Nařízení Rady (ES) č. 1257/1999
ze dne 17. května 1999
o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 36 a 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
s ohledem na stanovisko Výboru regionů [4],
s ohledem na stanovisko Účetního dvora [5],
(1) vzhledem k tomu, že společná politika rozvoje venkova by měla doprovázet a doplňovat jiné nástroje společné zemědělské politiky, a tím přispět k dosažení cílů této politiky, jak je stanoveno v čl. 33 odst. 1 Smlouvy;
(2) vzhledem k tomu, že podle čl. 33 odst. 2 písm. a) Smlouvy musí být při vypracování společné zemědělské politiky a zvláštních způsobů jejího používání vzata v úvahu zvláštní povaha zemědělské činnosti, která vyplývá ze sociální struktury zemědělství a ze strukturálních a přírodních rozdílů mezi různými zemědělskými regiony;
(3) vzhledem k tomu, že podle článku 159 Smlouvy musí brát provádění společných politik v úvahu cíle stanovené články 158 a 160 pro společnou politiku hospodářské a sociální soudržnosti a přispívat k jejich dosažení; že opatření pro rozvoj venkova by proto měla přispět k této politice v regionech, jejichž rozvoj zaostává (cíl 1), a v regionech, které čelí strukturálnímobtížím (cíl 2), jak je definováno v nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech [6];
(4) vzhledem k tomu, že opatření navržená k podpoře zlepšení zemědělských struktur byla zavedena do společné zemědělské politiky již v roce 1972; že po dobu téměř dvou desetiletí byly činěny pokusy o začlenění zemědělské strukturální politiky do širšího hospodářského a sociálního kontextu venkovských oblastí; že reforma politiky v roce 1992 zdůraznila ekologický rozměr zemědělství jako největšího uživatele půdy;
(5) vzhledem k tomu, že politika venkova se v současné době vykonává prostřednictvím řady komplexních nástrojů;
(6) vzhledem k tomu, že v průběhu následujících let se zemědělství bude muset přizpůsobit novým skutečnostem a dalším změnám vývoje trhu, politiky trhu a tržních pravidel, poptávce a preferencím spotřebitelů a příštímu rozšíření Společenství; že tyto změny se budou týkat nejen zemědělských trhů, ale obecně i místního hospodářství ve venkovských regionech; že politika rozvoje venkova by měla směřovat k obnově a posílení konkurenceschopnosti venkovských regionů; a přispět tak k zachování a vytváření pracovních míst ve výše uvedených regionech;
(7) vzhledem k tomu, že tento rozvoj by měl být posílen a podpořen reorganizací a zjednodušením stávajících nástrojů rozvoje venkova;
(8) vzhledem k tomu, že tato reorganizace by měla vzít v úvahu zkušenosti získané používáním stávajících nástrojů, a měla by proto být založena na nástrojích používaných v rámci současných prioritních cílů podporujících rozvoj venkova tím, že urychlí přizpůsobení zemědělských struktur v rámci reformy společné zemědělské politiky a usnadní rozvoj a strukturální přizpůsobení venkovských oblastí (cíle 5a a 5b), jak je stanoveno v nařízení Rady (EHS) č. 2052/88 ze dne 24. června 1988 o úkolech strukturálních fondů a jejich účinnosti a o koordinaci mezi jejich činnostmi navzájem a mezi těmito činnostmi a operacemi Evropské investiční banky a jinými stávajícími finančními nástroji [7] a v nařízení Rady (EHS) č. 4256/88 ze dne 19. prosince 1988, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 2052/88, pokud jde o orientační sekci Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) [8], a těch nástrojích, které jsou zaváděny jako doprovodná opatření k reformě zemědělské politiky z roku 1992 nařízením Rady (EHS) č. 2078/92 ze dne 30. června 1992 o způsobech zemědělské produkce slučitelných s požadavky na ochranu životního prostředí a zachování přírodního prostředí [9], nařízením Rady (EHS) č. 2079/92 ze dne 30. června 1992, kterým se zavádí režim podpor Společenství v případě předčasného starobního důchodu v zemědělství [10] a nařízením Rady (EHS) 2080/92 ze dne 30. června 1992, kterým se zavádí režim podpor Společenství na lesnická opatření v zemědělství [11];
(9) vzhledem k tomu, že rámec reformované politiky venkova by měl zahrnovat všechny venkovské regiony ve Společenství;
(10) vzhledem k tomu, že tři stávající doprovodná opatření zavedená reformou společné zemědělské politiky v roce 1992 (agroenvironmentální opatření, předčasný odchod do důchodu a zalesňování) by měla být doplněna systémem pro znevýhodněné oblasti a oblasti s environmentálními omezeními;
(11) vzhledem k tomu, že jiná opatření pro rozvoj venkova by měla tvořit součást integrovaných programů rozvoje pro regiony spadající pod cíl 1 a mohou tvořit součást programů pro regiony spadající pod cíl 2;
(12) vzhledem k tomu, že ve venkovských oblastech by opatření pro rozvoj venkova měla doprovázet a doplňovat politiky trhu;
(13) vzhledem k tomu, že podpora rozvoje venkova z EZOZF by měla být založena na jednotném právním rámci zavádějícím opatření způsobilá pro podporu, jejich cíle a kritéria poskytnutí podpory;
(14) vzhledem k tomu, že z důvodu rozmanitosti venkovských oblastí Společenství by se politika rozvoje venkova měla řídit zásadou subsidiarity; že by proto měla být v co možná nejvyšší míře decentralizována a důraz musí být dán na účast a přístup vedoucí od nižší na vyšší úroveň; že by proto kritéria pro poskytnutí podpory rozvoje venkova neměla přesahovat meze toho, co je nezbytné k dosažení cílů politiky rozvoje venkova;
(15) vzhledem k tomu, že zajištění souladu s jinými nástroji společné zemědělské politiky a jinými společnými politikami však vyžaduje, aby byla stanovena základní kritéria pro poskytnutí podpory na úrovni Společenství; že by mělo být především zabráněno neopodstatněnému narušování hospodářské soutěže vyplývajícímu z opatření pro rozvoj venkova;
(16) vzhledem k tomu, že k zajištění pružnosti a ke zjednodušení právních předpisů by měla Rada přenést na Komisi prováděcí pravomoci v souladu s čl. 202 třetí odrážkou Smlouvy;
(17) vzhledem k tomu, že struktura zemědělství ve Společenství je určována existencí značného množství zemědělských podniků, kterým chybí strukturální podmínky k zajištění přiměřeného příjmu a životních podmínek pro zemědělce a jejich rodiny;
(18) vzhledem k tomu, že cílem investiční podpory Společenství je modernizace zemědělských podniků a zlepšení jejich životaschopnosti;
(19) vzhledem k tomu, že podmínky Společenství pro poskytnutí investiční podpory by měly být zjednodušeny v porovnání se stávajícími podmínkami stanovenými nařízením Rady (ES) č. 950/97 ze dne 20. května 1997 o zvýšení efektivnosti zemědělských struktur [12];
(20) vzhledem k tomu, že poskytování zvláštních výhod mladým zemědělcům může zjednodušit nejen jejich zahajování činnosti, ale následně také strukturální přizpůsobení jejich zemědělských podniků;
(21) vzhledem k tomu, že vývoj a specializace zemědělství vyžadují přiměřenou úroveň obecné, technické a hospodářské odborné přípravy osob účastnících se činností v zemědělství a lesnictví, zejména pokud jde o nové přístupy k řízení, produkci a uvádění na trh;
(22) vzhledem k tomu, že je třeba zvláštního úsilí k zaučení zemědělců a k jejich informování o způsobech zemědělského hospodaření v souladu se životním prostředím;
(23) vzhledem k tomu, že z důvodu zlepšení životaschopnosti zemědělských podniků by měl být podporován předčasný odchod do důchodu v zemědělství, s přihlédnutím ke zkušenostem získaným při provádění nařízení (EHS) č. 2079/92;
(24) vzhledem k tomu, že podpora znevýhodněných oblastí by měla přispívat k trvalému užívání zemědělské půdy, zachování přírodního prostředí, zachování a podpoře udržitelných zemědělských systémů;
(25) vzhledem k tomu, že znevýhodněné oblasti by měly být roztříděny na základě společných kritérií;
(26) vzhledem k tomu, že na úrovni Společenství neexistuje potřeba žádného dalšího roztřídění znevýhodněných oblastí;
(27) vzhledem k tomu, že by měly být stanoveny podmínky pro poskytování vyrovnávacích příspěvků z důvodu zajištění účinnosti tohoto režimu podpor a z důvodu zajištění dosažení jeho cílů;
(28) vzhledem k tomu, že z důvodu omezení zemědělské činnosti v oblastech s environmentálními omezeními může být nezbytné poskytovat zemědělcům k vyřešení jejich zvláštních problémů vyplývajících z těchto omezení podpory;
(29) vzhledem k tomu, že z důvodu podpory udržitelného rozvoje venkovských oblastí a nutnosti reagovat na vzrůstající poptávku společnosti po environmentálních službách by v nadcházejících letech měla být prvořadá úloha přiznána agroenvironmentálním nástrojům;
(30) vzhledem k tomu, že stávající podpora agroenvironmentálních opatření podle nařízení (EHS) č. 2078/92 by se měla nadále zachovat pro cílená opatření v životním prostředí s ohledem na zkušenosti získané při uplatňování tohoto režimu, jak je podrobně popsáno ve zprávě Komise předložené podle čl. 10 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2078/92;
(31) vzhledem k tomu, že režim podpor agroenvironmentálních opatření by měl pokračovat, aby motivoval zemědělce ke službě celé společnosti zavedením nebo dalším využíváním způsobů zemědělského hospodaření v souladu se vzrůstající potřebou ochrany a zlepšování stavu životního prostředí, přírodních zdrojů, půdy a genetické rozmanitosti a zachování přírodního prostředí a krajiny;
(32) vzhledem k tomu, že zlepšování zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů by měla být v této oblasti motivována investičními podporami;
(33) vzhledem k tomu, že tato podpora může být v široké míře založena na stávajících podmínkách v současné době stanovených nařízením Rady (ES) č. 951/97 ze dne 20. května 1997 o zlepšení podmínek zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh [13];
(34) vzhledem k tomu, že by měly být zajištěny životaschopnost těchto investic a podíl zemědělců na hospodářských výhodách přijatého opatření;
(35) vzhledem k tomu, že lesnictví je nedílnou součástí rozvoje venkova a opatření v lesnictví by proto měla být zahrnuta do režimu podpor rozvoje venkova; že podpora lesnictví nesmí způsobit zkreslení hospodářské soutěže a měla by být neutrální ve vztahu k trhu;
(36) vzhledem k tomu, že opatření v lesnictví by se měla přijmout s ohledem na závazky sjednané na mezinárodní úrovni Společenstvím a členskými státy a měla by být založena na plánech členských států pro lesnictví; že tato opatření by rovněž měla vzít v úvahu zvláštní problémy klimatických změn;
(37) vzhledem k tomu, že opatření v lesnictví by měla být založena na opatřeních přijatých v rámci stávajících režimů stanovených nařízením Rady (EHS) č. 1610/89 ze dne 29. května 1989, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 4256/88 ohledně opatření pro rozvoj a využití lesů ve venkovských oblastech Společenství [14] a nařízením Rady (EHS) č. 867/90 ze dne 29. března 1990 o zlepšení podmínek zpracování a uvádění lesnických produktů na trh [15];
(38) vzhledem k tomu, že zalesňování zemědělské půdy je důležité zejména z hlediska využití půdy a životního prostředí a jako příspěvek na zvýšené zásobování určitými lesnickými produkty; že stávající podpora zalesňování v rámci nařízení (EHS) č. 2080/92 by proto měla být nadále poskytována s přihlédnutím ke zkušenosti získané při provádění výše uvedené úpravy, jak je podrobně popsáno ve zprávě Komise předložené podle čl. 8 odst. 3 uvedeného nařízení;
(39) vzhledem k tomu, že by měly být poskytnuty příspěvky na činnosti, jejichž cílem je zachování a zlepšení ekologické rovnováhy lesů v určitých oblastech;
(40) vzhledem k tomu, že by měla být poskytnuta podpora na jiná opatření týkající se zemědělských činností a jejich změn; že seznam opatření by měl být definován na základě zkušeností a s ohledem na potřeby rozvoje venkova tak, aby byl tento rozvoj částečně zaměřen na nezemědělské činnosti a služby, za účelem obrátit vývoj směřující k hospodářskému a sociálnímu úpadku a vylidnění venkova; že by měla být podporována opatření k odstranění nerovností a k podpoře rovných příležitostí pro ženy a muže;
(41) vzhledem k tomu, že se zvyšuje poptávka spotřebitelů po produktech a potravinách produkovaných ekologickým zemědělstvím; že se tím pro zemědělské produkty vytváří nový trh; že ekologické zemědělství zlepšuje udržitelnost zemědělské činnosti, a tím přispívá k obecným cílům tohoto nařízení; že zvláštní opatření na podporu rozvoje venkova se mohou týkat produkce, zpracování a uvádění produktů ekologického zemědělství na trh;
(42) vzhledem k tomu, že opatření pro rozvoj venkova způsobilá pro podporu Společenství by měla být v souladu s právními předpisy Společenství a s ostatními politikami Společenství a jinými nástroji společné zemědělské politiky;
(43) vzhledem k tomu, že v rámci tohoto nařízení by se měla vyloučit podpora pro určitá opatření způsobilá pro podporu podle jiných nástrojů společné zemědělské politiky, a zejména pro opatření, která spadají do působnosti podpůrných režimů v rámci společných organizací trhu s výjimkou odůvodněnou objektivními kritérii;
(44) vzhledem k tomu, že s ohledem na stávající podporu pro seskupení producentů a jejich svazy v několika společných organizacích trhu se zvláštní podpora seskupením producentů v rámci rozvoje venkova nadále nejeví jako nezbytná; že režim podpor existující podle nařízení Rady (ES) č. 952/97 ze dne 20. května 1997 o seskupeních producentů a jejich svazech [16] by proto měl být ukončen;
(45) vzhledem k tomu, že podpory Společenství, které jsou určeny na opatření pro rozvoj venkova v oblastech, které nespadají pod cíl 1, by měla financovat záruční sekce EZOZF; že základní finanční pravidla stanovená nařízením (ES) č. 1260/1999 byla odpovídajícím způsobem přizpůsobena;
(46) vzhledem k tomu, že podporu Společenství, která je určena na opatření pro rozvoj venkova v oblastech spadajících pod cíl 1, by měla nadále financovat orientační sekce EZOZF s výjimkou tří stávajících doprovodných opatření a podpory znevýhodněných oblastí a oblastí s environmentálním omezením;
(47) vzhledem k tomu, že pokud jde o podporu na opatření pro rozvoj venkova zahrnutá v programování cíle 1 a cíle 2, by se mělo zejména na integrované programování těchto opatření vztahovat nařízení (ES) č. 1260/1999; že pravidla financování by však měla vzít v úvahu, že opatření v regionech spadajících pod cíl 2 budou financována záruční sekcí;
(48) vzhledem k tomu, že opatření pro rozvoj venkova nezahrnutá v programování cíle 1 nebo cíle 2 by měla být předmětem programování rozvoje venkova podle zvláštních pravidel; že výše podpor pro tato opatření by měla být rozlišena podle obecných zásad stanovených v čl. 29 odst. 1 nařízení (ES) č. 1260/1999 s dostatečným ohledem na požadavek sociální a hospodářské soudržnosti; že následkem toho by uvedená výše podpor měla být v zásadě diferencována pro oblasti spadající pod cíl 1 a cíl 2 a jiné oblasti; že výše stanovená v tomto nařízení je maximální výší podpor Společenství;
(49) vzhledem k tomu, že kromě programů rozvoje venkova je třeba Komisi umožnit, aby z vlastního podnětu vydala ustanovení týkající se studií o rozvoji venkova, aniž je tím dotčena iniciativa stanovená v článcích 19 a 20 nařízení (ES) č. 1260/1999;
(50) vzhledem k tomu, že je třeba zavést vhodná pravidla pro sledování a hodnocení podpory rozvoje venkova, za použití přesně vymezených ukazatelů, jež musí být dohodnuty a zavedeny před prováděním programu;
(51) vzhledem k tomu, že opatření pro rozvoj venkova by měla mít nárok na podporu členských států bez finanční účasti Společenství; že s ohledem na značný hospodářský dopad této podpory a z důvodu zajištění souladu s opatřeními způsobilými pro podporu Společenství a zjednodušení postupů by měla být zavedena zvláštní pravidla pro státní podpory;
(52) vzhledem k tomu, že je třeba umožnit, aby byla přijata přechodná pravidla k usnadnění přechodu ze stávajících režimů podpory na nový režim podpory rozvoje venkova;
(53) vzhledem k tomu, že nový režim stanovený v tomto nařízení nahrazuje stávající režimy podpory, které by proto měly být zrušeny; že v důsledku toho je třeba rovněž zrušit odchylky v právní úpravě současných režimů pro nejvzdálenější regiony a pro ostrovy v Egejském moři; vzhledem k tomu, že jakmile budou provedena programování opatření pro rozvoj venkova, dojde za účelem uspokojení zvláštních potřeb výše uvedených regionů k přijetí nových předpisů pro pružnost, nezbytné úpravy a odchylky.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBLAST PŮSOBNOSTI A CÍLE
Článek 1
1. Toto nařízení zavádí rámec podpory Společenství pro udržitelný rozvoj venkova.
2. Opatření pro rozvoj venkova doprovází a doplňují jiné nástroje společné zemědělské politiky, a tím přispívají k dosažení cílů stanovených článkem 33 Smlouvy.
3. Opatření pro rozvoj venkova:
- se začlení mezi opatření podporující rozvoj a strukturální přizpůsobení regionů, jejichž rozvoj zaostává (cíl 1) a
- doprovází opatření podporující hospodářskou a sociální přeměnu oblastí, jež čelí strukturálním obtížím (cíl 2)
v dotyčných regionech, s ohledem na zvláštní cíle podpory Společenství uvedené v čl. 158 a 160 Smlouvy a v nařízení (ES) č. 1260/1999 a v souladu s podmínkami vymezenými v tomto nařízení.
