NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 954/2006
ze dne 27. června 2006,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli, pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny, kterým se zrušují nařízení Rady (ES) č. 2320/97 a (ES) č. 348/2000, kterým se ukončuje prozatímní přezkum a přezkum před pozbytím platnosti antidumpingových cel z dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli, pocházejících mimo jiné z Ruska a Rumunska, a kterým se ukončují prozatímní přezkumy antidumpingových cel z dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli, pocházejících mimo jiné z Ruska, Rumunska, Chorvatska a Ukrajiny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na články 8 a 9 a čl. 11 odst. 2 a 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1. Zahájení řízení
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) dne 31. března 2005 (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) informovala Komise o zahájení antidumpingového řízení ve věci dovozu do Společenství některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli (dále jen „výrobek podle rozšířené definice“) pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny, a o zahájení dvou prozatímních přezkumů antidumpingových cel z dovozu bezešvých trubek a dutých profilů ze železa a nelegované oceli (dále jen „výrobek podle původní definice“) pocházejících mimo jiné z Ruska, Rumunska, Chorvatska a Ukrajiny do Společenství.
(2)
Antidumpingové řízení bylo zahájeno v návaznosti na podnět, který podal dne 14. února 2005 Výbor na obranu odvětví Evropské unie vyrábějícího bezešvé ocelové trubky (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 50 %, celkové výroby rozšířené definice výrobku ve Společenství. Podnět obsahoval důkazy o dumpingu zmíněného výrobku a o výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostačující pro zahájení řízení.
(3)
Prozatímní přezkum zahájila Komise z vlastního podnětu, v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení, aby bylo možné případně změnit nebo zrušit konečná antidumpingová opatření uložená nařízeními Rady (ES) č. 2320/97 (3) a (ES) č. 348/2000 (4) na dovoz výrobků podle původní definice mimo jiné z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny („konečná opatření“). Tyto nezbytné změny nebo zrušení mohou v případě, že opatření budou uložena na výrobek podle rozšířené definice, vyplývat ze skutečnosti, že výrobky, na které byla opatření nařízeními (ES) č. 2320/97 a (ES) č. 348/2000 uložena, patří mezi výrobky spadající mezi výrobky podle rozšířené definice.
1.2. Platná opatření týkající se výrobků podle původní definice
(4)
Nařízením (ES) č. 2320/97 byla uložena antidumpingová cla na dovoz výrobků podle původní definice pocházející mimo jiné z Rumunska a Ruska. Nařízeními Komise 97/790/ES (5) a 2000/70/ES (6) byly přijaty závazky od vývozců mimo jiné z Rumunska a Ruska. Nařízením Rady (ES) č. 1322/2004 (7) bylo rozhodnuto dále nepoužívat platná opatření ohledně dovozu výrobků podle původní definice z Rumunska a Ruska z důvodu obezřetnosti v souvislosti s chováním poškozujícím hospodářskou soutěž některých výrobců ve Společenství v minulosti (viz 9. a následující body odůvodnění uvedeného nařízení). 20. bod odůvodnění stejného nařízení potvrdil, že prozatímní přezkum a přezkum před pozbytím platnosti zahájené oznámením o zahájení řízení v listopadu 2002 (8) stále platí, dokud nebudou dostupná nová zjištění, jež umožní posouzení do budoucna, která se budou opírat o údaje nepochybně neovlivněné jednáním v rozporu s pravidly hospodářské soutěže.
(5)
Po přezkumném šetření provedeném v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení změnila Rada nařízením (ES) č. 258/2005 (9) konečná opatření uložená nařízením (ES) č. 348/2000, zrušila možnost osvobození od cla podle článku 2 stejného nařízení a uložila antidumpingové clo z dovozu výrobků podle původní definice z Chorvatska ve výši 38,8 % a antidumpingové clo z dovozu výrobků podle původní definice z Ukrajiny ve výši 64,1 %, s výjimkou dovozu od Dnepropetrovsk Tube Works („DTW“), na nž se ukládá antidumpingové clo ve výši 51,9 %.
(6)
Rozhodnutím 2005/133/ES (10) Komise částečně pozastavila konečná opatření na dobu devíti měsíců s účinkem od 18. února 2005. Částečné pozastavení bylo nařízením Rady (ES) č. 1866/2005 (11) dále prodlouženo o dobu jednoho roku. Proto platí cla stanovená nařízením (ES) č. 348/2000, tj. 23 % pro Chorvatsko a 38,5 % pro Ukrajinu.
1.3. Prozatímní opatření
(7)
Vzhledem k potřebě dále prozkoumat některé aspekty šetření a také vzhledem ke vzájemnému vztahu s prozatímním přezkumem a přezkumem před pozbytím platnosti, uvedeném výše v oddíle 1.2., bylo rozhodnuto pokračovat v šetření bez uložení prozatímních opatření.
1.4. Účastníci řízení
(8)
Komise zahájení řízení úředně oznámila známým vyvážejícím výrobcům v Chorvatsku, Rumunsku, Rusku a na Ukrajině, dovozcům nebo obchodníkům, uživatelům, dodavatelům a sdružením, jichž se řízení týká, zástupcům dotčených zemí vývozu, žadatelů z řad výrobců ve Společenství a dalším výrobcům ve Společenství. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby písemně oznámily svá stanoviska a aby požádaly o slyšení ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení.
(9)
Vzhledem k velkému počtu ruských a ukrajinských vyvážejících výrobců uvedených v podnětu, velkému počtu dovozců dotčeného výrobku ve Společenství a velkému počtu výrobců ve Společenství, kteří podnět podporují, bylo v oznámení o zahájení řízení vyhlášeno, že se počítá s provedením výběru vzorku pro určení dumpingu a újmy v souladu s článkem 17 základního nařízení oznámení o zahájení řízení.
(10)
Aby Komise mohla rozhodnout, zda bude zapotřebí provést výběr vzorku, a aby mohla popřípadě výběr vzorku provést, byli ruští a ukrajinští vyvážející výrobci, dovozci ve Společenství výrobci ve Společenství vyzváni, aby se přihlásili Komisi a poskytli během období šetření (od 1. ledna 2004 do 31. prosince 2004) základní informace o své činnosti týkající se dotyčného výrobku, stanovené v oznámení o zahájení řízení.
1.4.1. Výběr vzorků vývozců a výrobců
(11)
Po prozkoumání informací předložených ruskými a ukrajinskými vyvážejícími výrobci a vzhledem ke skutečnosti, že v obou zemích náleží většina společností k velkým seskupením výrobců, bylo rozhodnuto, že ohledně Ruska a Ukrajiny není výběr vzorků zapotřebí.
1.4.2. Výběr vzorku výrobního odvětví Společenství a dovozců ve Společenství
(12)
S ohledem na výrobce ve Společenství byl vzorek vybrán podle čl. 17 odst. 1 základního nařízení na základě největšího reprezentativního objemu vývozů a prodeje výrobců ve Společenství, který přiměřeně vysledovat v dostupném čase. Na základě informací získaných od výrobců ve Společenství vybrala Komise pět společností umístěných ve čtyřech různých členských státech. Jeden z původně vybraných výrobců ve Společenství následně nespolupracoval a byl nahrazen jiným výrobcem ve Společenství. Co se týče objemu výroby, představovalo pět vybraných společností 49 % celkové výroby Společenství. V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení byly zúčastněné strany konzultovány a nevznesly žádné námitky. Mimo to byli ostatní výrobci ve Společenství požádáni, aby poskytli některé obecné údaje pro analýzu újmy. S ohledem na malé množství odpovědí získaných od dovozců bylo rozhodnuto, že výběr vzorků dovozců není nutný.
1.5. Status tržního hospodářství a formuláře žádosti o individuální zacházení
(13)
Aby bylo vyvážejícím výrobcům na Ukrajině umožněno podat žádost o status tržního hospodářství nebo o individuální zacházení, pokud si to přejí, zaslala Komise formuláře žádosti dotčeným ukrajinským vyvážejícím výrobcům. Žádosti o status tržního hospodářství nebo pro individuální zacházení v případě, že šetření prokáže, že nesplňují podmínky pro status tržního hospodářství, byly obdrženy od tří skupin vyvážejících výrobců a jejich společností ve spojení.
1.6. Dotazníky
(14)
Komise rozeslala dotazníky všem stranám o kterých je známo, že mají na věci zájem, a všem dalším společnostem, které se přihlásily ve lhůtách uvedených v oznámení o zahájení řízení. Byly obdrženy odpovědi od tří rumunských vyvážejících výrobců spolu s dvěma jejich společnostmi ve spojení, od dvou skupin ruských vyvážejících výrobců spolu s pěti společnostmi ve spojení, z nichž tři se nacházejí ve Společenství, a od tří skupin ukrajinských vyvážejících výrobců a jejich společností ve spojení. Byly také obdrženy odpovědi na dotazníky od pěti výrobců ve Společenství. Ačkoli šest dovozců odpovědělo na formuláři o výběru vzorků, pouze tři z nich spolupracovali a zaslali úplnou odpověď na dotazník. Další dovozce souhlasil s provedením inspekce na místě ve svém areálu, i když nezaslal odpověď na dotazník.
(15)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné, aby mohla stanovit dumping, následnou újmu a zájmy Společenství. Inspekci na místě provedla u těchto společností:
Výrobci ve Společenství
-
Dalmine S.p.A., Bergamo, Itálie
-
Rohrwerk Maxhütte GmbH, Sulzbach-Rosenberg, Německo
-
Tubos Reunidos S.A., Amurrio, Španělsko
-
Vallourec & Mannesmann France S.A., Boulogne Billancourt, Francie
-
V & M Deutschland GmbH, Düsseldorf, Německo
Vyvážející výrobci v Rumunsku
-
S.C. T.M.K. - Artrom S.A., Slatina
-
S.C. Silcotub S.A., Zălau
-
S.C. Mittal Steel Roman S.A., Roman
Vyvážející výrobci v Rusku
-
Volzhsky Pipe Works Open Joint Stock Company („Volzhsky“), Volžskij
-
Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works („Tagmet“), Taganrog
-
Joint Stock Company Pervouralsky Novotrubny Works („Pervouralsky“), Pervouraľsk
-
Joint Stock Company Chelyabinsk Tube Rolling Plant („Chelyabinsk“), Čeljabinsk
Společnost ve spojení v Rusku
-
CJSC Trade House TMK, Moskva
Vyvážející výrobci na Ukrajině
-
CJSC Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube, Nikopoľ
-
CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist (Yutist), Nikopoľ
-
OJSC Dnepropetrovsk Tube Works (DTW), Dněpropetrovsk
-
OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (NTRP), Dněpropetrovsk
Obchodník ve spojení na Ukrajině
-
SPIG Interpipe, Dněpropetrovsk, ve spojení s NTRP a Niko Tube
Obchodník ve spojení ve Švýcarsku
-
SEPCO S.A., Lugano, ve spojení s NTRP a Niko Tube
Dovozce ve spojení
-
Sinara Handel GmbH, Köln, ve spojení s Artrom
Dovozci, kteří nejsou ve spojení
-
Thyssen Krupp Energostal S.A., Toruń, Polsko
-
Assotubi S.P.A., Cesena, Itálie
-
Bandini Sider S.R.L., Imola, Itálie
1.7. Období šetření
(16)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2004 do 31. prosince 2004 (dále jen „období šetření“). Kontrola tendencí významných pro posouzení újmy se týkala období od 1. ledna 2001 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Dotčený výrobek
(17)
Dotčeným výrobkem jsou některé bezešvé trubky a duté profily ze železa nebo oceli, kruhového průřezu, s vnějším průměrem nejvýše 406,4 mm s hodnotou uhlíkového ekvivalentu nejvýše 0,86 podle vzorce a chemického rozboru Světového svářečského institutu (IIW). Dotčený výrobek je v současnosti zařazen pod kódy KN ex 7304 10 10, ex 7304 10 30, ex 7304 21 00, ex 7304 29 11, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 a ex 7304 59 93 (12) (kódy TARIC 7304101020, 7304103020, 7304210020, 7304291120, 7304318030, 7304395830, 7304399230, 7304399320, 7304518930, 7304599230 a 7304599320).
(18)
Dotčený výrobek má široké použití, jako potrubní trubky pro přepravu tekutin, ve stavebnictví jako pilíře, pro mechanická použití, jako plynové potrubí, kotlové trubky a vrtné trubky („OCTG“) pro vrtání, lití a kladení trubek v ropném průmyslu.
(19)
V okamžiku dodání uživateli mají ocelové trubky a duté profily velmi odlišné formy. Mohou být např. galvanizované, se závitem, doručené jako „zelené trubky“ (tj. bez jakéhokoli tepelného zpracování), se zvláštními koncovkami, různými příčnými průřezy, nařezané na míru či nikoli. Pro trubky neexistují všeobecné standardní rozměry, což vysvětluje, proč je většina ocelových trubek a dutých profilů vyráběna na zakázku. Obvykle se ocelové trubky a duté profily se obvykle spojují svařováním. V některých případech však mohou být spojeny závitem nebo použity samostatně, ačkoli zůstávají svařovatelné. Šetření prokázalo, že všechny ocelové trubky a duté profily sdílejí stejné fyzikální, chemické a technické charakteristiky a stejná základní použití.
(20)
Rozsah „výrobku podle definice“ v tomto řízení byl některými zúčastněnými stranami zpochybněn. Za prvé, některé strany uvedly, že některé výrobky podle definice zahnuté v popisu výrobku mají odlišné základní mechanické a chemické vlastnosti (viz 21. až 26. bod odůvodnění). Za druhé, některá tvrzení odmítala použití kritéria svařovatelnosti a prahovou hodnotu uhlíkového ekvivalentu, které jsou propojeny (viz 27. až 36. bod odůvodnění). Dále jedna strana požadovala, aby takzvané „certifikované ocelové trubky a duté profily“ byly vyňaty z definice výrobku (viz 37. bod odůvodnění).
(21)
Bylo uvedeno, že některé výrobky podle definice v rámci popisu výrobku, jmenovitě profily OCTG a plynová potrubí, mají ve srovnání s ostatními ocelovými trubkami a dutými profily jiné základní mechanické a chemické vlastnosti i koncové užití a neměly by se vzájemně zaměňovat.
(22)
Výrobek, tak jak je definován, se skládá z různých typů výrobků. Avšak výrobky podle definice spadající do různých segmentů (včetně dolního a horního konce) jsou považovány za výrobky tvořící jediný výrobek, pokud mezi různými segmenty nejsou jasné hranice, tj. pokud mezi sousedními segmenty existují přesahy a hospodářská soutěž. To je případ tohoto řízení, kdy byly předloženy důkazy, že legované i nelegované duté profily, které jsou předmětem šetření, lze použít pro stejné koncové užití a že v rámci kategorií legovaných i nelegovaných dutých profilů neexistují jasné hranice.
(23)
Co se týče profilů OCTG a plynových potrubí, šetření prokázalo, že mají mimo jiné srovnatelné chemické vlastnosti s ostatními typy ocelových trubek a dutých profilů, neboť spadají pod hodnotu 0,86 uhlíkového ekvivalentu. Dále mají s jinými výrobky podle definice společné i jiné vlastnosti, jako např. vnější průměr a tloušťku stěn.
(24)
Co se týče koncového užití profilů OCTG a plynových potrubí, argumentovali někteří vyvážející výrobci tím, že profily OCTG a plynové potrubí se použijí v jiných případech a nejsou zaměnitelné s ostatními typy ocelových trubek a dutých profilů. V tomto ohledu bylo zjištěno, že profily OCTG s hladkými konci uvedené v současnosti pod kódem KN 7304 21 00 a používané ve stavebnictví jsou zaměnitelné s jinými nelegovanými ocelovými dutými profily uvedenými v současnosti pod kódem KN 7304 39 58. Existuje tedy alespoň částečný přesah v oblasti koncového užití různých typů ocelových trubek a dutých profilů.
(25)
Vzhledem k výše uvedenému se tvrzení, že profily OCTG a plynové trubky na straně jedné a jiné ocelové trubky a duté profily na straně druhé nejsou zaměnitelné, zamítá.
(26)
Jiný vyvážející výrobce tvrdil, že hodnota uhlíkového ekvivalentu není chemickou vlastností výrobku, protože není přímo spojena s chemickým složením ocelových trubek a dutých profilů, ale je jejich funkcí. Jelikož je pravdou, že hodnota uhlíkového ekvivalentu je výsledkem vzorce, je vzorec přímo spojen s chemickým složením výrobku a umožňuje srovnání různých tříd oceli podle svařitelnosti. Hodnota uhlíkového ekvivalentu není spojena s technickými nebo mechanickými vlastnostmi oceli, závisí pouze na jejím chemickém složení. Na základě této skutečnosti se hodnota uhlíkového ekvivalentu považuje za chemickou vlastnost výrobku a toto tvrzení bylo zamítnuto.
(27)
Některé strany argumentovaly, že kritérium svařitelnosti jako takové je vedlejší vlastností dotčeného výrobku, protože se uvádí, že významná část výrobků, teré jsou výrobky podle definice, totiž duté profily se závitem a profily OCTG, se nikdy nesvařuje. Proto bylo prohlášeno, že použitím kritéria svařovatelnosti byly různé výrobky uměle považovány za jediný výrobek.
(28)
Nejprve je třeba podotknout, že svařovatelnost je nepochybně chemickou a technickou vlastností (protože závisí na chemickém složení oceli) společnou všem ocelovým trubkám a dutým profilům. Vzhledem k tomu, že většina ocelových trubek a dutých profilů se spojuje svařováním, je základním rysem pro definici výrobku. Za druhé, s ohledem na duté profily se závitem a profilů OCTG, které se obvykle nesvařují, prokázalo šetření, že nicméně zůstávají svařovatelné, a tím také mají tuto základní technickou a chemickou vlastnost. Navíc nelze vyloučit, že ocelové trubky a duté profily se závity nebo vhodné k řezání závitů a stejně tak profily OCTG budou přeměněny na svařovatelné ocelové trubky a duté profily jednoduchým odstraněním. Zvláště pokud se týká profilů OCTG, existuje důkaz, že stejný dutý profil může být zařazenn do dvou různých kategorií (a dokonce i kódů KN) čistě v závislosti na jeho koncovém užití, např. na použití ve stavebnictví nebo v průmyslu těžby ropy. Konečně, bylo zjištěno, že některé dovezené výrobky z dotčených zemí, které byly klasifikovány jako profil OCTG, nebyly použity v odvětví ropy a zemního plynu.
(29)
Jeden dovozce uvedl, že podle evropských norem je pro duté profily vhodné k řezání závitů vhodná pouze jedna třída oceli, a že by tudíž tyto výrobky měly být odlišeny od jiných ocelových trubek a dutých profilů. Analýza různých norem existujících konkrétně pro profily OCTG však prokázala, že neexistuje jediná třída oceli, kterou lze použít pro výrobu dutých profilů vhodných k řezání závitů.
(30)
Vzhledem k výše uvedenému se kritérium svařovatelnosti považuje za vhodné kritérium k určení definice výrobku. Argument, že navrhovaná definice výrobku uměle seskupuje různé výrobky, se proto zamítá.
(31)
Bylo uvedeno, že použití prahové hodnoty uhlíkového ekvivalentu není kritériem, které by umožňovalo určit definici výrobku, stejně jako to není vhodné kritérium pro určení svařovatelnosti různých typů ocelových trubek a dutých profilů.
(32)
Šetření prokázalo, že hodnota uhlíkového ekvivalentu je skutečně ukazatelem, který je přímo spojen jak s chemickým složením oceli, tak s její svařitelností. Vysoká hodnota uhlíkového ekvivalentu znamená nejen, že ocel obsahuje více uhlíku nebo slitin, ale také, že se tato ocel bude obtížněji svařovat. Na druhou stranu nižší hodnota uhlíkového ekvivalentu znamená, že ocel je méně bohatá na uhlík nebo slitiny a také že se bude snadněji svařovat. Jinými slovy, různé rovně hodnoty uhlíkového ekvivalentu vyžadují různé podmínky pro svařování. Ocel s hodnotou uhlíkového ekvivalentu 0,86 již bude vyžadovat zvláštní podmínky svařování, a tudíž se nebude svařovat běžným způsobem. Protože je hodnota uhlíkového ekvivalentu ukazatelem svařovatelnosti, byla jeho prahová hodnota uznána za důležité kritérium pro určení definice výrobku.
(33)
Vyvážející výrobce uvedl, že hodnota uhlíkového ekvivalentu je jen jednou z mnoha chemických, technických a mechanických charakteristik oceli, a proto ji nelze použít samostatně k určení definice výrobku. V této souvislosti se poznamenává, že hodnota uhlíkového ekvivalentu se považuje za vhodné kritérium k určení definice výrobku. Mimo to, jak ukazuje definice výrobku, hodnota uhlíkového ekvivalentu není jediným používaným kritériem. V neposlední řadě byla srovnatelnost definic výrobků prováděna na podrobnějším základě, s ohledem na různé vlastnosti výrobku (např. rozměry a tepelné zpracování).
(34)
Mimo to některé zúčastněné strany tvrdily, že prahová hodnota uhlíkového ekvivalentu ve výši 0,86 byla stanovena svévolně, jelikož hranice pro snadnou svařovatelnost je nižší než 0,86. Avšak hodnota uhlíkového ekvivalentu ve výši 0,86 nesouvisí s pojmem snadné svařovatelnosti. Ve skutečnosti žadatel - průmyslové odvětví Společenství - prokázal a předložil důkazy, že představuje maximální hodnotu uhlíkového ekvivalentu pro nelegovanou ocel, kterou lze podle evropských norem použít pro ocelové trubky a duté profily.
(35)
Proto se soudí, že jak používání hodnoty uhlíkového ekvivalentu, tak určená prahová hodnota 0,86 zachycují řadu výrobků, které lze považovat za jediný výrobek, třebaže se z definice vyloučí např. korozivzdorná ocel nebo duté profily s kuličkovými ložisky, které mají hodnotu uhlíkového ekvivalentu vyšší než 0,86.
(36)
Vzhledem k výše uvedenému zůstává žadatelem navrhovaná hodnota uhlíkového ekvivalentu v definici dotčeného výrobku.
(37)
Jeden z dovozců ve Společenství uvedl, že by tzv. „certifikované“ ocelové trubky a duté profily neměly spadat mezi výrobky podle definice. Tyto ocelové trubky a duté profily se vyrábějí podle certifikovaných postupů schválených italským ministerstvem veřejných prací a používají se při zpevňovacích pracích na italských stavebních projektech. Avšak bylo ustanoveno, že všechny typy dotčeného výrobku, včetně certifikovaných ocelových trubek a dutých profilů, mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a koncová užití. Nebyl nalezen žádný důkaz, který by umožnil shrnout, že by tyto certifikované duté profily byly jiným výrobkem, a měly by proto být vyňaty z působnosti opatření (rovněž společnost neposkytla žádný takový důkaz). Toto tvrzení proto muselo být zamítnuto.
(38)
Vzhledem k výše uvedenému bylo shrnuto, že všechny ocelové trubky a duté profily, nehledě na různé možné typy výrobků, tvoří pro účely tohoto řízení jeden výrobek, protože mají stejné základní fyzikální, chemické a technické charakteristiky a stejná základní použití.
2.2. Obdobný výrobek
(39)
U výrobku vyváženého do Společenství z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny, výrobku vyráběného a prodávaného na domácích trzích těchto zemí a rovněž u výrobku vyráběného a prodávaného ve Společenství výrobci ve Společenství byly shledány stejné základní fyzikální a technické a chemické vlastnosti stejně jako stejné použití, a tyto výrobky jsou tedy považovány za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. DUMPING
3.1. Obecná metodika
(40)
Níže uvedená obecná metodika byla použita u všech spolupracujících vyvážejících výrobců v Chorvatsku, Rumunsku, Rusku a také u spolupracujících vyvážejících výrobců na Ukrajině, jimž byl přidělen status tržního hospodářství. Předložení zjištění o dumpingu pro každou z dotčených zemí proto popisuje pouze to, co je pro každou vyvážející zemi specifické.
3.1.1. Běžná hodnota
(41)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení se pro každého spolupracujícího vyvážejícího výrobce nejprve zkoumalo, zda byl jeho domácí prodej dotčeného výrobku reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % celkového objemu vývozu tohoto vývozce do Společenství. Komise následně určila ty typy dotčeného výrobku, které jsou na domácím trhu prodávány společnostmi, jež mají celkově reprezentativní domácí prodej, a které jsou totožné nebo přímo srovnatelné s typy prodávanými na vývoz do Společenství.
(42)
Pro každý typ, který je prodáván vyvážejícími výrobci na jejich domácím trhu a který je shledán přímo srovnatelným s typem dotčeného výrobku prodávaným na vývoz do Společenství, bylo určeno, zda byl domácí prodej dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Domácí prodej určitého typu dotčeného výrobku byl považovány za dostatečně reprezentativní, pokud během období šetření celkový objem domácího prodeje tohoto typu výrobku představoval alespoň 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného typu dotčeného výrobku vyváženého do Společenství.
(43)
Následně bylo stanovením poměru ziskového prodeje zmíněného typu výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu prozkoumáno, zda každý typ dotčeného výrobku prodávaného doma v reprezentativních množstvích lze považovat za výrobek prodávaný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení.
(44)
V případech, kdy objemy prodeje příslušného typu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu nejméně rovnou vypočítaným nákladům představovaly více než 80 % celkového objemu prodeje onoho typu a kdy vážená průměrná cena onoho typu byla nejméně rovna výrobním nákladům, byla běžná hodnota založena na skutečné domácí ceně, vypočítané jako vážený průměr cen veškerého domácího prodeje uskutečněného během období šetření, bez ohledu na to, zda tento prodej byl nebo nebyl ziskový. V případech, kdy objem ziskového prodeje typu výrobku představoval 80 % nebo méně celkového objemu prodeje daného typu nebo kdy byla vážená průměrná cena tohoto typu nižší než výrobní náklady, je běžná hodnota založena na skutečné domácí ceně vypočítané jako vážený průměr ziskového prodeje pouze tohoto typu za předpokladu, že tento prodej představoval alespoň 10 % celkového objemu prodeje tohoto typu. V případech, kde objem ziskovýého prodeje kteréhokoli typu výrobku představoval méně než 10 % celkového objemu prodeje, považoval se tento konkrétní typ výrobku za prodávaný za domácí cenu v nedostatečném množství na to, aby poskytl vhodný podklad pro stanovení běžné hodnoty.
(45)
Kdykoli nebylo ke stanovení běžné hodnoty možné použít domácí ceny konkrétního typu výrobku prodávaného vyvážejícím výrobcem, bylo třeba použít jinou metodu. V důsledku toho použila Komise početně zjištěnou běžnou hodnotu. V souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení byla běžná hodnota vypočtena na základě výrobních nákladů na vyvážené typy výrobku, v případě potřeby přizpůsobených, s připočtením přiměřeného procenta za prodejní, správní a režijní náklady (dále jen „dodatečné náklady“) a přiměřeného ziskového rozpětí. Podle čl. 2 odst. 6 základního nařízení byl procentní podíl pro dodatečné náklady a rozpětí zisků založen na průměrných dodatečných nákladech a ziskovém rozpětí z prodeje obdobného výrobku v běžném obchodním styku.
3.1.2. Vývozní cena
(46)
Ve všech případech, kdy byl dotčený výrobek vyvážen nezávislým odběratelům ve Společenství, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, totiž na základě vývozní ceny skutečně zaplacené nebo splatné.
(47)
Pokud byl vývozní prodej uskutečněn prostřednictvím dovozců ve spojení, byla podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení vývozní cena vypočítána na základě ceny, za jakou byly dovezené výrobky poprvé znovu prodány nezávislému kupujícímu, náležitě upravené s přihlédnuitím ke všem nákladům, které byly vynaloženy mezi dovozem a opětovným prodejem, a k přiměřenému rozpětí pro dodatečné náklady a zisk. V důsledku toho byly použity vlastní dodatečné náklady dovozce ve spojení. Ziskové rozpětí bylo stanoveno na základě informací dostupných od spolupracujících dovozců, kteří nejsou ve spojení.
3.1.3. Srovnání
(48)
Běžná hodnota a vývozní ceny byly srovnány na základě cen ze závodu. V zájmu zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byla v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedena náležitá úprava o rozdíly, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Pokud to bylo považováno za vhodné a existovaly pro to ověřené důkazy, byly provedeny odpovídající úpravy.
3.1.4. Dumpingové rozpětí pro prošetřované společnosti
(49)
Podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl pro každého vyvážejícího výrobce srovnán vážený průměr běžné hodnoty a vážený průměr vývozní ceny podle typu výrobku.
(50)
Pro ty vyvážející výrobce, o kterých bylo zjištěno, že jsou společnostmi ve spojení, bylo průměrné dumpingové rozpětí vypočítáno v souladu s běžnou praxí Komise pro vyvážející výrobce ve spojení.
3.1.5. Zbytkové dumpingové rozpětí
(51)
V souladu s článkem 18 základního nařízení bylo pro nespolupracující společnosti určeno zbytkové dumpingové rozpětí na základě dostupných údajů.
3.2. Chorvatsko
3.2.1. Nedostatečná spolupráce chorvatského vývozce
(52)
Jediný chorvatský výrobce, Mechel Željezara Ltd., se na podzim 2004 dostal do likvidace. Na jejím místě založil Chorvatský privatizační fond, státní instituce zabývající se privatizačním procesem v Chorvatsku, novou právnickou osobu s názvem Valjaonica Cijevi Sisak d.o.o. (dále jen „VCS“).
(53)
VCS informovala Komisi, že není schopna spolupracovat v probíhajícím šetření, neboť její právní předchůdce přestal formálně existovat a výroba ocelových trubek a dutých profilů byla ukončena v červenci 2004. Podle svého vyjádření nemá společnost oprávnění zveřejnit jakékoli obchodní, účetní nebo výrobní údaje držené svými předchozími vlastníky. Proto, vzhledem k tomu, že nebylo možné stanovit dumpingové rozpětí na základě vlastních údajů společnosti, bylo v souladu s článkem 18 základního nařízení vypočítáno na základě dostupných údajů.
(54)
Z obdržených informací se zdá, že VCS obnovila výrobu ocelových trubek a dutých profilů v červnu 2005. Společnost může v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení předložit žádost o prozatímní přezkum.
3.2.2. Běžná hodnota
(55)
Pro nedostatek jiných informací byla běžná hodnota vypočítána na základě dostupných údajů, tj. informací uvedených v podnětu.
