaakt, maakt de lijst van zijn gebieden op en stelt de code van maximaal twee tekens vast waarmee de gebieden op de informatiedrager moeten worden aangeduid.
Artikel 28
1. Voor de doeleinden van deze verordening wordt onder "leveringsvoorwaarden" verstaan de bepalingen van de verkoopovereenkomst waarin de verplichtingen van de verkoper en de koper worden gespecificeerd volgens de Incoterms van de Internationale Kamer van Koophandel, waarvan de lijst in bijlage IV is opgenomen.
2. Binnen de in artikel 19 gestelde grenzen en binnen de grenzen van de in lid 1 bedoelde lijst kunnen de lidstaten voorschrijven dat op de informatiedrager gegevens over de leveringsvoorwaarden worden verzameld; zij stellen de wijze vast waarop deze worden vermeld.
Artikel 29
1. Onder "vermoedelijke wijze van vervoer" wordt, bij verzending, verstaan de wijze van vervoer die wordt bepaald door het actieve vervoermiddel waarmee de goederen worden verondersteld het statistisch registratiegebied van de lidstaat van verzending te zullen verlaten en, bij aankomst, de wijze van vervoer die wordt bepaald door het actieve vervoermiddel waarmee de goederen worden verondersteld het statistisch registratiegebied van de lidstaat van aankomst te zijn binnengekomen.
2. Binnen de in artikel 19 gestelde grenzen zijn de wijzen van vervoer die op de informatiedrager moeten worden vermeld:
RUIMTE VOOR DE TABEL
De wijze van vervoer moet op de drager worden aangegeven met het desbetreffende codenummer.
Artikel 30
1. Onder "statistisch stelsel" wordt verstaan de categorie verzendingen of aankomsten die niet genoegzaam in kolom A of kolom B van de in bijlage III opgenomen lijst van transacties wordt vermeld.
2. Binnen de in artikel 19 gestelde grenzen kunnen de lidstaten voorschrijven dat op de informatiedrager gegevens over de statistische stelsels worden verzameld; zij stellen de wijze vast waarop deze worden vermeld.
TITEL II
BIJZONDERE BEPALINGEN
HOOFDSTUK 1
DEFINITIE EN ALGEMENE BEPALINGEN
Artikel 31
1. De in artikel 33 van de basisverordening bedoelde bijzondere goederenbewegingen worden gekenmerkt door voor de interpretatie van de informatie significante bijzonderheden, die verband houden met, naar gelang van het geval, de goederenbeweging als zodanig, de aard van de goederen, de transactie die de goederenbeweging tot gevolg heeft of de informatieplichtige.
2. De bijzondere goederenbewegingen betreffen:
a) complete fabrieksinstallaties;
b) schepen en luchtvaartuigen in de zin van hoofdstuk 3;
c) producten van de zee;
d) boordproviand en bunkergoederen;
e) deelzendingen;
f) militaire goederen;
g) installaties op volle zee;
h) ruimtevaartuigen;
i) delen van automobielen en van luchtvaartuigen;
j) afvallen.
3. Behoudens andersluidende bepalingen in deze verordening of bepalingen die zijn vastgesteld overeenkomstig artikel 30 van de basisverordening, worden de bijzondere bewegingen volgens de nationale voorschriften terzake vermeld.
4. Onverminderd artikel 13 van de basisverordening nemen de lidstaten de maatregelen die nodig zijn voor de toepassing van deze titel en maken zij zo nodig gebruik van andere bronnen voor statistische informatie dan die welke bedoeld zijn in Verordening (EEG) nr. 3590/92 van de Commissie(12).
HOOFDSTUK 2
COMPLETE FABRIEKSINSTALLATIES
Artikel 32
1. Onder "complete fabrieksinstallatie" wordt verstaan een combinatie van machines, apparaten, toestellen, uitrustingen, instrumenten en materiaal, hierna "componenten" genoemd, die in de nomenclatuur van het geharmoniseerde systeem onder verschillende posten vallen en samen als installatie voor de vervaardiging van goederen of het verrichten van diensten moeten dienen.
Alle overige goederen die voor de bouw van een complete fabrieksinstallatie moeten dienen, mogen als componenten worden behandeld, mits zij niet op grond van de basisverordening van statistische verwerking zijn uitgesloten.
2. Voor de statistische registratie van de aankomst en de verzending van complete fabrieksinstallaties kan een vereenvoudigde aangifte worden ingediend. Aan de informatieplichtigen voor de statistiek wordt het op hun verzoek toegestaan deze vereenvoudiging onder de bij deze verordening gestelde voorwaarden toe te passen.
