Nařízení Komise (ES) č. 312/2001
ze dne 15. února 2001,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz olivového oleje pocházejícího z Tuniska a odchylka od některých ustanovení nařízení (ES) č. 1476/95 a č. 1291/2000
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2000/822/ES ze dne 22. prosince 2000 o uzavření Dohody formou výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Tuniskou republikou o vzájemných liberalizačních opatřeních a změnách zemědělských protokolů k dohodě o přidružení Tuniska k Evropskému společenství [1],
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/ES ze dne 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [2], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2826/2000 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rozhodnutí 2000/822/ES zavádí podle článku 3 protokolu 1 k uvedené dohodě zvláštní režim pro dovoz olivového oleje kódů KN 15091010 a 15091090, zcela získaného v Tunisku a dopraveného přímo z této země do Společenství, s nulovou celní sazbou.
(2) Situace v zásobování trhu Společenství olivovým olejem umožňuje odbyt plánovaného množství v podstatě bez narušení trhu, pokud se dovoz v hospodářském roce nesoustředí do krátkého časového období, ale rozdělí se do měsíců ledna až října. Je třeba přijmout opatření, aby se dovozní licence vydávaly na uvedené období podle měsíčního kalendáře.
(3) Pro účinné řízení dotyčného množství je nutné vytvořit mechanismus, který pobídne hospodářské subjekty k tomu, aby neprodleně vrátily nepoužité licence orgánu, který je vydal. Je také nutné vytvořit mechanismus, který pobídne hospodářské subjekty, aby vrátily licence po dni vypršení jejich platnosti orgánu, který je vydal, aby nepoužitá množství mohla být znovu použita.
(4) Dovoz oleje z Tuniska v rámci zvláštního režimu nesmí překročit příslušné množství. Neměla by se tudíž používat přípustná odchylka stanovená v článku 8 nařízení Komise (EHS) č. 3719/88, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty [4].
(5) Je třeba stanovit zvláštní podrobná pravidla pro dovoz. Odchylně od článku 3 nařízení Komise (ES) č. 1476/955 [5] je třeba stanovit dobu platnosti licencí a výši použitelné jistoty.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro oleje a tuky.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ode dne 1. ledna každého roku může být dovážena s nulovou celní sazbou celní kvóta neupraveného olivového oleje kódů KN 15091010 a 15091090, zcela získaného v Tunisku a dováženého přímo z této země do Společenství, podle článku 3 Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé. Dovozní licence se vydají až do výše kvóty stanovené pro každý rok.
2. Pro každý rok a aniž je dotčen limit stanovený pro celní kvótu s pořadovým číslem 09.4032 se mohou vydávat licence v souladu s podmínkami stanovenými v prvním odstavci až do výše:
- 1000 tun pro každý z měsíců ledna a února,
- 4000 tun pro měsíc březen,
- 8000 tun pro měsíc duben,
- 10000 tun pro každý z měsíců května až října.
Jestliže se množství povolené pro daný měsíc uvedené v předchozím odstavci v daném měsíci úplně nevyužije, zbytek se může využít další měsíc po vyčerpání množství pro takový měsíc, avšak dále se nepřevádí.
3. Pokud začíná týden v jednom měsíci a končí v měsíci následujícím, považuje se pro účely výpočtu množství povoleného pro daný měsíc takový týden za část měsíce, do něhož spadá čtvrtek.
Článek 2
1. S ohledem na použití osvobození od cla uvedeného v článku 1 podají dovozci žádost o dovozní licence příslušným orgánům členských států. K této žádost musí být přiložena kopie kupní smlouvy uzavřené s tuniským vývozcem.
2. Žádosti o dovozní licence se podávají v pondělí a v úterý daného týdne a členské státy oznámí Komisi následující pracovní den údaje obsažené v žádostech o licence.
3. Komise vypracuje každý týden souhrn celkového množství, na které se podaly žádosti o dovozní licence. V případě rizika, že bude měsíční kvóta překročena, Komise omezí vydávání licencí poměrně k množství, které je ještě k dispozici, a případně oznámí členským státům, že bylo dosaženo maximálního množství stanoveného pro daný rok.
4. Licence se vydávají třetí pracovní den po dni oznámení uvedeném v odstavci 2, pokud Komise v tomto období nepřijala žádná opatření.
Článek 3
1. Dovozní licence uvedené v čl. 1 odst. 1 jsou platné 60 dní ode dne vydání ve smyslu čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1291/2000.
2. U dovozních licencí uvedených v čl. 1 odst. 2 musí být v políčku 20 uveden jeden z těchto údajů:
"Derecho de aduana fijado por la Decisión 2000/822/CE del Consejo
Told fastsat ved Rådets afgørelse 2000/822/EF
Zoll gemäß Beschluss 2000/822/EG des Rates
Δασμός που καορίστηκε από την απόφαση του Συμβουλίου 2000/822/EK
Customs duty fixed by council Decision 2000/822/EC
Droit de douane fixé par la décision 2000/822/CE du Conseil
Dazio doganale fissato dalla decisione 2000/822/CE del Consiglio
Bij Besluit 2000/822/EG van de Raad vastgesteld douanerecht
Direito aduaneiro fixado pela Decisão 2000/822/CE do Conselho
Neuvoston päätöksessä 2000/822/EY vahvistettu tulli
Tull fastställd genom rådets beslut 2000/822/EG."