Článek 2
Podpora rozvoje venkova týkající se zemědělské činnosti a její přeměny, se může týkat:
- zlepšování struktur zemědělských podniků a struktur pro zpracování zemědělských produktů a jejich uvádění na trh,
- přeměny a přesměrování potenciálu zemědělské produkce, zavádění nových technologií a zlepšování jakosti produktů,
- podpory nepotravinářské produkce,
- udržitelného rozvoje lesnictví,
- diverzifikace činností s cílem rozvoje doplňkových nebo alternativních činností,
- zachování a posílení životaschopné sociální struktury ve venkovských oblastech,
- rozvoje hospodářských činností a zachování a vytváření pracovních míst s cílem zajištění lepšího využití stávajícího potenciálu,
- zlepšování pracovních a životních podmínek,
- zachování a podpory zemědělských systémů s nízkými vstupními náklady,
- ochrany a podpory vysoké hodnoty přírody a udržitelného zemědělství, které dodržuje environmentální požadavky,
- odstraňování nerovností a podpory rovných příležitostí pro muže a ženy, zejména podporou projektů zahajovaných a prováděných ženami.
Článek 3
Podpora se poskytuje na opatření pro rozvoj venkova uvedená v hlavě II a za podmínek v ní stanovených.
HLAVA II
OPATŘENÍ PRO ROZVOJ VENKOVA
KAPITOLA I
INVESTICE V ZEMĚDĚLSKÝCH PODNICÍCH
Článek 4
Investiční podpory v zemědělských podnicích přispívají ke zlepšení příjmů a života v zemědělství, pracovních a produkčních podmínek.
Tyto investice musí sledovat jeden nebo více z následujících cílů:
- snižování produkčních nákladů,
- zlepšování a přesměrování produkce,
- zvyšování jakosti,
- ochranu a zlepšování přirozeného životního prostředí, hygienických podmínek a norem týkajících se dobrých životních podmínek zvířat,
- podporu diverzifikace činností zemědělského podniku.
Článek 5
Investiční podpora se poskytuje pouze těm zemědělským podnikům:
- které mohou prokázat hospodářskou životaschopnost,
- které splňují minimální požadavky v oblasti životního prostředí, hygieny a dobrých životních podmínek zvířat a
- v nichž má zemědělec dostatečné odborné znalosti a způsobilost.
Článek 6
Podpora se neposkytne na investice, které mají za cíl zvýšení produkce, pro kterou nemohou být nalezena běžná odbytiště.
Článek 7
Členské státy stanoví meze celkových investic způsobilých pro podporu.
Celková výše podpory vyjádřená jako procentuální podíl z objemu investic způsobilých pro podporu je omezena maximální výší 40 % a ve znevýhodněných oblastech 50 %. Pokud investice uskutečňují mladí zemědělci, jak je uvedeno v kapitole II, může tento podíl dosáhnout 45 % a ve znevýhodněných oblastech 55 %.
KAPITOLA II
ZAHÁJENÍ ČINNOSTI MLADÝCH ZEMĚDĚLCŮ
Článek 8
1. Podpora za účelem usnadnění zahájení činnosti mladých zemědělců se poskytne za těchto podmínek:
- zemědělec je mladší 40 let,
- zemědělec má odpovídající odborné znalosti a způsobilost,
- zemědělec poprvé zahajuje činnost v zemědělském podniku,
- pokud jde o zemědělský podnik:
(i) lze u něj prokázat hospodářskou životaschopnost a
(ii) splňuje minimální požadavky v oblasti životního prostředí, hygieny a dobrých životních podmínek zvířat
a
- zemědělec má postavení vedoucího zemědělského podniku.
Lze stanovit zvláštní podmínky pro případ, kdy mladý zemědělec nepůsobí jako výhradní vedoucí zemědělského podniku. Tyto podmínky musí být rovnocenné podmínkám vyžadovaným pro zahájení činnosti mladého zemědělce jako výhradního vedoucího zemědělského podniku.
2. Podpory na zahájení činnosti mohou zahrnovat:
- jednorázovou prémii do maximální částky uvedené v příloze,
- úrokový příspěvek na úvěry pro pokrytí nákladů vyplývajících ze zahájení činnosti; kapitalizovaná hodnota úrokových příspěvků nesmí překročit hodnotu jednorázové prémie.
KAPITOLA III
ODBORNÁ PŘÍPRAVA
Článek 9
Podpora odborné přípravy má přispívat ke zvýšení odborných znalostí a způsobilosti zemědělců a jiných osob účastnících se zemědělských a lesnických činností a jejich přeměně na jiné činnosti.
Odborná příprava slouží zejména:
- k přípravě zemědělce na kvalitativní přesměrování produkce, používání produkčních postupů slučitelných se zachováváním a zhodnocováním krajiny, ochranou životního prostředí, hygienickými podmínkami a normami pro dobré životní podmínky zvířat a osvojení si schopností potřebných k řízení hospodářsky životaschopného zemědělského podniku a
- přípravě lesníků a jiných osob účastnících se lesnické činnosti na používání způsobů obhospodařování lesa vedoucích ke zlepšení hospodářské, ekologické a sociální funkce lesů.
KAPITOLA IV
PŘEDČASNÝ ODCHOD DO DŮCHODU
Článek 10
1. Podpora předčasného odchodu do důchodu ze zemědělství přispívá k následujícím cílům:
- poskytnutí příjmu starším zemědělcům, kteří se rozhodnou, že ukončí zemědělskou činnost,
- podpora nahrazování těchto starších zemědělců zemědělci schopnými případně posílit hospodářskou životaschopnost zbývajících zemědělských podniků,
- převedení zemědělské půdy na nezemědělské využití, pokud nelze provádět zemědělskou činnost uspokojivým způsobem za podmínek hospodářské životaschopnosti.
2. Podpora předčasného odchodu do důchodu může zahrnovat opatření k poskytnutí příjmu pracovníkům zemědělského podniku.
Článek 11
1. Převodce zemědělského podniku musí:
- s konečnou platností ukončit veškerou obchodní zemědělskou činnost; může však pokračovat v neobchodním zemědělství a nadále využívat budovy,
- být starší 55 let, ale nedosáhnout obvyklého věku pro odchod do důchodu v okamžiku převodu, a
- před převodem vykonávat po dobu deseti let zemědělskou činnost.
2. Nabyvatel zemědělského podniku musí:
- nahradit převodce v postavení vedoucího zemědělského podniku nebo převzít veškerou uvolněnou půdu nebo její část. Hospodářská životaschopnost zemědělského podniku nabyvatele se musí zlepšit v dané lhůtě za podmínek, jež budou vymezeny podle regionu a typu produkce zejména ve vztahu k odborným znalostem a způsobilosti nabyvatele a celkové ploše a objemu práce nebo příjmu,
- mít odpovídající odborné znalosti a způsobilost a
- zavázat se k provádění zemědělské činnosti v zemědělském podniku po dobu nejméně pěti let.
3. Pracovník zemědělského podniku musí:
- s konečnou platností ukončit veškerou práci v zemědělství,
- být starší 55 let, ale nedosáhnout obvyklého věku pro odchod do důchodu,
- v pěti letech předcházejících ukončení činnosti vykonávat alespoň polovinu pracovní doby činnost v zemědělství jako spolupracující rodinný příslušník nebo pracovník zemědělského podniku,
- v období čtyř let předcházejících předčasnému odchodu převodce do důchodu pracovat v jeho zemědělském podniku nejméně po dobu odpovídající dvěma letům pracovní doby na plný úvazek a
- patřit do systému sociálního zabezpečení.
4. Nabyvatel nevykonávající zemědělskou činnost může být jakákoliv jiná osoba nebo subjekt, jež převezme uvolněnou půdu k využití pro nezemědělské účely jako je lesnictví nebo vytváření přírodních rezervací způsobem slučitelným s ochranou nebo zlepšováním kvality životního a přírodního prostředí.
5. Podmínky stanovené tímto článkem se použijí po celé období, během kterého je převodci poskytována podpora při předčasném odchodu do důchodu.
Článek 12
1. Maximální částky způsobilé pro podporu Společenství jsou stanoveny v příloze.
2. Vyplácení podpory při předčasném odchodu do důchodu nesmí překročit celkovou dobu 15 let u převodce a 10 let u zemědělského pracovníka. Vyplácení nepokračuje po dosažení věku 75 let převodce a obvyklého věku pro odchod do důchodu zemědělského pracovníka.
Pokud je převodci vyplácen členským státem starobní důchod, poskytuje se podpora při předčasném odchodu do důchodu ve formě příplatku, který zohlední výši starobního důchodu.
KAPITOLA V
ZNEVÝHODNĚNÉ OBLASTI A OBLASTI S ENVIRONMENTÁLNÍMI OMEZENÍMI
Článek 13
Podpora znevýhodněných oblastí a oblastí s environmentálními omezeními přispívá k následujícím cílům:
a) Vyrovnání pro přírodně znevýhodněné oblasti:
- zajistit nepřetržité využívání zemědělské půdy a přispět tím k zachování životaschopného společenství na venkově,
- zachování přírodního prostředí,
- zachovat a podporovat udržitelné zemědělské systémy, které berou v úvahu zejména požadavky na ochranu životního prostředí.
b) Vyrovnání pro oblasti s environmentálními omezeními
- zajistit dodržování požadavků životního prostředí a zabezpečit provozování zemědělské činnosti v oblastech s environmentálními omezeními.
Článek 14
1. Zemědělcům ve znevýhodněných oblastech mohou být poskytnuty vyrovnávací příspěvky.
2. Vyrovnávací příspěvky se poskytují na hektar plochy využívané pro zemědělskou činnost zemědělcům, kteří:
- obhospodařují minimální plochu půdy, která bude určena,
- se zaváží provádět zemědělskou činnost ve znevýhodněné oblasti po dobu alespoň pěti let od prvního provedení vyrovnávacího příspěvku a
- používají obvyklé náležité zemědělské praktiky slučitelné s požadavky ochrany životního prostředí a zachování přírodního prostředí, zejména prostřednictvím udržitelného zemědělství.
3. Budou-li u zvířat stáda skotu producenta zjištěna podle příslušných ustanovení směrnice Rady 96/23/ES [17] rezidua látek zakázaných směrnicí 96/22/ES [18] nebo povolených, ale použitých protiprávně, nebo budou-li zakázané látky či produkty nebo látky či produkty sice povolené směrnicí 96/22/ES, ale držené protiprávně, v jakékoli formě nalezeny v zemědělském podniku producenta, nebudou producentovi v kalendářním roce výše uvedeného zjištění poskytnuty vyrovnávací příspěvky.
V případě opakovaného porušení těchto předpisů může být doba neposkytnutí vyrovnávacího příspěvku prodloužena v závislosti na závažnosti porušení až na dobu pěti let od roku zjištění opakovaného porušení.
Brání-li vlastník nebo držitel zvířat při inspekcích a při odběrech potřebných vzorků prováděných na základě vnitrostátního plánu sledování reziduí nebo při provádění šetření a kontrol stanovených směrnicí 96/23/ES, uplatní se sankce uvedené v prvním pododstavci.
Článek 15
1. Vyrovnávací příspěvky se stanoví ve výši, která:
- je dostatečná k účinnému přispění k vyrovnání stávajících nevýhod a
- vyloučí nadměrné vyrovnání.
2. Vyrovnávací příspěvky budou dostatečně rozlišeny s ohledem na:
- situaci a cíle rozvoje dotyčného regionu,
- závažnost trvalých přírodních nevýhod ovlivňujících zemědělské činnosti,
- zvláštní problémy životního prostředí, které musí být případně vyřešeny,
- typ produkce, případně hospodářskou strukturu zemědělského podniku.
3. Výše vyrovnávacích příspěvků se stanoví v rozmezí minimální a maximální částky stanovené v příloze.
Vyrovnávací příspěvky vyšší než maximální částka lze poskytnout za předpokladu, že průměrná výše všech vyrovnávacích příspěvků vyplacených na příslušné úrovni programování nepřevyšuje tuto maximální částku. V případech řádně odůvodněných objektivními okolnostmi však mohou členské státy pro účely výpočtu průměrné částky předložit kombinaci několika regionálních programů.
Článek 16
1. V oblastech s environmentálními omezeními, která vznikají v důsledku provádění omezení zemědělského využívání založeného na pravidlech ochrany životního prostředí Společenství, mohou být zemědělcům poskytnuty platby na vyrovnání vzniklých nákladů a ztráty příjmů v případě a do té míry, že tyto platby jsou nezbytné k vyřešení zvláštních problémů, které vyplývají z výše uvedených pravidel.
2. Platby se stanoví ve výši, která vyloučí nadměrné vyrovnání; toto je nezbytné zejména u plateb ve znevýhodněných oblastech.
3. Maximální částky způsobilé pro podporu Společenství jsou stanoveny v příloze.
Článek 17
Znevýhodněné oblasti zahrnují:
- horské oblasti (článek 18),
- jiné znevýhodněné oblasti (článek 19) a
- oblasti postižené zvláštními nevýhodami (článek 20).
Článek 18
1. Horské oblasti jsou oblasti charakterizované značným omezením možností využití půdy a vysokými náklady na její obhospodařování z důvodu:
- velmi obtížných klimatických podmínek daných nadmořskou výškou, jejichž vliv podstatně zkracuje vegetační dobu,
- sklonu svahů na větší části příslušné plochy v nižší nadmořské výšce, jež jsou příliš strmé pro použití strojů nebo vyžadují použití velmi nákladného zvláštního vybavení,
- nebo kombinace těchto dvou faktorů, pokud nevýhoda vyplývající z každého z nich zvlášť je sice méně zřetelná, ale z jejich kombinace vzniká stejná nevýhoda.
2. Oblasti severně od 62. rovnoběžky a určité přilehlé oblasti se považují za horské oblasti.
Článek 19
Znevýhodněné oblasti, ve kterých je ohroženo další využívání půdy a kde je nezbytné zachování přírodního prostředí, zahrnují zemědělské oblasti, které jsou z hlediska přirozených podmínek produkce stejnorodé a vykazují všechny následující znaky:
- přítomnost půdy, která je méně úrodná, obtížně obdělávatelná a má omezený potenciál, jenž nemůže být zvýšen bez značných nákladů, a která je především vhodná pro rozsáhlý chov hospodářských zvířat,
- produkce, která vyplývá z přirozeně nízké úrodnosti je s ohledem na hlavní ukazatele hospodářských výkonů v zemědělství znatelně podprůměrná,
- nízká nebo klesající hustota obyvatelstva převážně závislého na zemědělství a jejíž urychlený pokles by ohrozil životaschopnost dotyčné oblasti a její další osídlení.
Článek 20
Za znevýhodněné oblasti lze považovat jiné oblasti postižené zvláštními nevýhodami, ve kterých by, je-li to nezbytné a případně při dodržení některých podmínek, z důvodu zachování a zlepšení životního prostředí, udržování přírodního prostředí a ochrany jejich turistického potenciálu nebo z důvodu ochrany pobřeží měla být zemědělská činnost zachována.
Článek 21
Celková rozloha oblastí uvedených v článcích 16 a 20 nesmí přesáhnout 10 % plochy dotyčného členského státu.
KAPITOLA VI
AGROENVIRONMENTÁLNÍ OPATŘENÍ
Článek 22
Podpora způsobů zemědělské produkce určených na ochranu životního prostředí a zachování přírodního prostředí (agroenvironmentální opatření) přispívá k dosažení cílů politiky Společenství týkajících se zemědělství a životního prostředí.
Tyto podpory se vztahují na:
- způsoby využití zemědělské půdy, které jsou v souladu s ochranou a zlepšením životního prostředí, krajiny a jejích znaků, přírodních zdrojů, půdy a genetické rozmanitosti,
- extenzifikaci zemědělství příznivou pro životní prostředí a na řízení systému pastvin s nízkou intenzitou,
- zachování ohrožených zemědělsky využívaných území vysoké přírodní hodnoty,
- udržování krajiny a tradičních vlastností zemědělské půdy,
- využívání plánování týkajícího se životního prostředí v zemědělské praxi.
Článek 23
1. Podpora se poskytne zemědělcům, kteří se na dobu nejméně pěti let zavážou k provádění agroenvironmentálních opatření. Pro určité typy závazků lze případně stanovit z důvodu jejich vlivu na životní prostředí dobu delší.
2. Agroenvironmentální závazky musí zahrnovat více než používání obvyklých náležitých zemědělských praktik.
Musí poskytovat služby, které nejsou poskytovány jinými podpůrnými opatřeními, jako jsou podpora trhu nebo vyrovnávací příspěvky.
Článek 24
1. Podpora na agroenvironmentální závazky se poskytuje ročně a stanoví se na základě:
- ušlých příjmů,
- dodatečných nákladů vyplývajících z daného závazku a
- potřeby poskytnutí finanční pobídky.
Při výpočtu výše roční podpory lze rovněž vzít v úvahu náklady na neproduktivní investice nezbytné k plnění závazků.
2. Maximální roční částky přicházející v úvahu pro podpory Společenství jsou stanoveny v příloze. Tyto částky se vypočítají podle plochy zemědělského podniku, na kterou se vztahují agroenvironmentální závazky.
KAPITOLA VII
ZLEPŠENÍ ZPRACOVÁNÍ A UVÁDĚNÍ ZEMĚDĚLSKÝCH PRODUKTŮ NA TRH
Článek 25
1. Poskytované investiční podpory mají umožnit zlepšení a racionalizaci zpracovávání a uvádění zemědělských produktů na trh, a tím přispívat ke zvýšení konkurenceschopnosti a přidané hodnotě těchto produktů.
2. Tato podpora má přispívat k uskutečňování jednoho nebo několika z následujících cílů:
- zaměření produkce na očekávaný vývoj trhu nebo podporovat rozvoj nových odbytišť zemědělských produktů,
- zlepšení nebo racionalizaci obchodních sítí nebo zpracovatelských postupů,
- zlepšení obchodní a obalové úpravy produktů nebo podpoře lepšího využití nebo odstranění vedlejších produktů nebo odpadu,
- používání nových technologií,
- upřednostňování inovačních investic,
- zlepšení a kontroly jakosti,
- zlepšování a kontroly zdravotních podmínek,
- ochraně životního prostředí.