3. De vereenvoudiging geldt slechts voor complete fabrieksinstallaties met een totale waarde van meer dan 1,5 miljoen EUR tenzij het complete fabrieksinstallaties voor hergebruik betreft.
De totale waarde van een complete fabrieksinstallatie is gelijk aan de som van de waarden van de componenten en die van de in lid 1, tweede alinea, bedoelde goederen. De waarde die in aanmerking moet worden genomen, is het bedrag dat voor het goed in rekening is gebracht of, wanneer dit ontbreekt, het bedrag dat in geval van aan- of verkoop in rekening zou zijn gebracht.
Artikel 33
1. Voor de doeleinden van dit hoofdstuk worden componenten die onder een bepaald hoofdstuk vallen, in de verzamelrubriek van hoofdstuk 98 voor het betrokken hoofdstuk ingedeeld, tenzij de in artikel 35 bedoelde bevoegde dienst voorschrijft deze, in hoofdstuk 98, in te delen onder de desbetreffende verzamelrubrieken op het niveau van de posten van de nomenclatuur van het geharmoniseerde systeem of om lid 2 toe te passen.
De vereenvoudiging belet de bevoegde dienst evenwel niet om in bepaalde onderverdelingen van de GN, in de zin van artikel 1, lid 2, onder b), van Verordening (EEG) nr. 2658/87 van de Raad(13), componenten in te delen die daaronder vallen.
2. In de gevallen waarin de in lid 1 bedoelde bevoegde dienst de waarde van de complete fabrieksinstallaties te gering acht om registratie onder de verzamelrubrieken voor de desbetreffende hoofdstukken te rechtvaardigen, zijn specifieke, in de gecombineerde nomenclatuur opgenomen verzamelrubrieken van toepassing.
Artikel 34
De codenummers van de verzamelrubrieken voor complete fabrieksinstallaties worden overeenkomstig de gecombineerde nomenclatuur volgens onderstaande regels samengesteld:
1. De code bestaat uit acht cijfers.
2. De eerste twee cijfers zijn respectievelijk 9 en 8.
3. Het derde cijfer, een 8, dient ter aanduiding van complete fabrieksinstallaties.
4. Het vierde cijfer, dat van 0 tot en met 9 varieert, hangt af van de economische hoofdactiviteit waartoe de complete fabrieksinstallatie behoort, en komt overeen met de onderstaande indeling:
RUIMTE VOOR DE TABEL
5. Het vijfde en zesde cijfer komen overeen met het nummer van het hoofdstuk van de gecombineerde nomenclatuur waarop de verzamelrubriek betrekking heeft. Wanneer artikel 33, lid 2, wordt toegepast, zijn dit vijfde en zesde cijfer elk een 9.
6. Bij de verzamelrubrieken zijn het zevende en het achtste cijfer:
- 0 indien het een hoofdstuk van de gecombineerde nomenclatuur betreft;
- gelijk aan, respectievelijk, het derde en het vierde cijfer van de desbetreffende post indien het een post van de nomenclatuur van het geharmoniseerde systeem betreft.
7. De in artikel 33, lid 2, bedoelde bevoegde dienst bepaalt de benaming en het codenummer van de gecombineerde nomenclatuur die ter identificatie van de componenten van een complete fabrieksinstallatie op de drager van de statistische informatie moeten worden gebruikt.
Artikel 35
1. De informatieplichtigen voor de statistiek mogen de aangifte niet vereenvoudigen zonder, op de wijze die iedere lidstaat in het kader van dit hoofdstuk vaststelt, vooraf toestemming daartoe te hebben gekregen van de voor de opstelling van de statistiek van de handel tussen lidstaten bevoegde dienst.
2. Wanneer de componenten van een complete fabrieksinstallatie door verscheidene lidstaten worden verhandeld, geeft elke lidstaat toestemming tot vereenvoudiging voor de hem betreffende stromen.