3. Odchylně od čl. 8 odst. 4 nařízení (EHS) č. 1291/2000 nesmí množství propuštěné do volného oběhu překročit množství uvedené v políčkách 17 a 18 dovozní licence. Podobně se v políčku 19 uvedené licence doplní číslice "0".
Článek 4
1. Odchylně od nařízení (ES) č. 1476/95 se jistota pro dovozní licence stanoví na 15 EUR na 100 kilogramů čisté hmotnosti.
2. Odchylně od čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 1291/2000:
- pokud je licence vrácena vydávajícímu orgánu během doby odpovídající prvním dvěma třetinám její doby platnosti, je odpovídající jistota, která má propadnout, snížena o 40 %,
- pokud je licence vrácena vydávajícímu orgánu během doby odpovídající poslední třetině doby jejich platnosti anebo během 15 dnů, které následují po dni skončení její platnosti, je odpovídající jistota, která má propadnout, snížena o 25 %.
3. Aniž jsou dotčena množstevní omezení podle článku 1, mohou být množství z licencí vrácených podle odstavce 2 znovu přidělena. Příslušné národní orgány oznámí Komisi současně s týdenními množstvími uvedenými v čl. 2 odst. 2 také množství, pro která byly vráceny licence od posledního oznámení, které se vrácení týkalo.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. ledna 2001.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. února 2001.
Verordening (EG) nr. 312/2001 van de Commissie
van 15 februari 2001
houdende uitvoeringsbepalingen voor de invoer van olijfolie van oorsprong uit Tunesië en tot afwijking van een aantal bepalingen van de Verordeningen (EG) nr. 1476/95 en (EG) nr. 1291/2000
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,
Gelet op Besluit 2000/822/EG van de Raad van 22 december 2000 betreffende de sluiting van de Overeenkomst in de vorm van een briefwisseling tussen de Europese Gemeenschap en de Republiek Tunesië inzake de liberaliseringsmaatregelen voor het onderlinge handelsverkeer en de wijziging van de landbouwprotocollen bij de Associatieovereenkomst tussen de EG en de Republiek Tunesië(1),
Gelet op Verordening nr. 136/66/EEG van de Raad van 22 september 1966 houdende de totstandbrenging van een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector oliën en vetten(2), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 2826/2000(3),
Overwegende hetgeen volgt:
(1) Bij Besluit 2000/822/EG is in artikel 3 van Protocol nr. 1 voorzien in een speciale regeling voor invoer met nulrecht van een contingent geheel in Tunesië verkregen en rechtstreeks van dit land naar de Gemeenschap vervoerde olijfolie van de GN-codes 1509 en 1510.
(2) De vastgestelde hoeveelheid kan in principe zonder gevaar voor verstoring van de markt in het kader van de voorziening van de communautaire markt met olijfolie worden afgezet, als de invoer niet in een korte periode van het verkoopseizoen wordt geconcentreerd en over de maanden januari tot en met oktober wordt gespreid. Bepaald moet worden dat de invoercertificaten in de loop van de genoemde periode per maand mogen worden afgegeven.
(3) Met het oog op een efficiënt beheer van de bedoelde hoeveelheid moet een mechanisme worden ingevoerd dat de marktdeelnemers ertoe aanzet certificaten die zij niet zullen gebruiken snel terug te geven aan de instantie van afgifte. Ook moet een mechanisme worden ingevoerd dat de marktdeelnemers ertoe aanzet niet-gebruikte certificaten spoedig na de vervaldatum aan de instantie van afgifte terug te geven, zodat de niet-gebruikte hoeveelheden opnieuw kunnen worden gebruikt.
(4) De uit Tunesië in het kader van de speciale regeling ingevoerde hoeveelheid olie mag een bepaald niveau niet overschrijden. De tolerantiemarge als bedoeld in artikel 8 van Verordening (EG) nr. 1291/2000 van de Commissie van 9 juni 2000 houdende gemeenschappelijke uitvoeringsbepalingen inzake het stelsel van invoer-, uitvoer- en voorfixatiecertificaten voor landbouwproducten(4), mag derhalve niet worden toegepast.
(5) Er dient met betrekking tot de invoer een aantal bijzondere bepalingen te worden vastgesteld. Met name de geldigheidsduur van de certificaten en het percentage van de in afwijking van artikel 3 van Verordening (EG) nr. 1476/95 van de Commissie(5) toe te passen zekerheid moeten worden vastgesteld.
(6) De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité van beheer voor oliën en vetten,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
1. Het tariefcontingent voor de invoer van geheel in Tunesië verkregen en rechtstreeks van dat land naar de Gemeenschap vervoerde ruwe olijfolie van de GN-codes 1509 10 10 en 1509 10 90, dat is vastgesteld in artikel 3 van Protocol nr. 1 bij de Euro-mediterrane Overeenkomst waarbij een associatie tot stand wordt gebracht tussen de Europese Gemeenschappen en hun lidstaten enerzijds en de Republiek Tunesië anderzijds, mag elk jaar vanaf 1 januari met nultarief worden ingevoerd. Er worden invoercertificaten afgegeven totdat de vastgestelde jaarlijkse hoeveelheid van het tariefcontingent is bereikt.