Článek 26
1. Podpora se poskytuje osobám odpovědným v posledním stupni za financování investic v podnicích,
- jejichž hospodářskou životaschopnost lze prokázat a
- které splňují minimální normy týkající se životního prostředí, hygieny a dobrých životních podmínek zvířat.
2. Investice musí přispívat ke zlepšení situace v daných odvětvích základní zemědělské produkce. Musí producentům těchto základních produktů zaručovat přiměřený podíl na výsledných hospodářských výnosech z nich plynoucích.
3. Musí být dostatečně prokázáno, že pro příslušné produkty lze nalézt běžná odbytiště.
Článek 27
1. Investice se musí týkat zpracovávání a uvádění na trh produktů zahrnutých v příloze I Smlouvy, s výjimkou produktů rybolovu.
2. Investice musí splňovat kritéria výběru, která stanoví priority a určují, jaké typy investic nejsou způsobilé pro podporu.
Článek 28
1. Z podpory jsou vyloučeny následující investice:
- investice na úrovni maloobchodu,
- investice na uvádění na trh nebo zpracovávání produktů ze třetích zemí.
2. Celková částka podpory vyjádřená jako procentuální podíl objemu investic způsobilých pro podporu činí nejvýše:
a) 50 % v regionech spadajících pod cíl 1;
b) 40 % v ostatních regionech.
KAPITOLA VIII
LESNICTVÍ
Článek 29
1. Podpora lesnictví přispívá k zachování a rozvoji ekonomických, ekologických a sociálních funkcí lesa ve venkovských oblastech.
2. Tato podpora slouží zejména jednomu nebo několika z následujících cílů:
- udržitelné správě lesa a rozvoji lesnictví,
- zachování a zlepšení lesních zdrojů,
- rozšiřování zalesněných ploch.
3. Tato podpora se poskytuje pouze lesům a plochám patřícím soukromým vlastníkům nebo jejich sdružením nebo obcím nebo jejich sdružením. Toto omezení se nevztahuje na opatření stanovená v čl. 30 odst. 1 šesté odrážce.
4. Tato podpora k plnění závazků přijatých Společenstvím a členskými státy na mezinárodní úrovni. Musí být založena na národních lesnických programech a lesnických programech vypracovaných na nižší než celostátní úrovni nebo na rovnocenných nástrojích, které by měly zohledňovat závazky přijaté na ministerských konferencích o ochraně lesů v Evropě.
5. Opatření navrhovaná podle tohoto nařízení v oblastech zařazených podle nařízení Rady (EHS) č. 2158/92 ze dne 23. července 1992 o ochraně lesů Společenství před požáry [19] mezi oblasti s vysokým nebo středním stupněm rizika lesního požáru musí být v souladu s plány na ochranu lesů předloženými členskými státy podle nařízení (EHS) č. 2158/92.
Článek 30
1. Podpora lesnictví se týká jednoho nebo více z následujících opatření:
- zalesňování půdy nezpůsobilé pro podporu podle článku 31 za předpokladu, že výsadba je přizpůsobena místním podmínkám a je v souladu se životním prostředím,
- investice do lesů s cílem znatelného zlepšení jejich hospodářské, ekologické nebo společenské hodnoty,
- investice na zlepšení a racionalizaci sklizně, zpracování a uvádění na trh lesnických produktů; investice vztahující se na využití dřeva jako suroviny musí být omezeny jen na veškeré pracovní úkony před průmyslovým zpracováním,
- získávání nových odbytišť k využívání lesních produktů a jejich uvádění na trh,
- zakládání sdružení vlastníků lesů za účelem pomoci jejich členům ke zlepšení udržitelné a účinné správy jejich lesů,
- obnovu potenciálu lesnické produkce zničeného přírodními katastrofami a požáry a zavádění vhodných nástrojů prevence.
2. Pravidla stanovená v kapitolách I a VII s výjimkou čl. 7 druhého pododstavce se odpovídajícím způsobem použijí na investiční podpory.
Článek 31
1. Podpora na zalesňování zemědělské půdy se poskytne za podmínky, že výsadba je přizpůsobena místním podmínkám a je v souladu se životním prostředím.
Tato podpora může kromě nákladů na výsadbu zahrnovat:
- roční prémii na zalesněný hektar k pokrytí nákladů na udržování zalesněných ploch na dobu nanejvýš pěti let,
- roční prémii na hektar k pokrytí příjmu ušlého v důsledku zalesňování pro zemědělce nebo jejich sdružení, kteří obdělávali půdu před jejím zalesněním, nebo pro jakoukoliv jinou právnickou osobu soukromého práva a to na dobu nanejvýš 20 let.
2. Podpora na zalesňování zemědělské půdy držené vnitrostátními úřady zahrnuje pouze náklady na zahájení činnosti.
3. Podpora na zalesňování zemědělské půdy se neposkytne:
- zemědělcům pobírajícím podporu při předčasném odchodu do důchodu,
- na výsadbu vánočních stromků.
V případě rychle rostoucích druhů s krátkou obmýtní dobou se podpora na zalesňování poskytne pouze na náklady na výsadbu.
4. Maximální částky roční prémie na pokrytí ušlého příjmu způsobilého pro podporu Společenství jsou stanoveny v příloze.
Článek 32
1. S ohledem na:
- zachování a zlepšení ekologické stability lesů v oblastech, kde jejich ochranná a ekologická funkce je ve veřejném zájmu a kde náklady na opatření k zachování a zlepšení těchto lesů převyšují příjmy z lesnictví,
- udržování protipožárních pruhů zemědělskými opatřeními,
se příjemcům poskytují platby na opatření učiněná v této souvislosti za předpokladu, že ochranná a ekologická funkce těchto lesů bude udržitelným způsobem zajištěna, a že opatření, jež mají být učiněna, se stanoví ve smlouvě, kde se blíže určí náklady na tato opatření.
2. Platby se určí v rozmezí minimální a maximální částky stanovené v příloze na základě skutečných nákladů na učiněná opatření předem dohodnutých ve smlouvě.
KAPITOLA IX
PODPORA PŘIZPŮSOBOVÁNÍ A ROZVOJE VENKOVSKÝCH OBLASTÍ
Článek 33
Podpora se poskytne na opatření týkající se zemědělských činností, jejich přeměn a činností na venkově, které nespadají do působnosti jiných opatření uvedených v této hlavě.
Tato opatření se týkají:
- zlepšování vlastností půdy,
- scelování pozemků,
- zavedení zástupných služeb v zemědělském podniku a pomocných služeb při jeho řízení,
- uvádění jakostních zemědělských produktů na trh,
- služeb zásadních pro hospodářství a obyvatelstvo venkova,
- obnovy a rozvoje vesnic a ochrany a uchování dědictví venkova,
- diverzifikace zemědělských činností a činností blízkých zemědělství za účelem vytvoření možností různorodých činností nebo alternativních zdrojů příjmů,
- správy zemědělských vodních zdrojů,
- rozvoje a zlepšování infrastruktury ve spojení s rozvojem zemědělství,
- podpory turistiky a řemeslných činností,
- ochrany životního prostředí ve spojení se zemědělstvím, lesnictvím, zachováním přírodního prostředí a zlepšením dobrých životních podmínek zvířat,
- obnovy potenciálu zemědělské produkce zničené přírodními katastrofami a zavádění vhodných nástrojů prevence,
- finančního inženýrství.
KAPITOLA X
PROVÁDĚCÍ PRAVIDLA
Článek 34
Prováděcí pravidla k této hlavě jsou přijata v souladu s postupem podle čl. 50 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/1999.
Tato pravidla stanoví zejména:
- podmínky investiční podpory v zemědělských podnicích (články 4 až 7), včetně nezbytných omezení vyplývajících z použití článku 6,
- období a podmínky pro zlepšení hospodářské životaschopnosti zemědělského podniku a podmínky využívání půdy uvolněné v případě předčasného odchodu do důchodu (čl. 11 odst. 2),
- podmínky pro poskytování a výpočet vyrovnávacího příspěvku ve znevýhodněných oblastech, včetně případu společného využívání zemědělské půdy (články 14 a 15) a vyrovnávacích plateb v oblastech s environmentálními omezeními (článek 16),
- podmínky upravující agroenvironmentální závazky (články 23 a 24),
- kritéria výběru investic na zlepšení zpracovávání a uvádění zemědělských produktů na trh (čl. 27 odst. 2),
- podmínky upravující opatření v lesnictví (kapitola VIII).
U nejvzdálenějších regionů, za předpokladu, že zpracované produkty jsou určeny pro trh v těchto regionech, se Komise může podle stejného postupu odchýlit od čl. 28 odst. 1 druhé odrážky.
HLAVA III
OBECNÉ ZÁSADY, SPRÁVNÍ A FINANČNÍ USTANOVENÍ
KAPITOLA I
OBECNÉ ZÁSADY
PODKAPITOLA I
Podpora z EZOZF
Článek 35
1. Podpora Společenství pro předčasný odchod do důchodu (články 10 až 12), znevýhodněné oblasti a oblasti s environmentálními omezeními (články 13 až 21), agroenvironmentální opatření (články 22 až 24) a zalesňování (článek 31) je v celém Společenství financována záruční sekcí EZOZF.
2. Podpora Společenství pro jiná opatření pro rozvoj venkova je financována EZOZF:
- orientační sekcí v oblastech spadajících pod cíl 1,
- záruční sekcí v oblastech nespadajících pod cíl 1.
3. Podpory pro opatření uvedené v čl. 33 šesté, sedmé a deváté odrážce jsou v oblastech spadajících pod cíle 1 a 2 a v oblastech v přechodu financovány EZOZF, pokud jejich financování není poskytováno z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR).
Článek 36
1. Na podporu opatření pro rozvoj venkova uvedených v čl. 35 odst. 2:
- se v oblastech spadajících pod cíl 1 použije nařízení (ES) č. 1260/1999 doplněné zvláštními pravidly obsaženými v tomto nařízení,
- se v oblastech spadajících pod cíl 2 použije nařízení (ES) č. 1260/1999 doplněné zvláštními pravidly obsaženými v tomto nařízení, pokud toto nařízení nestanoví jinak.
2. Na podporu opatření pro rozvoj venkova financovaných záruční sekcí EZOZF se použijí zvláštní pravidla nařízení (ES) č. 1258/1999 [20] a předpisy přijaté k jeho provádění, pokud toto nařízení nestanoví jinak.
PODKAPITOLA II
Slučitelnost a soulad
Článek 37
1. Podpora pro rozvoj venkova se poskytne pouze na opatření, která jsou v souladu s právem Společenství.
2. Tato opatření musí být v souladu s ostatními politikami a opatřeními Společenství přijatými na jejich základě.
Obzvláště žádné opatření, které spadá do oblasti působnosti tohoto nařízení a je neslučitelné s jakýmikoliv zvláštními podmínkami stanovenými v tomto nařízení, nemůže být způsobilé pro podporu v rámci žádného režimu podpor Společenství.
3. Rovněž musí být zajištěn soulad s opatřeními prováděnými v rámci jiných nástrojů společné zemědělské politiky, a zejména mezi opatřeními na podporu rozvoje venkova na jedné straně a opatřeními prováděnými v rámci opatření společných organizací trhu a zemědělské jakosti a zdraví na straně druhé, tak jako mezi různými opatřeními na podporu rozvoje venkova.
Podpora podle tohoto nařízení se proto neposkytne na:
- opatření spadající do oblasti působnosti režimů podpor společných organizací trhu, s výjimkami odůvodněnými objektivními kritérii, která mohou být vymezena podle článku 50,
- opatření na podporu výzkumných projektů za účelem podpory zemědělských produktů nebo eradikace chorob zvířat.
4. Členské státy mohou stanovit dodatečné nebo přísnější podmínky pro poskytování podpory Společenství pro rozvoj venkova za předpokladu, že tyto podmínky budou v souladu s cíli a požadavky stanovenými v tomto nařízení.
Článek 38
1. Na stejné opatření nelze poskytnout platby v rámci tohoto nařízení a jiného režimu podpor Společenství.
2. Podpory pro více opatření v rámci tohoto nařízení lze kombinovat pouze tehdy, jsou-li tato opatření navzájem v souladu a jsou-li navzájem slučitelná. Pokud je to nezbytné, výše podpory se přizpůsobí.
Článek 39
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění slučitelnosti a souladu opatření na podporu rozvoje venkova podle ustanovení této kapitoly.
2. Plány rozvoje venkova předložené členskými státy musí zahrnovat zhodnocení slučitelnosti a souladu plánovaných podpůrných opatření a údaje o opatřeních přijatých za účelem zajištění slučitelnosti a souladu.
3. Je-li to nezbytné, podpůrná opatření se za účelem zajištění slučitelnosti a souladu následně upraví.
KAPITOLA II
PROGRAMOVÁNÍ
Článek 40
1. Opatření pro rozvoj venkova, financovaná orientační sekcí EZOZF tvoří součást programování pro regiony spadající pod cíl 1 podle nařízení (ES) č. 1260/1999.
2. Opatření pro rozvoj venkova jiná než opatření uvedená v čl. 35 odst. 1, mohou tvořit součást programování pro regiony spadající pod cíl 2 podle nařízení (ES) č. 1260/1999.
3. Jiná opatření pro rozvoj venkova, která netvoří součást programování podle odstavců 1 a 2 podléhají programování rozvoje venkova podle článků 41 až 44.
4. Členské státy mohou pro opatření vhodná pro rozvoj venkova předložit ke schválení rámcovou úpravu, která tvoří součást programování podle odstavců 1 až 3, v míře, jež umožňuje zachování stejných podmínek.
Článek 41
1. Plány rozvoje venkova musí být vypracovány na zeměpisné úrovni považované za nejvhodnější. Musí být připraveny příslušnými orgány určenými členským státem, který je po konzultaci s příslušnými orgány a organizacemi na vhodné územní úrovni předloží Komisi.
2. Opatření na podporu rozvoje venkova, která mají být provedena v jedné oblasti, je třeba, pokud je to možné, začlenit do jediného plánu. Je-li třeba vytvořit více plánů, musí být označen vztah mezi opatřeními předloženými v těchto plánech a zajištěna jejich slučitelnost a soulad.
Článek 42
Plány rozvoje venkova se vztahují na dobu sedmi let od 1. ledna 2000.
Článek 43
1. Plány rozvoje venkova obsahují:
- kvantifikovaný popis stávající situace ukazující rozdíly, nedostatky a potenciál pro rozvoj, vynaložené finanční prostředky a hlavní výsledky operací uskutečněných v předešlém období programování s ohledem na dostupné výsledky hodnocení,
- popis navrhované strategie, její kvantifikované cíle a zvolené priority rozvoje venkova a zeměpisnou oblast, na kterou se vztahují,
- hodnocení očekávaného hospodářského, environmentálního a sociálního dopadu, včetně dopadu na zaměstnanost,
- orientační celkovou finanční tabulku shrnující finanční prostředky jednotlivých členských států a finanční prostředky Společenství stanovené v rámci plánu rozvoje venkova pro každou prioritu, předložené v souvislosti s plánem, a pokud se plán vztahuje na venkovské oblasti spadající pod cíl 2, orientační částky na opatření rozvoje venkova podle článku 33 v těchto oblastech,
- popis opatření předpokládaných pro provádění plánů, a zejména režimů podpor, včetně skutečností nezbytných pro posouzení pravidel hospodářské soutěže,
- případně údaje o nezbytných studiích, demonstračních projektech, opatřeních za účelem vzdělávání nebo technické pomoci v souvislosti s přípravou, prováděním nebo úpravou příslušných opatření,
- určení příslušných orgánů a odpovědných subjektů,
- ustanovení k zajištění účinného a správného provádění plánů, včetně sledování a hodnocení, definici kvantifikovaných ukazatelů pro hodnocení, opatření pro kontroly a sankce a přiměřenou publicitu,
- výsledky konzultací a určení zúčastněných orgánů a subjektů a sociálních a hospodářských partnerů na vhodné úrovni.
2. Členské státy musí ve svých plánech:
- stanovit na celém svém území podle svých zvláštních potřeb agroenvironmentální opatření,
- zajistit nezbytnou rovnováhu mezi různými podpůrnými opatřeními.
Článek 44
1. Plány rozvoje venkova musí být předloženy nejpozději do šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. Komise posoudí, zda jsou navrhované plány v souladu s tímto nařízením. Do šesti měsíců po předložení plánů a na jejich základě schválí Komise programové dokumenty rozvoje venkova postupem podle čl. 50 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/1999.
KAPITOLA III
DODATEČNÁ OPATŘENÍ A INICIATIVY SPOLEČENSTVÍ
Článek 45
1. Komise může podle čl. 21 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/1999 postupem podle čl. 50 odst. 2 uvedeného nařízení rozšířit oblast působnosti pomoci z orientační sekce EZOZF nad rámec stanovený v čl. 35 odst. 2 tohoto nařízení a financování opatření způsobilých pro podporu podle nařízení Rady (ES) č. 1783/1999 [21], (ES) č. 1784/1999 [22] a (ES) č. 1263/1999 [23] za účelem provádění všech opatření v rámci iniciativy Společenství rozvoje venkova.
2. Záruční sekce EZOZF může z podnětu Komise financovat studie týkající se programování rozvoje venkova.
KAPITOLA IV
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 46
1. Podpora Společenství pro rozvoj venkova ze záruční sekce EZOZF podléhá ročnímu finančnímu plánování a účetnictví. Finanční plánování tvoří součást programování rozvoje venkova (čl. 40 odst. 3) nebo programování, jež se týká cíle 2.
2. Komise každoročně předběžně přidělí prostředky členským státům na základě objektivních kritérií, s přihlédnutím k zvláštním situacím a potřebám a úsilí, jež musí být vynaloženo zvláště v oblasti životního prostředí, vytváření pracovních míst a zachování krajiny.