HOOFDSTUK 3
SCHEPEN EN LUCHTVAARTUIGEN
Artikel 36
Voor de doeleinden van dit hoofdstuk wordt verstaan onder:
a) "schepen", de voor de zeevaart bestemde schepen, als bedoeld in de aanvullende aantekeningen 1 en 2 op hoofdstuk 89 van de gecombineerde nomenclatuur, alsmede oorlogsschepen;
b) "luchtvaartuigen", de onder GN-code 8802 begrepen vliegtuigen voor de burgerluchtvaart die bestemd zijn om door een luchtvaartmaatschappij te worden geëxploiteerd of die voor militaire doeleinden dienen;
c) "eigendom van een schip of van een luchtvaartuig", het feit dat een natuurlijke persoon of een rechtspersoon als eigenaar van een schip of van een luchtvaartuig is geregistreerd;
d) "partnerlidstaat",
- bij aankomst, indien het schip of het luchtvaartuig nieuw is en in de Gemeenschap is gebouwd, de lidstaat waar het is gebouwd, en in de overige gevallen de lidstaat waar de natuurlijke of de rechtspersoon die de eigendom van het schip of het luchtvaartuig overdraagt, gevestigd is;
- bij verzending, de lidstaat waar de natuurlijke of rechtspersoon aan wie de eigendom van het schip of van het luchtvaartuig wordt overgedragen, gevestigd is.
Artikel 37
1. De statistiek van de handel tussen lidstaten van een bepaalde lidstaat omvat:
a) de overdracht van de eigendom van een schip of van een luchtvaartuig van een in een andere lidstaat gevestigde natuurlijke of rechtspersoon aan een in de desbetreffende lidstaat gevestigde natuurlijke of rechtspersoon; deze verrichting wordt gelijkgesteld met een aankomst;
b) de overdracht van de eigendom van een schip of van een luchtvaartuig van een in die lidstaat gevestigde natuurlijke of rechtspersoon aan een in een andere lidstaat gevestigde natuurlijke of rechtspersoon; deze verrichting wordt gelijkgesteld met een verzending.
Indien het schip of het luchtvaartuig nieuw is, wordt de verzending geregistreerd in de lidstaat waar het schip of het luchtvaartuig is gebouwd;
c) de verzending of de aankomst van een schip of van een luchtvaartuig met het oog op of na afloop van een veredelingsbewerking.
2. De maandresultaten met betrekking tot de in lid 1, onder a) en b), bedoelde verrichtingen, die de lidstaten naar de Commissie zenden, omvatten de volgende gegevens:
a) de code van de desbetreffende onderverdeling van de in artikel 21 van de basisverordening bedoelde productennomenclatuur;
b) de code van de partnerlidstaat;
c) voor schepen, de hoeveelheid in aantal stuks en in de andere eventueel in de gecombineerde nomenclatuur genoemde bijzondere maatstaven, en voor luchtvaartuigen, de hoeveelheid in nettomassa en in bijzondere maatstaven;
d) de statistische waarde.
HOOFDSTUK 4
BOORDPROVIAND EN BUNKERGOEDEREN
Artikel 38
Voor de doeleinden van dit hoofdstuk wordt verstaan onder:
- "boordproviand", allerlei producten die zijn bestemd voor consumptie door de bemanning en de passagiers van schepen of luchtvaartuigen;
- "bunkergoederen", producten die nodig zijn voor de werking van de motoren, machines en andere toestellen van schepen of luchtvaartuigen, zoals brandstoffen, olie en smeermiddelen;
- "schip of luchtvaartuig van een andere lidstaat", voor een bepaalde lidstaat en in tegenstelling tot een "binnenlands" schip of luchtvaartuig, een schip of luchtvaartuig waarvan de natuurlijke of rechtspersoon die dit commercieel exploiteert, in een andere lidstaat gevestigd is.
Artikel 39
1. De statistiek van de handel tussen lidstaten van een bepaalde lidstaat omvat:
a) de levering van boordproviand en bunkergoederen aan zich in een haven of op een luchthaven van de meldende lidstaat bevindende schepen en luchtvaartuigen van een andere lidstaat, voorzover het gaat om communautaire goederen of om niet-communautaire goederen die voordien onder de douaneregeling actieve veredeling of behandeling onder douanetoezicht waren geplaatst; deze verrichting wordt als verzending aangemerkt.
b) de rechtstreekse levering van boordproviand en bunkergoederen uit een andere lidstaat aan binnenlandse schepen en luchtvaartuigen die zich in een haven of op een luchthaven van de meldende lidstaat bevinden; deze verrichting wordt als verzending aangemerkt.
2. De maandresultaten met betrekking tot de in lid 1, onder a), bedoelde leveringen, die de lidstaten naar de Commissie zenden, omvatten de volgende gegevens:
a) de productcode, ten minste volgens de volgende vereenvoudigde codering:
- 9930 24 00: goederen van de hoofdstukken 1 tot en met 24 van het geharmoniseerde systeem;
- 9930 27 00: goederen van hoofdstuk 27 van het geharmoniseerde systeem;
- 9930 99 009: elders ingedeelde goederen;
b) de speciale landencode QR (of 951);
c) de hoeveelheid in nettomassa;
d) de statistische waarde.