2. Onverminderd het maximum dat geldt voor het tariefcontingent met volgnummer 09.4032, mogen elk jaar onder de in lid 1 vastgestelde voorwaarden certificaten worden afgegeven voor een hoeveelheid van maximaal:
- telkens 1000 ton in januari en in februari,
- 4000 ton in maart,
- 8000 ton in april,
- 10000 ton per maand voor mei tot en met oktober.
Indien één van de in de eerste alinea vastgestelde maandelijkse hoeveelheden in de betrokken maand niet volledig wordt opgebruikt, mag de volgende maand, nadat de voor die maand vastgestelde hoeveelheid is opgebruikt, de resterende hoeveelheid worden gebruikt, zonder mogelijkheid tot verdere overboeking.
3. Voor de afboeking op de voor een maand toegestane hoeveelheid wordt de week waarin een nieuwe maand begint, gerekend bij de maand waarin de donderdag van die week valt.
Artikel 2
1. Voor de toepassing van de in artikel 1 bedoelde vrijstelling van douanerecht moeten de importeurs bij de bevoegde autoriteiten van de lidstaten een invoercertificaat aanvragen. Deze aanvraag moet vergezeld gaan van een afschrift van het met de Tunesische exporteur gesloten koopcontract.
2. De invoercertificaataanvragen moeten wekelijks op maandag en dinsdag worden ingediend en de lidstaten delen de Commissie de daaropvolgende werkdag de in die certificaataanvragen opgenomen gegevens mee.
3. De Commissie telt de wekelijkse hoeveelheden op waarvoor invoercertificaten zijn aangevraagd. Indien het contingent opgebruikt dreigt te raken, beperkt de Commissie de afgifte van de certificaten naar evenredigheid van de beschikbare hoeveelheid en meldt zij de lidstaten in voorkomend geval dat de voor het jaar vastgestelde maximumhoeveelheid bereikt is.
4. De certificaten worden afgegeven op de derde werkdag na die waarop de in lid 2 bedoelde mededeling is gedaan, mits de Commissie intussen geen maatregelen heeft getroffen.
Artikel 3
1. De in artikel 1, lid 1, bedoelde invoercertificaten zijn geldig gedurende 60 dagen te rekenen vanaf de afgiftedatum in de zin van artikel 23, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1291/2000.
2. In vak 20 van de in artikel 1, lid 2, bedoelde invoercertificaten wordt een van de volgende vermeldingen aangebracht:
"Derecho de aduana fijado por la Decisión 2000/822/CE del Consejo
Told fastsat ved Rådets afgørelse 2000/822/EF
Zoll gemäß Beschluss 2000/822/EG des Rates
Δασμός που καθορίστηκε από την απόφαση του Συμβουλίου 2000/822/ΕΚ
Customs duty fixed by Council Decision 2000/822/EC
Droit de douane fixé par la décision 2000/822/CE du Conseil
Dazio doganale fissato dalla decisione 2000/822/CE del Consiglio
Bij Besluit 2000/822/EG van de Raad vastgesteld douanerecht
Direito aduaneiro fixado pela Decisão 2000/822/CE do Conselho
Neuvoston päätöksessä 2000/822/EY vahvistettu tulli
Tull fastställd genom rådets beslut 2000/822/EG.".
3. In afwijking van artikel 8, lid 4, van Verordening (EEG) nr. 1291/2000, mag de in het vrije verkeer gebrachte hoeveelheid niet groter zijn dan die welke is aangegeven in de vakken 17 en 18 van het invoercertificaat. In vak 19 van dat certificaat moet daartoe het cijfer "0" worden ingevuld.
Artikel 4
1. In afwijking van Verordening (EG) nr. 1476/95 bedraagt de zekerheid voor het invoercertificaat 15 EUR per 100 kg nettogewicht.
2. In afwijking van artikel 35, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1291/2000, wordt de verbeurd verklaarde zekerheid verminderd met:
- 40 % indien het certificaat aan de instantie van afgifte wordt teruggegeven voordat twee derde van de geldigheidsduur ervan is verstreken;
- 25 % indien het certificaat aan de instantie van afgifte wordt teruggegeven gedurende het laatste derde deel van de geldigheidsduur of binnen 15 dagen na de laatste dag daarvan.
3. Onverminderd de in artikel 1 bedoelde maxima, kunnen de hoeveelheden waarvoor certificaten overeenkomstig lid 2 zijn teruggegeven opnieuw worden toegekend. De bevoegde nationale autoriteiten delen de Commissie samen met de in artikel 2, lid 2, bedoelde wekelijkse hoeveelheid de hoeveelheden mee waarvoor certificaten zijn teruggegeven sinds de vorige desbetreffende mededeling.
Artikel 5
Deze verordening treedt in werking op de dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Zij is van toepassing met ingang van 1 januari 2001.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 15 februari 2001.