3.2.3. Vývozní cena
(56)
Vývozní cena byla vypočítána na základě údajů Eurostatu pro období šetření.
3.2.4. Srovnání
(57)
Podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení byla podle informací v podnětu vývozní cena upravena s ohledem na náklady na dopravu a pojištění a provize.
3.2.5. Dumpingové rozpětí
(58)
Dumpingové rozpětí, vyjádřené jako procento z dovozní ceny CIF na hranice Společenství před zaplacením cla je tato:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Valjaonica Cijevi Sisak d.o.o.
29,8 %
(59)
Vzhledem k tomu, že VCS je jediným výrobcem dotčeného výrobku v Chorvatsku, bylo zbytkové dumpingové rozpětí stanoveno ve stejné výši.
3.3. Rumunsko
(60)
Odpovědi na dotazník byly obdrženy od tří vyvážejících výrobců, z nichž dva jsou ve spojení s dovozci dotčeného výrobku ve Společenství.
3.3.1. Běžná hodnota
(61)
Pro všechny tři vyvážející výrobce byl celkový objem domácího prodeje reprezentativní, jak je uvedeno v 41. bodě odůvodnění. Pro většinu typů výrobků byla běžná hodnota založena na cenách zaplacených nebo splatných nezávislými odběrateli v Rumunsku v běžném obchodním styku. Avšak pro některé typy výrobků byl domácí prodej nedostatečný k tomu, aby byl považován za reprezentativní, nebo se neuskutečnil v běžném obchodním styku, a proto byla běžná hodnota vypočítána, jak je popsáno v 45. bodě odůvodnění.
3.3.2. Vývozní cena
(62)
Během období šetření byla většina vývozního prodeje jednoho z vyvážejících výrobců do Společenství učiněn dvěma dovozcům ve spojení. Vývozní cena byla proto vypočítána, jak je popsáno v 46. bodě odůvodnění.
(63)
Tento vývozce nesouhlasil s výpočtem provedeným Komisí a namítal, že použité ziskové rozpětí bylo nepřiměřené. Uvedl, že průměrné ziskové rozpětí vypočítané na základě číselných údajů poskytnutých třemi spolupracujícími dovozci, kteří nejsou ve spojení, do Společenství nebylo reprezentativní, neboť těmto společnostem výrobky nikdy neprodával. Dále namítal, že tyto tři společnosti jsou větší než dovozci, kterým prodával své výrobky, že během posledního šetření bylo použito nižší ziskové rozpětí a že skutečný zisk oněch dvou dovozců ve spojení byl nižší než průměrné procento zisku použité Komisí.
(64)
V tomto ohledu by mělo být poznamenáno, že je stálou praxí orgánů používat pro úpravu uvedenou v čl. 2 odst. 9 základního nařízení vážený průměrný zisk dovozců, kteří nejsou ve spojení, pokud je zaručen. Zda vývozce skutečně prodal své výrobky těmto společnostem, není pro určení přiměřeného ziskového rozpětí podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení důležité. Dále nebyl poskytnut žádný důkaz o tom, jak by velikost dovozců ovlivnila jejich procento zisku. Konečně vzhledem ke vztahu mezi vývozci a jejich dovozci ve spojení nelze v této souvislosti použít zisk dovozců ve spojení jako základ nebo reference, neboť úroveň zisku dovozce ve spojení bude záviset na vnitropodnikové ceně mezi stranami. Toto tvrzení bylo tedy zamítnuto.
(65)
Podstatnou část vývozního prodeje jiného vyvážejícího výrobce do Společenství tvořily prodej dvěma společnostem, z nichž jedna byla ve spojení s výrobcem a druhá s ním byla ve spojení po část období šetření. Posledně uvedená společnost v šetření nespolupracovala, a její ceny opětovného prodeje nezávislým odběratelům ve Společenství proto nebyly Komisi zaslány. Jediné dostupné vývozní ceny pro tyto transakce s dovozcem ve spojení, jenž byl ve spojení s vývozcem po část období šetření, byly ceny dohodnuté mezi vývozcem a jeho dovozcem ve spojení. Bylo stanoveno, že se tyto ceny rovnaly běžným cenám. Cenové srovnání mezi obdobím, kdy byly tyto společnosti ve spojení, a obdobím, kdy již ve spojení nebyly, skutečně prokázalo, že neexistovaly žádné významné změny v účtovaných cenách. Mimo to byly ceny účtované tomuto dovozci ve spojení srovnány s cenami odběratelů ve Společenství, kteří nejsou ve spojení, a byly shledány shodnými. Vývozní cena byla proto pro tyto transakce založena na prodejních cenách rumunského vyvážejícího výrobce vůči jeho obchodní společnosti ve spojení.
(66)
Co se týče transakcí s druhou společností ve spojení, která spolupracovala při šetření, bylo zjištěno, že dotčený výrobek byl společností ve spojení dále pozměněn, než byl znovu prodán do Společenství. V tom případě nelze určit cenu opětovného prodeje dotčeného výrobku nezávislému odběrateli ve Společenství. Byl však nalezen dostatečný důkaz, že vnitropodnikovou cenu mezi rumunským vyvážejícím výrobcem a jeho společností ve spojení ve Společenství lze považovat za rovnou běžné ceně za předpokladu, že se podle čl. 2 odst. 10 písm. d) bodu i) základního nařízení provede úprava týkající se obchodní úrovně týkající se výrobce původního zařízení. Bylo provedeno srovnání cen účtovaných za všechny modely dovozci ve spojení a dovozcům, kteří nejsou ve spojení. Proto byla vývozní cena založena na vnitropodnikové ceně.
(67)
Šetření prokázalo, že vývozní prodej třetího vyvážejícího výrobce byl uskutečňován přímo odběratelům ve Společenství, kteří nejsou ve spojení. Proto byla vývozní cena stanovena na základě vývozní ceny skutečně zaplacené nebo splatné za dotčený výrobek prodaný prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství, jak je popsáno v 46. bodě odůvodnění.
(68)
Tento vyvážející výrobce žádal, aby část prodeje dotčeného výrobku byla vyňata z výpočtu dumpingu na základě toho, že v určitém okamžiku během období šetření byla výroba některých modelů ocelových trubek a dutých profilů zastavena. Jak je však vysvětleno výše, je praxí orgánů běžně brát v úvahu všechen prodej dotčeného výrobku stranám, které nejsou ve spojení, ve vážené průměrné vývozní ceně. Je také třeba poznamenat, že prodej těchto typů dotčeného výrobku byl v období šetření uskutečněn ve významných objemech a navíc bylo zjištěno, že výrobní zařízení pro tyto typy ocelových trubek a dutých profilů nebylo rozebráno a může v budoucnosti opět začít vyrábět. Vzhledem k výše uvedenému byl požadavek zamítnut.
3.3.3. Srovnání
(69)
V souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení byly ve vhodných případech učiněny úpravy s ohledem slevy za rozdíly v množství, dopravu, pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, úvěry, provize a rozdíly v úrovni obchodu.
(70)
Jeden vyvážející výrobce žádal úpravy pro rozdíly v úrovni obchodu z důvodu zvláštních logistických nákladů, které mu údajně nastaly v domácím prodeji a ne v prodeji vývozním, a v rozdílech v množství. Vývozce však svá tvrzení nepodložil a ani šetření jinak neprokázalo, že by jeho nároky byly oprávněné. Proto musely být zamítnuty. Žádost pro rozdíly v množství byla částečně zamítnuta, protože tvrzené množství nebylo doloženo důkazy shromážděnými na místě a informacemi poskytnutými vyvážejícím výrobcem v odpovědi na dotazník.
(71)
Další vyvážející výrobce požadoval úpravy pro rozdíly v inflaci, přepočet měn, úroveň obchodu a rozdíly v nepřímých prodejních výdajích.
(72)
S ohledem na žádost o úpravy pro inflaci je třeba poznamenat, že během období šetření byla míra inflace v Rumunsku na hodnotě 10,8 %, což je velmi vzdáleno od míry hyperinflace. Protože nebylo zjištěno, že by byla ovlivněna srovnatelnost cen, byla žádost zamítnuta. Vývozce s tímto závěrem nesouhlasil a opakoval svou žádost o náhradu. Nebyl však předložen žádný nový důkaz vyvracející předchozí závěr, a je potvrzeno, že se tato žádost zamítá. Je třeba také poznamenat, že byla navržena možnost čtvrtletního hodnocení, ale byla vývozcem odmítnuta.
(73)
Co se týče přepočtu měn, žádal vyvážející výrobce podle čl. 2 odst. 10 písm. j) základního nařízení o poskytnutí období 60 dnů, aby se odrazily změny ve směnném kurzu. Bylo zjištěno, že uvedené ustanovení nelze v tomto případě použít, neboť byl nalezen důkaz, že během období šetření nenastal žádný trvalý pohyb v příslušném směnném kurzu, pouze fluktuace o malé amplitudě. Proto musela být tato žádost zamítnuta a přepočet měn byl ve všech případech založen na hodnotě v datum faktury, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 10 písm. j) základního nařízení.
(74)
Co se týče žádosti pro rozdíly v úrovni obchodu, šetření prokázalo, že pro některé kategorie odběratelů, pro než byla žádost učiněna, existovaly důsledné a zřejmé rozdíly ve funkcích a cenách v míře uvedené vyvážejícím výrobcem. Žádost byla proto uznána, co se týče kategorií odběratelů, pro něž lze rozdíly prokázat, a uznána jen částečně ohledně ostatních kategorií odběratelů, u nichž byl rozdíl shledán menším, než jak uvedl vyvážející výrobce. V druhém případě byl výpočet úpravy založen na důkazech shromážděných na místě u vyvážejícího výrobce.
(75)
Co se týče žádosti pro rozdíly v nepřímých prodejních výdajích, byla shledána nadbytečnou z důvodu úprav provedených na základě rozdílu v úrovni obchodu, a byla tedy zamítnuta.
(76)
Dále byly po obdržení připomínek od vývozců napraveny některé administrativní chyby, a podle toho bylo znovu přepočítáno dumpingové rozpětí.
3.3.4. Dumpingové rozpětí
(77)
Srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou prokázalo existenci dumpingu. Dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z dovozní ceny CIF na hranice Společenství před zaplacením cla jsou tato:
Společnost
Dumpingové rozpětí
S.C. T.M.K. - Artrom S.A.
17,8 %
S.C. Mittal Steel Roman S.A.
17,7 %
S.C. Silcotub S.A.
11,7 %
(78)
Vzhledem k tomu, že úroveň spolupráce byla vysoká (více než 80 % vývozů dotčeného výrobku z Rumunska do Společenství) a nebyl důvod domnívat se, že se některý z vývozců úmyslně zdržel spolupráce, bylo zbytkové dumpingové rozpětí použitelné pro všechny další vývozce v Rumunsku stanoveno na stejné úrovni, jako to stanovené pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce S.C. T.M.K. - Artrom S.A., jmenovitě 17,8 %.
3.4. Rusko
(79)
Odpovědi na dotazník byly obdrženy od dvou skupin vyvážejících výrobců, z nichž jednu tvoří čtyři výrobci a pět společností ve spojení („skupina TMK“) a druhou tvoří dva výrobci („Pervouralsky a Chelyabinsk“).
3.4.1. Nedostatečná spolupráce skupiny TMK
(80)
Odpovědi na dotazník od všech čtyř výrobců a pěti společností ve spojení byly výrazně neúplné a rozporné a s výjimkou dvou společností ve spojení nebyly žádné odpovědi zaslány ve lhůtě pro vyplnění odpovědí na dotazník.
(81)
U dvou ze čtyř výrobců a u jedné společnosti ve spojení v Rusku byly provedeny inspekce na místě, ty však odhalily další slabá místa odpovědí na dotazník. Co se týče dvou navštívených výrobců, nebylo možno stanovit žádnou spolehlivou běžnou hodnotu a vývozní cenu, neboť přehledy domácího i vývozního prodeje byly velice nedostačující; hodnoty a množství neodpovídaly fakturám a kontrolní čísla výrobků se ukázala jako nesprávná. Dále nebylo možné získat žádné spolehlivé údaje o výrobních nákladech.
(82)
Vzhledem k této zcela neuspokojivé spolupráci dvou navštívených výrobců, velmi nedostačujícím odpovědím v dotazníku od dvou zbývajících výrobců ve skupině, zvláště pak vzhledem k tomu, že jeden z výrobců neposkytl žádné přehledy prodeje, a že v dané lhůtě nebyly poskytnuty žádné odpovědi na dopisy Komise ohledně nedostatečnosti, bylo rozhodnuto u dalších dvou členů skupiny inspekce na místě neprovádět.
(83)
Pouze dva ze tří dovozců ve spojení poskytli úplnější odpovědi na dotazník, avšak ověřitelné byly odpovědi jen jednoho z nich, zatímco přehled opětovného prodeje u druhého z nich byl velmi nedostačující. Proto i dovozci ve spojení spolupracovali jen částečně a vskutku jen na velmi nízké úrovni.
(84)
Skupina TMK tvrdila, že nemohla patřičně spolupracovat kvůli výběru kontrolních čísel výrobků, která byla podle jejich mínění nepřiměřená vzhledem k velmi rozmanité řadě výrobků zmíněných čtyř výrobců. Je však třeba poznamenat, že klasifikace dotčeného výrobku v navrhované struktuře kontrolních čísel výrobků nezpůsobila žádné problémy, ani výrobcům ve Společenství ani jiným vyvážejícím výrobcům, z nichž někteří také vyrábějí širokou škálu ocelových trubek a dutých profilů. Toto tvrzení proto bylo zamítnuto.
(85)
Vzhledem k výše uvedenému se mělo za to, že dumpingové rozpětí pro skupinu TMK nelze stanovit na základě jejích vlastních údajů. Dumpingové rozpětí bylo proto v souladu s článkem 18 základního nařízení stanoveno na základě dostupných údajů.
3.4.1.1. Běžná hodnota
(86)
V tomto případě se zjistilo, že informace o běžné hodnotě stanovené pro Pervouralsky a Chelyabinsk budou tvořit nejvhodnější dostupné údaje podle článku 18 základního nařízení. Tato informace patrně skutečně nejlépe vystihovala situaci na ruském trhu.
(87)
Podle čl. 2 odst. 5 základního nařízení byla cena zemního plynu použitá k výpočtu výrobních nákladů v podnětu upravena stejně jako pro dva spolupracující výrobce, jak je popsáno v 94. až 99. bodě odůvodnění, aby odrážela tržní ceny zemního plynu během období šetření.
3.4.1.2. Vývozní cena
(88)
Vývozní cena byla vypočtena na základě údajů Eurostatu pro dané období šetření, snížená o množství a hodnoty získané od dvou spolupracujících výrobců uvedených níže v 91. bodě odůvodnění.
3.4.1.3. Srovnání
(89)
Podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení byly provedeny na základě informací v podnětu úpravy vývozní ceny s ohledem náklady na na dopravu a pojištění
3.4.1.4. Dumpingové rozpětí
(90)
Srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou prokázalo existenci dumpingu. Dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z dovozní ceny CIF na hranice Společenství před zaplacením cla jsou tato:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Volzhsky Pipe Works Open Joint Stock Company, Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works, Sinarsky Pipe Works Open Joint Stock Company a Seversky Tube Works Open Joint Stock Company
35,8 %
3.4.2. Pervouralsky a Chelyabinsk
(91)
Chelyabinsk a Pervouralsky byly během období šetření dvě odlišné právnické osoby, ale od konce roku 2004 jsou ve spojení, neboť Chelyabinsk vlastní největší podíl akcií společnosti Pervouralsky, a tak ji přímo kontroluje. Proto by skupině mělo být uloženo pouze jediné clo.
3.4.2.1. Běžná hodnota
(92)
U obou vyvážejících výrobců byl domácí prodej reprezentativní ve smyslu 41. bodu odůvodnění. V souladu s metodami popsanými v 42. až 45. bodě odůvodnění byly stanoveny běžné hodnoty závisející na typu vyváženého výrobku, na základě prodejních cen všech prodejů, prodejních cen pouze ziskových obchodů nebo na základě početně zjištěných běžných hodnot.
(93)
Bylo zjištěno, že přidělování nákladů společnosti na některé jednotlivé typy výrobku neodráží velkou rozmanitost v cenách domácích obchodů ani důležité nákladové rozpětí. Proto je třeba považovat je za nespolehlivé. Byla tudíž použita dostupné údaje, jak je uvedeno v článku 18 základního nařízení. V tomto případě byl zisk celé skupiny vypočítán s ohledem na prodej dotčeného výrobku a následně byl použit pro výpočet běžné hodnoty.
(94)
S ohledem na výrobní náklady, a zvláště na náklady na energie, bylo během šetření zjištěno, že cen za elektřinu placené oběma společnostmi přiměřeně odrážely skutečné výrobní náklady na zakoupenou elektřinu. To bylo v tomto případě dosvědčeno skutečností, že ceny elektřiny byly v souladu s mezinárodními tržními cenami, pokud je srovnáme se zeměmi jako Norsko nebo Kanada, které také závisí na hydroelektřině. To však nelze říci o cenách zemního plynu. Ve skutečnosti bylo zjištěno, že obě společnosti platily za zemní plyn ceny, které neodrážely přiměřeně náklady na něj.
(95)
Na základě údajů zveřejněných ve výroční zprávě ruského poskytovatele zemního plynu OAO Gazprom za rok 2004 bylo stanoveno, že domácí cena zemního plynu placená těmito dvěma ruskými výrobci byla mnohem nižší než průměrné vývozní ceny z Ruska jak do západní, tak do východní části Evropy. Stejná zpráva uvádí: „Gazprom je žádán, aby dodával zemní plyn ruským spotřebitelům za ceny regulované Federální tarifní službou. Od nynějška jsou tyto ceny nižší než mezinárodní ceny zemního plynu.“ A dále: „OAO Gazprom spolu s Ruskou federací provádí mnoho práce na optimalizaci regulovaných velkoobchodních cen zemního plynu.“ Mimo to je cena za zemní plyn, kterou platili tito dva ruští výrobci, významně nižší, než cena zemního plynu zaplacená Rumunskem nebo výrobci ve Společenství.
(96)
Vzhledem k výše uvedenému se mělo za to, že ceny zemního plynu zaplacené dvěma ruskými výrobci ocelových trubek a dutých profilů v období šetření nemohly patřičně odrážet náklady spojené s výrobou a distribucí zemního plynu.
(97)
Proto byly náklady na zemní plyn těchto dvou ruských vyvážejících výrobců upraveny podle čl. 2 odst. 5 základního nařízení tak, aby odrážely tržní ceny zemního plynu v období šetření, na základě ceny zemního plynu pro vývoz do západní Evropy, čistých přepravních nákladů a spotřební daně.
(98)
Oba výrobci namítali, že se náklady na zemní plyn patřičně odrážely v jejich účetních záznamech a že úprava podle čl. 2 odst. 5 základního nařízení nebyla důvodná. V tomto ohledu se nezpochybňuje, že společnosti správně účtovaly ceny, které platily svému dodavateli zemního plynu. Avšak úprava je odůvodněná skutečností, že zaplacená cena zemního plynu neodráží přiměřeným způsobem náklady na výrobu a distribuci zemního plynu.
(99)
Tito dva výrobci dále uvedli, že nebylo dokázáno, že ceny účtované průmyslovým uživatelům Gazpromem jsou pod úrovní náhrady nákladů. Několik veřejně přístupných zdrojů však potvrdilo přístup Komise, mezi jinými dokument „The Economic Survey of the Russian Federation, 2004“ (Ekonomický průzkum Ruské federace, 2004), zveřejněný OECD v červenci 2004.
3.4.2.2. Vývozní cena
(100)
Všechen vývozní prodej do Společenství se uskutečnil přímo nezávislým odběratelům, a proto byla vývozní cena stanovena tak, jak je popsáno v 46. bodě odůvodnění.
3.4.2.3. Srovnání
(101)
Podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení byly učiněny úpravy s ohledem na dopravu, manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, balné a provize.
3.4.2.4. Dumpingové rozpětí
(102)
Srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou prokázalo existenci dumpingu. Dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z dovozní ceny CIF na hranice Společenství před zaplacením cla jsou tato:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Joint Stock Company Chelyabinsk Tube Rolling Plant a Joint Stock Company Pervouralsky Novotrubny Works
24,1 %
3.4.3. Závěry o dumpingu týkající se Ruska
(103)
Vzhledem k tomu, že společnosti uvedené v 79. bodě odůvodnění představují všechen vývozní prodej Ruska do Společenství, bylo zbytkové dumpingové rozpětí stanoveno jako to stanovené pro nespolupracující skupinu vyvážejících výrobců, totiž 35,8 %.
3.5. Ukrajina
3.5.1. Status tržního hospodářství
(104)
V době zahájení tohoto šetření se na Ukrajinu vztahoval čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení. Tento článek uvádí, že postup při antidumpingovém setření týkajícím se dovozu pocházejícího z Ukrajiny je takový, že se v souladu s odstavci 1 až 6 uvedeného článku běžná hodnota stanoví podle kritérií uvedených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(105)
Stručně a pouze pro usnadnění reference, kritéria, jejichž splnění musí žadatelské společnosti prokázat, jsou níže uvedeny v souhrnné formě:
-
obchodní rozhodnutí se činí v reakci na signály trhu, bez viditelného zasahování státu, a náklady odrážejí tržní hodnoty;
-
firmy mají jeden soubor základních účetních záznamů, které procházejí nezávislým auditem v souladu s mezinárodními účetními standardy a které se používají pro všechny účely;
-
neexistují žádná významná zkreslení přetvrávající z původního systému netržního hospodářství;
-
právní jistota a stabilita jsou zaručeny právnímim předpisy o úpadku a vlastnickém právu;
-
převody směnného kurzu jsou prováděny na základě tržní úrovně.
(106)
Tři skupiny ukrajinských vyvážejících výrobců požadovalo status tržního hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení a odpověděly na formuláři žádosti o status tržního hospodářství pro vyvážející výrobce.
(107)
Komise na místě u těchto společností získala a ověřila veškeré informace zaslané v jejich žádostech o status tržního hospodářství.
(108)
Šetření prokázalo, že tyto výše uvedené tři skupiny ukrajinských vyvážejících výrobců splnily požadovaná kritéria, a tudíž jim byl přidělen status tržního hospodářství.
(109)
Výrobní odvětví Společenství dostalo možnost podat připomínky a namítlo, že některá z pěti kritérií uvedených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení nebyla splněna všemi vyvážejícími výrobci. Konkrétněji výrobní odvětví Společenství namítlo že i) stát může opět převzít některé z privatizovaných vyvážejících výrobců; ii) stát zasahuje do jejich každodenních rozhodnutí; iii) právní předpisy platné v období šetření na Ukrajině týkající se práce, úpadku a vlastnického práva nezaručovaly patřičné podmínky tržního hospodářství a iv) došlo k intervenci státu ohledně vývozní prodejní ceny a nákladů na vstupy. K připomínkám výrobního odvětví Společenství bylo náležitě přihlédnuto.
(110)
Tyto připomínky však neposkytly dostatečný důkaz, že kterékoli z pěti kritérií, podle nichž byly žádosti ukrajinských vyvážejících výrobců o status tržního hospodářství analyzovány podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, jak je uvedeno výše, nebylo splněno. Ve skutečnosti šetření prokázalo, že při obchodních rozhodnutích společností nehrálo vměšování státu žádnou významnou úlohu.
(111)
V tomto ohledu lze připomenout, že částečný vlastnický podíl státu není jako takový podle praxe Komise dostatečným důvodem pro to, aby bylo kritérium 1 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení považováno za nesplněné.
(112)
Bylo také zjištěno, že náklady na hlavní vstupy odrážely tržní hodnoty.
(113)
Co se týče cen elektřiny a zemního plynu, bylo zjištěno, že byly shodné s průměrnými cenami na Ukrajině, i když byly nižší než v Evropě a na jiných trzích. Tato skutečnost nebyla považována za dostatečný důvod pro to, aby bylo kritérium 1 považováno za nesplněné, potože elektřina a zemní plyn tvoří poměrně malou část výrobních nákladů na ocelové trubky a duté profily a protože tyto ceny, pokud by byly zkreslené, by byly upraveny na tržní ceny pro účely výpočtu dumpingu (viz 119. až 127. bod odůvodnění).
(114)
Šetření dále prokázalo, že platné ukrajinské právní předpisy týkající s zaměstnávání a pracovních podmínek jsou v souladu se zásadami tržního hospodářství. Zejména bylo zjištěno, že tři skupiny vyvážejících výrobců mohou svobodně najímat a propouštět své zaměstnance.
(115)
Podobně žádný argument přednesený výrobním odvětvím Společenství nevyvrátil závěr Komise, že právní předpisy o úpadku a vlastnických právech zaručují třem skupinám vývozců řádné podmínky tržního hospodářství.
(116)
Proto nebyl důvod neudělit třem skupinám vyvážejících výrobců status tržního hospodářství. Poradní výbor byl konzultován a neměl proti závěrům Komise námitky.
3.5.2. Výpočet dumpingu
(117)
Odpovědi na dotazník byly obdrženy od tří skupin vyvážejících výrobců. Jedna skupina byla tvořena dvěma výrobci a dvěma obchodníky ve spojení, druhou skupinu tvoří jeden výrobce a dva obchodníci ve spojení a třetí vyvážející výrobce nemá žádnou společnost ve spojení zapojenou do výroby nebo prodeje dotčeného výrobku.
3.5.3. Běžná hodnota
(118)
Po všechny tři skupiny vyvážejících výrobců byl celkový objem domácích prodejů obdobného výrobku dostatečný, jak je uvedeno v 41. bodě odůvodnění. Pro některé typy výrobku byla běžná hodnota založena na cenách zaplacených nebo splatných nezávislými odběrateli na Ukrajině v běžném obchodním styku, a pro typy výrobku, u nichž byl domácí prodej nedostatečný k tomu, aby se považoval za reprezentativní, nebo nebyl uskutečněn v rámci běžného obchodního styku, byla běžná hodnota vypočtena, jak je popsáno v 45. bodě odůvodnění.
(119)
S ohledem na výrobní náklady, a zvláště na náklady na energie, bylo během šetření zjištěno, že ceny energií, které platily tři skupiny společností, byly regulovány státem a byly výrazně nižší než mezinárodní ceny.
(120)
Ceny účtované ukrajinskými státem vlastněnými nebo státem regulovanými dodavateli elektřiny třem skupinám vyvážejících výrobců byly srovnány s cenami pro stejnou obecnou kategorii spotřebitelů elektřiny v Rumunsku a ve Společenství. Ve všech případech byly tyto ceny shledány výrazně nižšími než ceny v Rumunsku a ve Společenství a byl učiněn závěr, že ceny elektřiny zaplacené ukrajinskými vývozci neodrážely přiměřeně skutečné výrobní a prodejní náklady na zakoupenou elektřinu.
(121)
Tři spolupracující ukrajinští výrobci proti tomuto závěru namítali, že náklady uvedené v jejich účetních záznamech odrážely cenu skutečně zaplacenou jejich dodavatelům elektřiny. Avšak žádný z předložených argumentů nemohl vysvětlit rozdíly oproti cenám v Rumunsku a průměrným cenám ve Společenství, a tudíž byl výše uvedený závěr potvrzen.
(122)
Obdobný přístup byl dodržen ohledně cen zemního plynu. Srovnání ukázalo, že ceny plynu účtované ukrajinskými státem vlastněnými nebo státem regulovanými dodavateli svým ukrajinským vývozcům se pohybovaly okolo poloviny ceny účtované v Rumunsku a také podstatně níže, než průměrné ceny účtované ve Společenství stejné obecné kategorii odběratelů.
(123)
Během období šetření získala Ukrajina velkou část dodávek svého zemního plynu z Ruska. OAO Gazprom ve své výroční zprávě za rok 2004 uvádí, že: „Při dodávce zemního plynu do států SNS sledoval OAO ‚Gazprom‘ svůj hlavní strategický cíl zajistit prostředí pro nepřerušenou dodávku ruského zemního plynu do Evropy přes jejich území“, a dále že: „v uvedeném roce bylo 84,9 % celkového množství zemního plynu dodaného na Ukrajinu […] použito jako platba za tranzitní služby“. Vývozní cena zemního plynu z Ruska na Ukrajinu tedy může sloužit jako řádný základ pro srovnání za účelem určení, zda ceny zemního plynu zaplacené ukrajinskými vývozci odrážejí náklady spojené s výrobou a prodejem nakoupeného zemního plynu, neboť vývozní cena může být ovlivněna dohodou o výměnném obchodu.
(124)
Mimo to byly ceny zaplacené ukrajinskými vyvážejícími výrobci srovnány s průměrnou vývozní cenou z Ruska do západní a východní Evropy, jak je určeno výše, a s průměrnými cenami zemního plynu v severní Americe, které jsou určeny s použitím Nymex Henry Hub indexu pro zemní plyn. V obou případech byly ukrajinské ceny shledány výrazně nižšími.
(125)
Vzhledem k výše uvedenému se mělo za to, že ceny zemního plynu zaplacené ukrajinskými vyvážejícími výrobci, které byly v přímém spojení s vývozní cenou deklarovanou OAO Gazprom pro vývoz na Ukrajinu a u nichž bylo zjištěno, že jsou velmi pravděpodobně ovlivněny existující dohodou o výměnném obchodu, neodrážejí přiměřeným způsobem náklady spojené s výrobou a prodejem nakoupeného zemního plynu
(126)
Tři spolupracující ukrajinští výrobci proti tomuto závěru opět namítali, že náklady uvedené v jejich účetních záznamech odrážely cenu skutečně zaplacenou jejich dodavatelům zemního plynu. Předložené argumenty však nevyvrátily výe zmíněné závěry, neboť cena zemního plynu dodaného Ruskem na Ukrajinu během období šetření byla výrazně ovlivněna platnou dohodou o tranzitu zemního plynu přes Ukrajinu, jak je uvedeno ve výroční zprávě „OAO Gazprom“ za rok 2004.
(127)
Proto podle čl. 2 odst. 5 základního nařízení budou náklady ukrajinských vyvážejících výrobců na elektřinu a zemní plyn upraveny tak, aby přiměřeně odrážely náklady spojené s výrobou a prodejem elektřiny a zemního plynu během období šetření. Úprava se zakládá na průměrných cenách zjištěných během období šetření v Rumunsku, zemi s tržním hospodářstvím, která také dováží zemní plyn z Ruska a je přibližně stejně vzdálena od ruských nalezišť zemního plynu. Průměrná cena pro Rumunsko byla založena na ověřených údajích shromážděných u rumunských vyvážejících výrobců dotčeného výrobku. Je třeba též poznamenat, že tato průměrná cena není výrazně odlišná od výše uvedené průměrné vývozní ceny zemního plynu pro Rusko.