HOOFDSTUK 5
DEELZENDINGEN
Artikel 40
Voor de doeleinden van dit hoofdstuk wordt onder "deelzendingen" verstaan de aankomsten of verzendingen, in diverse referentieperioden, van de verschillende onderdelen van een compleet goed in niet-gemonteerde staat, om redenen die verband houden met commerciële of transportvereisten.
Artikel 41
In de maandresultaten die de lidstaten naar de Commissie zenden, worden gegevens betreffende de aankomsten en verzendingen van deelzendingen in één keer verwerkt in de maand waarin de laatste deelzending is aangekomen dan wel verzonden, tegen de totale waarde van het goed in complete staat en onder de code voor dat goed in de nomenclatuur.
HOOFDSTUK 6
MILITAIRE GOEDEREN
Artikel 42
1. De statistiek van de handel tussen lidstaten omvat de aankomsten en verzendingen van goederen voor militair gebruik, overeenkomstig de in de lidstaten geldende definitie van deze goederen. Deze informatie moet naar de Commissie worden gezonden.
2. De maandresultaten met betrekking tot de in het voorgaande lid bedoelde verrichtingen, die de lidstaten naar de Commissie zenden, omvatten de volgende gegevens:
a) de code van de desbetreffende onderverdeling van de in artikel 21 van de basisverordening bedoelde nomenclatuur;
b) de code van de partnerlidstaat;
c) de hoeveelheid in nettomassa en, als daar reden toe is, in de bijzondere maatstaf;
d) de statistische waarde.
3. Lidstaten die de bepalingen van lid 2 om redenen van militaire geheimhouding niet kunnen toepassen, nemen de nodige maatregelen om ten minste de statistische waarde van de verzendingen en aankomsten van goederen voor militair gebruik in de naar de Commissie gezonden maandresultaten op te nemen.
HOOFDSTUK 7
INSTALLATIES OP VOLLE ZEE
Artikel 43
1. Voor de doeleinden van dit hoofdstuk wordt onder "installaties op volle zee" verstaan de inrichtingen en het materieel die op volle zee zijn geïnstalleerd om bodemschatten te zoeken en te winnen.
2. Onder "buitenlandse" installatie, in tegenstelling tot "binnenlandse" installatie, wordt verstaan een installatie waarvan de natuurlijke of rechtspersoon die deze commercieel exploiteert, in een andere lidstaat gevestigd is.
Artikel 44
1. De statistiek van de handel tussen lidstaten van een bepaalde lidstaat omvat:
a) de levering van goederen aan een binnenlandse installatie, direct vanuit een andere lidstaat of vanaf een buitenlandse installatie; deze verrichting wordt gelijkgesteld met een aankomst;
b) de levering van goederen aan een andere lidstaat of een buitenlandse installatie vanaf een binnenlandse installatie; deze verrichting wordt gelijkgesteld met een verzending;
c) de aankomst van goederen in het statistische registratiegebied van deze lidstaat vanaf een buitenlandse installatie;
d) de verzending van goederen vanuit het statistische registratiegebied van deze lidstaat naar een buitenlandse installatie.
2. De maandresultaten met betrekking tot de in lid 1 bedoelde verrichtingen, die de lidstaten naar de Commissie zenden, omvatten de volgende gegevens:
a) de code van de desbetreffende onderverdeling van de in artikel 21 van de basisverordening bedoelde productennomenclatuur.
Onverminderd de bepalingen van de douanewetgeving hebben de lidstaten evenwel de mogelijkheid de in artikel 39, lid 2, onder a), genoemde vereenvoudigde codes te gebruiken indien het gaat om goederen bedoeld in artikel 38;
b) de code van de partnerlidstaat.
Onverminderd de bepalingen van de douanewetgeving is de partnerlidstaat de lidstaat waar de natuurlijke of rechtspersoon die de installatie commercieel exploiteert, gevestigd is, indien het gaat om goederen die afkomstig zijn van dan wel bestemd zijn voor dergelijke installaties. Indien deze informatie niet bekend is, wordt code QV (of 959) gebruikt;
c) de hoeveelheid in nettomassa;
d) de statistische waarde.
HOOFDSTUK 8
RUIMTEVAARTUIGEN
Artikel 45
Voor de doeleinden van dit hoofdstuk wordt verstaan onder:
a) "ruimtevaartuigen", toestellen, zoals satellieten, die zich kunnen voortbewegen in de ruimte buiten de aardatmosfeer;
b) "eigendom van een ruimtevaartuig", het feit dat een natuurlijke of rechtspersoon als eigenaar van een ruimtevaartuig is geregistreerd.