3. Předběžná přidělení prostředků se přizpůsobí na základě skutečných výdajů a přezkoumaných prognóz výdajů předložených členskými státy, přičemž se přihlíží k cílům programování. Musí odpovídat dostupným prostředkům a být v souladu s intenzitou podpory pro venkovské oblasti spadající pod cíl 2.
Článek 47
1. Finanční ustanovení v článcích 31, 32 (s výjimkou odstavce 1 pátého pododstavce), 34, 38 a 39 nařízení (ES) č. 1260/1999 se nepoužijí na opatření pro rozvoj venkova týkajících se regionů spadajících pod cíl 2.
Komise přijme nezbytná opatření k zajištění účinného a jednotného provedení uvedených opatření, která splňují alespoň stejné požadavky jako opatření stanovená v prvním pododstavci, včetně zásady jediného řídícího orgánu.
2. Společenství přispívá na financování opatření zahrnutých v programování rozvoje venkova podle zásad stanovených články 29 a 30 nařízení (ES) č. 1260/1999.
V této souvislosti:
- nepřesáhne příspěvek Společenství 50 % celkových nákladů způsobilých pro podporu a činí zpravidla alespoň 25 % veřejných výdajů způsobilých pro podporu v oblastech nespadajících pod cíle 1 a 2,
- se sazby stanovené v čl. 29 odst. 4 písm. a) bodech ii) a iii) a písm. b) bodech ii) a iii) nařízení (ES) č. 1260/1999 použijí na investice nesoucí příjmy. Zemědělské a lesnické podniky a podniky podílející se na zpracovávání a uvádění na trh zemědělských a lesnických produktů jsou v tomto ohledu podniky ve smyslu čl. 29 odst. 4 písm. b) bodu iii),
- příspěvek Společenství na programování opatření stanovených v článcích 22 až 24 tohoto nařízení činí 75 % v oblastech spadajících pod cíl 1 a 50 % v ostatních oblastech.
Na tyto platby se použije čl. 32 odst. 1 pátý pododstavec nařízení (ES) č. 1260/1999.
3. Platby finanční pomoci ze záruční sekce EZOZF mohou mít formu záloh na provádění programu a plateb za vzniklé výdaje.
KAPITOLA V
SLEDOVÁNÍ A HODNOCENÍ
Článek 48
1. Komise a členské státy zajistí účinné sledování provádění programování rozvoje venkova.
2. Toto sledování se provádí podle společně dohodnutého postupu.
Sledování se provádí na základě zvláštních hmotných a finančních ukazatelů předem dohodnutých a stanovených.
Členské státy předkládají Komisi výroční zprávy o pokroku.
3. Pokud je to vhodné, zřídí se sledovací výbory.
Článek 49
1. Hodnocení opatření zahrnutých v programování rozvoje venkova se provede na základě zásad stanovených v článcích 40 až 43 nařízení (ES) č. 1260/1999.
2. Záruční sekce EZOZF se může v rámci finančních zdrojů přidělených na programování podílet na financování hodnocení týkajících se rozvoje venkova v členských státech. Záruční sekce EZOZF rovněž může z podnětu Komise financovat hodnocení na úrovni Společenství.
KAPITOLA VI
PROVÁDĚCÍ PRAVIDLA
Článek 50
Prováděcí pravidla k této hlavě se stanoví postupem podle čl. 50 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/1999.
Tato pravidla zejména upraví podrobnosti:
- předkládání plánů rozvoje venkova (články 41 až 44),
- přezkoumání programových dokumentů rozvoje venkova,
- finančního plánování, zejména k zajištění rozpočtové kázně (článek 46) a účasti na financování (čl. 47 odst. 2),
- sledování a hodnocení (články 48 a 49),
- zajištění souladu mezi opatřeními pro rozvoj venkova a podpůrnými opatřeními zavedenými organizacemi trhu (článek 37).
HLAVA IV
STÁTNÍ PODPORA
Článek 51
1. Není-li v této hlavě stanoveno jinak, použijí se na podpory poskytované členskými státy na opatření na podporu pro rozvoj venkova články 87 až 89 Smlouvy.
Články 87 až 89 se však nepoužijí na finanční příspěvky poskytované členskými státy na opatření, kterým poskytuje podporu Společenství podle článku 36 Smlouvy v souladu s tímto nařízením.
2. Podpory investic v zemědělských podnicích, jejichž výše přesahuje procentuální podíly uvedené v článku 7, jsou zakázané.
Tento zákaz se nevztahuje na podporu vztahující se na:
- investice prováděné převážně ve veřejném zájmu, s ohledem na zachování tradiční krajiny utvářené zemědělskou a lesnickou činností nebo přemístění zemědělských budov,
- investice v oblasti ochrany a zlepšování životního prostředí,
- investice mající za cíl zlepšování hygienických podmínek chovů a dobré životní podmínky zvířat.
3. Státní podpory poskytované zemědělcům k vyrovnání přirozených nevýhod ve znevýhodněných oblastech jsou zakázané, pokud nesplňují podmínky stanovené v článcích 14 a 15.
4. Státní podpory zemědělcům, kteří přijali agroenvironmentální závazky, které nesplňují podmínky stanovené v článcích 22 až 24, jsou zakázané. Mohou však být poskytnuty dodatečné podpory přesahující maximální částky stanovené v čl. 24 odst. 2, pokud jsou podle odstavce 1 uvedeného článku odůvodněny. Ve výjimečných, náležitě odůvodněných případech se lze odchýlit od minimální doby trvání závazků, v souladu s čl. 23 odst. 1.
Článek 52
V rámci článku 36 Smlouvy, státní podpory, které mají poskytovat dodatečné finanční prostředky na Společenstvím podporovaná opatření pro rozvoj venkova, oznamují členské státy a schvaluje Komise podle ustanovení tohoto nařízení jako součást programování uvedeného v článku 40. Čl. 88 odst. 3 první věta Smlouvy se nepoužije na podpory takto oznámené.
HLAVA V
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 53
1. Je-li nezbytné přijmout zvláštní opatření k usnadnění přechodu z platného režimu na režim zavedený tímto nařízením, Komise tato opatření přijme postupem podle čl. 50 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/1999.
2. Tato opatření se přijmou zejména pro začlenění stávajících podpůrných operací Společenství schválených Komisí na období, které skončí po 1. lednu 2000, nebo bez časového omezení do režimu podpory rozvoje venkova stanoveného tímto nařízením.
Článek 54
1. Článek 17 nařízení Rady (EHS) č. 1696/71 ze dne 26. července 1971 o společné organizaci trhu s chmelem [24] se nahrazuje tímto:
"Článek 17
1. Nařízení týkající se financování společné zemědělské politiky se od data provádění opatření zde stanovených použijí na trh s produkty, uvedenými v čl. 1 odst. 1.
2. Podporu uvedenou v článku 8 spolufinancuje Společenství.
3. Členské státy vyplatí producentům podporu uvedenou v článku 12 mezi 16. říjnem a 31. prosincem hospodářského roku, pro který byla podána žádost o podporu.
4. Komise přijme podle postupu stanoveného v článku 20 prováděcí pravidla k tomuto článku."
2. Článek 6 nařízení Rady (EHS) č. 404/93 ze dne 13. února 1993 o společné organizaci trhu s banány [25] se nahrazuje tímto:
"Článek 6
1. Členské státy poskytují uznaným organizacím producentů pět let ode dne uznání podpory, aby napomohly jejich vytváření a usnadnily jejich administrativní činnosti.
2. Tyto podpory:
- činí pro první, druhý, třetí, čtvrtý a pátý rok v uvedeném pořadí 5 %, 5 %, 4 %, 3 % a 2 % hodnoty produkce uváděné na trh organizacemi producentů,
- nesmí přesáhnout skutečné náklady na vytvoření a administrativní činnost dané organizace,
- vyplácejí se v ročních tranších po dobu nejvýše sedmi let od data uznání.
Hodnota produkce za každý rok se vypočítá na základě:
- ročního objemu, který byl skutečně uveden na trh,
- průměrných dosažených cen produkce.
3. Organizace producentů vzniklé z organizací, které již ve značné míře splňují podmínky tohoto nařízení mají nárok na podporu v rámci tohoto článku pouze pokud vznikly sloučením, které umožní lépe dosáhnout cíle uvedené v článku 5. V takovém případě je však podpora poskytnuta pouze na náklady založení organizace (výdaje vzniklé v souvislosti s přípravnými pracemi a vypracováním zakládajícího aktu a stanov).
4. Podpory uvedené v tomto článku oznámí členské státy Komisi ve zprávě na konci každého finančního roku."
3. Nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [26] se mění takto:
a) Čl. 15 odst. 6 se nahrazuje tímto:
"6. V těch regionech Společenství, kde je stupeň organizovanosti producentů obzvláště nízký, mohou být členské státy na základě řádně odůvodněné žádosti pověřeny, aby vyplatily organizacím producentů vnitrostátní finanční podporu rovnající se nejvýše polovině finančních příspěvků producentů. Tato podpora se vloží do provozního fondu.
Členským státům, v nichž se prostřednictvím organizací producentů uvádí na trh méně než 15 % produkce ovoce a zeleniny a v nichž produkce ovoce a zeleniny představuje nejméně 15 % celkové zemědělské produkce, může být podpora uvedená v prvním pododstavci na žádost dotyčného členského státu uhrazena Společenstvím."
b) Článek 52 se nahrazuje tímto:
"Článek 52
1. Náklady spojené s platbou vyrovnávací platby Společenství za stažení produktů z trhu a s financováním provozního fondu Společenstvím, zvláštní opatření uvedená v článku 17 a v článcích 53, 54 a 55 a kontroly odborníků členských států zpřístupněné Komisi při použití čl. 40 odst. 1 se považují za intervence zaměřené na stabilizaci zemědělských trhů ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1258/19992 [27].
2. Náklady spojené s podporou poskytovanou členskými státy v souladu s článkem 14 a čl. 15 odst. 6 druhým pododstavcem se považují za intervence zaměřené na stabilizaci zemědělských trhů ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1258/1999. Tyto výdaje může spolufinancovat Společenství.
3. Komise stanoví postupem podle článku 46 prováděcí pravidla k odstavci 2 tohoto článku.
4. Ustanovení hlavy VI se použijí, aniž je dotčeno používání nařízení Rady (EHS) č. 4045/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole opatření tvořících součást systému financování záruční sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), prováděné členskými státy, a o zrušení směrnice 77/435/EHS [28].
Článek 55
1. Zrušují se tato nařízení:
- nařízení (EHS) č. 4256/88,
- nařízení (ES) č. 950/97, (ES) č. 951/97, (ES) č. 952/97 a nařízení (EHS) č. 867/90,
- nařízení (EHS) č. 2078/92, (EHS) č. 2079/92, (EHS) č. 2080/92,
- nařízení (EHS) č. 1610/89.
2. Zrušují se tato ustanovení:
- článek 21 nařízení (EHS) č. 3763/91 [29],
- článek 32 nařízení (EHS) č. 1600/92 [30],
- článek 27 nařízení (EHS) č. 1601/92 [31],
- článek 13 nařízení (EHS) č. 2019/93 [32].
3. Nařízení a ustanovení zrušená podle odstavců 1 a 2 se nadále použijí na akce schválené Komisí v rámci těchto nařízení před 1. lednem 2000.
4. Směrnice Rady a Komise, kterými se podle čl. 21 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 950/97 stanoví seznamy znevýhodněných oblastí nebo které tyto seznamy pozměňují, zůstávají v platnosti, pokud nedojde k jejich změně v rámci programů.
Článek 56
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení se použije na podporu Společenství ode dne 1. ledna 2000."
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. května 1999.
VERORDENING (EG) Nr. 1257/1999 VAN DE RAAD
van 17 mei 1999
inzake steun voor plattelandsontwikkeling uit het Europees Oriëntatie- en Garantiefonds voor de Landbouw (EOGFL) en tot wijziging en instelling van een aantal verordeningen
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, en met name op de artikelen 36 en 37,
Gezien het voorstel van de Commissie(1),
Gezien het advies van het Europees Parlement(2),
Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité(3),
Gezien het advies van het Comité van de Regio's(4),
Gezien het advies van de Rekenkamer(5),
(1) Overwegende dat een gemeenschappelijk beleid inzake plattelandsontwikkeling andere instrumenten van het gemeenschappelijk landbouwbeleid dient te begeleiden en aan te vullen en zo dient bij te dragen tot het bereiken van de doelstellingen van dit beleid zoals omschreven in artikel 33, lid 1, van het Verdrag;
(2) Overwegende dat in artikel 33, lid 2, onder a), van het Verdrag is bepaald dat bij het tot stand brengen van het gemeenschappelijk landbouwbeleid en van de daaronder te treffen bijzondere voorzieningen, rekening moet worden gehouden met de bijzondere aard van het landbouwbedrijf, welke voortvloeit uit de maatschappelijke structuur van de landbouw en uit de structurele en natuurlijke ongelijkheid tussen de verschillende landbouwgebieden;
(3) Overwegende dat volgens artikel 159 van het Verdrag bij de tenuitvoerlegging van de takken van gemeenschappelijk beleid rekening moet worden gehouden met de doelstellingen die in de artikelen 150 en 159 voor het gemeenschappelijk beleid inzake economische en sociale samenhang zijn omschreven, en deze tenuitvoerlegging tot de verwezenlijking van deze doelstellingen moet bijdragen; dat bijgevolg de maatregelen voor plattelandsontwikkeling tot het laatstgenoemde beleid dienen bij te dragen in de regio's met een ontwikkelingsachterstand (doelstelling 1) en de regio's met structurele moeilijkheden (doelstelling 2) zoals omschreven in Verordening (EG) nr. 1260/1999 van de Raad van 21 juni 1999(6);
(4) Overwegende dat al in 1972 in het gemeenschappelijk landbouwbeleid maatregelen zijn opgenomen die erop waren gericht de verbetering van de landbouwstructuur te ondersteunen; dat gedurende bijna twee decennia pogingen in het werk zijn gesteld om het landbouwstructuurbeleid te integreren in de ruimere economische en sociale context van de plattelandsgebieden; dat bij de beleidshervorming van 1992 de nadruk is gelegd op de milieudimensie van de landbouw als grootste grondgebruiker;
(5) Overwegende dat het plattelandsbeleid momenteel wordt gevoerd met behulp van complexe instrumenten;
(6) Overwegende dat in de komende jaren de landbouw zich zal moeten aanpassen aan nieuwe realiteiten en verdere veranderingen die betrekking zullen hebben op de marktontwikkeling, het marktbeleid en de handelsregelingen, de vraag bij en de voorkeuren van de consumenten en de volgende uitbreiding van de Gemeenschap; dat deze veranderingen niet alleen de landbouwmarkten zullen beïnvloeden, maar ook de plaatselijke economie in de plattelandsgebieden in het algemeen; dat een beleid inzake plattelandsontwikkeling tot doel dient te hebben het concurrentievermogen van de plattelandsgebieden te herstellen en te vergroten en aldus bij te dragen tot de instandhouding en het scheppen van werkgelegenheid in deze gebieden;
(7) Overwegende dat deze ontwikkelingen dienen te worden bevorderd en ondersteund door de bestaande instrumenten voor plattelandsontwikkeling te reorganiseren en te vereenvoudigen;
(8) Overwegende dat een dergelijke reorganisatie dient te geschieden met inachtneming van de bij de toepassing van de bestaande instrumenten opgedane ervaring, en derhalve op basis van die instrumenten, namelijk de instrumenten die worden gehanteerd in het kader van de huidige prioritaire doelstellingen waarbij de ontwikkeling van het platteland wordt bevorderd door de aanpassing van de landbouwstructuur in het kader van de hervorming van het gemeenschappelijk landbouwbeleid te bespoedigen en waarbij de ontwikkeling en de structurele aanpassing van het platteland worden vergemakkelijkt (doelstellingen 5a en 5b), zoals vastgesteld bij Verordening (EEG) nr. 2052/88 van de Raad van 24 juni 1988 betreffende de taken van de Fondsen met structurele strekking, hun doeltreffendheid alsmede de coördinatie van hun bijstandsverlening onderling en met die van de Europese Investeringsbank en de andere bestaande financieringsinstrumenten(7) en bij Verordening (EEG) nr. 4256/88 van de Raad van 19 december 1988 tot vaststelling van bepalingen voor de uitvoering van Verordening (EEG) nr. 2052/88 met betrekking tot het Europees Oriëntatie- en Garantiefonds voor de Landbouw (EOGFL), afdeling Orientatie(8), en de instrumenten die bij wijze van begeleidende maatregelen bij de in 1992 doorgevoerde hervorming van het gemeenschappelijk landbouwbeleid zijn ingesteld bij Verordening (EEG) nr. 2078/92 van de Raad van 30 juni 1992 betreffende landbouwproductiemethoden die verenigbaar zijn met de eisen inzake milieubescherming, en betreffende natuurbeheer(9), Verordening (EEG) nr. 2079/92 van de Raad van 30 juni 1992 tot instelling van een communautaire steunregeling voor vervroegde uittreding in de landbouwsector(10) en Verordening (EEG) nr. 2080/92 van de Raad van 30 juni 1992 tot instelling van een communautaire steunregeling voor bosbouwmaatregelen in de landbouw(11);
(9) Overwegende dat het kader voor een hervormd beleid inzake plattelandsontwikkeling betrekking dient te hebben op alle plattelandsgebieden in de Gemeenschap;
(10) Overwegende dat de bestaande drie begeleidende maatregelen die bij de hervorming van het gemeenschappelijk landbouwbeleid in 1992 zijn ingesteld (milieumaatregelen in de landbouw, vervroegde uittreding en bebossing), dienen te worden aangevuld met de regeling voor probleemgebieden en gebieden met specifieke beperkingen op milieugebied;
(11) Overwegende dat de andere maatregelen voor plattelandsontwikkeling deel dienen uit te maken van de geïntegreerde ontwikkelingsprogramma's voor de regio's van doelstelling 1 en deel kunnen uitmaken van de programma's voor regio's van doelstelling 2;
(12) Overwegende dat in de plattelandsgebieden maatregelen voor plattelandsontwikkeling het marktbeleid dienen te begeleiden en aan te vullen;
(13) Overwegende dat de EOGFL-steun voor plattelandsontwikkeling gebaseerd dient te zijn op een enkel wettelijk kader waarin is vastgesteld welke maatregelen voor steun in aanmerking komen, wat de doelstellingen van die maatregelen zijn en aan welke criteria moet worden voldaan om voor steun in aanmerking te komen;