(128)
Jeden z vývozců tvrdil, že ziskové rozpětí použité pro výpočet běžné hodnoty bylo jiné než průměrný zisk vytvořený tímto vývozcem na domácím trhu a že bylo příliš vysoké. Toto tvrzení muselo být zamítnuto, neboť zisk použitý při výpočtu běžné hodnoty byl vypočítán v souladu s platným ustanovením, tj. první větou čl. 2 odst. 6 základního nařízení. Jinými slovy, použité ziskové rozpětí se rovnalo ziskovému rozpětí příslušnému pro výrobu a prodej obdobného výrobku na ukrajinském domácím trhu v běžném obchodním styku. Bylo vypočítáno na základě informací poskytnutých společností v odpovědi na dotazník a lze je ověřit.
3.5.4. Vývozní cena
(129)
Dvě skupiny vyvážejících výrobců uskutečnily velkou většinu svého vývozního prodeje prostřednictvím obchodní společnosti ve spojení umístěné ve třetí zemi. Vývozní cena pro tyto dvě skupiny vyvážejících výrobců byla založena na základě cen obchodních společností ve spojení pro opětovný prodej výrobku prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství, s výjimkou několika transakcí, které odpovídaly přímému prodeji oněch vyvážejících výrobců nezávislým odběratelům ve Společenství. V tomto případě byla vývozní cena určena jako cena výrobku skutečně zaplacená nebo splatná při vývozu z Ukrajiny do Společenství.
(130)
Další vyvážející výrobce uskutečnil všechny své prodeje nezávislým odběratelům ve Společenství, a vývozní cena byla proto stanovena, jak je popsáno v 46. bodě odůvodnění, z ceny výrobku skutečně zaplacené nebo splatné při vývozu z Ukrajiny do Společenství.
3.5.5. Srovnání
(131)
Podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení byly učiněny náležité úpravy s ohledem na slevy za dopravu, pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, úvěry a provize.
(132)
Pro dvě skupiny vyvážejících výrobců, kteří prováděli většinu prodejů prostřednictvím obchodníků ve spojení, byla provedena úprava vývozní ceny o provizi v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení v případech, kdy se prodej uskutečnil prostřednictvím těchto obchodníků ve spojení, neboť tito obchodníci ve spojení mají stejnou funkci jako zástupce pracující na základě provize. Úroveň provize byla vypočtena na základě přímého důkazu vedoucího k existenci takových funkcí. V této souvislosti byly při výpočtu provize vztaty v úvahu dodatečné prodejní, správní a režijní náklady, jež vznikly obchodníkům ve spojení, kteří prodávají dotčený výrobek vyrobený na Ukrajině, a přiměřené ziskové rozpětí. To je založeno na váženém průměru ziskových rozpětí z prodeje obdobných výrobků odběratelům, kteří nejsou ve spojení, zjištěných ve Společenství pro tři dovozce, kteří nejsou ve spojení, a kteří spolupracovali při šetření a zaslali informace, které byly ověřeny.
(133)
Tyto dvě skupiny vývozců napadly výpočet Komise a namítaly, že ziskové rozpětí použité při této úpravě bylo příliš vysoké. Jedna skupina vývozců tvrdila, že jeden z dovozců, který není ve spojení, dovážel a opětovně prodával pouze jeden typ dutých profilů, který nebyl v ES prodáván ukrajinským vývozcem. Mimo to obě skupiny vývozců uvedly, že průměrné ziskové rozpětí vypočítané na základě hodnot uvedených třemi spolupracujícími výrobci, kteří nejsou ve spojení, ve Společenství, nebylo přiměřené, protože zjištěné vážené průměrné ziskové rozpětí bylo vyšší než cílový zisk výrobního odvětví Společenství.
(134)
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že tvrzení, že ziskové rozpětí použité jako základ úpravy bylo vyšší než cílový zisk výrobního odvětví Společenství, není podstatné. Obě zisková rozpětí jsou stanovena v jiných souvislostech a slouží jiným účelům. Kromě toho to nedokazuje, že použité ziskové rozpětí není přiměřené. V tomto případě je třeba poznamenat, že použité ziskové rozpětí bylo založeno na ověřených informacích zaslaných spolupracujícími společnostmi a majících vztah k období šetření. Dále nebyl předložen žádný důkaz ohledně toho, jak by typy stejného výrobku prodávané těmito spolupracujícími společnostmi ovlivnily výpočet ziskového rozpětí. Za těchto okolností je úprava pro prodeje prostřednictvím obchodních společností ve spojení podle čl. 2 odst. 10 písm. i) zachována.
(135)
Dále byly po obdržení připomínek od vývozců napraveny některé administrativní chyby, a podle toho byla znovu přepočítána dumpingová rozpětí.
3.5.6. Dumpingové rozpětí
(136)
Srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou prokázalo existenci dumpingu. Dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z dovozní ceny CIF na hranice Společenství před zaplacením cla jsou tato:
Společnost
Dumpingové rozpětí
OJSC Dnepropetrovsk Tube Works
12,3 %
CJSC Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube a OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant
25,1 %
CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist
25,7 %
(137)
Vzhledem k tomu, že úroveň spolupráce byla vysoká (více než 80 % vývozů dotčeného výrobku z Ukrajiny do Společenství) a nebyl důvod domnívat se, že se některý z vyvážejících výrobců úmyslně zdržel spolupráce, bylo zbytkové dumpingové rozpětí použitelné pro všechny další vývozce na Ukrajině stanoveno na stejné úrovni, jako to stanovené pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist, totiž 25,7 %.
4. ÚJMA
4.1. Výroba ve Společenství
(138)
Dotčený výrobek ve Společenství vyrábí osm registrovaných výrobců, jejichž jménem byl podán podnět. Sídlí v Německu, Itálii, Španělsku, Francii a Rakousku a představují 62 % výroby Společenství, která v období šetření dosáhla 2 618 771 tun.
(139)
Dále bylo v počáteční fázi dvanáct známých výrobců ve Společenství, kteří nebyli žadateli a kteří se nacházejí ve Spojeném království, v Polsku, České republice, Švédsku, Itálii a na Slovensku. Byli kontaktováni i další výrobci ve Společenství sídlící převážně v nových členských státech, kteří nebyli známi v počáteční fázi. Pouze dva z těchto výrobců zaslali základní informace týkající se výroby a prodeje obdobného výrobku v zmíněném období. Na tomto základě dosáhla výroba obdobného výrobku ve Společenství za období šetření 2 618 771 tun.
4.2. Výrobní odvětví Společenství
(140)
Podnět podpořili tito výrobci ve Společenství:
-
Dalmine S.p.A., Bergamo, Itálie
-
Rohrwerk Maxhütte GmbH, Sulzbach-Rosenberg, Německo
-
Tubos Reunidos S.A., Amurrio, Španělsko
-
Vallourec & Mannesmann France S.A, Boulogne Billancourt, Francie
-
V&M Deutschland GmbH, Düsseldorf, Německo
-
Voest Alpine Tubulars GmbH, Kinderberg-Aumuehl, Rakousko
(141)
Vzhledem k tomu, že těchto šest žadatelů - spolupracujících výrobců ve Společenství představuje 57 % výroby dotčeného výrobku ve Společenství, tvoří průmyslové odvětví Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
(142)
Uvádí se, že jeden z žadatelských výrobců (Dalmine) je ve spojení s jedním ze spolupracujících rumunských vyvážejících výrobců (Silcotub) a dováží od něj dotčený výrobek. Bylo ověřeno, že tento dovoz byl omezený ve srovnání s objemem výroby Dalmine a sloužil zejména k doplnění jeho řady výrobků. Proto bylo rozhodnuto, že tento vztah není takové povahy, aby vyloučil tohoto výrobce ve Společenství z definice výrobního odvětví Společenství.
4.3. Spotřeba Společenství
(143)
Spotřeba Společenství byla stanovena na základě objemu prodeje pěti vybraných výrobců ve Společenství a všech ostatních výrobců ve Společenství, kteří zaslali takové informace, plus dovoz ze všech třetích zemí pod příslušnými kódy KN podle Eurostatu na trhu Společenství.
(144)
Na základě těchto údajů bylo zjištěno, že za dotčené období se spotřeba snížila o 8 % z 2 149 024 tun v roce 2001 na 1 985 361 tun v roce 2004. Nejprve se spotřeba významně snížila o 14 % v roce 2002 ve srovnání s rokem 2001 a zůstala stálá v roce 2003, aby pak opět v roce 2004 vzrostla, kdy dosáhla 1 985 361 tun. Spotřeba ocelových trubek a dutých profilů je spojena s celkovým hospodářským cyklem, a zvláště s vývojem v odvětví ropy a zemního plynu. Nárůst spotřeby v období šetření by se dal vysvětlit skutečností, že vysoké ceny ropy a zemního plynu v roce 2004 podpořily investice v těchto odvětvích, a tudíž zvýšily poptávku po určitých ocelových trubkách a dutých profilech.
Tabulka 1
2001
2002
2003
2004 (období šetření)
Spotřeba Společenství (tuny)
2 149 024
1 855 723
1 851 502
1 985 361
Index
100
86
86
92
4.4. Dovoz ocelových trubek a dutých profilů z dotčených zemí
(145)
Komise zvažovala, zda by měly být účinky dovozu ocelových trubek a dutých profilů pocházejících z Chorvatska, Ukrajiny, Rumunska a Ruska hodnoceny souhrnně v souladu čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(146)
Jak je uvedeno výše, toto šetření prokázalo, že průměrná dumpingová rozpětí stanovená pro čtyři dotčené země nejsou zanedbatelná, jak je uvedeno v čl. 9 odst. 3 základního nařízení, a že objem dovozu z každé z těchto zemí nelze považovat za zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení (jeho podíl na trhu dosahoval v období šetření 1,3 % pro Chorvatsko, 4,3 % pro Rumunsko, 4,6 % pro Ukrajinu a 11,3 % pro Rusko).
(147)
Objemy dovozu ze všech dotčených zemí během sledovaného období vzrostly, kromě Ukrajiny, která svůj dovoz udržela na vysoké úrovni po celé posuzované období. Vývoj cen dovozu je pro všechny dotčené země obdobný, výrazně snižuje ceny výrobního odvětví Společenství. Průměrné cenové hladiny dovozu z dotčených zemí byly všechny výrazně pod cenovou hladinou výrobního odvětví Společenství. Dovozní ceny z Chorvatska, Ukrajina, Rumunska byly přibližně na stejné úrovni. Rusko mělo výrazně nižší cenové hladiny, což však může být výsledkem jiné skladby výrobků vyvážených do Společenství. Jak bylo uvedeno výše, bylo stanoveno, že dotčený výrobek dovážený do Společenství ze čtyř dotčených zemí a obdobný výrobek vyráběný a prodávaný výrobním odvětvím Společenství mají stejné základní technické, fyzikální a chemické vlastnosti a koncová užití. Kromě toho byly všechny výrobky prodávány stejnými obchodními kanály stejným zákazníkům a zjistilo se, že si konkurují.
(148)
Vzhledem k výše uvedenému bylo rozhodnuto, že všechny podmínky ospravedlňující kumulaci dovozu ocelových trubek a dutých profilů pocházejících ze čtyř dotčených zemí byly splněny.
(149)
Někteří vyvážející výrobci z Ukrajiny a Rumunska namítali, že dovoz z jejich zemí by neměl být kumulovány s dovozem z jiných zemí prošetřovaných z důvodu újmy a analýzy příčinných souvislostí, protože tendence v objemech dovozu byly odlišné. K tomu se uvádí, že tendence v objemech dovozu jsou pouze jedním z mnoha parametrů, které se v této souvislosti zkoumají. Skutečnost, že úrovně dovozu z různých zemí nejsou totožné, není důvodem pro dekumulaci. V 147. bodě odůvodnění byly popsány podobnosti mezi dovozem ze čtyř zemí, které jsou předmětem šetření. Na tomto základě a z nedostatku dalších ukazatelů týkajících se nedostatku hospodářské soutěže není možné rozlišit vliv dovozu z těchto čtyř zemí pouze na základě příslušných objemových tendencí. Naopak výše popsané podobnosti opravňují k souhrnnému hodnocení.
(150)
V tomto případě bylo u všech čtyř zemí včetně Ukrajiny a Rumunska zjištěno, že dovážené výrobky na jedné straně a výrobky vyráběné ve Společenství na straně druhé mají společné fyzikální nebo chemické vlastnosti (viz 39. bod odůvodnění týkající se obdobného výrobku). Mimo to byl dovoz z každé z těchto čtyř zemí významný, tj. nad hranicí zanedbatelnosti definovanou v čl. 5 odst. 7 základního nařízení. V tomto ohledu je třeba si všimnout, že dovoz z Ukrajiny a Rumunska představoval podíl na trhu větší než 4,5 %, respektive 4,3 %. Konečně kromě argumentů uvedených výše dovoz ze všech čtyř zemí významně snižoval ceny výrobního odvětví Společenství (z 22 na 43 %), ukrajinský a rumunský dovoz snižoval ceny výrobního odvětví Společenství o 36 % a 22 % (viz níže). Vzhledem k výše uvedenému se mělo za to, že jsou splněny všechny podmínky pro kumulaci dovozů ze čtyř zemí prošetřovaných pro újmu a analýzu příčinných souvislostí. Žádost o dekumulaci proto musela být zamítnuta.
(151)
Dovoz ze čtyř dotčených zemí se zvýšil z 304 268 tun v roce 2001 na 426 186 tun v období šetření. Kombinovaný podíl na trhu se zvýšil ze 14,2 % v roce 2001 na 21,5 % během období šetření. To je třeba vidět na pozadí klesající spotřeby.
Tabulka 2
2001
2002
2003
2004 (období šetření)
Import (tuny)
304 268
307 441
342 626
426 186
Index
100
101
113
140
Podíl na trhu
14,2 %
16,6 %
18,5 %
21,5 %
(152)
Vážená průměrná cena dovozu ocelových trubek a dutých profilů pocházejících z těchto čtyř zemí vzrostla o 16 %, tj. ze 433 EUR za tunu na 501 EUR za tunu mezi rokem 2001 a obdobím šetření. Mezi lety 2001 a 2002 se ceny nejprve lehce snižovaly o 3 % z 433 EUR na 418 EUR a dále v roce 2003 klesly na 397 EUR, pak prudce vzrostly na 501 EUR, tj. na významně vyšší úroveň než v roce 2001. Nárůst cen v období šetření může být způsoben zejména nárůstem ceny surovin v období šetření.
Tabulka 3
2001
2002
2003
2004 (období šetření)
Vážená průměrná cena CIF (EUR/tuna)
433
418
397
501
Index
100
97
92
116
(153)
Pro určení cenového podbízení Komise analyzovala údaje týkající se období šetření. Příslušné prodejní ceny výrobního odvětví Společenství byly ceny pro nezávislé odběratele, v případě potřeby upravené na úroveň ze závodu, tj. bez přepravních nákladů ve Společenství a po odečtu slev a rabatů. Ceny různých typů ocelových trubek a dutých profilů definované v dotazníku byly porovnány s prodejními cenami účtovanými vývozci, čistými beze slev a v případě potřeby upravenými o dovozní ceny CIF s příslušnou úpravou o antidumpingové clo a podovozní náklady.
(154)
Pro výpočet váženého průměrného rozpětí cenového podbízení se braly v úvahu vývozní ceny spolupracujících výrobců a údaje Eurostatu. Během období šetření bylo vážené průměrné rozpětí cenového podbízení 43 % pro Rusko, 36 % pro Ukrajinu, 22 % pro Rumunsko a 26 % pro Chorvatsko.
4.5. Situace výrobního odvětví Společenství
(155)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnuje prozkoumání dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Společenství vyhodnocení všech hospodářskkých faktorů, které mají vliv na stav výrobního odvětví Společenství během dotčeného období.
(156)
Objem výroby vykázal stejnou tendenci jako objem spotřeby, ačkoli pokles během let 2002 a 2003 a obnova během období šetření byly relativně výraznější než pokles a obnova spotřeby ve stejném období. Výroba prudce klesla o 21 %, z 1 495 278 tun v roce 2001 na 1 174 414 tun v roce 2002. V roce 2003 dosáhl objem výroby pouze tří čtvrtin objemu výroby z roku 2001. Avšak v souladu se zlepšením situace v oblasti poptávky, jež vedla k investičním akcím v průmyslu ropy a zemního plynu během období šetření, se objem výroby opět zvýšil a dosáhl v období šetření 1 290 258 tun.
Tabulka 4
2001
2002
2003
2004 (období šetření)
Výroba (tuny)
1 495 278
1 174 414
1 126 188
1 290 258
Index
100
79
75
86
(157)
Výrobní kapacita byla stanovena na základě nominální kapacity výrobních jednotek v majetku výrobního odvětví Společenství s ohledem na přerušení výroby a na skutečnost, že v některých případech se část kapacity využívala pro jiné výrobky vyráběné na stejných výrobních linkách.
(158)
Výrobní kapacita ocelových trubek a dutých profilů zůstala během dotčeného období stálá. Avšak míra využití kapacity se snížila o 12 procentních bodů z 87 % na 75 % jako následek snížení objemu výroby. Zvýšení využití kapacity během období šetření je výsledkem zvýšeného objemu výroby v období šetření na pozadí stálé výrobní kapacity.
Tabulka 5
2001
2002
2003
2004 (období šetření)
Výrobní kapacita (tuny)
1 722 350
1 717 919
1 709 605
1 709 078
Index
100
100
99
99
Využití kapacity
87 %
68 %
66 %
75 %
(159)
Co se týče zásob, většina výroby se vyrábí v návaznosti na objednávku. Proto zatímco byl v dotčeném období pozorován nárůst zásob o 13 %, má se za to, že v tomto případě nebyly zásoby podstatným ukazatelem újmy.
Tabulka 6
2001
2002
2003
2004 (období šetření)
Zásoby (tuny)
95 032
100 471
90 979
107 521
Index
100
106
96
113
(160)
Mezi rokem 2001 a obdobím šetření se investice do výroby obdobného výrobku zmenšily z 66 852 644 EUR na 26 101 700 EUR a byly vynakládány pouze na udržení výrobní kapacity na její současné úrovni, nikoli s cílem zvýšit objem výroby.
Tabulka 7
2001
2002
2003
období šetření
Investice (EUR)
66 852 644
56 581 829
45 518 515
26 101 700
Index
100
85
68
39
(161)
Bylo zjištěno, že prodej výrobního odvětví Společenství odběratelům ve spojení byl uskutečněn za tržní ceny, a tudíž se tento prodej bral v úvahu pro analýzu prodeje a podílu na trhu výrobního odvětví Společenství.
(162)
Objem prodeje ocelových trubek a dutých profilů klesl na trhu Společenství z 862 054 tun roce 2001 na 725 145 tun v roce 2002, tj. o 16 %, a dále na 683 985 tun v roce 2003, kdy byla podle výrobního odvětví Společenství poptávka neobvykle nízká. Během období šetření se prodeje opět zvýšily a dosáhly 729 555 tun, což je stále podstatně méně než úroveň v roce 2001.
(163)
Zatímco celkový objem prodeje ocelových trubek a dutých profilů na trhu Společenství klesal od roku 2001 do období šetření o 15 %, klesla zároveň spotřeba Společenství o pouhých 8 %, a tudíž výrobní odvětví Společenství utrpělo ztrátu podílu na trhu ve výši 3 procentních bodů. Podíl na trhu klesl z 40,1 % v roce 2001 na 36,7 % v období šetření.
Tabulka 8
2001
2002
2003
Období šetření
Prodej v ES (tuny)
862 054
725 145
683 985
729 555
Index
100
84
79
85
Podíl na trhu
40,1 %
39,1 %
36,9 %
36,7 %
(164)
Průměrná prodejní cena jednotky výrobního odvětví Společenství vzrostla během dotčeného období o 10 % v důsledku zvýšených nákladů na suroviny, což ovlivnilo celé odvětví.
(165)
Po 4 % nárůstu průměrných cen z 672 EUR v roce 2001 na 701 EUR v roce 2002 klesly ceny na nejnižší úroveň 651 EUR v roce 2003, pak ovšem zase podstatně stouply během období šetření, kdy dosáhly 736 EUR.
(166)
V závislosti na výrobním postupu používalo výrobní odvětví Společenství jako suroviny pro výrobu ocelových trubek a dutých profilů buď šrot, nebo sochory či ingoty. Surovina je hlavní složkou ovlivňující cenu výrobních nákladů na ocelové trubky a duté profily a má přímý vliv na vývoj prodejních cen. Zatímco v letech 2001 a 2002 tvořila surovina 35 % celkových výrobních nákladů na ocelové trubky a duté profily výrobního odvětví Společenství a v roce 2003 38 %, během období šetření již cena suroviny představovala 47 % celkových nákladů.
(167)
Byl zjištěno, že průměrné ceny surovin během roku 2004 prudce stouply, což se odrazilo na vyšších prodejních cenách výrobního odvětví Společenství a také na vyšších dovozních cenách.
Tabulka 9
2001
2002
2003
Období šetření
Vážená průměrná cena (EUR/tuna)
672
701
651
736
Index
100
104
97
110
(168)
Během dotčeného období klesla vážená průměrná ziskovost čistého obratu výrobního odvětví prudce z 3 % v roce 2001 na - 10 % v období šetření. Ziskovost se nevyvíjí v souladu s prodejní hodnotou. Ziskovost dotčeného výrobku byla jistě během období šetření mnohem nepříznivější než ve třech předchozích letech, kdy se prodeje ve skutečnosti v období šetření zvyšoval v porovnání s úrovní z let 2002 a 2003. Důvodem tohoto vývoje je to, že vzestup cen surovin nebylo možné plně odrazit v prodejních cenách. Vyšší ceny surovin nebylo možné přesunout na koncového zákazníka vzhledem k nízkým cenovým úrovním dovozu z dotčených zemí.
Tabulka 10
2001
2002
2003
Období šetření
Rozpětí ziskovosti před zdaněním
3 %
-9 %
-5 %
-10 %
(169)
Výrobní odvětví Společenství vytvořilo během období šetření negativní peněžní tok -16 735 140 EUR. Likvidita výrobního odvětví Společenství se v roce 2003 stala velmi zápornou, pak se však situace peněžního toku poněkud zlepšila, ale stále byla vzdálená tomu získat zpět pozitivní hodnoty. Peněžní tok musel být vypočítán na základě čistého zisku před zdaněním pro výrobek prodávaný ve Společenství i mimo ně, v roce 2002 byl pozitivní (26 milionů EUR), ale v roce 2003 se změnil na velkou čistou ztrátu (minus 86 milionů), což vysvětluje značný pokles peněžního toku mezi lety 2002 a 2003. Peněžní tok se nevyvíjel v souladu se ziskovostí jako devalvace, která je pro tento kapitálově náročný průmysl typicky vysoká, ale klesl mezi lety 2002 a 2003 z 51 795 853 EUR na 48 276 850 EUR, ale opět vzrostl v období šetření na 58 820 712 EUR. Během období šetření však zůstal peněžní tok negativní.
Tabulka 11
2001
2002
2003
Období šetření
Peněžní tok (EUR)
68 221 405
83 464 355
-35 612 924
-16 735 140
Index
100
122
-52
-25
(170)
Návratnost čistých aktiv se vypočítala vyjádřením čistého zisku před zdaněním obdobného výrobku prodávaného ve Společenství i mimo ně jako procentní podíl čisté účetní hodnoty fixního majetku přiděleného obdobnému výroku prodávaného ve Společenství i mimo ně. Negativní vývoj tohoto ukazatele po roce 2001 je na jedné straně způsoben klesajícími investicemi do obdobného výrobku od roku 2001 do období šetření a na straně druhé ziskem obdobného výrobku prodávaného ve Společenství i mimo ně, který byl v letech 2001 a 2002 ještě pozitivní, ale v roce 2003 se stal negativním. Návratnost aktiv, ačkoli se v období šetření zlepšuje ve srovnání s rokem 2003, stále dosahuje pouhých - 11 % během období šetření. Hodnota zisku použitá pro určení tohoto faktoru byla ziskem získaným jak z domácího, tak z vývozního prodeje výrobního odvětví Společenství. Bylo to nezbytné z toho důvodu, že aktiva se používala pro oba prodejní kanály a přidělení aktiv nebylo možné.
Tabulka 12
2001
2002
2003
Období šetření
Návratnost čistých aktiv
10 %
6 %
-18 %
-11 %
(171)
S výjimkou jedné společnosti nebyla zaznamenána žádost výrobního odvětví Společenství ani známka toho, že by výrobní odvětví Společenství mělo problém opatřit si kapitál pro své činnosti, a proto se má za to, že výrobní odvětví Společenství jako celek bylo v dotčeném období schopno si kapitál pro své činnosti obstarat.
(172)
Zaměstnanost ve výrobním odvětví Společenství klesla o 13 % a náklady práce klesly během dotčeného období o 9 %.
Tabulka 13
2001
2002
2003
Období šetření
Zaměstnanci
6 058
5 424
5 276
5 245
Index
100
90
87
87
Náklady práce (EUR/rok)
275 296 896
251 059 144
244 153 692
249 190 971
Index
100
91
89
91
(173)
Produktivita měřená ve výstupu (výrobě) na jednoho zaměstnance za rok dosáhla v období šetření stejné úrovně jako v roce 2001, po snížení v letech 2002 a 2003.
Tabulka14
2001
2002
2003
Období šetření
Produktivita (tun/zaměstnanec)
247
217
213
246
Index
100
88
86
100
(174)
Zatímco spotřeba Společenství klesla mezi rokem 2001 a obdobím šetření o 8 %, objem prodeje výrobního odvětví Společenství odběratelům ve spojení i těm, kteří ve spojení nejsou, klesl o 15 %. Na druhé straně stoupl podíl na trhu dovozu ze čtyř dotčených zemí o 7,3 procentního bodu. Proto prodej výrobního odvětví Společenství klesl v dotčeném období mnohem prudčeji než poptávka.
(175)
Co se týče vlivu rozsahu skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Společenství, vzhledem k objemu a cenám dovozu ze čtyř dotčených zemí, nelze jejich vliv považovat za zanedbatelný.
(176)
Jak je prokázáno v analýze indikátorů újmy výše, hospodářská a finanční situace výrobního odvětví Společenství se od uložení antidumpingových opatření na dovoz částí dotčeného výrobku z Ruska a Rumunska v roce 1997 a z Chorvatska a Ukrajiny v únoru 2000 příliš nezlepšila. Jsou také důkazem toho, že Společenství je stále v křehké a zranitelné situaci.
4.6. Závěr o újmě
(177)
Analýza indikátorů újmy odhalila, že situace výrobního odvětví Společenství se po roce 2001 výrazně zhoršila a v roce 2003 dosáhla nejhoršího stavu. Během období šetření ukázaly indikátory újmy ve srovnání s nesmírně špatnou situací v roce 2003 zlepšení. Zlepšení situace v období šetření lze spojit s celkově lepší situací trhu, a zvláště se zvýšením poptávky po ocelových trubkách a dutých profilech průmyslem ropy a zemního plynu. Výrobní odvětví Společenství se však ani zdaleka nedokázalo vrátit na úroveň roku 2001, tj. před nárůstem dumpingového dovozu. V tomto ohledu je řečeno, že nárůst prodejní ceny pozorovaný v období šetření nebyl ani dostačující k tomu, aby plně odrazil zvýšené náklady na suroviny, o zlepšení situace ve výrobním odvětví Společenství ani nemluvě.
(178)
Je pravdou, že na první pohled některé indikátory újmy vykazují stálý (schopnost opatřit si investice, zaměstnanost) nebo dokonce příznivý vývoj (průměrné prodejní ceny). Většina indikátorů újmy (např. ziskovost, investice, výroba a objemy prodeje) však vykazuje v dotčeném období jasný negativní vývoj, ačkoli ve srovnání s předchozím rokem se slabě zlepšují během období šetření. Toto zlepšení však nezmění nic na tom, že nejpodstatnější indikátory újmy zůstávají negativní.
(179)
Co se týče příznivého vývoje cen, nelze růst cen během období šetření přičítat zlepšení situace výrobního odvětví Společenství, ale byl spíše náhodným důsledkem zvýšených cen surovin. Mimo to výše uvedené faktory vykazující stálý vývoj neurčují celkový stav výrobního odvětví Společenství. Vzhledem k velmi nepřízivému vývoji indikátorů souvisejících se ziskem je životnost odvětví ohrožena, pokud se situace ve střednědobém výhledu nebo i dříve nenapraví.
(180)
Po zveřejnění konečných zjištění někteří vyvážející výrobci namítali, že výrobní odvětví Společenství netrpělo během období šetření podstatnou újmou. Bylo uvedeno, že veřejně přístupné údaje naznačovaly, že výrobní odvětví Společenství bylo v dobré finanční situaci a že prodej a ziskovost výrobního odvětví Společenství vykazovaly během období šetření příznivou tendenci.
(181)
Poznamenává se, že roční finanční výsledky některých výrobců ve Společenství byly v období šetření zajisté pozitivní, objemy prodeje rostly a bylo dosaženo ziskových výsledků. Zatímco však celková finanční situace některých výrobců ve Společenství byla v období šetření skutečně příznivá, musí být příslušná analýza založena na finančním výkonu výrobního odvětví Společenství s ohledem na výrobu a prodej obdobného výrobku na trhu Společenství. Jelikož obdobný výrobek netvoří celý objem výroby výrobního odvětví Společenství ani jeho celkový prodej ve Společenství, bylo zjištěno, že i přes celkově dobrý výkon některých výrobců ocelových trubek a dutých profilů ve Společenství existuje podstatná újma, pokud jde o prodej obdobného výrobku ve Společenství.
(182)
S ohledem na výše uvedené se má za to, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
5. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
5.1. Úvod
(183)
Podle čl. 3 odst. 6 a čl. 3 odst. 7 základního nařízení Komise přezkoumala, zda dumpingový dovoz dotčeného výrobku pocházející z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Společenství podstatnou újmu. Přezkoumány byly i známé činitele jiné než dumpingový dovoz, které mohly ve stejnou dobu poškodit výrobní odvětví Společenství, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito dalšími činiteli nebude připisována dumpingovému dovozu.