Artikel 46
1. De statistiek van de handel tussen lidstaten omvat:
a) de verzending of aankomst van een ruimtevaartuig met het oog op of na afloop van loonveredeling;
b) de lancering van een ruimtevaartuig waarvan de eigendom door een in een lidstaat gevestigde natuurlijke of rechtspersoon is overgedragen aan een in een andere lidstaat gevestigde natuurlijke of rechtspersoon. Deze verrichting wordt geregistreerd:
- in de lidstaat waar het voltooide ruimtevaartuig gebouwd is, als verzending;
- in de lidstaat waar de nieuwe eigenaar gevestigd is, als aankomst;
c) de overdracht van de eigendom van een ruimtevaartuig dat zich in een baan om de aarde bevindt, door een in een lidstaat gevestigde natuurlijke of rechtspersoon aan een in een andere lidstaat gevestigde natuurlijke of rechtspersoon. Deze verrichting wordt geregistreerd:
- in de lidstaat waar de vroegere eigenaar gevestigd is, als verzending;
- in de lidstaat waar de nieuwe eigenaar gevestigd is, als aankomst.
2. De maandresultaten met betrekking tot de in lid 1, onder b) en c), bedoelde verrichtingen, die de lidstaten naar de Commissie zenden, omvatten de volgende gegevens:
a) de code van de desbetreffende onderverdeling van de in artikel 21 van de basisverordening bedoelde nomenclatuur;
b) de code van de partnerlidstaat.
Voor de in lid 1, onder b) en c), bedoelde verzendingen is de partnerlidstaat de lidstaat waar de natuurlijke of rechtspersoon aan wie de eigendom van het ruimtevaartuig wordt overgedragen, gevestigd is.
Voor de in lid 1, onder b), bedoelde aankomsten is de partnerlidstaat de lidstaat waar het voltooide ruimtevaartuig is gebouwd.
Voor de in lid 1, onder c), bedoelde aankomsten is de partnerlidstaat de lidstaat waar de natuurlijke of rechtspersoon die de eigendom van het ruimtevaartuig overdraagt, gevestigd is;
c) de hoeveelheid in nettomassa en bijzondere maatstaf;
d) de statistische waarde.
Bij de aankomsten bedoeld in lid 1, onder b), omvat de statistische waarde de vervoers- en verzekeringskosten voor het vervoer naar de lanceerbasis en voor de lancering.
HOOFDSTUK 9
ANDERE BEPALINGEN
Artikel 47
Lidstaten die de beschikking wensen te krijgen over gedetailleerdere informatie dan die welke uit de toepassing van artikel 21 van de basisverordening voortvloeit, kunnen deze in afwijking van dat artikel voor een of meer groepen producten verzamelen, mits de informatieplichtige de keus wordt gelaten de informatie volgens de gecombineerde nomenclatuur of volgens aanvullende onderverdelingen in te dienen.
Lidstaten die van deze mogelijkheid gebruikmaken, stellen de Commissie hiervan in kennis. Hierbij vermelden zij de gronden voor hun besluit, verschaffen zij de lijst van de desbetreffende onderverdelingen van de gecombineerde nomenclatuur en beschrijven zij de wijze waarop zij de informatie verzamelen.
TITEL III
SLOTBEPALINGEN
Artikel 48
De lidstaten verstrekken de Commissie (Eurostat) de maandresultaten van hun overeenkomstig de basisverordening opgestelde statistiek van de handel tussen de lidstaten uiterlijk:
- acht weken na het eind van de referentiemaand voor de totale statistische waarde, ingedeeld naar lidstaat van bestemming bij verzending en lidstaat van herkomst bij aankomst,
- tien weken na het eind van de referentiemaand voor de gedetailleerde resultaten met alle in artikel 23, lid 1, van de basisverordening bedoelde gegevens.
Artikel 49
1. Verordening (EEG) nr. 3046/92, met uitzondering van artikel 22, en de verordeningen tot wijziging van deze verordening(14), Verordening (EEG) nr. 2256/92 en de Verordeningen (EG) nr. 1125/94 en (EG) nr. 2820/94 worden met ingang van 1 januari 2001 ingetrokken.
2. Verwijzingen naar de ingetrokken verordeningen gelden als verwijzingen naar deze verordening en moeten worden gelezen overeenkomstig het schakelschema in bijlage V.
Artikel 50
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Zij is van toepassing vanaf 1 januari 2001.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 7 september 2000.