(14) Overwegende dat, wegens de verscheidenheid van de plattelandsgebieden in de Europese Unie, bij het beleid inzake plattelandsontwikkeling het subsidiariteitsbeginsel moet worden gehanteerd; dat dit beleid daarom zo sterk mogelijk moet worden gedecentraliseerd en dat de nadruk dient te liggen op participatie en op een benadering van onderaf; dat bijgevolg de criteria om voor steun voor plattelandsontwikkeling in aanmerking te komen niet verder mogen gaan dan wat nodig is om de doelstellingen van het beleid inzake plattelandsontwikkeling te bereiken;
(15) Overwegende dat het evenwel voor de coherentie met de andere instrumenten van het gemeenschappelijk landbouwbeleid en met de andere takken van het gemeenschappelijk beleid nodig is de basissteuncriteria vast te stellen op communautair niveau, dat met name ongerechtvaardigde concurrentiedistorsies als gevolg van de maatregelen voor plattelandsontwikkeling dienen te worden voorkomen;
(16) Overwegende dat, met het oog op flexibiliteit en ter vereenvoudiging van de regelgeving, door de Raad aan de Commissie alle nodige uitvoerende bevoegdheden dienen te worden verleend overeenkomstig artikel 202, derde streepje, van het Verdrag;
(17) Overwegende dat de landbouwstructuur in de Gemeenschap wordt gekenmerkt door het feit dat op vele landbouwbedrijven de structurele voorwaarden om een redelijk inkomen en een redelijke levensstandaard voor het landbouwersgezin te bereiken niet aanwezig zijn;
(18) Overwegende dat de investeringssteun van de Gemeenschap tot doel heeft de landbouwbedrijven te moderniseren en levensvatbaarder te maken;
(19) Overwegende dat de communautaire voorwaarden om voor investeringssteun in aanmerking te komen dienen te worden vereenvoudigd vergeleken met de bestaande voorwaarden zoals vastgesteld bij Verordening (EG) nr. 950/97 van de Raad van 20 mei 1997 betreffende de verbetering van de doeltreffendheid van de landbouwstructuur(12);
(20) Overwegende dat toekenning van bijzondere voordelen aan jonge landbouwers niet alleen hun vestiging kan vergemakkelijken, maar ook de aanpassing van de structuur van hun bedrijf nadat zij zich voor het eerst hebben gevestigd;
(21) Overwegende dat in verband met de ontwikkeling en de specialisatie van de landbouw een passend niveau van algemene, technische en economische opleiding van de in de land- en bosbouw werkzame bevolking nodig is, vooral wat nieuwe methoden voor de bedrijfsvoering, de productie of de afzet betreft;
(22) Overwegende dat een bijzondere inspanning nodig is om de landbouwers op te leiden en voor te lichten op het gebied van landbouwmethoden die verenigbaar zijn met het milieu;
(23) Overwegende dat vervroegde bedrijfsbeëindiging in de landbouw moet worden bevorderd om de landbouwbedrijven levensvatbaarder te maken, zulks met inachtneming van de ervaring die is opgedaan bij de toepassing van Verordening (EEG) nr. 2079/92;
(24) Overwegende dat de steun in de probleemgebieden dient bij te dragen tot het verder gebruiken van landbouwgrond, natuurbescherming, de instandhouding en bevordering van duurzame landbouwsystemen;
(25) Overwegende dat de probleemgebieden moeten worden ingedeeld op basis van gemeenschappelijke criteria;
(26) Overwegende dat op communautair niveau geen nadere indeling van de probleemgebieden hoeft te worden opgesteld;
(27) Overwegende dat voorwaarden waaraan moet worden voldaan om voor compenserende vergoedingen in aanmerking te komen, dienen te worden vastgesteld om voor een doelmatige toepassing van deze steunregeling te zorgen en te waarborgen dat de doelstellingen ervan worden bereikt;
(28) Overwegende dat in het in verband met beperkingen op het gebruik van landbouwgrond in gebieden met specifieke beperkingen op milieugebied, nodig kan zijn steun te verlenen aan de landbouwers om de specifieke problemen op te lossen die de desbetreffende beperkingen voor hen meebrengen;
(29) Overwegende dat de komende jaren aan de instrumenten op het gebied van milieumaatregelen in de landbouw een voorname rol behoort te worden toebedeeld in de ondersteuning van de duurzame ontwikkeling van plattelandsgebieden en in het voldoen aan de toenemende vraag van de samenleving naar dienstverlening op milieugebied;
(30) Overwegende dat de bestaande steun voor milieumaatregelen in de landbouw in het kader van Verordening (EEG) nr. 2078/92 dient te worden voortgezet voor gerichte milieumaatregelen met inachtneming van de bij de toepassing van die regeling opgedane ervaring zoals uitvoerig beschreven in het verslag dat de Commissie ter uitvoering van artikel 10, lid 2, van Verordening (EEG) nr. 2078/92 heeft uitgebracht;
(31) Overwegende dat de steunregeling voor milieumaatregelen in de landbouw de landbouwers moet blijven stimuleren om de samenleving als geheel diensten te bewijzen door de introductie of verdere toepassing van landbouwmethoden die verenigbaar zijn met de toegenomen noodzaak van bescherming en verbetering van het milieu, de natuurlijke hulpbronnen, de bodem, alsmede de genetische verscheidenheid en om het landschaps- en natuurbeheer in stand te houden;
(32) Overwegende dat verbeteringen van de verwerking en afzet van landbouwproducten dienen te worden bevorderd door investeringen daarin te ondersteunen;
(33) Overwegende dat dergelijke steun grotendeels kan worden gebaseerd op de bestaande voorwaarden zoals momenteel vastgesteld bij Verordening (EG) nr. 951/97 van de Raad van 20 mei 1997 inzake de verbetering van de verwerking en de afzet van landbouwproducten(13);
(34) Overwegende dat ervoor moet worden gezorgd dat de betrokken investeringen levensvatbaar zijn en dat de landbouwers in de economische voordelen van de gevoerde actie delen;
(35) Overwegende dat de bosbouw een integrerend deel van de plattelandsontwikkeling uitmaakt en dat bosbouwmaatregelen bijgevolg in de steunregeling voor plattelandsontwikkeling dienen te worden opgenomen; dat de steun voor de bosbouw niet tot concurrentiedistorsies mag leiden en een neutraal effect op de markt moet hebben;
(36) Overwegende dat de bosbouwmaatregelen moeten worden vastgesteld in het licht van de verbintenissen die de Gemeenschap en de lidstaten op internationaal niveau hebben aangegaan, en gebaseerd dienen te zijn op de bosplannen van de lidstaten; dat bij deze maatregelen ook rekening moet worden gehouden met de specifieke problemen inzake klimaatverandering;
(37) Overwegende dat de bosbouwmaatregelen dienen te worden voortgezet met behoud van de uitgangspunten van de bestaande regelingen die zijn vastgesteld bij Verordening (EEG) nr. 1610/89 van de Raad van 29 mei 1989 tot vaststelling van bepalingen voor de uitvoering van Verordening (EEG) nr. 4256/88 met betrekking tot de ontwikkeling en valorisatie van de bossen in de landelijke gebieden van de Gemeenschap(14) en bij Verordening (EEG) nr. 867/90 van de Raad van 29 maart 1990 betreffende de verbetering van de voorwaarden inzake verwerking en afzet van bosbouwproducten(15);
(38) Overwegende dat de bebossing van landbouwgrond bijzonder belangrijk is uit het oogpunt van bodemgebruik en milieu en van de bijdrage die daardoor wordt geleverd aan een groter aanbod van bepaalde bosproducten; dat de bestaande bebossingssteun in het kader van Verordening (EEG) nr. 2080/92 derhalve dient te worden voortgezet met inachtneming van de bij de toepassing van die regeling opgedane ervaring zoals uitvoerig beschreven in het verslag dat de Commissie ter uitvoering van artikel 8, lid 3, van de genoemde verordening heeft uitgebracht;
(39) Overwegende dat betalingen dienen te worden toegekend voor de instandhouding en een beter ecologisch evenwicht van de bossen in bepaalde gebieden;
(40) Overwegende dat steun dient te worden verleend voor andere maatregelen die betrekking hebben op landbouwactiviteiten en de omschakeling daarvan; dat de lijst van deze maatregelen moet worden bepaald in het licht van de ervaring en met inachtneming van de noodzaak de plattelandsontwikkeling voor een deel op niet-agrarische activiteiten en diensten te baseren om de tendens naar economische en sociale achteruitgang en ontvolking van het platteland om te buigen; dat maatregelen om ongelijkheid tussen vrouwen en mannen weg te nemen en gelijke kansen voor hen te bevorderen dienen te worden ondersteund;
(41) Overwegende dat de consumenten steeds meer vragen naar landbouwproducten en levensmiddelen die op biologische wijze zijn geproduceerd; dat deze vraag een nieuwe markt voor landbouwproducten doet ontstaan; dat de biologische landbouw bijdraagt tot de duurzaamheid van het boerenbedrijf en dus ook tot de algemene doelstellingen van deze verordening; dat de specifieke maatregelen ter ondersteuning van de plattelandsontwikkeling betrekking kunnen hebben op de productie, de verwerking en de afzet van biologisch geproduceerde landbouwproducten;
(42) Overwegende dat de voor communautaire steun in aanmerking komende maatregelen voor plattelandsontwikkeling in overeenstemming met het Gemeenschapsrecht moeten zijn en coherent dienen te zijn met de andere takken van communautair beleid en met de andere instrumenten van het gemeenschappelijk landbouwbeleid;
(43) Overwegende dat in het kader van deze verordening bepaalde maatregelen die in het kader van andere instrumenten van het gemeenschappelijk landbouwbeleid voor steun in aanmerking komen, en met name de maatregelen die onder steunregelingen in het kader van de gemeenschappelijke marktordeningen vallen, van steun dienen te worden uitgesloten, behoudens op objectieve grondslagen gebaseerde uitzonderingen;
(44) Overwegende dat, aangezien er in het kader van verscheidene gemeenschappelijke marktordeningen steunregelingen voor producentengroeperingen en unies daarvan bestaan, specifieke steunverlening aan producentengroeperingen in het kader van de plattelandsontwikkeling niet langer nodig is; dat daarom de bestaande steunregeling die is vervat in Verordening (EG) nr. 952/97 van de Raad van 20 mei 1997 betreffende producentengroeperingen en unies van producentengroeperingen(16), niet hoeft te worden gehandhaafd;
(45) Overwegende dat de communautaire steun voor de begeleidende maatregelen en voor de andere maatregelen voor plattelandsontwikkeling in de niet onder doelstelling 1 vallende gebieden moet worden gefinancierd uit de afdeling Garantie van het EOGFL; dat de financiële basisvoorschriften die zijn vastgesteld bij Verordening (EG) nr. 1260/1999, dienovereenkomstig zijn aangepast;
(46) Overwegende dat in de onder doelstelling 1 vallende gebieden de communautaire steun voor maatregelen voor plattelandsontwikkeling verder uit de afdeling Oriëntatie van het EOGFL moet worden gefinancierd behalve wat de bestaande drie begeleidende maatregelen en de steun in probleemgebieden en gebieden met specifieke beperkingen op milieugebied betreft;
(47) Overwegende dat ten aanzien van de steun voor de maatregelen voor plattelandsontwikkeling die onder de programmering voor doelstelling 1 of doelstelling 2 vallen, het bepaalde in Verordening (EG) nr. 1260/1999 dient te gelden, vooral wat de geïntegreerde programmering van die maatregelen betreft; dat er echter in de financieringsvoorschriften rekening mee moet worden gehouden dat de maatregelen in de regio's van doelstelling 2 uit de afdeling Garantie worden gefinancierd;
(48) Overwegende dat de maatregelen voor plattelandsontwikkeling die niet onder de programmering voor doelstelling 1 of doelstelling 2 vallen, het voorwerp dienen te zijn van een programmering van de plattelandsontwikkeling volgens specifieke voorschriften; dat de bijstandspercentages voor deze maatregelen moeten worden gedifferentieerd volgens de algemene beginselen die zijn vastgesteld bij artikel 28, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1260/1999, waarbij in voldoende mate rekening moet worden gehouden met de noodzaak van sociale en economische cohesie, en dat bijgevolg voor de bijstandspercentages in beginsel onderscheid moet worden gemaakt tussen enerzijds de onder doelstelling 1 of doelstelling 2 vallende gebieden, en anderzijds de overige gebieden; dat de bij deze verordening vastgestelde percentages maxima voor de communautaire bijstandsverlening zijn;
(49) Overwegende dat dient te worden voorzien in de mogelijkheid voor de Commissie om, ter aanvulling van de programma's voor plattelandsontwikkeling, op eigen initiatief te zorgen voor studies over plattelandsontwikkeling los van het initiatief voor plattelandsontwikkeling waarin is voorzien in de artikelen 19 en 20 van Verordening (EG) nr. 1260/1999;
(50) Overwegende dat passende voorschriften dienen te worden vastgesteld voor het toezicht op en de evaluatie van de steun voor plattelandsontwikkeling met gebruikmaking van welomschreven referentie-indicatoren die vóór de uitvoering van het programma worden overeengekomen en bepaald;
(51) Overwegende dat maatregelen voor plattelandsontwikkeling ook zonder communautaire medefinanciering in aanmerking behoren te komen voor steun van de lidstaat; dat, wegens het aanzienlijke economische effect van dergelijke steun, met het oog op coherentie met de voor communautaire steun in aanmerking komende maatregelen en ter vereenvoudiging van de procedures, specifieke staatssteunvoorschriften dienen te worden vastgesteld;
(52) Overwegende dat de mogelijkheid dient te worden geopend overgangsbepalingen vast te stellen om de overgang van de bestaande steunregelingen naar de nieuwe steunregeling voor plattelandsontwikkeling te vergemakkelijken;
(53) Overwegende dat de nieuwe steunregeling van onderhavige verordening in de plaats komt van bestaande steunregelingen, die derhalve moeten worden ingetrokken; dat dientengevolge de afwijking in de huidige regelingen ten behoeve van ultraperifere regio's en van de Egeïsche eilanden eveneens moet worden ingetrokken; dat bij de programmering van maatregelen op het gebied van plattelandsontwikkeling nieuwe regels zullen worden vastgesteld die voorzien in voldoende flexibiliteit, aanpassingen en afwijkingen om te voorzien in de specifieke noden van deze regio's,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
TITEL I
DRAAGWIJDTE EN DOELSTELLINGEN
Artikel 1
1. Bij deze verordening wordt het kader voor de door de Gemeenschap verleende steun voor duurzame plattelandsontwikkeling vastgesteld.
2. De maatregelen voor plattelandsontwikkeling begeleiden de andere instrumenten van het gemeenschappelijk landbouwbeleid en vullen deze aan en dragen zo bij tot het bereiken van de in artikel 33 van het Verdrag vastgestelde doelstellingen.
3. De maatregelen voor plattelandsontwikkeling:
- worden geïntegreerd in de maatregelen ter bevordering van de ontwikkeling en de structurele aanpassing van de regio's met een ontwikkelingsachterstand (doelstelling 1) en
- begeleiden de maatregelen ter ondersteuning van de economische en sociale omschakeling van de gebieden met structurele moeilijkheden (doelstelling 2)
in de betrokken regio's, met inachtneming van de specifieke oogmerken van de communautaire steunverlening in het kader van de bovengenoemde doelstellingen zoals vastgesteld bij de artikelen 158 en 160 van het Verdrag en bij Verordening (EG) nr. 1260/1999, en overeenkomstig het bepaalde in de onderhavige verordening.
Artikel 2
De steun voor plattelandsontwikkeling dient verband te houden met landbouwactiviteiten en de omschakeling daarvan en kan betrekking hebben op:
- de verbetering van de structuur op de landbouwbedrijven en de structuur voor de verwerking en afzet van landbouwproducten,
- de omschakeling en heroriëntering van het agrarische productiepotentieel, de invoering van nieuwe technologieën en de verbetering van de productkwaliteit,
- het stimuleren van de productie van niet-voedingsgewassen,
- duurzame bosontwikkeling,
- diversificatie van de bedrijvigheid die erop is gericht aanvullende of alternatieve activiteiten te ontplooien,
- de instandhouding en versterking van een levensvatbare maatschappelijke structuur in de plattelandsgebieden,
- de ontwikkeling van economische bedrijvigheid en de instandhouding en het scheppen van werkgelegenheid om een betere benutting van het bestaande eigen potentieel te waarborgen,
- verbetering van de arbeids- en levensomstandigheden,
- de instandhouding en bevordering van weinig productiemiddelen vergende landbouwsystemen,
- de instandhouding en bevordering van een landbouw die een hoge natuurwaarde bezit, duurzaam is en aan de milieueisen voldoet,
- het wegnemen van de ongelijkheid tussen het bevorderen van gelijke kansen voor vrouwen en mannen, vooral door steun te verlenen voor projecten waartoe het initiatief wordt genomen en die worden uitgevoerd door vrouwen.
Artikel 3
Voor de in titel II omschreven maatregelen voor plattelandsontwikkeling wordt steun verleend op de aldaar vastgestelde voorwaarden.
TITEL II
MAATREGELEN VOOR PLATTELANDSONTWIKKELING
HOOFDSTUK I
INVESTERINGEN IN LANDBOUWBEDRIJVEN
Artikel 4
De steun voor investeringen in landbouwbedrijven draagt bij tot de verbetering van de landbouwinkomens en van de levens-, arbeids- en productieomstandigheden.
Deze investeringen zijn gericht op één of meer van de volgende doelstellingen:
- verlaging van de productiekosten,
- verbetering en omschakeling van de productie,
- verhoging van de kwaliteit,
- instandhouding en verbetering van het natuurlijke milieu, de hygiënische omstandigheden en de normen op het gebied van dierenwelzijn,
- bevordering van de diversificatie van landbouwactiviteiten.