5.2. Účinky dumpingového dovozu
(184)
Dovoz ze čtyř dotčených zemí se v dotčeném období podstatně zvýšil, tj. o 40 %, co se týče objemu, a o 7,3 procentního bodu, co se týče podílu na trhu. Zároveň průměrné ceny dovozu pocházejícího z dotčených zemí snížily v období šetření průměrné ceny výrobního odvětví Společenství o 32 %. Nárůst cen zaznamenaného dumpingového dovozu pouze odrážel zvýšení nákladů na suroviny. Tento podstatný růst objemu dovozu ze čtyř dotčených zemí a získávání podílu na trhu v dotčeném období za ceny, které zůstávaly pod úrovní cen výrobního odvětví Společenství, se časově shodovaly se zřejmým zhoršením celkové finanční situace výrobního odvětví Společenství během stejného období.
(185)
Jednotkové ceny výrobního odvětví Společenství se během dotčeného období rovněž zvýšily o 10 %. Tyto ceny však byly stlačeny a nemohly ani pokrýt značný nárůst nákladů na suroviny, jak je patrné z významné úrovně ztrát, jež utrpělo výrobní odvětví Společenství.
(186)
Na základě výše uvedených úvah by se zdálo, že levný dovoz z dotčených čtyř zemí měl na zhoršení situace výrobního odvětví Společenství určující vliv, což se odráží zvláště na nedostatečném vývoji prodejních cen a rovněž na snížení výroby, objemů prodeje, podílů na trhu a na prudkém poklesu ziskovosti a zmenšení investic.
5.3. Účinek ostatních faktorů
(187)
Během dotčeného období se spotřeba Společenství snížila o 8 %. Snížení samotné však nelze považovat za určující příčinu nastalé újmy výrobního odvětví Společenství, neboť prodej výrobního odvětví Společenství v dotčeném období klesal relativně rychleji než spotřeba (respektive - 16 % a - 14 % mezi rokem 2001 a koncem období šetření). Mimo to se ukázalo, že se dovoz z dotčených zemí v dotčeném období zvýšil, a přebíral tak podíly na trhu ztracené výrobním odvětvím Společenství. Z těchto důvodů bylo zjištěno, že snížení spotřeby nemohlo být skutečnou příčinou újmy, již utrpělo výrobní odvětví Společenství.
(188)
Podle Eurostatu a informací shromážděných během šetření jsou hlavními třetími zeměmi, odkud se dovážejí ocelové trubky a duté profily, Japonsko, Argentina a USA.
(189)
Dovoz z Japonska dosáhl v roce 2001 52 960 tun a během dotčeného období se snížil o 34 % na 34 857. Japonský dovoz dotčeného výrobku dosahoval podílu na trhu ve výši 2,5 % v roce 2001, během období šetření pak klesl na 1,8 %. Japonský dovoz se uskutečňoval za ceny, které byly nejméně dvojnásobkem cen výrobního odvětví Společenství. Proto se dovoz z Japonska nepovažoval za dovoz s nepříznivým vlivem na situaci výrobního odvětví Společenství.
(190)
Dovoz z Argentiny vzrostl o 52 %, z 30 962 tun v roce 2001 na 46 918 tun v období šetření. To odpovídá podílu na trhu, který se zvýšil o jeden procentní bod z 1,4 % v roce 2001 na 2,4 % v období šetření. Úroveň cen dovozu z Argentiny se během dotčeného období držela nad cenami čtyř dotčených zemí, např. v období šetření dosahovala průměrná dovozní cena CIF dovozu z Argentiny 660 EUR, zatímco vážená průměrná dovozní cena CIF čtyř dotčených zemí byla 501 EUR za tunu. V průběhu analýzy byla brána v úvahu skutečnost, že jeden výrobce ve Společenství je ve spojení s vyvážejícím výrobcem. Bylo však dokázáno, že ocelové trubky a duté profily dovezené tímto výrobcem ve Společenství ze společnosti ve spojení v Argentině nebyly vzhledem k množství či ceně určujícím důvodem stavu újmy tohoto konkrétního výrobce ve Společenství i celého výrobního odvětví Společenství.
(191)
Co se týče USA, statistiky Eurostatu ukazují, že podíl na trhu dovozu ocelových trubek a dutých profilů z USA vzrostl v období šetření z 0,6 % v roce 2001 na 1,8 %. Průměrné prodejní ceny amerického dovozu na počátku dotčeného období byly 2 414 EUR za tunu, tj. téměř čtyřikrát více než ceny výrobního odvětví Společenství, a následně během období šetření značně klesly o 77 % na 797 EUR za tunu, stále však převyšují ceny výrobního odvětví Společenství o 8 %. Proto i přes zvýšený dovoz z USA nemůže být tento dovoz kvůli své cenové úrovni považován za skutečnou příčinu újmy, již utrpělo výrobní odvětví Společenství.
(192)
Bylo uvedeno, že dovoz z Argentiny a Spojených států od roku 2001 stále roste, že jeho spojený podíl na trhu překročil v období šetření 4 % a že americké ceny zůstaly pod cenami účtovanými vyvážejícími výrobci ve třech ze čtyř dotčených zemí.
(193)
Tvrzení, že americké ceny byly nižší než ceny účtované třemi ze čtyř dotčených zemí, se nezakládá na pravdě. Obecněji se má za to, že zvláště vzhledem k vysokým cenám nemůže být tento dovoz považován za určující příčinu újmy.
(194)
Jeden z vyvážejících výrobců uvedl, že výrobní odvětví Společenství bylo aktivní zejména ve výrobě a prodeji výrobků vyšší kategorie (profily OCTG), které by konkurovaly dovozům z Japonska, Argentiny a Spojených států. Bylo namítnuto, že dovoz z těchto tří zemí spolu zvýšil podíl na trhu o 1,5 procentního bodu mezi lety 2001 a obdobím šetření a že dovoz z těchto tří zemí nahrazoval ocelové trubky a duté profily vyráběné výrobním odvětvím Společenství spíše než ocelové trubky a duté profily dovážené z Ruska a Ukrajiny.
(195)
Je zdůrazněno, že výrobní odvětví Společenství i přes prosazování výroby výrobků vyšší kategorie a s přidanou hodnotou stále vyrábí podstatná množství různých ocelových trubek a dutých profilů, včetně výrobků nižší kategorie. Ve skutečnosti představují profily OCTG jen malý podíl aktivit výrobního odvětví Společenství, totiž 5 % celkového objemu prodeje a 7 % celkové hodnoty prodeje obdobného výrobku prodávaného během období šetření na trhu Společenství. Nárůst společného podílu na trhu Japonska, Argentiny a Spojených států o 1,5 procentního bodu z 4,5 % v roce 2001 na 6,0 % v období šetření může, pokud vůbec, být do jisté míry spojen s výraznější ztrátou podílu na trhu výrobního odvětví Společenství během stejného období, tj. z 40,1 % na 36,7 %. Proto musí být tvrzení, že dovoz z těchto tří zemí způsobil podstatnou újmu výrobnímu odvětví Společenství, zamítnuto.
(196)
Jeden z vyvážejících výrobců uvedl, že služby Komise opomněly vzít v úvahu vliv dovozu ocelových trubek a dutých profilů z nových členských států. Zejména Slovensko, dokazoval, dříve vyváželo do ES za dumpingové ceny způsobující újmu. Tento dovoz byl předmětem antidumpingových cel, která přestala platit v souvislosti s rozšířením v období šetření. Také se tvrdilo, že tento dovoz je příčinou ztráty podílu na trhu výrobního odvětví Společenství.
(197)
Je však poznamenáno, že objemy prodeje z výrobního odvětví Společenství a od jiných evropských výrobců (včetně Slovenska) postupně klesaly o přibližně 133 000 tun a o 112 000 tun mezi lety 2001 a 2004, zatímco ve stejné době stoupal dovoz ze čtyř dotčených států o přibližně 120 000 tun (13).
(198)
Co se týče dovozu ze Slovenska před rozšířením, nelze tvrdit, že by takový dovoz mohl výrobnímu odvětví Společenství způsobit nebezpečný dumping za období od roku 2001 do rozšíření (tj. 1. květen 2004), neboť byl předmětem antidumpingových cel a dostal se na stejnou úroveň s výrobním odvětvím Společenství. Možný účinek tohoto prodeje v EU 25 počínaje 1. květnem nelze považovat za takový, aby vyvrátil zjištění o újmě nebo narušoval příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem ze čtyř prošetřovaných zemí a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Společenství. Ve skutečnosti analýza dovozu dotčeného výrobku ze Slovenska do Společenství před rozšíření a po něm, založená na údajích Eurostatu, ukazuje, že v roce přistoupení tento dovoz dotčeného výrobku na ostatní trh Společenství (EU 24) vzrostl o 7 % neboli o 5 911 tun ve srovnání s rokem předcházejícím přistoupení. Toto zvýšení objemu je ve srovnání s vývojem dovozu ze čtyř dotčených zemí velmi malé.
(199)
Vzhledem k výše uvedenému se má za to, že se podíl na trhu výrobního odvětví Společenství nezmenšil v důsledku hospodářské soutěže uvnitř Společenství.
(200)
Proto se tvrzení, že by hospodářská soutěž uvnitř Společenství mohla být důvodem snížení nebo ztráty podílu na trhu výrobního odvětví Společenství, zamítá.
(201)
V reakci na zveřejnění konečných zjištění uvedl jeden vyvážející výrobce, že faktor cykličnosti trhu s ocelí nebyl brán v úvahu, jak požaduje čl. 3 odst. 7 základního nařízení.
(202)
V této souvislosti se poznamenává, že vyvážející výrobce nepředložil žádný důkaz, kterým by podložil své tvrzení, že cykličnos trhu s ocelí způsobila nepříznivou situaci výrobního odvětví Společenství. Mimo to se poznamenává, že cykličnost trhu s ocelí by měla dopad na výrobní odvětví Společenství i na vyvážející výrobce stejnou měrou. Z toho důvodu by měl mít klesající cyklus trhu s ocelovými trubkami a dutými profily, který měl údajně nepříznivý vliv na stav výrobního odvětví Společenství, nepříznivý vliv i na objem dovozu ocelových trubek a dutých profilů, tj. objem dovozu ze čtyř dotčených zemí by se měl snížit. Jak však bylo uvedeno v 151. bodě odůvodnění, společný objem dovozu čtyř dotčených zemí se od roku 2001 do roku 2004 každoročně zvyšoval. Proto se má za to, že cykličnost trhu s ocelí nelze považovat za příčinu újmy, již utrpělo výrobní odvětví Společenství.
(203)
Jedna společnost uvedla, že pokles hodnoty USD vůči EUR od roku 2001 do období šetření měl vliv na situaci výrobního odvětví Společenství, aniž by poskytla jakýkoli důkaz, že tyto pohyby směnných kurzů mají skutečně nějaký nepříznivý vliv na výkon výrobního odvětví Společenství. Bez jakékoli podložené informace ukazující, že nepříznivá situace výrobního odvětví Společenství byla ovlivněna zhodnocením EUR vůči USD se má za to, že pohyby směnných kurzů neporušily příčinné souvislosti mezi dumpingovým dovozem a nepříznivou situací výrobního odvětví Společenství. Mimo to byla analýza výrobního odvětví Společenství založena na finančním výkonu obdobného výrobku vyráběného a prodávaného na trhu Společenství. Protože velká většina prodeje obdobného výrobku na trhu Společenství byla fakturována v EUR a protože všechny významné výrobní náklady byly rovněž primárně uskutečňovány v EUR, neměly pohyby směnných kurzů v žádném případě vliv na újmu, jíž utrpělo výrobní odvětví Společenství.
(204)
S ohledem na výše popsaný vývoj objemů, cen a podílů na trhu dovozu pocházejícího z jiných třetích zemí se má za to, že podstatná újma utrpěná výrobním odvětvím Společenství nemůže být připisována tomuto dovozu.
(205)
Dva vyvážející výrobci tvrdili, že snížení ziskovosti bylo následkem růstu nákladů na suroviny, a tudíž by se nemělo spojovat s dumpingovým dovozem z dotčených zemí. Ceny šrotu nebo sochorů, které jsou hlavními surovinami pro výrobu ocelových trubek a dutých profilů během dotčeného období skutečně podstatně vzrostly. Dva výrobci ve Společenství prokázali, že se cena šrotu mezi posledním čtvrtletím roku 2003 a posledním čtvrtletím období šetření zvýšila o 66 % u prvního a o 77 % u druhého výrobce. Jeden z výrobců ve Společenství prokázal, že za celé dotčené období od roku 2001 do období šetření se cena šrotu více než zdvojnásobila z 99 EUR za tunu v roce 2001 na 253 EUR za tunu v období šetření. Podobný cenový vývoj lze vysledovat na průměrné ceně sochorů.
(206)
Avšak podstatná újma výrobnímu odvětví Společenství nebyla způsobena nárůstem cen surovin jako takovým, ale okolnostmi vysvětlenými v 168. bodě odůvodnění, skutečností, že výrobní odvětví Společenství nebylo schopno přenést tyto vyšší náklady na zákazníka. Ve skutečnosti vzhledem k dumpingovému dovozu z dotčených zemí, který výrazně snížil ceny výrobního odvětví Společenství, nemohlo výrobní odvětví Společenství zvýšit prodejní ceny na hodnotu, která by náležitě odrážela vzestup cen surovin.
(207)
Po zveřejnění konečných zjištění jeden z vyvážejících výrobců tvrdil, že nebylo správné odůvodňovat snížení ziskovosti za období šetření tím, že výrobci ve Společenství nebyli kvůli cenovému tlaku dumpingového dovozu schopni zvýšit ceny tak, aby pokryly zvýšené náklady na suroviny. Podle této společnosti se cena surovin (šrotu) v období šetření zvýšila o 15,8 %. Bylo namítnuto, že se ceny dumpingového dovozu zvýšily nad zvýšenou úroveň nákladů na suroviny.
(208)
Jak však bylo uvedeno výše, důkazy získané během šetření ukázaly, že nárůst nákladů výrobců ve Společenství na suroviny během období šetření byl mnohem vyšší než údajných 15,8 %. Na základě informací poskytnutých některými výrobci ve Společenství bylo také zjištěno, že zvýšení cen surovin překročilo během celého dotčeného období růst vážené průměrné ceny ocelových trubek a dutých profilů od čtyř dotčených stran. Proto zůstává tvrzení, že kvůli cenovému tlaku dumpingového dovozu nebyli výrobci ve Společenství schopni zvýšit ceny a zachovat tak ziskovost prodeje.
(209)
Antidumpingová opatření platná od roku 1997 na výrobky podle původní definice, týkající se Rumunska a Ruska, se již od července 2004 neuplatňují z důvodu obezřetnosti v souvislosti s protisoutěžním jednáním některých výrobců ve Společenství v minulosti.
(210)
Někteří vyvážející výrobci a dovozci žádali, aby byl prozkoumán rozsah, v jakém mohou mít někteří výrobci ve Společenství sdružení do kartelu vliv na výkon celkového výrobního odvětví Společenství.
(211)
V tomto smyslu bylo zjištěno, že neexistoval žádný časový přesah mezi trváním přestupku některých výrobců ve Společenství (1990 až 1995 a, pro některé výrobky, do 1999) a posuzovaným obdobím (2001 až 2004) tohoto antidumpingového řízení. Mimo to nebyla během šetření zjištěna žádná informace o tom, že by ceny výrobního odvětví Společenství nebo jiné indikátory újmy byly ovlivněny nějakým protisoutěžním jednáním. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a z nedostatku jakékoli informace nebo náznaku o opaku lze mít za to, že kartel utvořený některými výrobci ve Společenství před rokem 2001 neměl vliv na nepříznivou situaci výrobního odvětví Společenství během posuzovaného období.
(212)
Po zveřejnění konečných zjištění jeden z vyvážejících výrobců tvrdil, že útvary Komise opoměly prozkoumat možné účinky návratu k běžným soutěžním podmínkám výrobního odvětví Společenství po skončení kartelového chování v roce 1999. Bylo namítnuto, že časový přesah kartelového chování a zmíněného období tohoto šetření byl nepodstatný a že útvary Komise chybovaly v jeho hodnocení s ohledem na analýzu újmy a příčinných souvislostí a mohly porušit čl. 3 odst. 7 základního nařízení.
(213)
Nejprve bylo zdůrazněno, že kartelovým řízením byla dotčena pouze malá část dotčeného výrobku, jmenovitě profily OCTG (pod kódy KN 7304210020 a 7304291120). Během období šetření představoval objem profilů OCTG prodaných na trhu Společenství pouze 5 % celkového objemu prodeje výrobního odvětví Společenství.
(214)
Mimo to bylo zjištěno, že dvouleté období mezi koncem kartelového chování a počátkem období používaného pro určení újmy je dostačující, neboť poskytlo možnost k návratu k běžným soutěžním podmínkám pro výrobní odvětví Společenství. Situace během období šetření však byla nepříznivá.
(215)
Vzhledem k výše uvedenému se tvrzení zamítá.
5.4. Závěry o příčinné souvislosti
(216)
Časová shoda mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí, zvýšením podílu na trhu a zjištěným cenovým podbízením na jedné straně a zřejmým poškozením situace ve výrobním odvětví Společenství na straně druhé vede k závěru, že dumpingový dovoz způsobil podstatnou újmu, jíž utrpělo výrobní odvětví Společenství, ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
6. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
(217)
V souladu s článkem 21 základního nařízení je třeba posoudit zda, i přes závěry o škodlivém dumpingu, existují přesvědčivé důvody, které by vedly k závěru, že není v zájmu Společenství přijmout v tomto konkrétním případě opatření. V tomto smyslu je třeba zvážit vliv možných opatření na všechny zúčastněné strany a také důsledky případného nepřijetí opatření.
6.1. Výrobní odvětví Společenství
(218)
Nepříznivá situace výrobního odvětví Společenství je důsledkem jeho problémů konkurovat levnému dumpingovému dovozu.
(219)
Má se za to, že uložení opatření umožní výrobnímu odvětví Společenství zvýšit objem svého prodeje a podíl na trhu, čímž vytvoří lepší úspory ze zvýšené výroby, a tím vytvoří nezbytnou úroveň zisku pro opodstatnění dalších investic do svých výrobních zařízení.
(220)
Pokud by opatření nebyla uložena, bude pokračovat zhoršení situace ve výrobním odvětví Společenství. Nebylo by schopno investovat do nové výrobní kapacity a účinně konkurovat dovozu ze třetích zemí. Některé společnosti by musely ukončit výrobu obdobného výrobku a propustit zaměstnance. Proto se má za to, že uložení antidumpingových opatření je v zájmu výrobního odvětví Společenství.
(221)
Jeden z výrobců ve Společenství, který není žadatelem a který je ve spojení s vyvážejícím výrobcem v Rumunsku, tvrdil, že výrobci ve Společenství již pracují na plnou výrobní kapacitu a nebyli by schopni uspokojit vysokou poptávku po ocelových trubkách a dutých profilech na trhu Společenství a ve třetích zemích. Společnost namítala, že uložení cel povede k nedostatku dodávek na trh Společenství. Jak však bylo uvedeno výše, šetření prokázalo, že během zmíněného období mělo výrobní odvětví Společenství významné rezervní výrobní kapacity, které by mohly být v budoucnosti použity k uspokojení poptávky po ocelových trubkách a dutých profilech na trhu Společenství.
(222)
Bylo též tvzeno, že uložení opatření povede k omezení hospodářské soutěže na trhu Společenství. Poznamenává se, že kromě výrobců, kteří jsou žadateli, existuje několik dalších významných výrobců dotčeného výrobku v nových členských státech, jak je uvedeno v 139. bodě odůvodnění. Počet výrobců ve Společenství se považuje za dostatečný, aby zajistil hospodáskou soutěž v rámci tohoto trhu i po uložení antidumpingových opatření. Dále, jak je uvedeno v 188. až 195. bodech odůvodnění, výrobci z jiných třetích zemí (například z USA) také soutěží s výrobním odvětvím Společenství stejnými výrobky a cenami. Proto se má za to, že uložení opatření nebude rizikem pro dodávky ocelových trubek a dutých profilů a ani neomezí hospodářskou soutěž na trhu Společenství.
6.2. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(223)
Pokud jde o dovozce, pouze tři dovozci, kteří nejsou ve spojení, odpověděli na dotazník a u dvou z nich byla následně vykonána inspekce na místě. Čtvrtý dovozce, který není ve spojení, přijal inspekci na místě v pozdním stádiu řízení. Objemy dotčeného výrobku dováženého těmito čtyřmi dovozci představují 8 % celkového dovozu do Společenství a 3 % spotřeby Společenství.
(224)
S ohledem na skutečnost, že většina všeho dovozu ocelových trubek a dutých profilů do Společenství je uskutečňována prostřednictvím dovozců, kteří jsou ve spojení s vyvážejícími výrobci, a méně než polovina všeho dovozu vstupuje na trh Společenství prostřednictvím výrobců, kteří nejsou ve spojení, lze dovoz čtyř dovozců, kteří nejsou ve spojení, považovat za reprezentativní pro ostatní dovozce, kteří nejsou ve spojení.
(225)
Pro jednoho z dovozců představovaly dovoz dotčeného výrobku 22 % jeho celkových dovozů ocelových trubek a dutých profilů a odpovídající objemy prodeje představovaly 3 % jeho celkového obratu během období šetření. Tento prodej byly během období šetření vysoce ziskový. S ohledem na to, že většina dodavatelů této společnosti se nachází ve Společenství nebo v zemích nedotčených uložením antidumpingových cel, nelze vliv uložení antidumpingových opatření považovat za významný.
(226)
Druhý dovozce, jehož hlavní činnost tvoří dovoz a přepracování ocelových trubek a dutých profilů, dovezly všechny ocelové trubky a duté profily z dotčených zemí, zvláště pak z Ruska. Malou část tohoto dovozu tvořily tzv. „certifikované duté profily“. Má se proto za to, že uložení cel na dovoz z Ruska bude mít nepříznivý vliv na celkové podnikatelské činnosti, a zvláště na ziskovost této společnosti. Avšak vezmeme-li v úvahu, že kromě tohoto dovozce existuje v současnosti ve Společenství jen jeden dodavatel certifikovaných ocelových trubek a dutých profilů, je velmi pravděpodobné, že jakékoli zvýšení ceny v důsledku antidumpingového cla na tento výrobek může být přeneseno na konečného zákazníka. Kromě toho bude společnost také schopna získat alespoň část svých nákupů od místního dodavatele ve Společenství nebo část svých nákupů nahradit jinými než dotčenými výrobky.
(227)
Další dva spolupracující dovozci, jejichž objemy dovozu představují také pouze malý podíl z celkového objemu dovozu dotčeného výrobku během období šetření, mají za to, že se jich uložení cel nedotkne.
(228)
Vzhledem k výše uvedenému se má za to, že dovozci budou uložením antidumpingových opatření dotčeni různým způsobem v závislosti na jejich individuální situaci. Lze proto prohlásit, že uložení opatření jistě může mít významný nepříznivý účinek na finanční situaci jednoho dovozce. V průměru se však neočekává, že by uložení opatření mělo významný finanční vliv na celkovou situaci dovozců.
6.3. Zájem uživatelů
(229)
Žádný z uživatelů dotčeného výrobku neodpověděl na dotazník zaslaný Komisí. Šetření však prokázalo, že ocelové trubky a duté profily používají zejména stavební a ropné společnosti. Podle dostupných informací jsou ocelové trubky a duté profily součástmi větších projektů (bojlery, potrubí, konstrukce), z nichž však tvoří pouze omezenou část. Proto se dospělo k závěru, že uložení antidumpingových opatření na ocelové trubky a duté profily velmi pravděpodobně nebude mít významný vliv na náklady takovýchto uživatelů, což by mohlo vysvětlit nedostatek spolupráce ze strany uživatelů v tomto řízení.
(230)
Na základě výše uvedených zjištění a při nedostatku jiných bodů či reakcí ze strany organizací spotřebitelů se má za to, že vliv navrhovaných opatření na spotřebitele lze považovat za okrajový.
(231)
Proto se má za to, že neexistují žádné přesvědčivé důvody na základě zájmů Společenství, proč by antidumpingová cla neměla být uložena.
7. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
7.1. Úroveň odstraňující újmu
(232)
Aby se zabránilo další újmě způsobené dumpingovým dovozem, považuje se za přiměřené přijmout antidumpingová opatření.
(233)
Opatření by měla být uložena na takové úrovni, aby odstranila újmu způsobenou tímto dovozem, aniž by překročila zjištěné dumpingové rozpětí. Při výpočtu hodnoty cla potřebné k odstranění účinků dumpingu působícího újmu bylo bráno v úvahu, že jakékoli opatření by mělo umožnit výrobnímu odvětví Společenství, aby pokrylo své výrobní náklady a celkově získalo zisk před zdaněním, jehož by výrobní odvětví tohoto typu přiměřeně dosáhlo v odvětví s běžnými podmínkami soutěže, tj. bez dumpingového dovozu, prodejem obdobného výrobku ve Společenství. Vezmeme-li v úvahu průměrnou úroveň ziskovosti získanou výrobním odvětvím Společenství v roce 2001, bylo zjištěno, že ziskové rozpětí 3 % obratu lze považovat za přiměřené minimum, které by mohlo výrobní odvětví Společenství očekávat při neexistenci dumpingu působícího újmu. Nezbytný růst cen byl pak určen na základě srovnání vážené průměrné dovozní ceny, jak je stanovena pro výpočty cenového podbízení, a ceny dotčeného výrobku prodávaného výrobním odvětvím Společenství na trhu Společenství, která nezpůsobuje újmu. Cena, která nezpůsobuje újmu, byla získána úpravou prodejní ceny výrobního odvětví Společenství o skutečnou ztrátu nebo zisk dosažený během období šetření a připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí. Jakýkoli rozdíl plynoucí z tohoto srovnání byl pak vyjádřen jako procentní podíl celkové dovozní ceny CIF.
7.2. Konečná opatření
(234)
S ohledem na výše uvedené se má za to, že v souladu s článkem 9 základního nařízení by měla být uložena konečná antidumpingová opatření na dovoz dotčeného výrobku ve výši nejnižšího rozpětí dumpingu a újmy, v souladu pravidlem nižšího cla.
(235)
Pokud jsou úrovně odstranění újmy vyšší než stanovená dumpingová rozpětí, stanoví se konečná opatření na základě dumpingového rozpětí. Zbytková dumpingová rozpětí byla stanovena na úrovni pro společnost s nejvyšším individuálním rozpětím v každé zemi.
(236)
Následující sazba cla, vyjádřená jako procentní podíl ceny CIF s dodáním na hranice Společenství před proclením, se stanoví takto:
Země
Společnost
Celní sazba (%)
Chorvatsko
Všechny společnosti
29,8 %
Rumunsko
S.C. T.M.K. - Artrom S.A.
17,8 %
S.C. Mittal Steel Roman S.A.
17,7 %
S.C. Silcotub S.A.
11,7 %
Všechny ostatní společnosti
17,8 %
Rusko
Joint Stock Company Chelyabinsk Tube Rolling Plant a Joint Stock Company Pervouralsky Novotrubny Works
24,1 %
Všechny ostatní společnosti
35,8 %
Ukrajina
OJSC Dnepropetrovsk Tube Works
12,3 %
CJSC Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube and OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant
25,1 %
CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist
25,7 %
Všechny ostatní společnosti
25,7 %
(237)
Jednotlivá antidumpingová cla specifická pro každou společnost a uvedená v tomto nařízení byla stanovena na základě zjištění tohoto šetření. Proto odrážejí situaci zjištěnou během šetření s ohledem na tyto společnosti. Tato cla (na rozdíl od celostátních cel použitelných na „všechny ostatní společnosti“) se tudíž požijí výhradně na dovoz výrobků pocházejících z dané země a vyrobené společnostmi, tedy uvedenými jedinečnými právnickými osobami. Dovážené výrobky vyráběné jakoukoli jinou společností neuvedenou výslovně jménem v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů, které jsou ve spojení s těmi výslovně uvedenými, nemohou mít z těchto cel prospěch a jsou předmětem cel použitelných pro „všechny ostatní společnosti“.
(238)
Jakákoli žádost požadující použití těchto antidumpingových celních sazeb pro jednotlivé společnosti (např. po změně jména subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měla být bezodkladně zaslána Komisi (14) se všemi příslušnými informacemi, zvláště pak s jakoukoli změnou v činnostech společnosti související s výrobou, domácími a vývozními prodeji spojenými např. se změnou jména nebo změnou výrobních nebo prodejních subjektů. Pokud jsou oprávněné, budou příslušné změny vyhotoveny, včetně aktualizace seznamu společností majících prospěch z individuálních celních sazeb. Aby se zajistilo vhodné vymáhání antidumpingových cel, nepoužijí se celostátní úrovně sazeb pouze na nespolupracující vývozce, ale i na společnosti, které v období šetření neměly žádný vývoz. Poslední jmenované společnosti však mají možnost, pokud splní požadavky čl. 11 odst. 4 druhý pododstavec základního nařízení, předložit žádost pro přezkum podle tohoto článku, aby byle jejich situace individuálně posouzena.
(239)
Co se týče určení prahové hodnoty uhlíkového ekvivalentu celním úřadem na hranici Společenství, lze určení hodnoty uhlíkového ekvivalentu provést nepřímo, ověřením jedenácti kódů KN, pod nimiž je dotčený výrobek zařazen. Během dotčeného období tvořily 99,9 % všeho dovozu dotčeného výrobku ocelové trubky a duté profily s hodnotou uhlíkového ekvivalentu pod hranicí 0,86. Proto se má za to, že by se všechny ocelové trubky a duté profily dovážené z dotčených zemí pod jedenácti kódy KN měly považovat za dotčený výrobek, kromě velmi vzácných případů, kdy je dovozce schopen předložením osvědčení prokázat, že hodnota uhlíkového ekvivalentu dováženého zboží přesahuje hranici 0,86.
7.3. Žádost o výjimku
(240)
Jeden z dovozců dovážející takzvané „certifikované ocelové trubky a duté profily“ do Společenství navrhl, aby jeho společnost byla osvobozena od použití antidumpingového cla. Společnost však neuvedla žádné důvody, na jejichž základě by bylo oprávněné provést takovou individuální výjimku. Mělo by být poznamenáno, že tento dovozce dovážel dumpingové ocelové trubky a duté profily, které způsobily újmu výrobnímu odvětví Společenství, a že proto nebyl žádný důvod udělit této společnosti jakoukoli individuální výjimku. Dále se má za to, že osvobození tohoto dovozce od antidumpingových cel by bylo základem nepřiměřeně velkého rizika obcházení těchto opatření. Vzhledem k tomu, že certifikované duté profily lze použít mnoha různými způsoby, totiž nelze dostatečně zajistit, že by tento dovoz byl používán pouze na stavbách v Itálii.