Artikel 5
De investeringssteun wordt toegekend aan landbouwbedrijven:
- waarvoor kan worden aangetoond dat zij economisch levensvatbaar zijn,
- die voldoen aan minimumnormen op het gebied van milieu, hygiëne en dierenwelzijn en
- waar de landbouwer over voldoende vakbekwaamheid en deskundigheid beschikt.
Artikel 6
Er wordt geen steun toegekend voor investeringen die zijn gericht op een productieverhoging waarvoor op de markt geen normale afzetmogelijkheden kunnen worden gevonden.
Artikel 7
De lidstaten stellen limieten vast voor het totale investeringsbedrag dat voor steun in aanmerking komt.
Het totale steunbedrag, uitgedrukt in procenten van het in aanmerking komende investeringsvolume, bedraagt maximaal 40 % en in probleemgebieden maximaal 50 %. Indien het gaat om investeringen door jonge boeren in de zin van hoofdstuk II, mogen deze percentages maximaal 45 % en in de probleemgebieden maximaal 55 % bedragen.
HOOFDSTUK II
VESTIGING VAN JONGE LANDBOUWERS
Artikel 8
1. Op de volgende voorwaarden wordt vestigingssteun verleend om de vestiging van jonge landbouwers te vergemakkelijken:
- de landbouwer is jonger dan 40 jaar,
- de landbouwer beschikt over voldoende vakbekwaamheid en deskundigheid,
- de landbouwer vestigt zich voor het eerst op een landbouwbedrijf waarvoor geldt dat
i) de economische levensvatbaarheid ervan kan worden aangetoond, en
ii) wordt voldaan aan de minimumnormen inzake milieu, hygiëne en dierenwelzijn,
en
- de landbouwer vestigt zich als bedrijfshoofd.
Er kunnen specifieke voorwaarden worden toegepast in het geval dat een jonge landbouwer zich niet als enig bedrijfshoofd vestigt. Deze voorwaarden moeten gelijkwaardig zijn aan die welke gelden voor een jonge landbouwer die zich als enig bedrijfshoofd vestigt.
2. De vestigingssteun kan omvatten:
- een eenmalige premie tot het in de bijlage vermelde voor financiering in aanmerking komend maximumbedrag,
- een rentesubsidie voor leningen ter dekking van de met de vestiging gemoeide kosten; de gekapitaliseerde waarde van de rentesubsidie mag niet hoger zijn dan de waarde van de premie.
HOOFDSTUK III
OPLEIDING
Artikel 9
De steun voor beroepsopleiding draagt ertoe bij de vakbekwaamheid en deskundigheid te verbeteren van landbouwers en andere personen die betrokken zijn bij landbouwactiviteiten en bij bosbouwactiviteiten en de omschakeling daarvan.
De opleiding is er in het bijzonder op gericht:
- de landbouwers voor te bereiden op een kwalitatieve heroriëntering van de productie en op de toepassing van productiemethoden die verenigbaar zijn met landschapsbehoud en landschapsverbetering, milieubescherming, hygiënische normen en dierenwelzijn, alsmede hen de vaardigheden te laten verwerven die nodig zijn om hen in staat te stellen een economisch levensvatbaar landbouwbedrijf te beheren, en
- de boseigenaren en andere personen die bij bosbouwactiviteiten betrokken zijn, te bekwamen in de toepassing van bosbeheerpraktijken ter verbetering van de economische, de ecologische en/of de maatschappelijke functies van bossen.
HOOFDSTUK IV
VERVROEGDE UITTREDING
Artikel 10
1. De steun voor vervroegde uittreding uit de landbouw draagt bij tot:
- het verschaffen van een inkomen aan oudere landbouwers die besluiten hun landbouwactiviteit te beëindigen,
- het bevorderen van de vervanging van deze oudere landbouwers door landbouwers die indien nodig in staat zijn de economische levensvatbaarheid van de resterende landbouwbedrijven te verbeteren,
- de bestemming van landbouwgrond voor niet-agrarische doeleinden als het gaat om grond waarop landbouw niet onder bevredigende omstandigheden qua economische levensvatbaarheid kan worden beoefend.
2. De steunverlening bij vervroegde uittreding kan maatregelen behelzen om een inkomen te verschaffen aan werknemers in de landbouw.
Artikel 11
1. Een cedent:
- beëindigt definitief alle commerciële landbouwactiviteiten, maar mag doorgaan met niet-commerciële landbouw en verder de beschikking hebben over de gebouwen,
- is op het tijdstip van de overdracht ten minste 55 jaar oud zonder evenwel de normale pensioengerechtigde leeftijd te hebben bereikt, en
- heeft in de aan de overdracht voorafgaande tien jaar de landbouw beoefend.
2. Een overnemer-landbouwer:
- volgt de cedent aan het hoofd van het landbouwbedrijf op of neemt de vrijgekomen grond geheel of gedeeltelijk over. De economische levensvatbaarheid van het bedrijf van de overnemer moet worden verbeterd binnen een termijn en met inachtneming van voorwaarden die nog moeten worden bepaald en die in het bijzonder betrekking hebben op de vakbekwaamheid en deskundigheid van de overnemer, de oppervlakte en de hoeveelheid werk of het inkomen, overeenkomstig de regio en het productietype,
- beschikt over voldoende vakbekwaamheid en deskundigheid, en
- verbindt zich ertoe om op het landbouwbedrijf gedurende ten minste vijf jaar de landbouw te beoefenen.
3. Een werknemer:
- beëindigt definitief alle werkzaamheden op landbouwbedrijven,
- is ten minste 55 jaar oud zonder evenwel de normale pensioengerechtigde leeftijd te hebben bereikt,
- heeft in de voorafgaande vijf jaar ten minste de helft van zijn arbeidstijd als meewerkend gezinslid of werknemer in de landbouw aan werkzaamheden op landbouwbedrijven besteed,
- heeft in de vier jaar vóór de vervroegde uittreding van de cedent ten minste het equivalent van twee voltijdjaren op diens landbouwbedrijf gewerkt en
- valt onder een socialezekerheidsstelsel.
4. Een overnemer-niet-landbouwer kan elke andere persoon of instelling zijn die vrijgekomen grond voor niet-agrarische doeleinden, zoals bosbouw of de aanleg van ecologische reservaten, gebruikt op een wijze die verenigbaar is met de bescherming of verbetering van de kwaliteit van milieu en natuur.
5. De in dit artikel vastgestelde voorwaarden worden toegepast gedurende de gehele periode waarin de cedent steun voor vervroegde uittreding ontvangt.
Artikel 12
1. De maximumbedragen die voor communautaire steun in aanmerking komen, staan in de bijlage.
2. De steun bij vervroegde uittreding mag niet worden verleend gedurende meer dan in totaal 15 jaar voor de cedent en tien jaar voor een werknemer. De steun mag niet worden voortgezet nadat de cedent 75 jaar is geworden of de werknemer de normale pensioengerechtigde leeftijd heeft bereikt.
In de gevallen waarin aan een cedent door de lidstaat een normaal ouderdomspensioen wordt betaald, wordt de steun bij vervroegde uittreding toegekend als aanvulling met inachtneming van het bedrag van het nationale ouderdomspensioen.
HOOFDSTUK V
PROBLEEMGEBIEDEN EN GEBIEDEN MET SPECIFIEKE BEPERKINGEN OP MILIEUGEBIED
Artikel 13
De steun in probleemgebieden en gebieden met specifieke beperkingen op milieugebied dient tot:
a) compensatie voor gebieden met natuurlijke handicaps, teneinde
- het verdere gebruik van landbouwgrond te waarborgen en zo bij te dragen tot de instandhouding van een levensvatbare plattelandsgemeenschap,
- de natuur in stand te houden,
- duurzame landbouwsystemen, waarin met name rekening wordt gehouden met milieubeschermingsbelangen, in stand te houden en te bevorderen;
b) compensatie voor gebieden met specifieke beperkingen op milieugebied, teneinde
- aan de milieueisen te voldoen en de landbouw in gebieden met specifieke beperkingen op milieugebied veilig te stellen.
Artikel 14
1. De landbouwers in de probleemgebieden kunnen worden ondersteund door middel van compenserende vergoedingen.
2. De compenserende vergoedingen worden per hectare gebruikte landbouwgrond toegekend aan landbouwers die:
- de landbouw beoefenen op een nader te bepalen minimumoppervlakte grond,
- zich ertoe verbinden hun landbouwactiviteit in een probleemgebied voort te zetten gedurende ten minste vijf jaar vanaf de eerste betaling van een compenserende vergoeding, en
- methoden gebruiken die als goede landbouwpraktijken in de gebruikelijke zin van het woord kunnen worden bestempeld en die verenigbaar zijn met de noodzaak het milieu te beschermen en de natuur te behouden, met name door duurzame landbouw te beoefenen.
3. Wanneer residuen van stoffen die ingevolge Richtlijn 96/22/EEG(17) verboden zijn of residuen van stoffen die ingevolge de genoemde richtlijn zijn toegestaan maar op illegale wijze zijn gebruikt, met toepassing van de relevante bepalingen van Richtlijn 96/23/EG(18) worden aangetroffen bij een dier dat behoort tot het rundveebeslag van een producent, dan wel wanneer een niet toegestane stof of een niet toegestaan product of een ingevolge de eerstgenoemde richtlijn toegestane stof of toegestaan product die/dat evenwel illegaal voorhanden is, in welke vorm ook op het bedrijf van een producent wordt aangetroffen, wordt de betrokken producent voor het kalenderjaar waarin een en ander is vastgesteld, uitgesloten van het ontvangen van compenserende vergoedingen.
In geval van recidive kan de uitsluitingsperiode naargelang van de ernst van de overtreding worden verlengd tot vijf jaar, te rekenen vanaf het jaar waarin de recidive is geconstateerd.
Indien de eigenaar of houder van de dieren zich verzet tegen de uitvoering van de inspecties en monsternemingen die voor de toepassing van de nationale programma's inzake toezicht op residuen nodig zijn, of tegen de onderzoekingen en controles die op grond van Richtlijn 96/23/EG worden verricht, gelden de in de eerste alinea bedoelde sancties.
Artikel 15
1. De compenserende vergoedingen worden vastgesteld op een niveau:
- dat toereikend is om doeltreffend aan een compensatie voor bestaande belemmeringen bij te dragen, en
- waarbij overcompensatie wordt voorkomen.
2. De compenserende vergoedingen worden op passende wijze gedifferentieerd met inachtneming van:
- de situatie en ontwikkelingsdoelstellingen die voor een regio kenmerkend zijn,
- de ernst van welke permanente natuurlijke belemmering voor landbouwactiviteiten dan ook,
- de specifieke milieuproblemen die in voorkomend geval moeten worden opgelost,
- het type productie op en in voorkomend geval de economische structuur van de bedrijven.
3. De compenserende vergoedingen worden vastgesteld op een niveau tussen het minimumbedrag en het maximumbedrag die in de bijlage zijn vastgesteld.
Compenserende vergoedingen die hoger zijn dan het maximumbedrag, mogen worden toegekend op voorwaarde dat het gemiddelde van alle op het betreffende programmeringsniveau toegekende compenserende vergoedingen dit maximumbedrag niet overschrijdt. In deugdelijk gemotiveerde objectieve omstandigheden mogen de lidstaten voor de berekening van het gemiddelde bedrag een combinatie van regionale programma's voorleggen.
Artikel 16
1. Landbouwers kunnen financiële compensatie krijgen voor kosten en inkomensverlies die zich in gebieden met specifieke beperkingen op milieugebied voordoen ten gevolge van de omzetting van op communautaire milieuvoorschriften gebaseerde beperkende maatregelen in de landbou, indien en voor zover deze compensatie nodig is om een oplossing te vinden voor de specifieke problemen die door deze voorschriften worden veroorzaakt.
2. Bij de bepaling van het compensatiebedrag wordt overcompensatie voorkomen, vooral wanneer het compensatie voor probleemgebieden betreft.
3. Het maximumbedrag dat voor communautaire steun in aanmerking komt, staat in de bijlage.
Artikel 17
De probleemgebieden omvatten:
- bergstreken (artikel 18),
- andere probleemgebieden (artikel 19), en
- gebieden die met specifieke belemmeringen te kampen hebben (artikel 20).
Artikel 18
1. Bergstreken zijn gebieden die worden gekenmerkt door in aanzienlijke mate beperkte mogelijkheden voor grondgebruik en veel hogere kosten van werkzaamheden als gevolg van:
- hetzij met de hoogteligging samenhangende zeer ongunstige klimatologische omstandigheden die de groeiperiode sterk bekorten,
- hetzij, op geringere hoogte, over het grootste gedeelte van de betrokken oppervlakte voorkomende hellingen die te steil zijn om er machines te kunnen gebruiken of die het gebruik van zeer duur speciaal materieel vereisen,
- hetzij een combinatie van deze twee factoren als elke factor afzonderlijk een minder groot nadeel oplevert, maar de combinatie een nadeel van vergelijkbare omvang veroorzaakt.
2. Gebieden ten noorden van 62° noorderbreedte en sommige aangrenzende gebieden worden op dezelfde wijze als bergstreken behandeld.
Artikel 19
Probleemgebieden waar vormen van grondgebied dreigen te worden opgegeven en natuurbeheer noodzakelijk is, bestaan uit landbouwgebieden die homogeen zijn wat de natuurlijke productieomstandigheden betreft en alle hierna genoemde kenmerken vertonen:
- de niet erg productieve grond in het gebied is moeilijk te bewerken, biedt slechts beperkte mogelijkheden die alleen tegen buitensporige kosten kunnen worden vergroot, en is voornamelijk geschikt voor extensieve veeteelt,
- de geringe productiviteit van het natuurlijke milieu leidt tot een productie die veel lager dan gemiddeld scoort wat de belangrijkste indicatoren van de economische prestaties in de landbouw betreft,
- de in overwegende mate van de landbouw afhankelijke bevolking is klein of neemt af en een versnelde vermindering ervan zou de levensvatbaarheid van het betrokken gebied en de verdere bewoning ervan in gevaar brengen.
Artikel 20
Tot de probleemgebieden kunnen andere gebieden behoren die te kampen hebben met specifieke belemmeringen en waar voortzetting van de landbouw, indien nodig op bepaalde voorwaarden, noodzakelijk is voor het behoud of de verbetering van het milieu, het natuurbeheer en de handhaving van de toeristische mogelijkheden van het gebied of voor de kustbescherming.
Artikel 21
De totale oppervlakte van de gebieden bedoeld in artikel 16 en 20 mag per lidstaat niet meer bedragen dan 10 % van de totale oppervlakte van de lidstaat in kwestie.
HOOFDSTUK VI
MILIEUMAATREGELEN IN DE LANDBOUW
Artikel 22
Door steunverlening voor landbouwproductiemethoden die zijn ontworpen met het oog op milieubescherming en natuurbeheer (milieumaatregelen in de landbouw), wordt ertoe bijgedragen de communautaire beleidsdoelstellingen op het gebied van landbouw en milieu te bereiken.
Deze steun wordt verleend ter bevordering van:
- wijzen van gebruik van landbouwgrond die verenigbaar zijn met de bescherming en verbetering van het milieu, het landschap en de kenmerkende elementen daarvan, de natuurlijke hulpbronnen, de bodem en de genetische verscheidenheid,
- een voor het milieu gunstige extensivering van de landbouw, en beheer van niet erg intensieve graslandsystemen,
- de instandhouding van milieuvormen met een grote natuurwaarde waar landbouw wordt beoefend en die worden bedreigd,
- de instandhouding van landschapselementen en van historische elementen op landbouwgrond,
- de toepassing van milieuplanning bij de agrarische bedrijfsvoering.
Artikel 23
1. Steun wordt toegekend aan landbouwers die verbintenissen aangaan op het gebied van milieumaatregelen in de landbouw die zij voor een periode van ten minste vijf jaar aangaan. Zo nodig wordt voor bepaalde typen verbintenissen een langere periode bepaald in verband met de milieueffecten van die verbintenissen.
2. De verbintenissen op het gebied van milieumaatregelen in de landbouw moeten verder gaan dan de toepassing van de gebruikelijke goede landbouwmethoden.
Zij moeten betrekking hebben op dienstverlening waarin niet is voorzien in andere steunregelingen zoals die betreffende marktsteun of de compenserende vergoedingen.
Artikel 24
1. De steun voor verbintenissen op het gebied van milieumaatregelen in de landbouw wordt jaarlijks toegekend en wordt berekend op basis van:
- de gederfde inkomsten,
- de extra kosten die met de verbintenis zijn gemoeid, en
- de noodzaak een stimulans te geven.
De kosten van niet-productieve investeringen die noodzakelijk zijn voor de nakoming van de verbintenissen, kunnen eveneens in aanmerking worden genomen bij de berekening van het niveau van de jaarlijkse steun.
2. De maximumbedragen per jaar die voor communautaire steunverlening in aanmerking komen, zijn vastgesteld in de bijlage. Deze bedragen hebben betrekking op de oppervlakte van het bedrijf waarvoor de verbintenissen op het gebied van milieumaatregelen in de landbouw gelden.
HOOFDSTUK VII
VERBETERING VAN DE VERWERKING EN AFZET VAN LANDBOUWPRODUCTEN
Artikel 25
1. Er wordt investeringssteun toegekend om de verwerking en de afzet van landbouwproducten te verbeteren en te rationaliseren en er daardoor toe bij te dragen dat landbouwproducten beter kunnen concurreren en een hogere toegevoegde waarde hebben.
2. Deze steun draagt bij tot het bereiken van één of meer van de volgende doelstellingen:
- sturing van de productie in overeenstemming met de te verwachten marktontwikkeling of bevordering van de ontwikkeling van nieuwe afzetmogelijkheden voor landbouwproducten,
- verbetering of rationalisatie van de afzetkanalen of van de verwerkingsprocédés,
- verbetering van de wijze waarop producten worden aangeboden en verkoopklaar worden gemaakt, of bevordering van een betere benutting of verwijdering van bijproducten of afval,
- toepassing van nieuwe technologieën,
- bevordering van innovatieve investeringen,
- verbetering en bewaking van de kwaliteit,
- verbetering en bewaking van de omstandigheden op het gebied van gezondheid,
- milieubescherming.