7.4. Žádost o částečné pozastavení
(241)
Po zveřejnění konečných zjištění požádal jeden z dovozců o částečné pozastavení cel na určitý dovoz dotčeného výrobku vyráběného ruským vyvážejícím výrobcem TMK, zařazeného pod kódem KN 7304 39 92 a certifikovaného italským ministerstvem veřejných prací pro použití na veřejných konstrukcích v Itálii, na dobu devíti měsíců (s možností prodloužení o dalších dvanáct měsíců).
(242)
Dovozce namítal, že částečné pozastavení by bylo oprávněné na základě zájmu Společenství podle čl. 14. odst. 4 základního nařízení. Bylo uvedeno, že bez částečného pozastavení opatření by dovozce zastavil dodávky certifikovaných dutých profilů, čímž by v Itálii byla jen jedna společnost vyrábějící certifikované ocelové trubky a duté profily, což by zavedlo monopol.
(243)
Dovozce uvedl, že částečné pozastavení opatření by nezpůsobilo žádnou újmu uvedenému jedinému výrobci ve Společenství, protože jeho objem výroby certifikovaných ocelových trubek a dutých profilů údajně pokrývá přibližně dvě třetiny roční poptávky po certifikovaných ocelových trubkách a dutých profilech v Itálii. Dovozce dále uvedl, že částečné pozastavení by mohly snadno sledovat italské celní orgány prostým ověřením certifikačních dokumentů, které musí být předloženy na celnici při každém dovozu.
(244)
Pokud jde o argument, že nečástečné pozastavení by způsobilo vznik monopolu na trhu Společenství, je poznamenáno, že zatímco během období šetření existovali v Itálii dva výrobci vyrábějící certifikované ocelové trubky a duté profily, od konce roku 2005 skutečně zůstává jen jedna společnost. Lze však dokázat, že během období šetření dumpingový dovoz certifikovaných dutých profilů z Ruska snižoval ceny certifikovaných dutých profilů vyráběných výrobním odvětvím Společenství do té míry, že výrobci ve Společenství nebyli schopni tomuto dumpingovému dovozu konkurovat a následně museli výrobu certifikovaných ocelových trubek a dutých profilů ukončit nebo výrazně omezit. Vzhledem k tomu, že skutečnost, že na trhu Společenství zůstal jediný výrobce ve Společenství vyrábějící certifikované ocelové trubky a duté profily, byla vlastně důsledkem dumpingového dovozu certifikovaných ocelových trubek a dutých profilů z Ruska, byl argument, že částečné pozastavení cel nezpůsobí výrobnímu odvětví Společenství žádnou újmu, zamítnut. Naopak se doufá, že uložení cel povede ke zvýšení hospodářské soutěže a opětovnému vstupu na trh Společenství pro výrobce certifikovaných dutých profilů.
(245)
Zatímco se uznává, že sledování částečného pozastavení by bylo v podstatě snadné prostřednictvím celních orgánů Itálii, požadované částečné pozastavení muselo být také zamítnuto ze stejných důvodů jako žádost o výjimku uvedená výše v 240. bodě odůvodnění. Udělení částečného pozastavení opatření pro jednoho dovozce by znamenalo nepřiměřeně vysoké riziko obcházení, neboť certifikované ocelové trubky a duté profily dovážené touto společností by mohly být použit i pro jiné účely než na stavbách v Itálii.
7.5. Závazky
(246)
Stejný dovozce navrhl, že by od jeho dodávajícího ruského vyvážejícího výrobce měl být přijat závazek. Závazek by stanovoval dovozní objem, na který by se nevztahovalo clo, s množstevním stropem. Dovozce navrhoval, že by byly dovážené výrobky do určitého množství používány pouze na veřejných stavebních projektech v Itálii. Proto by tento dovoz nezpůsobil újmu výrobnímu odvětví Společenství. Dále by ve Společenství byla nedostatečná dodávka certifikovaných ocelových trubek a dutých profilů. Mělo by však být poznamenáno, že v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení mohou závazky nabídnout pouze vyvážející výrobci, nikoli dovozci. Proto byla tato žádost zamítnuta.
(247)
Po zveřejnění základních údajů a úvah, na jejichž základě bylo v úmyslu doporučit uložení konečných antidumpingových cel, většina vyvážejících výrobců v dotčených zemích nabídla cenové závazky v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(248)
Dotčený výrobek je však charakterizován podstatným množstvím typů výrobků s některými vlastnostmi, které nelze při dovozu snadno rozeznat. Tím je prakticky nemožné zavést pro každý typ výrobku minimální ceny, které by byly smysluplné a Komise a celní orgány členských států dovozu by je mohly patřičně sledovat. Mimo to dotčený výrobek v posledních letech vykazoval značnou pohyblivost cen, a tudíž není příliš vhodný pro závazek o pevné ceně na delší časové období. Pohyblivost cen je důsledkem pohyblivosti cen surovin, jmenovitě kovových sochorů, ingotů nebo ocelového šrotu, jež tvoří velkou, ale variabilní složku výrobních nákladů. Pokud by byly minimální dovozní ceny indexovány podle ceny jedné ze surovin, musely by být zavedeny různé vzorce indexování pro podskupiny výrobků, což by učinilo určování parametrů vzorce indexování a sledování závazků nesmírně složitým.
(249)
Kromě toho se připomíná, že v minulosti byly přijímány závazky pro některé výrobky spadající mezi výdobky podle definice tohoto šetření. Tyto závazky byly založeny na principu, že ceny skupiny výrobků byly v souladu s cenovou strukturou používanou ve Společenství, ukázalo se však, že bylo pro Komisi velmi obtížné je sledovat, anebo zezpůsobily zvýšení cen na úroveň nepůsobící újmu, která by znovu zavedla spravedlivý obchod na trhu Společenství (15).
(250)
Mimo to v mnoha případech nebyla navrhovaná klasifikace výrobků dostatečně podrobná, aby umožnila řádné sledování, nebo navržená cenová úroveň neumožňuje odstranění dumpingu působícího újmu.
(251)
Vzhledem k výše uvedenému, zejména k obtížím při sledování různých minimálních cen, se má za to, že závazky v zásadě nefungují. Avšak vzhledem k nadcházejícímu přistoupení Rumunska do Společenství budou mít opatření vůči Rumunsku omezené trvání. Proto jsou rizika obcházení minimálních dovozních cen rumunskými vývozci i možnost významných cenových změn časově omezené. Komise proto rozhodnutím 2006/441/ES ze dne 23. června 2006 (16) o přijetí závazků nabídnutých v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli, pocházejících mimo jiné z Rumunska, nabídku závazku rumunských vyvážejících výrobců přijala. Uvedené rozhodnutí stanoví podrobněji důvody pro přijetí tohoto závazku. Komise uznává, že nabídka závazku odstraňuje poškozující účinek dumpingu a značně snižuje riziko obcházení.
(252)
Aby byly Komise a celní orgány dále schopny účinně sledovat plnění závazku společnostmi, je osvobození od antidumpingového cla při předložení žádosti o uvolnění do volného oběhu příslušným celním orgánům podmíněno i) předložením závazkové faktury, což je obchodní faktura obsahující alespoň údaje a prohlášení uvedená v příloze I, ii) skutečností, že jsou vyráběny, dodávány a fakturovány přímo uvedenými společnostmi prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství, a iii) skutečností, že zboží deklarované a předložené celním orgánům přesně odpovídá popisu uvedenému v závazkové faktuře. Pokud nejsou tyto podmínky splněny, bude v okamžiku přijetí prohlášení k propuštění zboží do volného oběhu uloženo příslušné antidumpingové clo.
(253)
Kdykoli Komise po jeho porušení zruší podle čl. 8 odst. 9 základního nařízení přijetí závazku, a to odkazem na konkrétní transakci a prohlášením příslušných faktur za neplatné, vznikne v okamžiku přijetí prohlášení s návrhem na uvolnění zboží do volného oběhu těchto transakcí celní dluh.
(254)
Dovozci by si měli být vědomi, že jako běžné obchodní riziko může celní dluh vzniknout v okamžiku přijetí prohlášení s návrhem na uvolnění do volného oběhu, jak je popsáno ve 252. a 253. bodě odůvodnění, i pokud byl závazek nabídnutý výrobcem, od nějž nakupovali, přímo nebo nepřímo, Komisí přijat.
(255)
Podle čl. 14 odst. 7 základního nařízení by proto celní orgány měly bezodkladně uvědomit Komisi, kdykoli zjistí jakékoli skutečnosti poukazující na porušení závazku.
(256)
Z výše uvedených důvodů shledala Komise závazky nabídnuté rumunskými vyvážejícími výrobci přijatelnými a dotčeným společnostem byly sděleny podstatné skutečnosti, úvahy a povinnosti, na nichž je přijetí závazku založeno. Z výše uvedených důvodů jsou však závazky nabídnuté ruskými a ukrajinskými vyvážejícími výrobci nepřijatelné.
(257)
Je třeba připomenout, že v případě porušení nebo odvolání závazku nebo v případě podezření z porušení může být v souladu s čl. 8 odst. 9 a 10 základního nařízení uloženo antidumpingové clo.
7.6. Závěry týkající se dvou prozatímních přezkumů a stávajících opatření
(258)
Připomíná se, že, jak je uvedeno v 3. bodě odůvodnění, byly z vlastního podnětu Komise zahájeny dva prozatímní přezkumy, aby se umožnila případná změna nebo zrušení platných konečných antidumpingových opatření na dovoz výrobků podle původní definice z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny.
(259)
Na základě zjištění tohoto šetření by měla být uložena opatření na dovoz ocelových trubek a dutých profilů, jak jsou definovány v 17. bodě odůvodnění, pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny. Protože dotčený výrobek tak, jak je definován v oddílu 2.1, zahrnuje také výrobky podle definice již existujícího opatření, není již další ukládání opatření uložených na výrobek podle původní definice nařízeními (ES) č. 2320/97 a (ES) č. 348/2000 vhodné, a proto by tato nařízení, ve znění pozdějších předpis, měla být zrušena.
(260)
Stejně tak by již zmíněné prozatímní přezkumy, stejně jako prozatímní přezkum a přezkum před pozbytím platnosti zahájené v listopadu 2002 a uvedené v oddíle 1.2, měly být ukončeny.
(261)
Dále se nařízení (ES) č. 1866/2005, kterým se prodlužuje částečné pozastavení opatření na výrobek podle původní definice z Chorvatska a Ukrajiny, po zrušení nařízení (ES) č. 348/2000 stává nepotřebným,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na dovoz některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli, kruhového průřezu, s vnějším průměrem nejvýše 406,4 mm, s hodnotou uhlíkového ekvivalentu (CEV) nejvýše 0,86 podle vzorce a chemického rozboru Světového svářečského institutu (IIW) (17), kódů KN ex 7304 10 10, ex 7304 10 30, ex 7304 21 00, ex 7304 29 11, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 a ex 7304 59 93 (18) (kódy TARIC 7304101020, 7304103020, 7304210020, 7304291120, 7304318030, 7304395830, 7304399230, 7304399320, 7304518930, 7304599230 a 7304599320), pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny se ukládá konečné antidumpingové clo.
Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Společenství před proclením výrobků uvedených výše a vyrobených společnostmi uvedenými níže se stanoví takto:
Země
Společnost
Antidumpingové clo
Doplňkový kód TARIC
Chorvatsko
Všechny společnosti
29,8 %
Rumunsko
S.C. T.M.K. - Artrom S.A.
17,8 %
A738
S.C. Mittal Steel Roman S.A.
17,7 %
A739
S.C. Silcotub S.A.
11,7 %
A740
Všechny ostatní společnosti
17,8 %
A999
Rusko
Joint Stock Company Chelyabinsk Tube Rolling Plant a Joint Stock Company Pervouralsky Novotrubny Works
24,1 %
A741
Všechny ostatní společnosti
35,8 %
A999
Ukrajina
OJSC Dnepropetrovsk Tube Works
12,3 %
A742
CJSC Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube and OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant
25,1 %
A743
CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist
25,7 %
A744
Všechny ostatní společnosti
25,7 %
A999
Bez ohledu na první pododstavec se konečné antidumpingové clo nepoužije na dovezené výrobky propuštěné do volného oběhu podle článku 2.
Pokud není uvedeno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Dovážené výrobky, na něž bylo předloženo prohlášení s návrhem na uvolnění zboží do volného oběhu, fakturované společnostmi, od kterých Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedena v rozhodnutí 2006/441/ES ze dne 23. června 2006 (19) ve znění pozdějších předpisů, jsou osvobozeny od antidumpingového cla uloženého podle článku 1 pod podmínkou, že
-
jsou vyráběny, dodávány a fakturovány přímo uvedenými společnostmi prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství,
-
k těmto dováženým produktům je přiložena závazková faktura, což je obchodní faktura obsahující alespoň údaje a prohlášení uvedené v příloze tohoto nařízení, a
-
zboží deklarované a předložené celním orgánům přesně odpovídá popisu uvedenému v závazkové faktuře.
2. Celní dluh vzniká přijetím prohlášení s návrhem na uvolnění zboží do volného oběhu,
-
pokud se ve vztahu k dováženým výrobkům popsaným v odstavci 1 zjistí, že nebyla splněna jedna nebo více podmínek stanovených v uvedeném odstavci, nebo
-
pokud Komise zruší přijetí závazku podle čl. 8 odst. 9 základního nařízení nařízením nebo rozhodnutím, které odkazuje na konkrétní transakce, a prohlásí příslušné závazkové faktury za neplatné.
Článek 3
Zrušují se nařízení (ES) č. 2320/97 a (ES) č. 348/2000.
Článek 4
Prozatímní přezkumy antidumpingových cel z dovozu ocelových trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli pocházejících mimo jiné z Ruska, Rumunska, Chorvatska a Ukrajiny, zahájené v březnu 2005, se ukončují.
Prozatímní přezkum a přezkum před pozbytím platnosti zahájené v listopadu 2002 a potvrzené 20. bodem odůvodnění nařízení (ES) č. 1322/2004 se ukončují.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 27. června 2006.
VERORDENING (EG) Nr. 954/2006 VAN DE RAAD
van 27 juni 2006
tot instelling van een definitief antidumpingrecht op bepaalde naadloze buizen en pijpen, van ijzer of van staal, uit Kroatië, Oekraïne, Roemenië en Rusland, tot intrekking van de Verordeningen (EG) nr. 2320/97 en (EG) nr. 348/2000 van de Raad, tot beëindiging van de tussentijdse procedure en de procedure bij het vervallen van de maatregelen voor de eventuele herziening van de antidumpingrechten op bepaalde naadloze buizen en pijpen, van ijzer of van niet-gelegeerd staal, uit onder meer Roemenië en Rusland en tot beëindiging van de tussentijdse procedures voor de eventuele herziening van de antidumpingrechten op bepaalde naadloze buizen en pijpen, van ijzer of van niet-gelegeerd staal, uit onder meer Roemenië en Rusland en uit Kroatië en Oekraïne
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,
Gelet op Verordening (EG) nr. 384/96 van de Raad van 22 december 1995 betreffende beschermende maatregelen tegen invoer met dumping uit landen die geen lid zijn van de Europese Gemeenschap (1) („de basisverordening”), en met name op de artikelen 8 en 9 en op artikel 11, leden 2 en 3,
Gezien het voorstel dat de Commissie na overleg met het Raadgevend Comité heeft ingediend,
Overwegende hetgeen volgt:
1. PROCEDURE
1.1. Inleiding
(1)
Op 31 maart 2005 heeft de Commissie in een bericht („bericht van inleiding”) in het Publicatieblad van de Europese Unie (2) de inleiding van een antidumpingprocedure betreffende de invoer van bepaalde naadloze buizen en pijpen („NBP”), van ijzer of van staal („uitgebreide productdefinitie”), uit Kroatië, Roemenië, Rusland en Oekraïne en van twee tussentijdse procedures voor de eventuele herziening van de antidumpingrechten op NBP, van ijzer of van niet-gelegeerd staal („oorspronkelijke productdefinitie”), uit onder meer Roemenië en Rusland en uit Kroatië en Oekraïne aangekondigd.
(2)
De antidumpingprocedure werd ingeleid naar aanleiding van een klacht die op 14 februari 2005 was ingediend door het „Defence Committee of the Seamless Steel Tube Industry of the European Union” („de indiener van de klacht”) namens producenten die goed zijn voor een groot deel, meer dan 50 %, van de totale productie in de Gemeenschap die onder de uitgebreide productdefinitie valt. De klacht bevatte bewijzen van dumping van het betrokken product en van aanmerkelijke schade als gevolg hiervan; de bewijzen werden toereikend geacht om de inleiding van een procedure te rechtvaardigen.
(3)
De tussentijdse herzieningsprocedures werden door de Commissie op eigen initiatief geopend uit hoofde van artikel 11, lid 3, van de basisverordening, teneinde een wijziging of intrekking mogelijk te maken van de definitieve antidumpingmaatregelen die waren opgelegd bij de Verordeningen (EG) nr. 2320/97 (3) en 348/2000 van de Raad (4) betreffende de invoer uit onder meer Kroatië, Roemenië, Rusland en Oekraïne van producten die onder de oorspronkelijke productdefinitie vallen („de definitieve maatregelen”). Wijziging of intrekking kan noodzakelijk zijn wanneer wordt vastgesteld dat er maatregelen moeten worden genomen ten aanzien van de uitgebreide productdefinitie, aangezien deze ook producten omvat waarvoor bij de Verordeningen (EG) nr. 2320/97 en 348/2000 maatregelen zijn opgelegd.
1.2. Van kracht zijnde maatregelen met betrekking tot de oorspronkelijke productdefinitie
(4)
Bij Verordening (EG) nr. 2320/97 zijn antidumpingrechten opgelegd op de onder de oorspronkelijke productdefinitie vallende invoer uit onder meer Roemenië en Rusland. Bij de Besluiten 97/790/EG (5) en 2000/70/EG van de Commissie (6) werden verbintenissen aanvaard van exporteurs uit onder meer Roemenië en Rusland. Bij Verordening (EG) nr. 1322/2004 van de Raad (7) werd besloten om voorzichtigheidshalve, gezien vroegere concurrentiebeperkende gedragingen van bepaalde producenten uit de Gemeenschap, de van kracht zijnde maatregelen met betrekking tot de invoer uit Roemenië en Rusland van producten die onder de oorspronkelijke productdefinitie vallen, niet langer toe te passen. In overweging 20 van die verordening werd bevestigd dat de tussentijdse herzieningsprocedure en de herzieningsprocedure bij het vervallen van de maatregelen, die in november 2002 waren ingeleid (8), zouden worden voortgezet totdat er nieuwe conclusies konden worden getrokken die, aan de hand van gegevens die in ieder geval niet door de concurrentiebeperkende gedragingen worden beïnvloed, een beoordeling voor de toekomst mogelijk maken.
(5)
Na een tussentijds nieuw onderzoek, dat werd uitgevoerd in overeenstemming met artikel 11, lid 3, van de basisverordening, heeft de Raad in Verordening (EG) nr. 258/2005 (9) de bij Verordening (EG) nr. 348/2000 opgelegde definitieve maatregelen gewijzigd, de mogelijkheid van vrijstelling van rechten als bedoeld in artikel 2 van die verordening ingetrokken en een antidumpingrecht van 38,8 % op de invoer van onder de oorspronkelijke productdefinitie vallende goederen uit Kroatië en van 64,1 % op die uit Oekraïne opgelegd, met uitzondering van invoer afkomstig van Dnepropetrovsk Tube Works („DTW”), waarvoor een antidumpingrecht van 51,9 % gold.
(6)
Bij Besluit 2005/133/EG (10) heeft de Commissie de definitieve maatregelen gedeeltelijk geschorst voor een periode van negen maanden, die ingaat op 18 februari 2005. Deze gedeeltelijke schorsing werd met nog eens één jaar verlengd bij Verordening (EG) nr. 1866/2005 van de Raad (11). Daarom gelden thans de rechten die zijn vastgesteld bij Verordening (EG) nr. 348/2000, namelijk 23 % voor Kroatië en 38,5 % voor Oekraïne.
1.3. Voorlopige maatregelen
(7)
Omdat bepaalde aspecten verder moesten worden onderzocht en ook wegens het onder punt 1.2 uiteengezette verband met de tussentijdse herzieningsprocedure en de herzieningsprocedure bij het vervallen van de maatregelen, werd besloten het onderzoek voort te zetten zonder voorlopige maatregelen te nemen.
1.4. Partijen bij de procedure
(8)
De Commissie heeft de producenten/exporteurs uit Kroatië, Roemenië, Rusland en Oekraïne, de haar bekende betrokken importeurs/handelaren, gebruikers, leveranciers en verenigingen, de vertegenwoordigers van de landen van uitvoer, de producenten in de Gemeenschap die de klacht hebben ingediend en de andere haar bekende betrokken producenten in de Gemeenschap in kennis gesteld van de inleiding van de procedure. Belanghebbenden kregen de gelegenheid om binnen de in het bericht van inleiding genoemde termijn hun standpunt schriftelijk kenbaar te maken en te verzoeken te worden gehoord.
(9)
Gezien het grote aantal Russische en Oekraïense exporteurs/producenten dat in de klacht was vermeld, het grote aantal importeurs van het betrokken product in de Gemeenschap en het grote aantal producenten in de Gemeenschap dat de klacht steunde, werd in het bericht van inleiding overwogen om overeenkomstig artikel 17 van de basisverordening een steekproef samen te stellen voor de vaststelling van de dumping en de schade.
(10)
Om de Commissie in staat te stellen te beslissen of een steekproef noodzakelijk was en - indien dat het geval was - deze ook samen te stellen, werden alle exporteurs/producenten uit Rusland en Oekraïne en alle importeurs en producenten in de Gemeenschap verzocht zich aan te melden en de Commissie, zoals vermeld in het bericht van inleiding, basisgegevens te verstrekken over hun activiteiten in verband met het betrokken product gedurende het onderzoektijdvak (1 januari 2004 tot en met 31 december 2004).
1.4.1. Steekproef van producenten/exporteurs
(11)
Na onderzoek van de door de Russische en Oekraïense producenten/exporteurs verstrekte informatie en omdat in beide landen de meeste ondernemingen tot een grote producentengroep behoren, werd besloten dat het voor Rusland en Oekraïne niet nodig was een steekproef samen te stellen.
1.4.2. Steekproef van producenten en importeurs in de Gemeenschap
(12)
Voor de producenten in de Gemeenschap heeft de Commissie in overeenstemming met artikel 17 van de basisverordening een steekproef samengesteld, die gebaseerd was op de grootste representatieve, door deze producenten vervaardigde en verkochte hoeveelheden die binnen de beschikbare tijd redelijkerwijs konden worden onderzocht. Op basis van de antwoorden van de producenten selecteerde de Commissie vijf ondernemingen in vier lidstaten. Een van de oorspronkelijk in de steekproef opgenomen producenten werkte vervolgens niet mee en werd door een andere vervangen. Wat het productievolume betreft, zijn de vijf ondernemingen in de steekproef goed voor 49 % van de totale productie in de Gemeenschap. Overeenkomstig artikel 17, lid 2, van de basisverordening werd overleg gepleegd met de betrokken partijen; zij maakten geen bezwaar tegen de selectie. Daarnaast werd de overige producenten in de Gemeenschap verzocht bepaalde algemene gegevens voor de schadeanalyse te verstrekken. Gezien het geringe aantal reacties van de importeurs werd besloten dat het niet nodig was een steekproef van importeurs samen te stellen.
1.5. Formulieren voor behandeling als marktgerichte onderneming of voor individuele behandeling
(13)
Om producenten/exporteurs in Oekraïne de gelegenheid te bieden een verzoek om behandeling als marktgerichte onderneming of om een individuele behandeling in te dienen, heeft de Commissie de haar bekende betrokken Oekraïense producenten/exporteurs de benodigde formulieren toegezonden. Drie groepen producenten/exporteurs en de met hen verbonden ondernemingen hebben verzoeken om behandeling als marktgerichte onderneming of om een individuele behandeling (indien uit het onderzoek blijkt dat niet aan de voorwaarden voor behandeling als marktgerichte onderneming wordt voldaan) ingediend.
1.6. Vragenlijsten
(14)
De Commissie heeft alle haar bekende belanghebbenden en alle andere ondernemingen die zich binnen de in het bericht van inleiding vermelde termijn hadden aangemeld, een vragenlijst toegezonden. Er zijn antwoorden ontvangen van drie Roemeense producenten/exporteurs en twee met hen verbonden ondernemingen, van twee groepen Russische producenten/exporteurs en vijf met hen verbonden ondernemingen, waarvan drie in de Gemeenschap, en van drie groepen Oekraïense producenten/exporteurs en met hen verbonden ondernemingen. Ook vijf producenten uit de Gemeenschap hebben de vragenlijst ingevuld en opgestuurd. Hoewel zes importeurs op het steekproefformulier hebben gereageerd, hebben er slechts drie meegewerkt door de vragenlijst volledig in te vullen. Een andere importeur stemde in met een controlebezoek in zijn onderneming, ook al had hij de vragenlijst niet beantwoord.
(15)
De Commissie heeft alle gegevens die zij nodig achtte om de dumping, de hieruit voortvloeiende schade en het belang van de Gemeenschap vast te stellen, verzameld en gecontroleerd. Bij de volgende bedrijven werd ter plaatse een controle verricht:
Producenten in de Gemeenschap
-
Dalmine S.p.A., Bergamo, Italië
-
Rohrwerk Maxhütte GmbH, Sulzbach-Rosenberg, Duitsland
-
Tubos Reunidos S.A., Amurrio, Spanje
-
Vallourec & Mannesmann France S.A., Boulogne Billancourt, Frankrijk
-
V&M Deutschland GmbH, Düsseldorf, Duitsland
Producenten/exporteurs in Roemenië
-
S.C. T.M.K. - Artrom S.A., Slatina
-
S.C. Silcotub S.A., Zalau
-
S.C. Mittal Steel Roman S.A., Roman
Producenten/exporteurs in Rusland
-
Volzhsky Pipe Works Open Joint Stock Company (Volzhsky), Volzjski
-
Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works (Tagmet), Taganrog
-
Joint Stock Company Pervouralsky Novotrubny Works (Pervouralsky), Pervoeralsk
-
Joint Stock Company Chelyabinsk Tube Rolling Plant (Chelyabinsk), Tsjeljabinsk
Verbonden onderneming in Rusland
-
CJSC Trade House TMK, Moskou
Producenten/exporteurs in Oekraïne
-
CJSC Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube, Nikopol
-
CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist (Yutist), Nikopol
-
OJSC Dnepropetrovsk Tube Works (DTW), Dnjepropetrovsk
-
OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (NTRP), Dnjepropetrovsk
Verbonden handelaar in Oekraïne
-
SPIG Interpipe, Dnjepropetrovsk, verbonden met NTRP en Niko Tube
Verbonden handelaar in Zwitserland
-
SEPCO S.A., Lugano, verbonden met NTRP en Niko Tube
Verbonden importeur
-
Sinara Handel GmbH, Keulen, verbonden met Artrom
Niet-verbonden importeurs
-
Thyssen Krupp Energostal S.A., Torun, Polen
-
Assotubi S.p.A., Cesena, Italië
-
Bandini Sider S.R.L., Imola, Italië
1.7. Onderzoektijdvak
(16)
Het onderzoek naar de dumping en de hieruit voortvloeiende schade had betrekking op de periode van 1 januari 2004 tot en met 31 december 2004 (het „onderzoektijdvak”). Het onderzoek naar de trends die relevant waren voor de schadebeoordeling, bestreek de periode van 1 januari 2001 tot het eind van het onderzoektijdvak („de beoordelingsperiode”).
2. BETROKKEN PRODUCT EN SOORTGELIJKE PRODUCTEN
2.1. Betrokken product
(17)
Bij het product gaat het om bepaalde naadloze buizen en pijpen („NBP”), van ijzer of van staal, met rond profiel, een uitwendige diameter van niet meer dan 406,4 mm en een koolstofequivalentiewaarde (carbon equivalent value, CEV) van niet meer dan 0,86 volgens de formule en chemische analyse van het Internationaal Instituut voor Lastechniek. Het betrokken product wordt thans ingedeeld onder de GN-codes ex 7304 10 10, ex 7304 10 30, ex 7304 21 00, ex 7304 29 11, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 en ex 7304 59 93 (12) (TARIC-codes 7304101020, 7304103020, 7304210020, 7304291120, 7304318030, 7304395830, 7304399230, 7304399320, 7304518930, 7304599230 en 7304599320).
(18)
Het betrokken product wordt op allerlei gebieden toegepast: als transportbuizen voor vloeistoffen, als palen in de bouwnijverheid, voor mechanisch gebruik, als gas- of ketelbuizen en als boorpijpen, exploitatiebuizen en bekledingsbuizen voor de oliewinning (oil country tubular goods, „OCTG”).
(19)
NBP worden in allerlei vormen aan de gebruikers geleverd. Ze kunnen bijvoorbeeld zijn gegalvaniseerd, voorzien zijn van schroefdraad, geen warmtebehandeling hebben ondergaan, speciale uiteinden hebben, verschillende diameters hebben of op maat zijn gezaagd. Er bestaan geen algemene standaardmaten voor de buizen; de meeste worden voor de klant op maat gemaakt. Normaliter worden NBP aan elkaar gelast. In speciale gevallen kunnen ze evenwel door middel van schroefdraad met elkaar worden verbonden, of worden ze los gebruikt, maar het is altijd mogelijk ze te lassen. Het onderzoek heeft aangetoond dat alle NBP dezelfde fysische, chemische en technische basiskenmerken en dezelfde basistoepassingen hebben.
(20)
De productdefinitie voor deze procedure werd door sommige belanghebbenden aangevochten. Sommige beweerden dat bepaalde producttypen die onder de productdefinitie vallen, afwijkende mechanische en chemische basiskenmerken hebben (zie overwegingen 21-26). Verder betwistten diverse partijen het gebruik van het lasbaarheidscriterium en de hieraan gekoppelde CEV-drempel (zie overwegingen 27-36). Ten slotte vroeg één partij de zogenaamde „gecertificeerde NBP” van de productdefinitie uit te sluiten (zie overweging 37).
(21)
Beweerd werd dat sommige tot de productdefinitie behorende producttypen, namelijk OCTG en gasbuizen, andere mechanische en chemische basiskenmerken en een ander eindgebruik hebben dan de overige NBP en niet uitwisselbaar zijn.
(22)
De productdefinitie omvat diverse producttypen. Producttypen die tot verschillende segmenten behoren (inclusief het onderste en het topsegment), worden evenwel als een enkel product beschouwd indien er geen duidelijke scheidslijnen tussen de verschillende segmenten bestaan, dat wil zeggen als er sprake is van enige overlap en concurrentie tussen aangrenzende segmenten. Dit is bij de onderhavige procedure het geval, aangezien het bewijs werd geleverd dat de gelegeerde en niet-gelegeerde buizen waarop het onderzoek betrekking had, voor hetzelfde eindgebruik kunnen worden aangewend en dat er binnen de categorieën niet-gelegeerde en gelegeerde buizen geen duidelijke scheidslijnen bestaan.
(23)
Wat de OCTG en de gasbuizen betreft, is bij het onderzoek gebleken dat bijvoorbeeld hun chemische kenmerken vergelijkbaar zijn met die van de overige NBP-typen daar zij onder de CEV-drempel van 0,86 vallen. Zij hebben ook andere basiskenmerken met de overige producttypen gemeen, bijvoorbeeld de uitwendige diameter en de wanddikte.
(24)
Wat het eindgebruik van de OCTG en de gasbuizen betreft, stelden bepaalde producenten/exporteurs dat deze voor andere toepassingen worden gebruikt dan en niet uitwisselbaar zijn met de overige NBP-typen. Vastgesteld werd evenwel dat gladde OCTG, die momenteel worden ingedeeld onder GN-code 7304 21 00 en die in de bouwnijverheid worden gebruikt, uitwisselbaar zijn met andere niet-gelegeerde stalen buizen, die momenteel onder GN-code 7304 39 58 worden ingedeeld. Er is derhalve ten minste een gedeeltelijke overlap wat het eindgebruik van de verschillende NBP-typen betreft.
(25)
Op grond hiervan wordt de bewering dat OCTG en gasbuizen niet uitwisselbaar zijn met de overige NBP-typen, van de hand gewezen.
(26)
Een andere producent/exporteur stelde dat de CEV geen chemisch kenmerk van het product is omdat deze waarde niet direct gekoppeld is aan de chemische samenstelling van NBP, maar hiervan een functie is. Weliswaar is de CEV het resultaat van een formule, maar deze is direct gekoppeld aan de chemische samenstelling van het product en maakt een vergelijking van verschillende staalkwaliteiten op het punt van de lasbaarheid mogelijk. De CEV is niet gekoppeld aan technische of mechanische kenmerken van staal, maar is alleen afhankelijk van zijn chemische samenstelling. Op grond hiervan wordt de CEV als chemisch kenmerk van het product beschouwd en wordt de stelling van de hand gewezen.
(27)
Sommige partijen stelden dat het criterium van de lasbaarheid als zodanig geen relevant kenmerk van het product is omdat een aanzienlijk deel van de producten binnen de productdefinitie (buizen met schroefdraad en OCTG-buizen) nooit worden gelast. Door lasbaarheid als criterium te kiezen worden uiteenlopende producten kunstmatig als een enkel product beschouwd.
(28)
Om te beginnen moet worden opgemerkt dat de lasbaarheid wel degelijk een chemisch en technisch kenmerk van alle NBP is (deze hangt immers af van de chemische samenstelling van het staal). Aangezien de meeste NBP aan elkaar worden gelast, is lasbaarheid een essentieel kenmerk voor de definitie van het product. Wat de buizen met schroefdraad en de OCTG betreft, die doorgaans misschien niet worden gelast, bleek uit het onderzoek dat ze wel lasbaar blijven en dit chemisch en technisch basiskenmerk dus met de overige buizen delen. Bovendien kan niet worden uitgesloten dat NBP met schroefdraad of van schroefdraad te voorzien, en OCTG enkel en alleen door iets te verwijderen, kunnen worden omgevormd tot lasbare NBP. Ten aanzien van OCTG is er bewijs dat dezelfde buis enkel op grond van het eindgebruik, in de bouw of bij de oliewinning, bij twee verschillende categorieën (en zelfs twee verschillende GN-codes) kan worden ingedeeld. Ten slotte is gebleken dat bepaalde invoer uit de betrokken landen die als OCTG was ingedeeld, niet in de olie- of gassector is gebruikt.
(29)
Een exporteur liet weten dat volgens de Europese normen slechts één staalkwaliteit geschikt is om buizen met schroefdraad te vervaardigen, zodat deze producten van de overige NBP kunnen worden onderscheiden. Uit de analyse van de verschillende normen voor OCTG is evenwel gebleken dat het niet waar is dat er voor de productie van buizen met schroefdraad maar één staalkwaliteit kan worden gebruikt.
(30)
Gezien het voorgaande wordt de lasbaarheid van NBP een geschikt criterium voor de vaststelling van de productdefinitie geacht. Het argument dat de voorgestelde definitie van het product kunstmatig uiteenlopende producten omvat, wordt derhalve van de hand gewezen.
(31)
Beweerd werd dat de CEV-drempel niet voor de productdefinitie kan worden gebruikt omdat hij geen geschikt criterium is om de lasbaarheid van verschillende NBP-typen te bepalen.
(32)
Uit het onderzoek bleek dat de CEV wel degelijk een indicator is die direct gekoppeld is aan zowel de chemische samenstelling van het staal als de lasbaarheid ervan. Een hoge CEV betekent niet alleen dat het staal meer koolstof en/of legeringen bevat, maar ook dat het staal moeilijker lasbaar is. Anderzijds betekent een lagere CEV dat het staal minder koolstof en/of legeringen bevat en beter lasbaar is. Verschillende CEV-niveaus vergen dus verschillende lascondities. Voor staal met een CEV van 0,86 zijn al speciale lascondities nodig, zodat dit staal niet normaal kan worden gelast. Omdat de CEV dus een indicator van de lasbaarheid is, wordt de CEV-drempel als een relevant criterium voor de productdefinitie beschouwd.
(33)
Een producent/exporteur stelde dat de CEV maar een van vele chemische, technische en mechanische kenmerken van staal is, zodat de CEV niet als enige kenmerk kan worden gebruikt om de productdefinitie vast te stellen. In dit verband zij opgemerkt dat de CEV een geschikt criterium voor de productdefinitie wordt geacht, maar niet het enige gebruikte criterium is. Bovendien werd de vergelijkbaarheid van producttypen op een gedetailleerder niveau aan de hand van diverse kenmerken van het product (bv. afmetingen en warmtebehandeling) vastgesteld.
(34)
Voorts stelden enkele belanghebbenden dat de CEV-drempel van 0,86 willekeurig was vastgesteld omdat de grens voor een goede lasbaarheid veel lager dan 0,86 ligt. De CEV-waarde van 0,86 is echter niet gekoppeld aan een goede lasbaarheid. De bedrijfstak van de Gemeenschap, die de klacht indiende, stelde dat het hierbij gaat om de maximale waarde waarbij niet-gelegeerd staal volgens de Europese normen voor NBP kan worden gebruikt; hij voerde hiervoor ook bewijzen aan.
(35)
Daarom werd geconcludeerd dat het gebruik van de CEV en de drempel van 0,86 een groep producten afbakent die als één product kunnen worden beschouwd. Wel vallen bijvoorbeeld roestvrij staal en buizen voor kogellagers, waarvan de CEV-waarde boven 0,86 ligt, buiten de definitie.
(36)
Gezien het voorgaande werd de door de aanvrager voorgestelde CEV-drempel in de definitie van het betrokken product gehandhaafd.
(37)
Een van de importeurs in de Gemeenschap verlangde dat zogenaamde „gecertificeerde” NBP niet onder de productdefinitie zouden vallen. Deze NBP worden volgens een gecertificeerd, door het Italiaanse ministerie van Openbare Werken goedgekeurd procédé vervaardigd en in Italië bij stabilisatiewerkzaamheden in de bouw gebruikt. Er is evenwel vastgesteld dat alle typen van het betrokken product, ook gecertificeerde NBP, dezelfde fysische, chemische en technische basiskenmerken en hetzelfde eindgebruik hebben. Er is geen bewijs gevonden op grond waarvan kan worden geconcludeerd dat het bij deze gecertificeerde buizen om een ander product gaat, dat daarom van het toepassingsgebied van de maatregelen moet worden uitgesloten (de betrokken onderneming heeft het bewijs ook niet geleverd). Dit argument moest daarom worden afgewezen.
(38)
Gezien het voorgaande werd geconcludeerd dat alle NBP, ondanks het bestaan van verschillende producttypen, voor de toepassing van deze procedure één product vormen, omdat zij dezelfde fysieke, chemische en technische basiskenmerken hebben en dezelfde basistoepassingen.
2.2. Soortgelijke producten
(39)
Het product dat vanuit Kroatië, Roemenië, Rusland en Oekraïne in de Gemeenschap wordt ingevoerd, het in die landen vervaardigde en aldaar verkochte product alsmede het product dat door de producenten uit de Gemeenschap in de Gemeenschap wordt vervaardigd en verkocht, hebben dezelfde fysische, technische en chemische basiskenmerken en dezelfde toepassingen en zijn derhalve soortgelijke producten in de zin van artikel 1, lid 4, van de basisverordening.
3. DUMPING
3.1. Algemene methode
(40)
De algemene methode die hieronder wordt uiteengezet, werd toegepast op alle meewerkende producenten/exporteurs in Kroatië, Roemenië en Rusland, alsmede op de meewerkende Oekraïense producenten/exporteurs die als marktgericht bedrijf werden beschouwd. Bij de bevindingen inzake dumping voor elk betrokken land wordt derhalve alleen beschreven wat specifiek is voor dat land.
3.1.1. Normale waarde
(41)
Overeenkomstig artikel 2, lid 2, van de basisverordening, werd eerst voor elke meewerkende producent/exporteur onderzocht of zijn binnenlandse verkoop van het betrokken product representatief was, dat wil zeggen of de totale binnenlandse verkoop ten minste 5 % van de totale uitvoer van de producent naar de Gemeenschap uitmaakte. Vervolgens onderzocht de Commissie welke typen van het betrokken product, die door ondernemingen met een representatieve binnenlandse verkoop op de binnenlandse markt waren verkocht, identiek waren aan of rechtstreeks vergelijkbaar waren met de typen die naar de Gemeenschap waren uitgevoerd.
(42)
Voor elk type van het betrokken product dat door de producenten/exporteurs op hun binnenlandse markt was verkocht en dat rechtstreeks vergelijkbaar was met het type dat naar de Gemeenschap was uitgevoerd, werd vastgesteld of de omvang van de verkoop op de binnenlandse markt voldoende representatief was in de zin van artikel 2, lid 2, van de basisverordening. De binnenlandse verkoop van een bepaald type werd voldoende representatief geacht wanneer die in het onderzoektijdvak 5 % of meer van het totale volume van de uitvoer van dat type naar de Gemeenschap bedroeg.
(43)
Vervolgens werd onderzocht of elk in representatieve hoeveelheden op de binnenlandse markt verkocht type van het betrokken product kon worden geacht te zijn verkocht in het kader van een normale handelstransactie overeenkomstig artikel 2, lid 4, van de basisverordening; hiertoe werd het aandeel van de winstgevende verkoop van het betrokken producttype aan onafhankelijke afnemers op de binnenlandse markt vastgesteld.
(44)
Wanneer van het betrokken producttype meer dan 80 % was verkocht tegen een nettoverkoopprijs die gelijk was aan of hoger was dan de berekende productiekosten en wanneer de gewogen gemiddelde prijs van dat type gelijk was aan of hoger was dan de productiekosten, werd de normale waarde afgeleid van de feitelijke binnenlandse prijs, die werd berekend als een gewogen gemiddelde van de prijzen van alle al dan niet winstgevende verkopen van dat type op de binnenlandse markt in het onderzoektijdvak. Wanneer de met winst verkochte hoeveelheid van een producttype 80 % of minder van de totale verkochte hoeveelheid van dat type bedroeg, of wanneer de gewogen gemiddelde prijs van dat type lager was dan de productiekosten, werd de normale waarde afgeleid van de op de binnenlandse markt werkelijk betaalde prijs, berekend als het gewogen gemiddelde van alleen de verkoop met winst van dat type, mits die verkoop ten minste 10 % bedroeg van de totale verkoop van dat type. In gevallen waarin minder dan 10 % van de totale verkochte hoeveelheden van een type met winst werd verkocht, werd geoordeeld dat dat type in ontoereikende hoeveelheden werd verkocht om een binnenlandse prijs op te leveren die kon dienen als een geschikte basis voor de vaststelling van de normale waarde.
(45)
Wanneer de binnenlandse prijzen van een bepaald door een exporteur/producent verkocht producttype niet konden worden gebruikt om de normale waarde vast te stellen, moest een andere methode worden toegepast. In dat geval maakte de Commissie gebruik van samengestelde normale waarden. Overeenkomstig artikel 2, lid 3, van de basisverordening werd de normale waarde dan berekend door de productiekosten van de uitgevoerde types, eventueel na correcties, te vermeerderen met een redelijk percentage voor verkoopkosten, algemene kosten en administratieve kosten (VAA-kosten) en een redelijke winstmarge. Ingevolge artikel 2, lid 6, van de basisverordening werden het percentage voor de VAA-kosten en de winstmarge afgeleid van de gemiddelde VAA-kosten en winstmarge bij verkopen van soortgelijke producten in het kader van normale handelstransacties.
3.1.2. Uitvoerprijs
(46)
In alle gevallen waarin het betrokken product naar onafhankelijke afnemers in de Gemeenschap was uitgevoerd, werd de uitvoerprijs vastgesteld overeenkomstig artikel 2, lid 8, van de basisverordening, namelijk aan de hand van de werkelijk betaalde of te betalen prijzen.
(47)
Wanneer de uitvoer via een verbonden importeur had plaatsgevonden, werd de uitvoerprijs overeenkomstig artikel 2, lid 9, van de basisverordening berekend aan de hand van de prijs waartegen de ingevoerde producten voor het eerst aan een onafhankelijke afnemer waren doorverkocht, naar behoren gecorrigeerd voor alle kosten tussen invoer en wederverkoop en voor een redelijke marge voor de VAA-kosten en de winst. Hierbij werd gebruik gemaakt van de eigen VAA-kosten van de verbonden importeur. De winstmarge werd vastgesteld op basis van de informatie die verkregen was van meewerkende niet-verbonden importeurs.
3.1.3. Vergelijking
(48)
De normale waarde en de uitvoerprijzen werden vergeleken af-fabriek. Om een billijke vergelijking tussen de normale waarde en de uitvoerprijs te kunnen maken, werden overeenkomstig artikel 2, lid 10, van de basisverordening correcties toegepast om rekening te houden met verschillen die van invloed zijn op de prijzen en de vergelijkbaarheid van de prijzen. Correcties werden toegestaan in alle gevallen waarin deze redelijk en nauwkeurig bleken en met bewijsmateriaal waren gestaafd.
3.1.4. Dumpingmarge voor de onderzochte ondernemingen
(49)
Overeenkomstig artikel 2, leden 11 en 12, van de basisverordening werd voor iedere producent/exporteur de gewogen gemiddelde normale waarde vergeleken met de gewogen gemiddelde uitvoerprijs per producttype.
(50)
Voor producenten/exporteurs waarvan werd vastgesteld dat zij een verbonden onderneming waren, werd een gewogen gemiddelde dumpingmarge berekend, wat de normale praktijk van de Commissie is voor verbonden producenten/exporteurs.
3.1.5. Residuele dumpingmarge
(51)
Voor niet-meewerkende bedrijven werd overeenkomstig artikel 18 van de basisverordening op basis van de beschikbare gegevens een residuele dumpingmarge vastgesteld.
3.2. Kroatië
3.2.1. Geen medewerking van de Kroatische exporteur
(52)
De enige producent in Kroatië, Mechel Željezara Ltd., ging om het najaar van 2004 failliet. In plaats daarvan werd door de Kroatische privatiseringsstichting, een overheidsinstelling die met de privatisering van ondernemingen in Kroatië belast is, een nieuw bedrijf, Valjaonica Cijevi Sisak d.o.o. (VCS), opgericht.
(53)
VCS stelde de Commissie ervan in kennis dat zij niet aan het lopende onderzoek kon meewerken omdat haar juridische voorganger officieel niet langer bestond en de productie van NBP in juli 2004 was beëindigd. Volgens VCS was zij niet bevoegd commerciële, boekhoud- of productiegegevens over de vroegere eigenaren te verstrekken. Omdat het derhalve niet mogelijk was om op basis van de gegevens van de onderneming zelf de dumpingmarge vast te stellen, werd deze in overeenstemming met artikel 18 van de basisverordening berekend op basis van de beschikbare feiten.
(54)
Uit de verstrekte informatie blijkt dat VCS de productie van NBP in juni 2005 weer heeft opgenomen. De onderneming kan ingevolge artikel 11, lid 3, van de basisverordening een tussentijds nieuw onderzoek aanvragen.
3.2.2. Normale waarde
(55)
Omdat geen andere informatie beschikbaar was, werd de normale waarde berekend op basis van de beschikbare feiten, d.w.z. de informatie in de klacht.
3.2.3. Uitvoerprijs
(56)
De uitvoerprijs werd berekend op basis van de gegevens van Eurostat over het onderzoektijdvak.
3.2.4. Vergelijking
(57)
In overeenstemming met artikel 2, lid 10, van de basisverordening werd de uitvoerprijs aan de hand van de informatie in de klacht gecorrigeerd voor vervoer- en verzekeringskosten en commissies.
3.2.5. Dumpingmarge
(58)
De dumpingmarges, uitgedrukt in procenten van de cif-invoerprijs, af-grens Gemeenschap, vóór inklaring, bedragen:
Onderneming
Dumpingmarge
Valjaonica Cijevi Sisak d.o.o.
29,8 %
(59)
Aangezien VCS de enige producent van het betrokken product in Kroatië is, werd de residuele dumpingmarge op hetzelfde niveau vastgesteld.
3.3. Roemenië
(60)
Drie producenten/exporteurs hebben de vragenlijst beantwoord; hiervan zijn er twee verbonden met importeurs van het betrokken product in de EU.
3.3.1. Normale waarde
(61)
Voor alle drie producenten/exporteurs was de totale omvang van de verkopen van soortgelijke producten in het binnenland representatief, zoals gedefinieerd in overweging 41. Voor de meeste producttypen werd de normale waarde afgeleid van de in het kader van normale handelstransacties door onafhankelijke afnemers in Roemenië betaalde of te betalen prijzen. Voor sommige typen waren de binnenlandse verkopen evenwel ontoereikend om als representatief te worden beschouwd, of kwamen de verkopen niet in normale handelstransacties tot stand, zodat de normale waarde moest worden berekend als beschreven in overweging 45.
3.3.2. Uitvoerprijs
(62)
Van één producent/exporteur ging de uitvoer naar de Gemeenschap gedurende het onderzoektijdvak grotendeels naar twee verbonden importeurs. Daarom werd de uitvoerprijs berekend als beschreven in overweging 46.
(63)
Deze exporteur heeft de berekening van de Commissie aangevochten omdat hij de gehanteerde winstmarge buitensporig hoog vond. Hij stelde dat de gemiddelde winstmarge die de Commissie op basis van de door de drie meewerkende niet-verbonden importeurs in de Gemeenschap verstrekte cijfers had berekend, niet representatief was omdat hij nooit producten aan die ondernemingen verkocht. Verder stelde hij dat de drie ondernemingen groter waren dan de importeurs aan wie hij zijn producten verkocht, dat bij het laatste onderzoek een lagere winstmarge was gebruikt en dat de werkelijke winst van de twee verbonden importeurs lager was dan de door de Commissie gebruikte gemiddelde winstmarge.
(64)
In dit verband zij opgemerkt dat het de vaste praktijk van de Commissie is de gewogen gemiddelde winst van niet-verbonden importeurs, indien gerechtvaardigd, te gebruiken voor de in artikel 2, lid 9, van de basisverordening bedoelde correctie. Of de exporteur zijn producten ook werkelijk aan deze ondernemingen verkocht, is voor de vaststelling van de redelijke winstmarge ingevolge artikel 2, lid 9, van de basisverordening niet van belang. Verder werd geen bewijs aangevoerd voor de invloed van de omvang van de importeur op zijn winstmarge. Tot slot kan door de relatie tussen exporteurs en de met hen verbonden importeurs kan de winst van deze importeurs in dit verband niet als basis voor de berekeningen of als referentiecijfer worden gebruikt daar het winstpeil van de verbonden importeur immers zal afhangen van de overdrachtsprijs tussen de verbonden partijen. Deze stelling werd daarom van de hand gewezen.
(65)
Een groot deel van de uitvoer van een andere producent/exporteur naar de Gemeenschap ging naar twee ondernemingen, waarvan er een verbonden is met de exporteur en de andere gedurende een gedeelte van het onderzoektijdvak ook. De laatste werkte niet mee aan het onderzoek, zodat de prijs bij wederverkoop aan onafhankelijke afnemers in de Gemeenschap niet aan de Commissie werd meegedeeld. De enige uitvoerprijzen die voor de transacties met de gedurende slechts een deel van het onderzoektijdvak met de exporteur verbonden importeur beschikbaar waren, waren de prijzen die tussen beiden waren overeengekomen. Vastgesteld werd dat deze prijzen gelijkwaardig waren aan die tussen niet-verbonden partijen. Bij een prijsvergelijking tussen de periode waarin de twee ondernemingen met elkaar waren verbonden en de periode waarin dit niet langer het geval was, bleken er inderdaad geen significante verschillen in de in rekening gebrachte prijzen per eenheid te zijn. Bovendien werden deze prijzen vergeleken met de prijzen die aan niet-verbonden afnemers in de EG in rekening werden gebracht; deze prijzen bleken met elkaar in overeenstemming te zijn. Voor die transacties werd de uitvoerprijs daarom gebaseerd op de verkoopprijzen die de Roemeense producent/exporteur aan de met hem verbonden handelsmaatschappij in rekening bracht.
(66)
Wat de transacties met de andere, aan het onderzoek meewerkende verbonden onderneming betreft, werd vastgesteld dat het betrokken product door die onderneming verder werd bewerkt voordat dit in de Gemeenschap werd doorverkocht. In dat geval kon geen prijs voor de wederverkoop van het betrokken product aan een onafhankelijke afnemer in de Gemeenschap worden vastgesteld. Er werd evenwel voldoende bewijs gevonden dat de overdrachtsprijs die de verbonden onderneming in de Gemeenschap aan de Roemeense producent/exporteur betaalde, als gelijkwaardig aan de prijs tussen niet-verbonden partijen kon worden beschouwd mits overeenkomstig artikel 2, lid 10, letter d), onder i), voor die OEM-verkopen (original equipment manufacturer) een correctie werd gemaakt voor verschillen in handelsstadium. Er is dan ook voor alle modellen een vergelijking gemaakt tussen de prijzen die in rekening zijn gebracht aan verbonden ondernemingen, en die welke aan niet-verbonden ondernemingen zijn gefactureerd. De uitvoerprijs was derhalve gebaseerd op de overdrachtsprijs.
(67)
Uit het onderzoek bleek dat de uitvoer van de derde producent/exporteur rechtstreeks naar niet-verbonden afnemers in de Gemeenschap ging. De uitvoerprijs werd daarom vastgesteld op basis van de werkelijk betaalde of te betalen prijs waartegen het betrokken product voor het eerst aan een onafhankelijke afnemer in de Gemeenschap werd verkocht, zoals beschreven in overweging 46.
(68)
Deze producent/exporteur vroeg een deel van de verkopen van het betrokken product naar de Gemeenschap bij de dumpingberekening buiten beschouwing te laten omdat de productie van bepaalde NBP-modellen op een gegeven moment tijdens het onderzoektijdvak is gestaakt. Zoals hierboven al is uiteengezet, is het de praktijk van de Commissie om bij de berekening van de gewogen gemiddelde uitvoerprijs rekening te houden met alle verkopen van het betrokken product aan niet-verbonden ondernemingen. Overigens zijn gedurende het onderzoektijdvak grote hoeveelheden van die producttypen verkocht en blijken de productie-installaties voor die NBP-typen niet te zijn ontmanteld, zodat de productie in de toekomst kan worden hervat. Het verzoek werd daarom afgewezen.
3.3.3. Vergelijking
(69)
In voorkomend geval werden overeenkomstig artikel 2, lid 10, van de basisverordening correcties aangebracht in verband met kortingen voor verschillen in hoeveelheden, kosten van vervoer, verzekering, lading, overlading, lossing en aanverwante kosten, krediet, commissies en verschillen in handelsstadium.
(70)
Eén producent/exporteur verlangde correcties voor verschillen in handelsstadium, voor extra logistieke kosten die hij bij verkopen in het binnenland wel, maar bij export niet zou hebben en voor verschillen in hoeveelheden. Hij voerde evenwel geen bewijzen voor zijn beweringen aan en ook bleek uit het onderzoek niet dat deze eisen gerechtvaardigd waren. Er werd derhalve geen rekening mee gehouden. De bewering ten aanzien van de verschillen in hoeveelheden werd gedeeltelijk van de hand gewezen, omdat de beweerde hoeveelheid niet kon worden gestaafd met ter plaatse verzameld bewijs en de door de producent/exporteur in het vragenformulier verstrekte informatie.
(71)
Een andere producent/exporteur wenste correcties voor verschillen in inflatie, valutaomrekeningen, handelsstadium en verschillen in indirecte verkoopkosten.
(72)
Wat de eis met betrekking tot een inflatiecorrectie betreft, zij opgemerkt dat de inflatie in Roemenië gedurende het onderzoektijdvak 10,8 % bedroeg, nog lang geen hyperinflatie. Omdat werd vastgesteld dat de prijsvergelijkbaarheid niet was beïnvloed, werd de eis afgewezen. De exporteur maakte bezwaar tegen deze conclusie en herhaalde zijn eis een correctie te krijgen. Hij leverde echter geen nieuw argument of bewijs om de aanvankelijke conclusie te weerleggen, waarna de afwijzing van de eis werd bevestigd. Voorgesteld werd nog de mogelijkheid van een driemaandelijkse beoordeling, maar de exporteur ging hier niet op in.
(73)
Wat de valutaomrekeningen betreft, stelde de producent/exporteur dat volgens artikel 2, lid 10, onder j), van de basisverordening een periode van 60 dagen moest worden toegestaan om rekening te houden met veranderingen in de wisselkoersen. Die bepaling kon hier niet worden toegepast omdat er tijdens het onderzoektijdvak alleen kleine schommelingen in de desbetreffende wisselkoersen zijn opgetreden en er geen sprake was van een duurzame verandering. Daarom moest deze eis worden afgewezen, en werden de valuta's in alle gevallen omgerekend tegen de koers op de factuurdatum, overeenkomstig genoemd artikel 2, lid 10, onder j).
(74)
Wat het argument over de verschillen in handelsstadium betreft, kwam uit het onderzoek naar voren dat er voor bepaalde categorieën afnemers, op wie het argument betrekking had, constante en duidelijke verschillen in functies en prijzen bestonden in de door de producent/exporteur aangegeven mate. Het argument werd daarom aanvaard voor de categorieën afnemers waarvoor de verschillen konden worden aangetoond, maar slechts gedeeltelijk voor andere categorieën afnemers waarvoor het verschil geringer bleek te zijn dan door de producent/exporteur werd gesteld. In het laatste geval werd de berekening van de correctie gebaseerd op het bij de producent/exporteur ter plaatse verzamelde bewijs.
(75)
Het argument over het verschil in indirecte verkoopkosten werd van de hand gewezen omdat dit al verwerkt is in de correctie voor verschillen in handelsstadium.
(76)
Naar aanleiding van opmerkingen van exporteurs werden enkele administratieve fouten gecorrigeerd, en werden de dumpingmarges dienovereenkomstig opnieuw berekend.
3.3.4. Dumpingmarge
(77)
Uit de vergelijking van de normale waarde met de uitvoerprijs bleek dat er sprake was van dumping. De dumpingmarges, uitgedrukt in procenten van de cif-invoerprijs, af-grens Gemeenschap, vóór inklaring, bedragen:
Onderneming
Dumpingmarge
S.C. T.M.K. - Artrom S.A.
17,8 %
S.C. Mittal Steel Roman S.A.
17,7 %
S.C. Silcotub S.A.
11,7 %
(78)
Aangezien goed werd meegewerkt (meer dan 80 % van de uitvoer van het betrokken product uit Roemenië naar de Gemeenschap) en er geen reden was aan te nemen dat er producenten/exporteurs waren die met opzet niet meewerkten, werd de residuele dumpingmarge voor alle andere exporteurs in Roemenië op hetzelfde niveau vastgesteld als die voor de meewerkende producent/exporteur S.C. T.M.K. - Artrom S.A., namelijk op 17,8 %.
3.4. Rusland
(79)
Twee groepen producenten/exporteurs hebben de vragenlijst ingevuld en teruggestuurd: de ene groep bestaat uit vier producenten en vijf verbonden ondernemingen („TMK-groep”) en de andere uit twee producenten („Pervouralsky en Chelyabinsk”).
3.4.1. Geen medewerking van de TMK-groep
(80)
De antwoorden van alle vier producenten en de vijf verbonden ondernemingen vertoonden grote manco's en waren onsamenhangend, terwijl van slechts twee verbonden ondernemingen de antwoorden ontvangen werden binnen de hiervoor gestelde termijn.
(81)
Bij twee van de vier producenten en bij één verbonden onderneming in Rusland werd een controle ter plaatse uitgevoerd, maar hierdoor kwamen alleen nog maar meer tekortkomingen in de beantwoording van de vragenlijsten aan het licht. Voor de twee bezochte producenten konden geen betrouwbare normale waarde en uitvoerprijzen worden vastgesteld omdat zowel de gegevens voor binnenlandse verkopen als die voor de uitvoer grote manco's vertoonden; de waarden en hoeveelheden kwamen niet overeen met de facturen, en de productcontrolenummers (PCN's) bleken onjuist te zijn. Verder konden geen betrouwbare gegevens over de productiekosten worden verkregen.
(82)
Gezien deze uiterst onbevredigende medewerking van de twee bezochte producenten, de zeer ontoereikende beantwoording van de vragenlijsten door de twee andere producenten in de groep, in het bijzonder het feit dat één producent geen verkoopgegevens verstrekte, en het feit dat niet binnen de gestelde termijn op aanmaningen van de Commissie werd gereageerd, werd besloten bij deze twee andere producenten geen controlebezoek uit te voeren.