Artikel 26
1. De steun wordt toegekend aan die personen die uiteindelijk de verantwoordelijkheid dragen voor de financiering van de investeringen in bedrijven
- waarvan de economische levensvatbaarheid kan worden aangetoond, en
- die voldoen aan de minimumnormen op het gebied van milieu, hygiëne en dierenwelzijn.
2. De investeringen moeten bijdragen tot de verbetering van de situatie van de betrokken sector van de agrarische basisproductie. Zij moeten de producenten van de betrokken basisproducten een passend aandeel in de eruit voortvloeiende economische voordelen waarborgen.
3. Er moet afdoende worden aangetoond dat er voor de betrokken producten normale afzetmogelijkheden op de markt kunnen worden gevonden.
Artikel 27
1. De investeringen hebben betrekking op de verwerking en afzet van de in bijlage I van het Verdrag opgenomen producten met uitzondering van visserijproducten.
2. De investeringen voldoen aan selectiecriteria waarin prioriteiten worden vastgesteld en wordt aangegeven welke soorten investeringen niet voor steun in aanmerking komen.
Artikel 28
1. De volgende investeringen worden van steunverlening uitgesloten:
- investeringen op het niveau van de detailhandel,
- investeringen in de verwerking of afzet van producten uit derde landen.
2. Het totale steunbedrag, uitgedrukt in procenten van het in aanmerking komende investeringsvolume, bedraagt maximaal
a) 50 % in de regio's van doelstelling 1;
b) 40 % in de overige regio's.
HOOFDSTUK VIII
BOSBOUW
Artikel 29
1. De steun voor de bosbouw draagt bij tot de instandhouding en de ontwikkeling van de economische, ecologische en maatschappelijke functies van bossen in plattelandsgebieden.
2. Deze steun draagt in het bijzonder bij tot het bereiken van één of meer van de volgende doelstellingen:
- duurzaam beheer van de bossen en duurzame ontwikkeling van de bosbouw,
- onderhoud en verbetering van de bosrijkdommen,
- de uitbreiding van de oppervlakten bos.
3. Deze steun wordt slechts verleend voor bossen en gronden die eigendom zijn van particuliere personen of verenigingen daarvan, of van gemeenten of verenigingen daarvan. Deze beperking geldt niet voor de in artikel 30, lid 1, zesde streepje, bedoelde maatregelen.
4. Deze steun draagt bij tot de nakoming van de verbintenissen die de Gemeenschap en de lidstaten op internationaal niveau zijn aangegaan. Deze steun wordt gebaseerd op de nationale of subnationale bosplannen of gelijkwaardige instrumenten waarin rekening wordt gehouden met de verbintenissen die zijn aangegaan tijdens de ministeriële conferenties over de bescherming van de bossen in Europa.
5. Krachtens deze verordening voorgestelde maatregelen in gebieden die bij Verordening (EEG) nr. 2158/92(19) zijn ingedeeld bij de klasse zeer brandgevaarlijk of middelmatig brandgevaarlijk, moeten in overeenstemming zijn met de krachtens Verordening (EEG) nr. 2158/92 door de lidstaten ingediende plannen voor de bescherming van de bossen.
Artikel 30
1. De steun voor de bosbouw heeft betrekking op één of meer van de volgende maatregelen:
- bebossing van daarvoor niet krachtens artikel 31 in aanmerking komende grond, mits de betreffende aanplant is aangepast aan de plaatselijke omstandigheden en verenigbaar is met het milieu;
- investeringen in bossen, in het bijzonder om de economische, ecologische of maatschappelijke waarde van die bossen te vergroten,
- investeringen om de oogst, verwerking en afzet van bosproducten te verbeteren en te rationaliseren; voor investeringen met betrekking tot het gebruik van hout als grondstof geldt een beperking tot alle handelingen die aan industriële verwerking voorafgaan,
- de bevordering van nieuwe afzet- en gebruiksmogelijkheden voor bosbouwproducten,
- de instelling van verenigingen van boseigenaren, opgericht om de leden van die verenigingen te helpen bij een duurzamer en doelmatiger beheer van hun bossen,
- het herstel van het productiepotentieel van bossen die door een natuurramp of brand zijn beschadigd, en het treffen van passende preventieve voorzieningen.
2. De bepalingen van de hoofdstukken I en VII, met uitzondering van artikel 7, tweede alinea, zijn al naargelang het geval, van toepassing op investeringssteun.
Artikel 31
1. Er wordt steun toegekend voor de bebossing van landbouwgrond, mits de aanplant is aangepast aan de plaatselijke omstandigheden en verenigbaar is met het milieu.
Behalve uit steun ter dekking van de aanplantkosten kan deze steun tevens bestaan uit:
- een jaarlijkse premie per beboste hectare ter dekking van de onderhoudskosten gedurende een periode van maximaal vijf jaar,
- een jaarlijkse premie per hectare ter dekking van de door de bebossing gederfde inkomsten gedurende een periode van maximaal 20 jaar voor de landbouwers of verenigingen van landbouwers die de grond vóór de bebossing ervan bewerkten, of voor welke andere privaatrechtelijke persoon ook.
2. Steun voor de bebossing van landbouwgrond door de overheidsinstanties wordt alleen toegekend ter dekking van de aanlegkosten.
3. Er wordt geen steun voor de bebossing van landbouwgrond toegekend:
- aan landbouwers die steun voor vervroegde uittreding ontvangen,
- voor de aanplant van kerstbomen.
In het geval van snelgroeiende soorten met korte omlooptijd wordt de steun voor bebossing alleen toegekend ter dekking van aanplantkosten.
4. De voor communautaire steunverlening in aanmerking komende maximumbedragen per jaar van de jaarlijkse premie ter dekking van gederfde inkomsten zijn vastgesteld in de bijlage.
Artikel 32
1. Met het oog op:
- De handhaving en verbetering van de ecologische stabiliteit van bossen in gebieden waar de door de betrokken bossen vervulde beschermde en ecologische rol het openbaar belang dient en de kosten van maatregelen voor het behoud en de verbetering van de bossen de inkomsten uit exploitatie overtreffen, of
- de instandhouding van brandstroken door middel van landbouwmaatregelen,
worden betalingen toegekend voor maatregelen die de begunstigden in verband daarmee hebben genomen, op voorwaarde dat de beschermende en ecologische rol van deze bossen op duurzame wijze wordt verzekerd en de uit te voeren maatregelen contractueel worden vastgelegd, waarbij de kosten ervan worden gespecificeerd.
2. De betalingen worden vastgesteld op een niveau tussen het minimumbedrag en het maximumbedrag die in de bijlage zijn vastgesteld, op basis van de werkelijke kosten van de genomen maatregelen, zoals die in de eerder genoemde contractuele overeenkomst zijn vastgelegd.
HOOFDSTUK IX
BEVORDERING VAN DE AANPASSING EN DE ONTWIKKELING VAN PLATTELANDSGEBIEDEN
Artikel 33
Er wordt steun verleend voor met landbouwactiviteiten en de omschakeling daarvan en met plattelandsactiviteiten verband houdende maatregelen die buiten de werkingssfeer van de overige in deze titel bedoelde maatregelen vallen.
Deze maatregelen hebben betrekking op:
- grondverbetering,
- herverkaveling,
- de oprichting van bedrijfsverzorgingsdiensten en diensten ter ondersteuning van het bedrijfsbeheer voor de landbouw,
- de afzet van kwaliteitslandbouwproducten,
- dienstverlenende instanties voor de basiszorg voor de plattelandseconomie en -bevolking,
- dorpsvernieuwing en -ontwikkeling en de bescherming en instandhouding van het landelijke erfgoed,
- de diversificatie van de bedrijvigheid in de landbouw en in verwante activiteiten, gericht op het combineren van verscheidene activiteiten of het aanboren van alternatieve inkomstenbronnen,
- het waterbeheer in de landbouw,
- de ontwikkeling en verbetering van de met de ontwikkeling van de landbouw samenhangende infrastructuur,
- de bevordering van toeristische en ambachtelijke activiteiten,
- milieubehoud in samenhang met land- en bosbouw en landschapsbeheer, en met verbetering van het welzijn van dieren,
- het herstel van door een natuurramp beschadigd agrarisch productiepotentieel en het treffen van passende preventieve voorzieningen,
- financiële instrumentering.
HOOFDSTUK X
UITVOERINGSBEPALINGEN
Artikel 34
Uitvoeringsbepalingen van deze titel worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 50, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1260/1999.
In deze uitvoeringsbepalingen kunnen met name worden vastgesteld:
- voorwaarden voor de steun voor investeringen in landbouwbedrijven (artikelen 4 tot en met 7) inclusief de noodzakelijke beperkingen die voortvloeien uit de toepassing van artikel 6,
- de termijn voor en de voorwaarden inzake de verbetering van de economische levensvatbaarheid van een landbouwbedrijf en voorwaarden inzake het gebruik van vrijgekomen grond in geval van vervroegde uittreding (artikel 11, lid 2),
- voorwaarden inzake de toekenning en de berekening van de compenserende vergoedingen in probleemgebieden, ook bij gezamenlijke exploitatie van landbouwgronden (artikelen 14 en 15), en de compenserende betalingen in gebieden met specifieke beperkingen op milieugebied (artikel 16),
- voorwaarden inzake de verbintenissen op het gebied van milieumaatregelen in de landbouw (artikelen 23 en 24),
- selectiecriteria voor investeringen ter verbetering van de verwerking en afzet van landbouwproducten (artikel 27, lid 2),
- voorwaarden inzake bosbouwmaatregelen (hoofdstuk VIII).
Volgens dezelfde procedure kan de Commissie voor de ultraperifere regio's afwijken van het bepaalde in artikel 28, tweede streepje, op voorwaarde dat de verwerkte producten bestemd zijn voor de markt van de betrokken regio.
TITEL III
ALGEMENE BEGINSELEN, ADMINISTRATIEVE EN FINANCIËLE BEPALINGEN
HOOFDSTUK I
ALGEMENE BEGINSELEN
Afdeling I
Steun uit het EOGFL
Artikel 35
1. De communautaire steun voor vervroegde uittreding (artikelen 10 tot en met 12), probleemgebieden en gebieden met specifieke beperkingen op milieugebied (artikelen 13 tot en met 21), milieumaatregelen in de landbouw (artikel 22 tot en met 24) en bebossing (artikel 31) wordt in de hele Gemeenschap gefinancierd uit de afdeling Garantie van het EOGFL.
2. De communautaire steun voor de andere maatregelen voor plattelandsontwikkeling
- wordt in de gebieden van doelstelling 1 gefinancierd uit de afdeling Oriëntatie van het EOGFL,
- wordt in de niet onder doelstelling 1 vallende gebieden gefinancierd uit de afdeling Garantie van het EOGFL.
3. De steun voor de in artikel 33, zesde, zevende en negende streepje, bedoelde maatregelen wordt in de onder doelstelling 1 of doelstelling 2 vallende gebieden en in gebieden in een overgangssituatie gefinancierd uit het EOGFL voor zover niet is voorzien in financiering ervan uit het Europees Fonds voor Regionale Ontwikkeling (EFRO).
Artikel 36
1. Ten aanzien van de steun voor de in artikel 35, lid 2, bedoelde maatregelen voor plattelandsontwikkeling geldt
- in de gebieden van doelstelling 1 Verordening (EG) nr. 1260/1999 zoals aangevuld door de in de onderhavige verordening opgenomen specifieke bepalingen,
- in de gebieden van doelstelling 2 Verordening (EG) nr. 1260/1999 zoals aangevuld door de in de onderhavige verordening opgenomen specifieke bepalingen, tenzij in de onderhavige verordening anders is bepaald.
2. Ten aanzien van de uit de afdeling Garantie van het EOGFL gefinancierde steun voor maatregelen voor plattelandsontwikkeling gelden de specifieke bepalingen van Verordening (EG) nr. 1260/1999(20) en de ter uitvoering van die verordening vastgestelde bepalingen, tenzij in de onderhavige verordening anders is bepaald.
Afdeling II
Verenigbaarheid en coherentie
Artikel 37
1. De steun voor plattelandsontwikkeling wordt uitsluitend toegekend voor maatregelen die in overeenstemming zijn met het Gemeenschapsrecht.
2. Deze maatregelen moeten coherent zijn met de andere takken van communautair beleid en met de in het kader van die beleidstakken ten uitvoer gelegde maatregelen.
Met name kan elke maatregel die binnen de werkingssfeer van deze verordening valt, slechts dan voor steun in het kader van andere communautaire steunregelingen in aanmerking komen, als die maatregel niet onverenigbaar is met welke in deze verordening vastgestelde specifieke voorwaarde ook.
3. Ook de coherentie met de maatregelen die ten uitvoer worden gelegd in het kader van de andere instrumenten van het gemeenschappelijk landbouwbeleid, moet zijn gewaarborgd. Met name dient zorg te worden gedragen voor de coherentie tussen enerzijds de steunmaatregelen voor plattelandsontwikkeling, en anderzijds de maatregelen in het kader van de gemeenschappelijke marktordeningen en de maatregelen inzake de kwaliteit van landbouwproducten en de gezondheid, alsmede de verschillende steunregelingen voor plattelandsontwikkeling.
Hiertoe kan in het kader van deze verordening geen steun worden toegekend voor:
- maatregelen die binnen de werkingssfeer van steunregelingen in het kader van de gemeenschappelijke marktordeningen vallen, behoudens de op objectieve criteria berustende uitzonderingen die op grond van artikel 50 kunnen worden vastgesteld;
- maatregelen om onderzoekprojecten te ondersteunen, promotieactiviteiten voor landbouwproducten te ontplooien of dierziekten uit te roeien.
4. De lidstaten kunnen verdere of restrictievere voorwaarden voor de toekenning van communautaire steun voor plattelandsontwikkeling vaststellen, mits die voorwaarden coherent zijn met de in deze verordening vastgestelde doelstellingen en eisen.
Artikel 38
1. Voor dezelfde maatregel kan niet tegelijk steun in het kader van deze verordening en steun in het kader van welke andere communautaire steunregeling dan ook worden verleend.
2. Steunbedragen voor verscheidene maatregelen in het kader van deze verordening kunnen slechts dan worden gecombineerd als die maatregelen onderling coherent en verenigbaar zijn. Zo nodig wordt het steunniveau aangepast.
Artikel 39
1. De lidstaten nemen alle nodige maatregelen om overeenkomstig het bepaalde in deze afdeling voor de verenigbaarheid en coherentie van de steunmaatregelen voor plattelandsontwikkeling te zorgen.
2. De door de lidstaten ingediende plannen voor plattelandsontwikkeling houden een beoordeling in van de verenigbaarheid en coherentie van de voorgenomen steunmaatregelen voor plattelandsontwikkeling en een opgave van de met het oog op die verenigbaarheid en coherentie getroffen maatregelen.
3. Als dat voor de verenigbaarheid en coherentie nodig is, worden de steunmaatregelen later herzien.
HOOFDSTUK II
PROGRAMMERING
Artikel 40
1. De uit de afdeling Oriëntatie van het EOGFL gefinancierde maatregelen voor plattelandsontwikkeling maken deel uit van de programmering voor de regio's van doelstelling 1 overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1260/1999.
2. De andere maatregelen voor plattelandsontwikkeling dan die welke in artikel 35, lid 1, worden bedoeld, kunnen deel uitmaken van de programmering voor de regio's van doelstelling 2 overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1260/1999.
3. De overige maatregelen voor plattelandsontwikkeling die niet overeenkomstig de leden 1 en 2 deel uitmaken van de programmering zijn het voorwerp van een programmering van de plattelandsontwikkeling overeenkomstig de artikelen 41 tot en met 44.
4. Voor passende maatregelen voor de plattelandsontwikkeling mogen de lidstaten ook ter goedkeuring algemene bepalingen voorleggen die overeenkomstig de leden 1 tot en met 3 onder de programmering vallen, voorzover dit te verenigen is met de handhaving van uniforme voorwaarden.
Artikel 41
1. De plannen voor plattelandsontwikkeling worden opgesteld op het geografische niveau dat het meest geschikt wordt geacht. Zij worden uitgewerkt door de bevoegde autoriteiten die door de lidstaat zijn aangewezen, en worden door de lidstaat bij de Commissie ingediend na raadpleging van de bevoegde autoriteiten en organisaties op het passende territoriale niveau.
2. De in een en hetzelfde gebied toe te passen steunmaatregelen voor plattelandsontwikkeling worden in een enkel plan geïntegreerd telkens wanneer dat mogelijk is. Telkens wanneer het noodzakelijk is verscheidene plannen vast te stellen, wordt de onderlinge verhouding tussen de in die plannen beoogde maatregelen aangegeven en wordt zorg gedragen voor de verenigbaarheid en coherentie ervan.
Artikel 42
De plannen voor plattelandsontwikkeling bestrijken een periode van zeven jaar, die ingaat op 1 januari 2000.
Artikel 43
1. De plannen voor plattelandsontwikkeling bevatten:
- een gekwantificeerde beschrijving van de bestaande situatie waarin aandacht wordt besteed aan de verschillen, achterstanden en ontwikkelingsmogelijkheden, en een overzicht van de in de voorgaande programmeringsperiode aangewende financiële middelen en van de voornaamste resultaten van de in die periode ondernomen acties, mede op basis van de beschikbare evaluatieresultaten,
- een beschrijving van de voorgestelde strategie, de gekwantificeerde doelstellingen van die strategie, de gekozen prioriteiten inzake plattelandsontwikkeling en het bestreken geografische gebied,
- een beoordeling waarin wordt aangegeven welke economische, milieu- en sociale effecten, met inbegrip van de werkgelegenheidseffecten, worden verwacht,
- een indicatieve algemene financiële tabel waarin voor elke in het kader van het plan voorgestelde prioriteit inzake plattelandsontwikkeling een samenvattend overzicht wordt gegeven van de uit te trekken nationale en communautaire financiële middelen en, wanneer het plan betrekking heeft op plattelandsgebieden van doelstelling 2, de indicatieve bedragen van maatregelen voor plattelandsontwikkeling uit hoofde van artikel 33 in deze gebieden,
- een beschrijving van de maatregelen die voor de uitvoering van de plannen worden overwogen, en in het bijzonder van de steunregelingen, met inbegrip van de elementen die nodig zijn voor de beoordeling in het licht van de mededingingsregels,
- in voorkomend geval, informatie over de behoeften op het gebied van studies, demonstratieprojecten, opleiding of technische bijstand met betrekking tot de voorbereiding, uitvoering of aanpassing van de betrokken maatregelen,
- de aanwijzing van de bevoegde autoriteiten en verantwoordelijke instanties,
- de regelingen om voor een doeltreffende en correcte tenuitvoerlegging van de plannen te zorgen, met inbegrip van de regelingen inzake toezicht en evaluatie waarin gekwantificeerde indicatoren voor de evaluatie zijn bepaald, de controle- en sanctieregelingen en de regelingen om voor passende publiciteit te zorgen,
- de resultaten van het overleg dat is gepleegd en de nodige informatie over de betrokken autoriteiten en instanties en de economische en sociale partners op de passende niveaus.