(83)
Slechts twee van de drie verbonden importeurs hebben de vragenlijst uitgebreid beantwoord, maar van slechts één van hen konden de antwoorden worden nagetrokken, terwijl de wederverkoopgegevens van de andere verbonden importeur grote tekortkomingen vertoonden. Zelfs de verbonden importeurs werkten dus slechts gedeeltelijk mee, en dan nog zeer slecht.
(84)
De TMK-groep beweerde dat zij niet goed kon meewerken wegens de keuze van de PCN's, die volgens haar ontoereikend was wegens het zeer gediversifieerde productassortiment van de vier producenten. De indeling van het betrokken product in de voorgestelde PCN-structuur leverde evenwel noch voor de producenten in de Gemeenschap noch voor andere producenten/exporteurs, waarvan er enkele ook een groot NBP-productassortiment hebben, problemen op. Het argument werd daarom niet aanvaard.
(85)
Gezien het voorgaande kon de dumpingmarge voor de TMK-groep niet worden vastgesteld op basis van de door deze groep zelf verstrekte gegevens. De dumpingmarge werd daarom overeenkomstig artikel 18 van de basisverordening vastgesteld op basis van de beschikbare feiten.
3.4.1.1. Normale waarde
(86)
In dit geval werd de voor Pervouralsky en Chelyabinsk vastgestelde informatie over de normale waarde overeenkomstig artikel 18 van de basisverordening als meest geschikte beschikbare gegevens aangemerkt. Deze informatie leek de situatie op de Russische markt het best weer te geven.
(87)
Overeenkomstig artikel 2, lid 5, van de basisverordening werd de gasprijs die in de klacht voor de berekening van de productiekosten werd gebruikt, op dezelfde wijze gecorrigeerd als voor de twee meewerkende producenten om zo de marktprijzen voor gas gedurende het onderzoektijdvak weer te geven. Zie hiervoor de overwegingen 94 tot en met 99.
3.4.1.2. Uitvoerprijs
(88)
De uitvoerprijs werd berekend door de hoeveelheden en waarden die van de meewerkende producenten (zie overweging 91) werden verkregen, af te trekken van de gegevens van Eurostat voor het onderzoektijdvak.
3.4.1.3. Vergelijking
(89)
In overeenstemming met artikel 2, lid 10, van de basisverordening werd de uitvoerprijs aan de hand van de informatie in de klacht gecorrigeerd voor vervoer- en verzekeringskosten en commissies.
3.4.1.4. Dumpingmarge
(90)
Uit de vergelijking van de normale waarde met de uitvoerprijs bleek dat er sprake was van dumping. De dumpingmarge, uitgedrukt in procenten van de cif-invoerprijs, af-grens Gemeenschap, vóór inklaring, bedraagt:
Onderneming
Dumpingmarge
Volzhsky Pipe Works Open Joint Stock Company, Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works, Sinarsky Pipe Works Open Joint Stock Company and Seversky Tube Works Open Joint Stock Company
35,8 %
3.4.2. Pervouralsky en Chelyabinsk
(91)
Chelyabinsk en Pervouralsky waren gedurende het onderzoektijdvak afzonderlijke rechtspersonen, maar sinds eind 2004 zijn zij met elkaar verbonden, aangezien Chelyabinsk een meerderheidsbelang in Pervouralsky bezit en directe zeggenschap over die onderneming uitoefent. Daarom moet slechts één recht aan de groep worden opgelegd.
3.4.2.1. Normale waarde
(92)
Voor beide producenten/exporteurs waren de verkopen van het product in het binnenland representatief, zoals gedefinieerd in overweging 41. In overeenstemming met de in de overwegingen 42 tot en met 45 beschreven methoden werd voor elk producttype de normale waarde vastgesteld aan de hand van de verkoopprijzen voor alle verkopen, van de verkoopprijzen voor de winstgevende verkopen alleen of van samengestelde normale waarden.
(93)
Vastgesteld werd dat de kostenallocatie van de onderneming voor bepaalde producttypen noch de grote variatie in binnenlandse verkoopprijzen, noch de belangrijke kostenelementen weergeeft, zodat deze als onbetrouwbaar moest worden aangemerkt. Daarom werd in overeenstemming met artikel 18 van de basisverordening gebruik gemaakt van de beschikbare gegevens. In dit geval moest op basis van alle verkopen van het betrokken product een winst voor de gehele groep worden berekend, die vervolgens werd gebruikt voor de vaststelling van de normale waarden.
(94)
Wat de productiekosten, en met name de energiekosten, betreft, werd bij het onderzoek vastgesteld dat de door beide ondernemingen betaalde elektriciteitsprijzen de werkelijke productiekosten voor de gekochte elektriciteit redelijk weergaven. Dit werd in dit geval aangetoond door het feit dat de elektriciteitsprijzen in overeenstemming waren met de internationale marktprijzen, wanneer deze werden vergeleken met de prijzen in landen als Noorwegen en Canada, waar ook veel gebruik wordt gemaakt van waterkracht. Voor de gasprijzen lag de situatie evenwel anders. De door beide ondernemingen betaalde gasprijzen bleken de kosten van het gas niet redelijk weer te geven.
(95)
Op grond van gegevens in het jaarverslag van de Russische gasleverancier OAO Gazprom voor 2004 werd vastgesteld dat de door de twee Russische producenten betaalde binnenlandse gasprijs veel lager was dan de gemiddelde uitvoerprijzen van Rusland naar West- en Oost-Europa. Het verslag luidt: „De Gazprom-groep is verplicht Russische consumenten aardgas te leveren tegen prijzen die worden gereguleerd door de Federale tarievendienst. Deze prijzen zijn voortaan lager dan de internationale prijzen voor aardgas.” en verder: „OAO Gazprom werkt samen met de Russische Federatie aan een optimalisatie van de gereguleerde retailprijzen voor gas”. De prijs die de beide Russische producenten voor gas betaalden, was bovendien aanzienlijk lager dan de prijs die de Roemeense producenten en de producenten in de Gemeenschap betaalden.
(96)
Gezien het voorgaande werden de door de twee Russische NBP-producenten in het onderzoektijdvak betaalde gasprijzen niet geacht de kosten voor de productie en distributie van het gas redelijk weer te geven.
(97)
Daarom werden de gaskosten van de twee Russische producenten/exporteurs overeenkomstig artikel 2, lid 5, van de basisverordening zodanig gecorrigeerd dat ze de marktprijzen voor gas gedurende het onderzoektijdvak weergeven. Hiervoor werd uitgegaan van de prijs van naar West-Europa uitgevoerd gas, minus de vervoerkosten en de accijnzen.
(98)
Beide producenten stelden dat de kosten van het gas in hun boekhouding goed waren weergegeven en dat een correctie overeenkomstig artikel 2, lid 5, van de basisverordening niet gerechtvaardigd was. Dat de bedrijven de aan hun gasleverancier betaalde prijzen goed in hun rekeningen hadden opgenomen, wordt niet in twijfel getrokken. Toch is een correctie gerechtvaardigd omdat de prijs waartegen het gas werd gekocht geen redelijke weergave is van de kosten van de productie en distributie van het gas.
(99)
Verder stelden beide producenten dat niet bewezen is dat de door Gazprom aan industriële gebruikers in rekening gebrachte prijzen niet kostendekkend zijn. Diverse voor het publiek beschikbare bronnen steunen evenwel de aanpak van de Commissie, waaronder de beleidsnota „The Economic Survey of the Russian Federation, 2004”, die in juli 2004 door de OESO werd gepubliceerd.
3.4.2.2. Uitvoerprijs
(100)
Alle uitvoer naar de Gemeenschap ging rechtstreeks naar onafhankelijke afnemers, zodat de uitvoerprijs werd vastgesteld overeenkomstig overweging 46.
3.4.2.3. Vergelijking
(101)
In overeenstemming met artikel 2, lid 10, van de basisverordening vonden correcties plaats voor verschillen in kosten van vervoer, laden, lossen, op- en overslag, aanverwante kosten, verpakking en commissies.
3.4.2.4. Dumpingmarge
(102)
Uit de vergelijking van de normale waarde met de uitvoerprijs bleek dat er sprake was van dumping. De dumpingmarge, uitgedrukt in procenten van de cif-invoerprijs, af-grens Gemeenschap, vóór inklaring, bedraagt:
Onderneming
Dumpingmarge
Joint Stock Company Chelyabinsk Tube Rolling Plant and Joint Stock Company Pervouralsky Novotrubny Works
24,1 %
3.4.3. Conclusie over dumping ten aanzien van Rusland
(103)
Omdat de in overweging 79 genoemde ondernemingen verantwoordelijk zijn voor alle uitvoer uit Rusland naar de Gemeenschap, werd de residuele dumpingmarge op hetzelfde niveau vastgesteld als die voor de niet-meewerkende groep van producenten/exporteurs, namelijk op 35,8 %.
3.5. Oekraïne
3.5.1. Behandeling als marktgerichte onderneming
(104)
Bij de inleiding van dit onderzoek was artikel 2, lid 7, onder b), van de basisverordening van toepassing op Oekraïne. Volgens dat artikel wordt de normale waarde bij antidumpingonderzoeken betreffende invoer uit Oekraïne voor producenten die voldoen aan de criteria van lid 7, onder c), vastgesteld overeenkomstig de leden 1 tot en met 6 van genoemd artikel.
(105)
Gemakshalve worden deze criteria waaraan ondernemingen moeten voldoen om als marktgericht bedrijf te worden behandeld, hieronder in het kort uiteengezet:
-
besluiten van bedrijven worden zonder staatsinmenging van betekenis genomen als reactie op marktsignalen, en de kosten geven de marktwaarde weer;
-
bedrijven beschikken over een duidelijke basisboekhouding die onder controle staat van een onafhankelijke instantie, in overeenstemming is met de hiervoor geldende internationale normen en alle terreinen bestrijkt;
-
er zijn geen verstoringen van betekenis die nog voortvloeien uit het vroegere systeem zonder markteconomie;
-
de rechtszekerheid en stabiliteit worden gegarandeerd door faillissements- en eigendomswetten;
-
omrekening van munteenheden geschiedt tegen de marktkoers.
(106)
Drie groepen Oekraïense producenten/exporteurs verzochten om behandeling als marktgericht bedrijf overeenkomstig artikel 2, lid 7, onder b), en hebben het desbetreffende formulier voor producenten/exporteurs ingevuld.
(107)
De Commissie heeft alle benodigde informatie die deze ondernemingen in hun aanvraag hebben verstrekt, ter plaatse gecontroleerd.
(108)
Uit het onderzoek bleek dat de drie groepen Oekraïense producenten/exporteurs aan alle voorwaarden voldeden, waarna hun een behandeling als marktgerichte onderneming werd toegestaan.
(109)
De bedrijfstak van de Gemeenschap kreeg de gelegenheid hierop te reageren en voerde aan dat niet alle producenten/exporteurs aan alle in artikel 2, lid 7, onder c), genoemde criteria voldeden. Meer specifiek stelde hij dat a) de staat weer zeggenschap zou kunnen gaan uitoefenen over enkele van de geprivatiseerde producenten/exporteurs; b) de staat ingreep bij het dagelijks beheer; c) de Oekraïense arbeids-, faillissements- en eigendomswetgeving gedurende het onderzoektijdvak niet borg stond voor goede marktvoorwaarden; en d) de staat intervenieerde bij de uitvoerprijzen en de kosten van de input. Er is terdege rekening gehouden met de opmerkingen van de bedrijfstak van de Gemeenschap.
(110)
De opmerkingen bevatten echter onvoldoende bewijs dat niet zou zijn voldaan aan de vijf criteria op grond waarvan de aanvragen van de Oekraïense producenten/exporteurs om behandeling als marktgerichte onderneming ingevolge bovengenoemd artikel 2, lid 7, onder c), werden geanalyseerd. Uit het onderzoek bleek dat de staat geen bemoeienis van betekenis had met de bedrijfsvoering van de ondernemingen.
(111)
Er zij in dit verband aan herinnerd dat gedeeltelijk staatseigendom volgens de bij de Commissie gangbare praktijk op zich onvoldoende grond is om te besluiten dat niet voldaan is aan het eerste in artikel 2, lid 7, onder c), genoemde criterium.
(112)
Verder bleken de kosten van de belangrijkste inputs marktconform te zijn.
(113)
Vastgesteld werd dat de gas- en elektriciteitsprijzen overeenkomen met de gemiddelde prijzen in Oekraïne, doch lager zijn dan de prijzen in Europa en op andere markten. Dit werd echter niet toereikend geacht om te besluiten dat niet aan het eerste criterium was voldaan, aangezien de gas- en elektriciteitsprijzen maar een vrij klein deel van de productiekosten van NBP uitmaken en ze, voor zover ze verstoord bleken te zijn, voor de berekening van de dumping zijn gecorrigeerd tot marktprijzen (zie de overwegingen 119 tot en met 127).
(114)
Verder bleek bij het onderzoek dat de Oekraïense arbeids- en arbeidsvoorwaardenwetgeving in overeenstemming is met de beginselen van de markteconomie. Met name werd vastgesteld dat het de drie groepen producenten/exporteurs vrijstaat personeel aan te werven en te ontslaan.
(115)
Ook kon de bedrijfstak van de Gemeenschap de conclusie van de Commissie niet weerleggen, dat de faillissements- en eigendomswetgeving de drie groepen exporteurs goede marktvoorwaarden biedt.
(116)
Er was dan ook geen reden om de drie groepen Oekraïense producenten/exporteurs niet als marktgerichte onderneming te behandelen. Het Raadgevend Comité werd geconsulteerd en dit had geen bezwaren tegen de conclusies van de Commissie.
3.5.2. Berekening van dumping
(117)
Drie groepen producenten/exporteurs hebben de vragenlijst ingevuld en teruggestuurd. De eerste groep bestaat uit twee producenten en twee verbonden handelaars, de tweede uit één producent en twee verbonden handelaars, terwijl de derde met geen enkele bij de productie of verkoop van het betrokken product betrokken onderneming verbonden is.
3.5.3. Normale waarde
(118)
Voor alle drie groepen producenten/exporteurs was de totale omvang van de verkopen in het binnenland representatief, zoals gedefinieerd in overweging 41. Voor sommige producttypen werd de normale waarde vastgesteld aan de hand van de prijzen die onafhankelijke afnemers in Oekraïne in het kader van normale handelstransacties hadden betaald of moesten betalen, terwijl voor producttypen waarvoor de binnenlandse verkopen ontoereikend waren om als representatief te worden beschouwd, dan wel niet in normale handelstransacties tot stand kwamen, de normale waarde samengesteld werd als beschreven in overweging 45.
(119)
Wat de productiekosten, en met name de energiekosten, betreft, werd bij het onderzoek vastgesteld dat de door de drie groepen ondernemingen betaalde energieprijzen door de staat werden gereguleerd en ver onder de internationale prijzen lagen.
(120)
De prijzen die de Oekraïense elektriciteitsleveranciers, die zich in staatshanden bevinden of door de staat worden gereguleerd, aan de drie groepen producenten/exporteurs in rekening brachten, werden vergeleken met de prijzen in Roemenië en met die in de Gemeenschap voor dezelfde algemene categorie van elektriciteitsgebruikers. In alle gevallen bleken de prijzen aanzienlijk onder die in Roemenië en de Gemeenschap te liggen, zodat werd geconcludeerd dat de door de Oekraïense exporteurs betaalde elektriciteitsprijzen geen redelijke weergave van de werkelijke productie- en verkoopkosten van de gekochte elektriciteit waren.
(121)
De drie meewerkende Oekraïense exporteurs tekenden bezwaar aan tegen deze conclusies. Zij stelden dat de in hun jaarverslagen genoemde kosten de werkelijk aan hun elektriciteitsleveranciers betaalde prijs weergaven. Geen van de aangevoerde argumenten bood evenwel een verklaring voor de verschillen met de prijzen in Roemenië en de gemiddelde prijzen in de Gemeenschap. Daarom werden bovenstaande conclusies bevestigd.
(122)
Dezelfde aanpak werd gevolgd voor de gasprijzen. Een vergelijking liet zien dat de gasprijzen die de leveranciers, die zich in staatshanden bevinden of door de staat worden gereguleerd, aan Oekraïense exporteurs in rekening brachten, ongeveer de helft bedroegen van de prijzen in Roemenië en ook aanzienlijk lager waren dan de prijzen die in de Gemeenschap aan dezelfde algemene categorie van gasafnemers in rekening werden gebracht.
(123)
Gedurende het onderzoektijdvak betrok Oekraïne een groot gedeelte van zijn gas uit Rusland. In zijn jaarverslag over 2004 stelde OAO Gazprom: „Bij zijn leveranties aan GOS-landen streefde OAO (Gazprom) zijn belangrijkste strategische doelstelling na, te zorgen voor het juiste klimaat voor een onbelemmerde doorvoer van Russisch gas naar Europa via hun grondgebied”, en verder nog: „In het boekjaar werd 84,9 % van de totale hoeveelheid aan Oekraïne geleverd gas behandeld als betaling voor diensten in verband met de doorvoer.” De uitvoerprijs van het gas van Rusland naar Oekraïne was daarom geen goede vergelijkingsbasis om vast te stellen of de door de Oekraïense exporteurs betaalde gasprijzen de kosten in verband met de productie en de verkoop van het gekochte gas goed weergaven, want deze uitvoerprijs kan zijn beinvloed door de ruilhandelsovereenkomst.
(124)
Bovendien werden de door de Oekraïense producenten/exporteurs betaalde prijzen vergeleken met de gemiddelde uitvoerprijs van Rusland naar West- en Oost-Europa, zoals hierboven vastgesteld, en met de gemiddelde gasprijzen in Noord-Amerika, die aan de hand van de Nymex Henry Hub-index voor gas werden vastgesteld. In beide gevallen bleken ze aanzienlijk lager te zijn.
(125)
Gezien het voorgaande werd geconcludeerd dat de door de Oekraïense producenten/exporteurs betaalde gasprijzen, die in een direct verband stonden met de door OAO Gazprom aangegeven prijs voor uitvoer naar Oekraïne en waarvan werd vastgesteld dat ze zeer waarschijnlijk werden beïnvloed door een ruilhandelsovereenkomst, geen redelijke weergave waren van de kosten in verband met de productie en de verkoop van het gekochte gas.
(126)
Ook in dit geval tekenden de drie meewerkende Oekraïense exporteurs bezwaar aan tegen deze conclusies en stelden zij dat de in hun jaarverslag genoemde kosten de werkelijk aan hun gasleveranciers betaalde prijs weergaven. Zij konden met hun argumenten bovengenoemde conclusies evenwel niet weerleggen, aangezien de prijs van het door Rusland aan Oekraïne geleverde gas sterk beïnvloed werd door een overeenkomst over de doorvoer van gas door Oekraïne, die ten tijde van het onderzoektijdvak van kracht was, zoals door het jaarverslag van OAO Gazprom voor 2004 bevestigd wordt.
(127)
Overeenkomstig artikel 2, lid 5, van de basisverordening werden de gas- en elektriciteitskosten van de Oekraïense producenten/exporteurs derhalve zodanig gecorrigeerd dat ze de kosten in verband met de productie en verkoop van gas en elektriciteit gedurende het onderzoektijdvak redelijk weergaven. De correctie was gebaseerd op het gemiddelde van de prijzen die gedurende het onderzoektijdvak werden waargenomen in Roemenië, een markteconomie die ook gas uit Rusland invoert en ongeveer even ver van de Russische aardgasvelden af ligt. De gemiddelde prijs voor Roemenië werd gebaseerd op de geverifieerde gegevens die bij Roemeense producenten/exporteurs van het betrokken product werden verzameld. Deze gemiddelde prijs wijkt overigens niet sterk af van de hierboven voor Rusland vastgestelde gemiddelde uitvoerprijs voor gas.
(128)
Eén exporteur stelde dat de voor de berekening van de normale waarde gehanteerde winstmarge hoger was dan zijn gemiddelde winst op verkopen op de binnenlandse markt. Deze bewering werd van de hand gewezen omdat het bij het voor de berekening van de normale waarde gebruikte winstcijfer ging om de winst die wordt berekend overeenkomstig de van toepassing zijnde bepaling, namelijk de eerste zin van artikel 2, lid 6, van de basisverordening. De gehanteerde winstmarge was dus gelijk aan de winstmarge bij de productie en verkoop, in het kader van normale handelstransacties, van soortgelijke producten op de binnenlandse markt van Oekraïne. Deze winstmarge werd berekend aan de hand van de informatie die de onderneming op de vragenlijst had verstrekt en die kon worden nagetrokken.
3.5.4. Uitvoerprijs
(129)
Twee groepen producenten/exporteurs lieten verreweg het grootste deel van hun export lopen via een verbonden handelsonderneming in een derde land. Voor hen werd de uitvoerprijs vastgesteld op basis van de prijs bij wederverkoop die de verbonden handelsondernemingen aan de eerste onafhankelijke afnemers in de Gemeenschap in rekening brachten, afgezien van een paar transacties die overeenkwamen met directe verkopen van die producenten/exporteurs aan onafhankelijke afnemers in de Gemeenschap. In dat geval werd de uitvoerprijs bepaald als de prijs die werkelijk voor het product werd betaald of moest worden betaald toen het uit Oekraïne naar de Gemeenschap werd uitgevoerd.
(130)
Een andere producent/exporteur verkocht alleen aan onafhankelijke afnemers in de Gemeenschap, en daarom werd de uitvoerprijs overeenkomstig overweging 46 vastgesteld op basis van de prijs die werkelijk voor het product werd betaald of moest worden betaald toen het uit Oekraïne naar de Gemeenschap werd uitgevoerd.
3.5.5. Vergelijking
(131)
In voorkomend geval vonden overeenkomstig artikel 2, lid 10, van de basisverordening correcties plaats voor verschillen in kosten voor vervoer, verzekering, laden, lossen, op- en overslag, aanverwante kosten, krediet en commissies.
(132)
Voor de twee groepen producenten/exporteurs die hun verkopen meestal via verbonden handelaars afwikkelden, werd in dat geval de uitvoerprijs overeenkomstig artikel 2, lid 10, onder i), van de basisverordening gecorrigeerd voor een commissie, aangezien deze verbonden handelaars een taak hebben die vergelijkbaar is met die van een tussenpersoon die op commissiebasis werkt. De hoogte van de commissie werd berekend aan de hand van rechtstreeks bewijsmateriaal over de uitoefening van die taak. Bij de berekening van de commissie werd rekening gehouden met de VAA-kosten van de verbonden handelaars bij de verkoop van het door de Oekraïense producenten vervaardigde product en met een redelijke winstmarge. Deze werd gebaseerd op het gewogen gemiddelde van de winstmarges voor verkopen van soortgelijke producten aan niet-verbonden afnemers van de drie niet-verbonden importeurs in de Gemeenschap, die aan het onderzoek meewerkten en die informatie verschaften die werd nagetrokken.
(133)
De twee groepen exporteurs hebben de berekening van de Commissie aangevochten omdat zij de voor de correctie gebruikte winstmarge buitensporig hoog vonden. Een groep van exporteurs beweerde dat een van de niet-verbonden importeurs slechts een type buizen invoerde en doorverkocht, terwijl dat type door de Oekraïense exporteur niet in de EG werd verkocht. Bovendien stelden beide groepen exporteurs dat de berekende gemiddelde winstmarge, die was afgeleid van de door de drie meewerkende niet-verbonden importeurs in de Gemeenschap verstrekte cijfers, niet redelijk was omdat de gewogen gemiddelde winstmarge boven het streefwinstniveau van de bedrijfstak van de Gemeenschap lag.
(134)
De bewering dat de winstmarge die als grondslag voor de correctie gebruikt werd, hoger was dan het streefcijfer voor de bedrijfstak van de Gemeenschap, is evenwel niet relevant. De winstmarges worden in een verschillende context vastgesteld en dienen een verschillend doel. Bovendien bewijst dit niet dat de gebruikte winstmarge onredelijk is. In dit verband zij eraan herinnerd dat de gehanteerde winstmarge gebaseerd was op geverifieerde informatie over het onderzoektijdvak, die door meewerkende ondernemingen was verstrekt. Verder is niet aangetoond hoe de verkoop van soortgelijke producttypen door deze meewerkende ondernemingen de berekening van de winstmarge zou hebben beïnvloed. De correctie, ingevolge artikel 2, lid 10, onder i), van de basisverordening, voor verkopen via de verbonden handelsondernemingen, wordt dan ook gehandhaafd.
(135)
Naar aanleiding van opmerkingen van exporteurs werden enkele administratieve fouten gecorrigeerd, en werden de dumpingmarges dienovereenkomstig opnieuw berekend.
3.5.6. Dumpingmarge
(136)
Uit de vergelijking van de normale waarde met de uitvoerprijs bleek dat er sprake was van dumping. De dumpingmarges, uitgedrukt in procenten van de cif-invoerprijs, af-grens Gemeenschap, vóór inklaring, bedragen:
Onderneming
Dumpingmarge
OJSC Dnepropetrovsk Tube Works
12,3 %
CJSC Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube and OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant
25,1 %
CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist
25,7 %
(137)
Aangezien goed werd meegewerkt (meer dan 80 % van de uitvoer van het betrokken product uit Oekraïne naar de Gemeenschap) en er geen reden was aan te nemen dat er producenten/exporteurs waren die met opzet niet meewerkten, werd de residuele marge voor alle andere exporteurs in Oekraïne op hetzelfde niveau vastgesteld als die voor de meewerkende producent/exporteur CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist, namelijk op 25,7 %.
4. SCHADE
4.1. Productie in de Gemeenschap
(138)
De klacht werd ingediend namens acht ondernemingen in de Gemeenschap, waarvan bekend is dat zij het betrokken product vervaardigen. Zij zijn gevestigd in Duitsland, Italië, Spanje, Frankrijk en Oostenrijk en vertegenwoordigen 62 % van de productie in de Gemeenschap, die gedurende het onderzoektijdvak 2 618 771 ton beliep.
(139)
Bij de inleiding van de procedure waren er nog twaalf andere producenten in de Gemeenschap bekend, die geen klacht indienden en die gevestigd zijn in het Verenigd Koninkrijk, Polen, Tsjechië, Zweden, Italië en Slowakije. Er werd ook contact opgenomen met andere, ten tijde van de inleiding van de procedure nog niet bekende producenten in de Gemeenschap; zij waren vooral gevestigd in de nieuwe lidstaten. Slechts twee van deze producenten verschaften basisinformatie over hun productie en verkoop van soortgelijke producten gedurende de beoordelingsperiode. Op basis van deze gegevens werd de productie van soortgelijke producten in de Gemeenschap gedurende het onderzoektijdvak berekend op 2 618 771 ton.
4.2. De bedrijfstak van de Gemeenschap
(140)
Onderstaande EU-producenten steunden de klacht:
-
Dalmine S.p.A., Bergamo, Italië
-
Rohrwerk Maxhütte GmbH, Sulzbach-Rosenberg, Duitsland
-
Tubos Reunidos S.A., Amurrio, Spanje
-
Vallourec & Mannesmann France S.A., Boulogne Billancourt, Frankrijk
-
V&M Deutschland GmbH, Düsseldorf, Duitsland
-
Voest Alpine Tubulars GmbH, Kinderberg-Aumuehl, Oostenrijk.
(141)
Omdat deze acht meewerkende producenten goed zijn voor 61 % van de productie van het betrokken product in de Gemeenschap, vormen zij de bedrijfstak van de Gemeenschap in de zin van artikel 4, lid 1, en artikel 5, lid 4, van de basisverordening.
(142)
Overigens is een van de klagende producenten (Dalmine) verbonden met een van de meewerkende Roemeense producenten/exporteurs (Silcotub) en voerde Dalmine het betrokken product van Silcotub in. Bij controle bleek deze invoer evenwel gering te zijn in vergelijking met de productie van Dalmine zelf en voornamelijk een aanvulling op zijn eigen assortiment te vormen. Daarom werd geconcludeerd dat deze relatie niet van dien aard was dat deze producent van de definitie van de bedrijfstak van de Gemeenschap zou moeten worden uitgesloten.
4.3. Verbruik in de Gemeenschap
(143)
Het verbruik in de Gemeenschap werd vastgesteld aan de hand van het volume van de verkoop op de interne markt door de vijf producenten uit de Gemeenschap die in de steekproef waren opgenomen en door alle andere producenten in de Gemeenschap die informatie terzake verstrekten, plus de invoer uit alle derde landen voor alle relevante GN-codes volgens cijfers van Eurostat.
(144)
Aan de hand van deze gegevens kon worden vastgesteld dat het verbruik in de beoordelingsperiode met 8 % was teruggelopen, van 2 149 024 ton in 2001 tot 1 985 361 ton in 2004. Eerst nam het verbruik tussen 2001 en 2002 met 14 % af, waarna het in 2003 stabiel bleef en in 2004 weer aantrok tot 1 985 361 ton. Het verbruik van NBP is gerelateerd aan de conjunctuurcyclus en met name aan de ontwikkelingen in de olie- en gassector. De toename van het verbruik in het onderzoektijdvak zou kunnen worden verklaard door de hoge olie- en gasprijzen in 2004, waardoor investeringen in die sector werden gestimuleerd en de vraag naar bepaalde NBP toenam.
Tabel 1
2001
2002
2003
2004 (onderzoektijdvak)
Verbruik in de Gemeenschap (ton)
2 149 024
1 855 723
1 851 502
1 985 361
Index
100
86
86
92
4.4. Invoer van NBP uit de betrokken landen
(145)
De Commissie is nagegaan of de gevolgen van de invoer van NBP uit Kroatië, Oekraïne, Roemenië en Rusland overeenkomstig artikel 3, lid 4, van de basisverordening cumulatief moesten worden beoordeeld.
(146)
Zoals hierboven is uiteengezet, is uit het onderzoek gebleken dat de voor elk van de vier landen vastgestelde gemiddelde dumpingmarge boven de minimale dumpingmarge, als bedoeld in artikel 9, lid 3, van de basisverordening, ligt en dat het volume van de invoer uit geen van deze landen verwaarloosbaar is in de zin van artikel 5, lid 7, van de basisverordening (hun marktaandeel bedroeg in het onderzoektijdvak respectievelijk 1,3 % voor Kroatië, 4,3 % voor Roemenië, 4,6 % voor Oekraïne en 11,3 % voor Rusland).