2. De lidstaten moeten in hun plannen
- milieumaatregelen in de landbouw opnemen voor hun hele grondgebied in overeenstemming met hun specifieke behoeften,
- het nodige evenwicht tussen de verschillende steunmaatregelen in acht nemen.
Artikel 44
1. De plannen voor plattelandsontwikkeling worden binnen zes maanden na de inwerkingtreding van deze verordening ingediend.
2. De Commissie beoordeelt de voorgestelde plannen om uit te maken of zij stroken met deze verordening. Op basis van de plannen keurt de Commissie binnen zes maanden na de indiening ervan volgens de procedure van artikel 50, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1260/1999 programmeringsdocumenten voor plattelandsontwikkeling goed.
HOOFDSTUK III
AANVULLENDE MAATREGELEN EN INITIATIEF VAN DE GEMEENSCHAP
Artikel 45
1. Overeenkomstig artikel 21, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1260/1999 kan de Commissie volgens de procedure van artikel 50, lid 2, van die verordening besluiten de bijstandsverlening uit de afdeling Oriëntatie van het EOGFL een ruimere werkingssfeer te geven dan die welke is vastgesteld in artikel 35, lid 2, van de onderhavige verordening en de financiering van maatregelen die op grond van de Verordeningen (EG) nr. 1262/1999(21), (EG) nr. 1261/1999(22) en (EG) nr. 1263/1999(23)van de Raad kunnen worden gefinancierd, teneinde uitvoering te geven aan alle maatregelen van het communautaire initiatief voor plattelandsontwikkeling.
2. Op initiatief van de Commissie kunnen uit de afdeling Garantie van het EOGFL studies met betrekking tot de programmering van de plattelandsontwikkeling worden gefinancierd.
HOOFDSTUK IV
FINANCIËLE BEPALINGEN
Artikel 46
1. De communautaire steun voor plattelandsontwikkeling uit de afdeling Garantie van het EOGFL is het voorwerp van een financiële planning en een boekhouding op jaarbasis. De financiële planning maakt deel uit van de programmering van de plattelandsontwikkeling (artikel 40, lid 3) of van de programmering voor doelstelling 2.
2. De Commissie verricht aanvankelijke toewijzingen aan de lidstaten, uitgesplitst op jaarbasis, aan de hand van objectieve criteria, daarbij in het bijzonder rekening houdend met specifieke situaties en behoeften en met bijzondere inspanningen die moeten worden geleverd, vooral op het gebied van het milieu, het scheppen van arbeidsplaatsen en het landschapsonderhoud.
3. De aanvankelijke toewijzingen worden aangepast in het licht van de werkelijke uitgaven en op basis van herziene uitgavenramingen die de lidstaten met inachtneming van de doelstellingen van de programma's indienen, voorzover de benodigde financiële middelen beschikbaar zijn; de aanpassing dient in de regel coherent te zijn met de steunintensiteit voor de onder doelstelling 2 vallende plattelandszones.
Artikel 47
1. De financiële bepalingen die zijn vastgesteld bij artikel 31, artikel 32 met uitzondering van het bepaalde in lid 1, vijfde alinea, en de artikelen 34, 38 en 39 van Verordening (EG) nr. 1260/1999, zijn niet van toepassing op de steun voor maatregelen voor plattelandsontwikkeling die verband houden met doelstelling 2.
De Commissie onderneemt de voor een doelmatige en coherente tenuitvoerlegging van die maatregelen benodigde actie, die er ten minste toe moet leiden dat wordt voldaan aan dezelfde normen als die welke zijn aangelegd in de in de eerste alinea genoemde bepalingen, met inbegrip van het beginsel van een enkele beheersautoriteit.
2. Voor de maatregelen die vallen onder de programmering van de plattelandsontwikkeling neemt de Gemeenschap in de financiering deel overeenkomstig de beginselen die zijn vastgesteld in de artikelen 28 en 29 van Verordening (EG) nr. 1260/1999.
In dit verband:
- beloopt de bijdrage van de Gemeenschap in de gebieden die niet onder doelstelling 1 of doelstelling 2 vallen, maximaal 50 % van de totale subsidiabele kosten en in de regel minimaal 25 % van de subsidiabele overheidsuitgaven,
- gelden voor inkomsten genererende investeringen de steunpercentages die zijn vastgesteld bij artikel 29, lid 4, onder a), punten ii) en iii), en onder b), punten ii) en iii), van Verordening (EG) nr. 1260/1999. Land- en bosbouwbedrijven en ondernemingen die land- en bosbouwproducten verwerken en afzetten, gelden als onderneming in de zin van artikel 29, lid 4, onder b), punt iii),
- bedraagt het medefinancieringspercentage van de Gemeenschap bij de programmering van maatregelen overeenkomstig de artikelen 22, 23 en 24 van deze verordening, 75 % in de gebieden van doelstelling 1, en 50 % in de overige gebieden.
Het bepaalde in artikel 32, lid 1, vijfde alinea, van Verordening (EG) nr. 1260/1999 is op de betrokken betalingen van toepassing.
3. De financiële bijstand uit de afdeling Garantie van het EOGFL kan worden overgemaakt in de vorm van voorschotten voor de tenuitvoerlegging van programma's en van betalingen terzake van gedane uitgaven.
HOOFDSTUK V
TOEZICHT EN EVALUATIE
Artikel 48
1. De Commissie en de lidstaten dragen zorg voor een doeltreffend toezicht op de tenuitvoerlegging van de programmering van de plattelandsontwikkeling.
2. Dit toezicht wordt uitgeoefend volgens gezamenlijk overeengekomen procedures.
Het toezicht vindt plaats aan de hand van specifieke fysieke en financiële indicatoren die van tevoren zijn overeengekomen en vastgesteld.
De lidstaten dienen jaarlijkse voortgangsverslagen in bij de Commissie.
3. Zo nodig worden toezichtcomités opgericht.
Artikel 49
1. De maatregelen die vallen onder de programmering van de plattelandsontwikkeling, worden geëvalueerd op basis van de beginselen die zijn vastgesteld in de artikelen 40 tot en met 43 van Verordening (EG) nr. 1260/1999.
2. Het EOGFL, afdeling Garantie, kan, binnen het kader van de aan de programma's toegekende financiele middelen, deelnemen aan de financiering van evaluaties inzake de plattelandsontwikkeling in de lidstaten. Het EOGFL, afdeling Garantie, kan eveneens op instigatie van de Commissie evaluaties op communautair niveau financieren.
HOOFDSTUK VI
UITVOERINGSBEPALINGEN
Artikel 50
De uitvoeringsbepalingen van deze titel worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 49 van Verordening (EG) nr. 1260/1999.
In deze uitvoeringsbepalingen kunnen met name nadere voorschriften worden vastgesteld voor:
- de indiening van de plannen voor plattelandsontwikkeling (artikelen 41 tot en met 44),
- de herziening van de programmeringsdocumenten voor plattelandsontwikkeling,
- de financiële planning, in het bijzonder met het oog op handhaving van de begrotingsdiscipline (artikel 46), en de deelneming in de financiering (artikel 47, lid 2),
- het toezicht en de evaluatie (artikelen 48 en 49),
- het waarborgen van de coherentie tussen de maatregelen voor plattelandsontwikkeling en de steunmaatregelen in het kader van gemeenschappelijke marktordeningen (artikel 37).
TITEL IV
STEUNMAATREGELEN VAN DE STATEN
Artikel 51
1. Tenzij in deze titel anders is bepaald, zijn de artikelen 87 tot en met 89 van het Verdrag van toepassing voor steun die door de lidstaten wordt verleend voor maatregelen ter ondersteuning van plattelandsontwikkeling.
De artikelen 87 tot en met 89 van het Verdrag zijn evenwel niet van toepassing op de financiële bijdragen die de lidstaten binnen de werkingssfeer van artikel 42 van het Verdrag en overeenkomstig deze verordening leveren voor door de Gemeenschap ondersteunde maatregelen.
2. Investeringssteun voor landbouwbedrijven die de in artikel 7 genoemde percentages overschrijdt, is verboden.
Dit geldt niet voor steun voor
- investeringen die overwegend het openbaar belang dienen in verband met het behoud van het traditionele landschap dat door land- en bosbouw tot stand is gekomen, dan wel de verplaatsing van bedrijfsgebouwen,
- investeringen ten behoeve van milieuverbetering en -bescherming,
- investeringen ter verbetering van de hygiënische omstandigheden in de veehouderij en met het oog op het welzijn van dieren.
3. Steunmaatregelen van de staten die ter compensering van natuurlijke handicaps aan landbouwers in probleemgebieden worden toegekend, zijn verboden indien zij niet voldoen aan de in de artikelen 14 en 15 genoemde eisen.
4. Steunmaatregelen van de staten die ertoe strekken landbouwers te steunen in verband met door hen aangegane verbintenissen op het gebied van milieumaatregelen in de landbouw, maar niet voldoen aan de in de artikelen 22 tot en met 24 vastgestelde voorwaarden, zijn verboden. Er kan echter aanvullende steun boven de in artikel 22, lid 2, bedoelde maximumbedragen worden toegekend, indien deze op grond van lid 1 van dat artikel gerechtvaardigd is. In met redenen omklede uitzonderingsgevallen kan worden afgeweken van de minimale duur van dergelijke verbintenissen overeenkomstig artikel 23, lid 1.
Artikel 52
Binnen de werkingssfeer van artikel 36 van het Verdrag vallende steunmaatregelen van de staten die tot doel hebben te voorzien in aanvullende financiering voor maatregelen voor plattelandsontwikkeling waarvoor communautaire steun wordt verleend, worden overeenkomstig de bepalingen van deze verordening door de lidstaten gemeld en door de Commissie goedgekeurd als onderdeel van de in artikel 40 bedoelde programmering. Op de aldus gemelde steunmaatregelen is het bepaalde in artikel 93, lid 3, eerste zin, van het Verdrag niet van toepassing.
TITEL V
OVERGANGS- EN SLOTBEPALINGEN
Artikel 53
1. Mochten specifieke maatregelen nodig zijn om de overgang van de geldende regeling naar de bij deze verordening vastgestelde regeling te vergemakkelijken, dan worden die maatregelen door de Commissie vastgesteld volgens de procedure van artikel 50, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1260/1999.
2. Dergelijke maatregelen worden met name vastgesteld om bestaande communautaire steunacties die de Commissie voor een na 1 januari 2000 eindigende periode of zonder beperking in de tijd heeft goedgekeurd, te integreren in de steun voor plattelandsontwikkeling waarin deze verordening voorziet.
Artikel 54
1. Artikel 17 van Verordening (EEG) nr. 1696/71 van de Raad van 26 juli 1971 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector hop(24) wordt vervangen door:
"Artikel 17
1. De bepalingen betreffende de financiering van het gemeenschappelijk landbouwbeleid zijn met ingang van de datum van inwerkingtreding van de in deze verordening bedoelde regeling van toepassing op de markt van de in artikel 1, lid 1, bedoelde producten.
2. De in artikel 8 bedoelde steun wordt door de Gemeenschap medegefinancierd.
3. De lidstaten keren de in artikel 12 bedoelde steun aan de producenten uit tussen 16 oktober en 31 december van het verkoopseizoen waarvoor de steunaanvraag is ingediend.
4. De Commissie stelt de bepalingen ter uitvoering van dit artikel vast volgens de procedure van artikel 20.".
2. Artikel 6 van Verordening (EEG) nr. 404/93 van de Raad van 13 februari 1993 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector bananen(25) wordt vervangen door:
"Artikel 6
1. De lidstaten kennen telersverenigingen gedurende vijf jaar na de datum van hun erkenning steun toe om de oprichting van dergelijke verenigingen te bevorderen en hun administratieve werking te vergemakkelijken.
2. Deze steun:
- bedraagt respectievelijk voor het eerste, tweede, derde, vierde en vijfde jaar ten hoogste 5 %, 5 %, 4 %, 3 % en 2 % van de waarde van de in de handel gebrachte productie waarop de werkzaamheden van de telersvereniging betrekking hebben,
- mag niet hoger zijn dan de werkelijke kosten van de oprichting en de administratieve werking van de betrokken vereniging,
- wordt uitgekeerd in jaarlijkse tranches, gedurende ten hoogste een periode van zeven jaar na de datum van erkenning.
Voor elk jaar wordt de waarde van de productie berekend op basis van:
- de jaarlijks werkelijk in de handel gebrachte hoeveelheden,
- de verkregen gemiddelde producentenprijzen.
3. Telersverenigingen die zijn ontstaan uit verenigingen die reeds grotendeels voldoen aan de eisen van deze verordening, komen slechts voor de in dit artikel bedoelde steun in aanmerking wanneer zij zijn ontstaan door een fusie die het mogelijk maakt de in artikel 5 bedoelde doelstellingen beter te bereiken. In dit geval wordt de steun evenwel slechts toegekend naar rato van de kosten in verband met de oprichting (kosten voor de voorbereidende werkzaamheden en de opstelling van de oprichtingsakte en de statuten).
4. De in dit artikel bedoelde steunmaatregelen worden ter kennis van de Commissie gebracht door middel van een verslag dat de lidstaten haar aan het einde van elk begrotingsjaar toezenden.."
3. Verordening (EG) nr. 2200/96 van de Raad van 28 oktober 1996 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector groenten en fruit(26) wordt als volgt gewijzigd:
a) Artikel 15, lid 6, wordt vervangen door:
"6. In die regio's van de Gemeenschap waar de telers bijzonder zwak georganiseerd zijn, kunnen de lidstaten, op grond van een naar behoren gemotiveerd verzoek, toestemming krijgen om de telersverenigingen nationale financiële steun toe te kennen voor een bedrag van ten hoogste de helft van de financiële bijdragen van de telers. Die steun komt bovenop het actiefonds.
In de lidstaten waar minder dan 15 % van de productie van groenten en fruit door telersverenigingen in de handel wordt gebracht en waar de productie van groenten en fruit minstens 15 % van de totale landbouwproductie bedraagt, kan de in de eerste alinea bedoelde steun op verzoek van de betrokken lidstaat gedeeltelijk door de Gemeenschap worden vergoed.";
b) artikel 52 wordt vervangen door:
"Artikel 52
1. De uitgaven in verband met de betaling van de communautaire ophoudvergoeding en de financiering van het actiefonds door de Gemeenschap, de in de artikelen 17, 53, 54 en 55 bedoelde specifieke maatregelen en de controles door de deskundigen van de lidstaten die ter toepassing van artikel 40, lid 1, bij de Commissie zijn gedetacheerd, worden beschouwd als interventies ter regulering van de landbouwmarkten in de zin van artikel 1, lid 2, onder b), van Verordening (EG) nr. 1257/1999(27).
2. De uitgaven in verband met de door de lidstaten overeenkomstig artikel 14 en artikel 15, lid 6, tweede alinea, toegekende steun worden beschouwd als interventies ter regulering van de landbouwmarkten in de zin van artikel 1, lid 2, onder b), van Verordening (EG) nr. 1257/1999. Zij komen in aanmerking voor medefinanciering door de Gemeenschap.
3. De Commissie stelt de bepalingen ter uitvoering van lid 2 van dit artikel vast volgens de procedure van artikel 46.
4. Het bepaalde in titel VI geldt onverminderd de tenuitvoerlegging van Verordening (EEG) nr. 4045/89 van de Raad van 21 december 1989 inzake de door de lidstaten uit te voeren controles op de verrichtingen in het kader van de financieringsregeling van de afdeling Garantie van het Europees Oriëntatie- en Garantiefonds voor de Landbouw en houdende intrekking van Richtlijn 77/435/EEG(28).".
Artikel 55
1. De volgende verordeningen worden ingetrokken:
- Verordening (EEG) nr. 4256/88,
- de Verordeningen (EG) nr. 950/97, (EG) nr. 951/97, (EG) nr. 952/97 en (EEG) nr. 867/90,
- de Verordeningen (EEG) nr. 2078/92, (EEG) nr. 2079/92 en (EEG) nr. 2080/92,
- Verordening (EEG) nr. 1610/89.
2. De volgende bepalingen worden geschrapt:
- artikel 21 van Verordening (EEG) nr. 3763/91(29),
- artikel 32 van Verordening (EEG) nr. 1600/92(30),
- artikel 27 van Verordening (EEG) nr. 1601/92(31),
- artikel 13 van Verordening (EEG) nr. 2019/93(32).
3. De bij lid 1 ingetrokken verordeningen en de bij lid 2 geschrapte bepalingen blijven van toepassing voor de acties die de Commissie vóór 1 januari 2000 in het kader van die verordeningen heeft goedgekeurd.
4. De richtlijnen van de Raad en de Commissie tot vaststelling of wijziging van de lijsten van de probleemgebieden overeenkomstig artikel 21, leden 2 en 3, van Verordening (EG) nr. 950/97 blijven van kracht tenzij zij in het kader van de programma's verder worden gewijzigd.
Artikel 56
Deze verordening treedt in werking op de zevende dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Zij is van toepassing met betrekking tot communautaire steun vanaf 1 januari 2000.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 17 mei 1999.