(147)
Het importvolume nam toe voor alle betrokken landen, behalve voor Oekraïne vanwaar de invoer gedurende de gehele beoordelingsperiode op een hoog peil bleef. De prijsontwikkeling van de invoer is voor alle betrokken landen min of meer gelijk en de prijzen van de bedrijfstak van de Gemeenschap worden sterk onderboden. Het gemiddelde prijspeil van de invoer uit de betrokken landen lag steeds duidelijk onder dat van de bedrijfstak van de Gemeenschap. De prijzen van de invoer uit Kroatië, Oekraïne en Roemenië lagen min of meer op hetzelfde niveau. Voor Rusland lag het prijspeil nog een stuk lager, maar dat kan het resultaat zijn van het feit dat het bij de uitvoer naar de Gemeenschap om een afwijkende productmix gaat. Zoals hierboven is uiteengezet, is vastgesteld dat het uit de vier landen ingevoerde betrokken product en de door de bedrijfstak van de Gemeenschap vervaardigde en verkochte soortgelijke producten dezelfde fysische, technische en chemische basiskenmerken en hetzelfde eindgebruik hebben. Bovendien werden alle producten via soortgelijke verkoopkanalen aan dezelfde afnemers verkocht en bleken ze met elkaar te concurreren.
(148)
Op basis van het voorgaande werd geconcludeerd dat voldaan werd aan alle voorwaarden die de cumulatie van de invoer van NBP uit de vier bij het onderzoek betrokken landen rechtvaardigen.
(149)
Enkele producenten/exporteurs in Oekraïne en Roemenië stelden dat de invoer uit hun land bij de analyse van de schade en het oorzakelijk verband niet met die uit de andere landen mag worden gecumuleerd omdat het invoervolume zich anders zou ontwikkelen. De invoertrend is echter maar een van de vele parameters die in dit verband worden onderzocht. Dat het invoerpeil niet voor alle landen gelijk is, is als zodanig geen reden om niet te cumuleren. In overweging 147 zijn de overeenkomsten tussen de invoer uit de vier landen in het onderzoek beschreven. Op grond hiervan en omdat er verder geen aanwijzingen zijn voor een gebrek aan concurrentie, is het niet mogelijk het effect van de invoer uit deze vier landen enkel en alleen op basis van de ontwikkeling van het volume te onderscheiden. De hierboven beschreven overeenkomsten rechtvaardigen daarentegen juist een cumulatieve beoordeling.
(150)
In dit geval is voor alle vier landen, dus ook voor Oekraïne en Roemenië, vastgesteld dat de ingevoerde producten en de in de Gemeenschap vervaardigde producten dezelfde fysische en/of chemische basiskenmerken hebben (zie overweging 39 over soortgelijke producten). Bovendien was de invoer uit elk van de vier landen significant, dat wil zeggen hoger dan de in artikel 5, lid 7, van de basisverordening gedefinieerde drempel voor verwaarloosbaarheid. De invoer uit Oekraïne en Roemenië heeft immers een marktaandeel van meer dan respectievelijk 4,5 % en 4,3 %. Hier komt nog bij dat bij de invoer uit alle vier landen de prijzen van de bedrijfstak van de Gemeenschap aanzienlijk werden onderboden (van 22 % tot 43 %), waarbij het voor Oekraïne om 36 % en voor Roemenië om 22 % ging (zie hieronder). Op basis hiervan werd geconcludeerd dat voldaan werd aan alle voorwaarden voor een cumulering van de invoer uit de vier bij het onderzoek betrokken landen met het oog op de analyse van de schade en het oorzakelijk verband. Het verzoek om niet te cumuleren moest derhalve worden afgewezen.
(151)
De invoer uit de vier betrokken landen nam toe van 304 268 ton in 2001 tot 426 186 ton in het onderzoektijdvak. Het gecombineerde marktaandeel steeg van 14,2 % in 2001 tot 21,5 % in het onderzoektijdvak. Dit terwijl het verbruik terugliep.
Tabel 2
2001
2002
2003
2004 (onderzoektijdvak)
Invoer (ton)
304 268
307 441
342 626
426 186
Index
100
101
113
140
Marktaandeel
14,2 %
16,6 %
18,5 %
21,5 %
(152)
De gewogen gemiddelde prijs van de invoer van NBP uit de vier landen nam toe met 16 %, van 433 EUR per ton in 2001 tot 501 EUR per ton in het onderzoektijdvak. Tussen 2001 en 2002 zijn de prijzen eerst met 3 % gedaald, van 433 tot 418 EUR, en in 2003 nog eens tot 397 EUR, waarna ze in 2004 sterk stegen tot 501 EUR, zodat ze toen veel hoger waren dan in 2001. De prijsstijging in het onderzoektijdvak is hoofdzakelijk te wijten aan de gestegen grondstofprijzen in het onderzoektijdvak.
Tabel 3
2001
2002
2003
2004 (onderzoektijdvak)
Gewogen gemiddelde cif-prijs, af-grens Gemeenschap (EUR/ton)
433
418
397
501
Index
100
97
92
116
(153)
Om vast te stellen of er sprake was van prijsonderbieding heeft de Commissie de gegevens over het onderzoektijdvak geanalyseerd. Hierbij werd uitgegaan van de verkoopprijzen die de bedrijfstak van de Gemeenschap in rekening bracht aan onafhankelijke afnemers, waar nodig gecorrigeerd naar het niveau af-fabriek, dat wil zeggen met uitsluiting van de kosten van het vervoer in de Gemeenschap en na aftrek van kortingen en rabatten. De prijzen voor de verschillende in de vragenlijst gedefinieerde NBP-typen werden vergeleken met de verkoopprijzen die door de exporteurs, zonder kortingen, in rekening werden gebracht, en waar nodig gecorrigeerd naar de cif-prijs af-grens Gemeenschap en een passende correctie voor de antidumpingrechten en de kosten na de invoer.
(154)
Voor de berekening van de gewogen gemiddelde onderbiedingsmarges werd gekeken naar de uitvoerprijzen van de meewerkende producenten en naar gegevens van Eurostat. Tijdens het onderzoektijdvak bedroeg de gewogen gemiddelde onderbiedingsmarge voor Rusland 43 %, voor Oekraïne 36 %, voor Roemenië 22 % en voor Kroatië 26 %.
4.5. Situatie van de bedrijfstak van de Gemeenschap
(155)
Overeenkomstig artikel 3, lid 5, van de basisverordening omvatte het onderzoek naar de gevolgen van de invoer met dumping voor de bedrijfstak van de Gemeenschap een evaluatie van alle economische factoren die gevolgen hebben voor de situatie van deze bedrijfstak in de beoordelingsperiode.
(156)
Het productievolume vertoonde een soortgelijke trend als het verbruik, maar de daling tussen 2002 en 2003 en het herstel in het onderzoektijdvak waren relatief gezien groter dan de daling en het herstel van het verbruik in dezelfde periodes. Tussen 2001 en 2002 bedroeg de daling 21 %, van 1 495 278 ton tot 1 174 414 ton. In 2003 bedroeg het productievolume slechts drie kwart van de in 2001 geproduceerde hoeveelheid. Dankzij de vraagverbetering als gevolg van de investeringen in de olie- en gasindustrie in het onderzoektijdvak nam het productievolume toen weer toe tot 1 290 258 ton.
Tabel 4
2001
2002
2003
2004 (onderzoektijdvak)
Productie (ton)
1 495 278
1 174 414
1 126 188
1 290 258
Index
100
79
75
86
(157)
De productiecapaciteit werd vastgesteld aan de hand van de nominale capaciteit van de productie-eenheden die eigendom van de bedrijfstak van de Gemeenschap waren, waarbij rekening werd gehouden met onderbrekingen in de productie en met het feit dat de capaciteit in sommige gevallen ten dele werd gebruikt voor andere producten die op dezelfde productielijnen worden vervaardigd.
(158)
De productiecapaciteit voor NBP is in de beoordelingsperiode stabiel gebleven. De bezettingsgraad nam als gevolg van het geringere productievolume met 12 procentpunten af, van 87 % tot 75 %. De grotere bezettingsgraad gedurende het onderzoektijdvak is een gevolg van het toegenomen productievolume in het onderzoektijdvak bij een onveranderde productiecapaciteit.
Tabel 5
2001
2002
2003
2004 (onderzoektijdvak)
Productiecapaciteit (ton)
1 722 350
1 717 919
1 709 605
1 709 078
Index
100
100
99
99
Bezettingsgraad
87 %
68 %
66 %
75 %
(159)
Het grootste deel van de productie wordt op bestelling gemaakt. Daarom werden de voorraden in dit geval, ondanks een voorraadstijging gedurende de beoordelingsperiode van 13 %, niet als relevante indicator voor de schade beschouwd.
Tabel 6
2001
2002
2003
2004 (onderzoektijdvak)
Voorraden (ton)
95 032
100 471
90 979
107 521
Index
100
106
96
113
(160)
Tussen 2001 en het onderzoektijdvak namen de investeringen in de productie van soortgelijke producten af van 66 852 644 EUR tot 26 101 700 EUR; ze werden alleen gedaan om de productiecapaciteit in stand te houden en niet om het productievolume te vergroten.
Tabel 7
2001
2002
2003
Onderzoektijdvak
Investeringen (EUR)
66 852 644
56 581 829
45 518 515
26 101 700
Index
100
85
68
39
(161)
Vastgesteld werd dat de verkopen van de bedrijfstak van de Gemeenschap aan verbonden afnemers plaatsvonden tegen marktprijzen; daarom werden die verkopen ook in aanmerking genomen voor de analyse van de verkopen en het marktaandeel van de bedrijfstak.
(162)
Het volume van de NBP-verkopen op de interne markt nam af van 862 054 ton in 2001 tot 725 145 ton in 2002 (16 %), en in 2003 verder tot 683 985 ton, toen de vraag volgens de bedrijfstak van de Gemeenschap uitzonderlijk laag was. Gedurende het onderzoektijdvak trok de verkoop weer aan, tot 729 555 ton, nog steeds aanzienlijk onder het niveau van 2001.
(163)
Terwijl het totale volume van de NBP-verkopen op de interne markt tussen 2001 en het onderzoektijdvak met 15 % afnam, daalde het verbruik in de Gemeenschap met slechts 8 %, zodat de bedrijfstak van de Gemeenschap 3 procentpunten van haar marktaandeel verloor. Dat daalde van 40,1 % in 2001 tot 36,7 % in het onderzoektijdvak.
Tabel 8
2001
2002
2003
Onderzoektijdvak
Verkoop in de EG (ton)
862 054
725 145
683 985
729 555
Index
100
84
79
85
Marktaandeel
40,1 %
39,1 %
36,9 %
36,7 %
(164)
De gemiddelde verkoopprijs per eenheid nam voor de bedrijfstak van de Gemeenschap tijdens de beoordelingsperiode met 10 % toe als gevolg van de gestegen grondstofprijzen, waarmee de gehele bedrijfstak te kampen had.
(165)
Nadat de gemiddelde prijs tussen 2001 en 2002 nog met 4 % was gestegen (van 672 EUR tot 701 EUR), bereikte de prijs in 2003 een dieptepunt met 651 EUR, waarna gedurende het onderzoektijdvak een aanzienlijk herstel intrad en de prijs op 736 EUR uitkwam.
(166)
Afhankelijk van het productieproces gebruikte de bedrijfstak van de Gemeenschap hetzij schroot, hetzij knuppels en ingots als grondstof voor de productie van NBP. De grondstof is de belangrijkste kostencomponent bij deze productie, zodat de prijs ervan een directe invloed op de ontwikkeling van de verkoopprijs heeft. Terwijl de grondstof in 2001 en 2002 nog 35 % van de totale productiekosten van de bedrijfstak van de Gemeenschap voor NBP uitmaakte, was dit in 2003 38 % en in 2004 al 47 %.
(167)
Vastgesteld werd inderdaad dat de gemiddelde grondstofprijzen in 2004 sterk zijn gestegen, wat tot uiting kwam in de hogere verkoopprijzen van de bedrijfstak van de Gemeenschap en ook in de invoerprijzen.
Tabel 9
2001
2002
2003
Onderzoektijdvak
Gewogen gemiddelde prijs (EUR/ton)
672
701
651
736
Index
100
104
97
110
(168)
Gedurende de beoordelingsperiode nam de gewogen gemiddelde winstgevendheid van de netto-omzet van de bedrijfstak van de Gemeenschap sterk af, van 3 % in 2001 tot - 10 % in het onderzoektijdvak. De ontwikkeling van de winstgevendheid wijkt af van die van de waarde van de verkopen. De winstgevendheid van het betrokken product was gedurende het onderzoektijdvak inderdaad negatiever dan in elk van de drie voorafgaande jaren, terwijl de verkopen in het onderzoektijdvak juist groter waren dan in 2002 en 2003. Deze ontwikkeling is te wijten aan het feit dat de stijging van de grondstofprijzen niet volledig in de verkoopprijzen kon worden verdisconteerd. Door de lage prijzen van de invoer uit de betrokken derde landen konden de hogere grondstofprijzen namelijk niet aan de eindverbruikers worden doorberekend.
Tabel 10
2001
2002
2003
Onderzoektijdvak
Winstmarge vóór belastingen
3 %
-9 %
-5 %
-10 %
(169)
De bedrijfstak van de Gemeenschap genereerde gedurende het onderzoektijdvak een negatieve kasstroom van -16 735 140 EUR. De liquiditeit van de bedrijfstak werd in 2003 sterk negatief, waarna de kasstroomsituatie weer enigszins verbeterde, maar nog lang geen positief beeld te zien gaf. De kasstroom moest worden berekend op basis van de nettowinst voor belastingen op de verkopen in en buiten de Gemeenschap, die in 2002 nog positief was (26 miljoen EUR), maar in 2003 in een groot nettoverlies (- 86 miljoen EUR) omsloeg, wat de enorme daling van de kasstroom tussen 2002 en 2003 verklaart. De kasstroom ontwikkelde zich niet hetzelfde als de winstgevendheid, aangezien de afschrijvingen, die in deze kapitaalintensieve industrie altijd hoog zijn, tussen 2002 en 2003 daalden van 51 795 853 EUR tot 48 276 850 EUR, waarna ze in het onderzoektijdvak weer toenamen tot 58 820 712 EUR. Toch bleef de kasstroomsituatie in het onderzoektijdvak negatief.
Tabel 11
2001
2002
2003
Onderzoektijdvak
Kasstroom (EUR)
68 221 405
83 464 355
-35 612 924
-16 735 140
Index
100
122
-52
-25
(170)
Het rendement op de netto-activa werd berekend door de nettowinst voor belastingen op de soortgelijke producten die in en buiten de Gemeenschap werden verkocht, uit te drukken als een percentage van de nettoboekwaarde van de vaste activa, die werden toegerekend aan de in en buiten de EG verkochte soortgelijke producten. De negatieve ontwikkeling van deze indicator na 2001 werd veroorzaakt door de afname van de investeringen in de soortgelijke producten tussen 2001 en het onderzoektijdvak en door de winst voor belastingen op de in en buiten de Gemeenschap verkochte soortgelijke producten, die in 2001 en 2002 nog positief was, maar in 2003 negatief werd. Hoewel het rendement op de activa in het onderzoektijdvak beter was dan in 2003, bedroeg het toen toch nog maar -11 %. Het voor de vaststelling van deze factor gebruikte winstcijfer was de winst die werd behaald met de binnenlandse verkopen en de uitvoer van de bedrijfstak van de Gemeenschap. Dit was nodig omdat de activa werden gebruikt voor beide verkoopkanalen en een toerekening van de activa onmogelijk was.
Tabel 12
2001
2002
2003
Onderzoektijdvak
Rendement op netto-activa
10 %
6 %
-18 %
-11 %
(171)
Op één onderneming na voerde de bedrijfstak van de Gemeenschap niet aan dat hij moeilijkheden had om voor zijn activiteiten kapitaal aan te trekken en er waren ook geen aanwijzingen in die zin, zodat werd geconcludeerd dat de bedrijfstak als geheel gedurende de gehele beoordelingsperiode in staat was kapitaal voor zijn activiteiten aan te trekken.
(172)
De werkgelegenheid in de bedrijfstak van de Gemeenschap nam in de beoordelingsperiode met 13 % af, terwijl de loonkosten met 9 % daalden.
Tabel 13
2001
2002
2003
Onderzoektijdvak
Aantal werknemers
6 058
5 424
5 276
5 245
Index
100
90
87
87
Loonkosten (EUR/jaar)
275 296 896
251 059 144
244 153 692
249 190 971
Index
100
91
89
91
(173)
De productiviteit, uitgedrukt in output (productie) per werknemer per jaar, was in het onderzoektijdvak even hoog als in 2001, nadat er in 2002 en 2003 sprake was geweest van een daling.
Tabel 14
2001
2002
2003
Onderzoektijdvak
Productiviteit (ton/werknemer)
247
217
213
246
Index
100
88
86
100
(174)
Terwijl het verbruik in de Gemeenschap tussen 2001 en het onderzoektijdvak met 8 % daalde, nam de omvang van de verkopen van de bedrijfstak van de Gemeenschap aan verbonden en niet-verbonden afnemers met 15 % af. Daarentegen nam het marktaandeel van de invoer uit de vier betrokken landen met 7,3 procentpunten toe. De verkopen van de bedrijfstak van de Gemeenschap namen gedurende de beoordelingsperiode dus veel sterker af dan de vraag.
(175)
Gezien de omvang en de prijzen van de invoer uit de vier betrokken landen kunnen de gevolgen van de grootte van de feitelijke dumpingmarge voor de bedrijfstak van de Gemeenschap niet als verwaarloosbaar worden beschouwd.
(176)
Zoals in bovenstaande analyse van de schade-indicatoren is aangetoond, is de economische en financiële situatie van de bedrijfstak van de Gemeenschap ondanks antidumpingmaatregelen ten aanzien van een deel van de betrokken productie uit Rusland en Roemenië (in 1997) en uit Kroatië en Oekraïne (in februari 2000) niet verbeterd. Uit de indicatoren blijkt ook dat de Gemeenschap zich nog steeds in een zwakke, kwetsbare positie bevindt.
4.6. Conclusie in verband met de schade
(177)
Uit de analyse van de schade-indicatoren bleek dat de toestand van de bedrijfstak van de Gemeenschap na 2001 ernstig verslechterde en in 2003 een dieptepunt bereikte. In het onderzoektijdvak lieten de indicatoren weer enige verbetering zien ten opzichte van de uiterst slechte toestand in 2003. Dit hield verband met een algemene verbetering van de marktsituatie in het onderzoektijdvak en met name met een grotere vraag naar NBP-producten door de olie- en gasindustrie. De bedrijfstak van de Gemeenschap bevond zich echter nog lang niet op het niveau van 2001, dat wil zeggen voor de toename van de invoer met dumping. De stijging van de verkoopprijzen in het onderzoektijdvak was overigens zelfs nog niet voldoende om de hogere grondstofprijzen volledig te compenseren, en al helemaal niet om de toestand van de bedrijfstak van de Gemeenschap te verbeteren.
(178)
Weliswaar lieten enkele schade-indicatoren op het eerste gezicht een stabiele (vermogen kapitaal aan te trekken, werkgelegenheid) of zelfs positieve (gemiddelde verkoopprijzen) ontwikkeling zien. Voor de meeste indicatoren (bv. winstgevendheid, investeringen, productie en verkoopvolume) was de tendens gedurende de beoordelingsperiode echter negatief. Een lichte verbetering gedurende het onderzoektijdvak ten opzichte van 2003 verandert dat beeld niet, want de belangrijkste schade-indicatoren blijven negatief.
(179)
De prijsstijging gedurende het onderzoektijdvak is niet te danken aan een verbetering van de toestand van de bedrijfstak van de Gemeenschap, maar was enkel en alleen het gevolg van de hogere grondstofprijzen. Bovendien wordt de algemene staat van de bedrijfstak van de Gemeenschap niet bepaald door bovenstaande factoren waarvan de ontwikkeling stabiel bleef. Gezien de uiterst negatieve ontwikkeling van de winstgerelateerde indicatoren is zelfs de levensvatbaarheid van de bedrijfstak in het geding, tenzij er uiterlijk op de middellange termijn iets aan deze situatie wordt gedaan.
(180)
Na de bekendmaking van de definitieve resultaten stelden sommige producenten/exporteurs dat de bedrijfstak van de Gemeenschap gedurende het onderzoektijdvak helemaal geen aanmerkelijke schade had geleden. Volgens hen bleek uit de publiekelijk beschikbare cijfers dat de bedrijfstak van de Gemeenschap financieel gezond was en dat zijn verkopen en winstgevendheid gedurende het onderzoektijdvak een positieve ontwikkeling doormaakten.
(181)
De financiële jaarcijfers van enkele producenten uit de Gemeenschap waren tijdens het onderzoektijdvak inderdaad positief, terwijl de verkoop toenam en er winst werd gemaakt. Maar ook al was de algemene financiële situatie van enkele producenten in de Gemeenschap tijdens het onderzoektijdvak tevredenstellend, relevant is in dit verband de financiële prestatie van de bedrijfstak van de Gemeenschap met betrekking tot de productie en de verkoop van soortgelijke producten op de interne markt. Aangezien deze niet het gehele productievolume van de bedrijfstak van de Gemeenschap of de volledige verkoop in de Gemeenschap uitmaken, is vastgesteld dat ondanks de over het geheel genomen goede prestatie van enkele NBP-producenten in de Gemeenschap, er ten aanzien van de in de Gemeenschap verkochte soortgelijke producten sprake was van aanmerkelijke schade.
(182)
Gezien het voorgaande wordt geconcludeerd dat de bedrijfstak van de Gemeenschap aanmerkelijke schade heeft geleden in de zin van artikel 3, lid 6, van de basisverordening.
5. OORZAKELIJK VERBAND
5.1. Inleiding
(183)
Overeenkomstig artikel 3, leden 6 en 7, van de basisverordening heeft de Commissie onderzocht of de bedrijfstak van de Gemeenschap door de invoer met dumping van het betrokken product uit de betrokken landen zodanige schade heeft geleden dat deze als aanmerkelijk kan worden beschouwd. Andere bekende factoren dan de invoer met dumping waardoor de bedrijfstak van de Gemeenschap terzelfder tijd schade kon hebben geleden, werden eveneens onderzocht om te voorkomen dat mogelijke schade door deze andere factoren aan de invoer met dumping werd toegeschreven.
5.2. Gevolgen van de invoer met dumping
(184)
De omvang van de invoer uit de vier betrokken landen steeg in de beoordelingsperiode met 40 % en het marktaandeel met 7,3 procentpunten. Terzelfder tijd lagen de gemiddelde prijzen van de invoer uit de vier betrokken landen gedurende het onderzoektijdvak 32 % onder de gemiddelde prijzen van de bedrijfstak van de Gemeenschap. De prijsstijging van de invoer met dumping tijdens het onderzoektijdvak gaf enkel de stijging van de grondstofprijzen weer. De aanzienlijke toename van de invoer uit de vier betrokken landen en de groei van hun marktaandeel in de beoordelingsperiode tegen prijzen die duidelijk onder die van de bedrijfstak van de Gemeenschap bleven, viel in de tijd samen met de duidelijke verslechtering van de algemene financiële situatie van de bedrijfstak van de Gemeenschap.
(185)
Tijdens de beoordelingsperiode namen de prijzen per eenheid van de bedrijfstak van de Gemeenschap met 10 % toe. Deze prijzen werden echter gedrukt en konden zelfs geen gelijke tred houden met de enorme stijging van de grondstofprijzen, wat wordt aangetoond door de grote verliezen van de bedrijfstak van de Gemeenschap.
(186)
Op grond van bovenstaande overwegingen lijkt de goedkope invoer uit de vier betrokken landen doorslaggevend te zijn geweest bij de verslechtering van de toestand van de bedrijfstak van de Gemeenschap, die vooral tot uiting komt in de ontoereikende ontwikkeling van de verkoopprijzen, de teruggang van de productie, het verkoopvolume en het marktaandeel, de sterke verslechtering van de winstgevendheid en de afnemende investeringen.
5.3. Gevolgen van andere factoren
(187)
Het verbruik in de Gemeenschap nam in de beoordelingsperiode met 8 % af. Deze daling kan op zichzelf echter niet als doorslaggevende oorzaak van de door de bedrijfstak van de Gemeenschap geleden schade worden beschouwd aangezien de teruggang van zijn verkopen gedurende de beoordelingsperiode procentueel groter was dan de daling van het verbruik (resp. 16 % en 14 % tussen 2001 en het eind van het onderzoektijdvak). Bovendien werd aangetoond dat de invoer uit de betrokken landen in de beoordelingsperiode toenam, en dat deze landen dus het door de bedrijfstak van de Gemeenschap verloren marktaandeel overnamen. Daarom luidde de conclusie dat de afneming van het verbruik geen belangrijke oorzaak voor de door de bedrijfstak van de Gemeenschap geleden schade kon zijn geweest.
(188)
Volgens Eurostat en de tijdens het onderzoek verzamelde informatie zijn Japan, Argentinië en de VS de belangrijkste andere derde landen waaruit NBP worden ingevoerd.
(189)
De invoer uit Japan beliep in 2001 nog 52 960 ton, maar daalde in de beoordelingsperiode met 34 % tot 34 857 ton. Het marktaandeel van deze invoer van het betrokken product, dat in 2001 nog 2,5 % bedroeg, daalde in het onderzoektijdvak tot nog maar 1,8 %. Voor de invoer uit Japan moesten prijzen worden betaald die ten minste het dubbele bedroegen van die van de bedrijfstak van de Gemeenschap. De invoer uit Japan kan dus geen negatief effect op de toestand van de bedrijfstak van de Gemeenschap hebben gehad.
(190)
De invoer uit Argentinië nam met 52 % toe, van 30 962 ton in 2001 tot 46 918 ton in het onderzoektijdvak. Als gevolg hiervan steeg ook het marktaandeel, met één procentpunt van 1,4 % in 2001 tot 2,4 % in het onderzoektijdvak. Het prijspeil van de invoer uit Argentinië bleef gedurende de gehele beoordelingsperiode ruim boven dat van de vier betrokken landen, waarbij bijvoorbeeld lag de cif-prijs per ton in het onderzoektijdvak voor invoer uit Argentinië op 660 EUR lag, terwijl de gewogen gemiddelde cif-prijs voor de vier betrokken landen 501 EUR per ton bedroeg. Bij de analyse is rekening gehouden met het feit dat een van de producenten uit de Gemeenschap verbonden is met een in Argentinië gevestigde producent/exporteur. Aangetoond werd evenwel dat de NBP die deze producent van de verbonden onderneming in Argentinië afnam, noch qua hoeveelheid noch qua prijs doorslaggevend zijn geweest voor de schade van deze specifieke producent of van de gehele bedrijfstak van de Gemeenschap.
(191)
Uit de statistieken van Eurostat blijkt dat het marktaandeel van de VS voor NBP toenam van 0,6 % in 2001 tot 1,8 % in het onderzoektijdvak. De gemiddelde verkoopprijzen bedroegen aan het begin van de beoordelingsperiode 2 414 EUR per ton, bijna vier keer zo veel als die van de bedrijfstak van de Gemeenschap, waarna ze met maar liefst 77 % daalden tot 797 EUR per ton tijdens het onderzoektijdvak, nog altijd 8 % boven de prijzen van de bedrijfstak van de Gemeenschap. Ondanks de toegenomen invoer uit de VS, kan deze gezien het prijspeil dus niet als aanmerkelijke oorzaak voor de door de bedrijfstak van de Gemeenschap geleden schade worden beschouwd.
(192)
Gesteld werd dat de invoer uit Argentinië en de VS sinds 2001 gestaag is toegenomen, dat het marktaandeel van die landen samen meer dan 4 % bedroeg en dat de VS-prijzen lager waren dan die welke door producenten/exporteurs uit drie van de vier betrokken landen in rekening werden gebracht.
(193)
De bewering dat de VS-prijzen lager waren dan die welke door drie van de vier betrokken landen in rekening werden gebracht, wordt niet geschraagd door de feiten. Meer in het algemeen luidde de conclusie dat de invoer uit de VS met name door het hoge prijspeil niet als doorslaggevende oorzaak voor de schade kan worden beschouwd.
(194)
Eén producent/exporteur stelde dat de bedrijfstak van de Gemeenschap vooral actief was in de productie en verkoop van gespecialiseerde producten (OCTG), die zouden concurreren met de invoer uit Japan, Argentinië en de Verenigde Staten. Beweerd werd dat het marktaandeel van de invoer uit deze drie landen samen tussen 2001 en het onderzoektijdvak met 1,5 procentpunt toenam en dat de invoer uit deze drie landen en niet de uit Rusland en Oekraïne ingevoerde NBP de door het bedrijfsleven van de Gemeenschap vervaardigde NBP van de markt verdrong.
(195)
Er wordt op gewezen dat de bedrijfstak van de Gemeenschap weliswaar meer nadruk legt op de vervaardiging van gespecialiseerde producten met een grotere toegevoegde waarde, maar ook allerlei andere typen NBP vervaardigt, waaronder grote hoeveelheden minder gespecialiseerde producten. In feite maken OCTG slechts een klein deel van de activiteiten van de bedrijfstak van de Gemeenschap uit: 5 % van het totale verkoopvolume en 7 % van de totale verkoopwaarde van soortgelijke producten op de interne markt gedurende het onderzoektijdvak. De toename van het gecombineerde marktaandeel van Japan, Argentinië en de Verenigde Staten met 1,5 procentpunt van 4,5 % in 2001 tot 6 % in het onderzoektijdvak kan hoogstens in geringe mate verantwoordelijk worden gesteld voor het veel grotere verlies dat de bedrijfstak van de Gemeenschap in het onderzoektijdvak leed: van 40,1 % naar 36,7 %. De stelling dat de invoer uit deze drie landen de bedrijfstak van de Gemeenschap aanmerkelijke schade heeft veroorzaakt, moet dus van de hand worden gewezen.
(196)
Volgens één producent/exporteur hielden de diensten van de Commissie geen rekening met de gevolgen van de NBP-invoer uit de nieuwe lidstaten. Met name ten aanzien van Slowakije werd beweerd dat eerder was vastgesteld dat de invoer uit dat land in de EG tegen schadelijke dumpingprijzen plaatsvond. Over die invoer werden antidumpingrechten betaald die wegvielen als gevolg van de uitbreiding in de loop van het onderzoektijdvak. Ook zou die invoer de oorzaak van het verlies aan marktaandeel van de bedrijfstak van de Gemeenschap zijn.
(197)
De omvang van de verkopen van de bedrijfstak van de Gemeenschap en van andere Europese producenten (waaronder Slowakije) namen tussen 2001 en 2004 evenwel af met respectievelijk 133 000 ton en 112 000 ton, terwijl de invoer uit de vier betrokken landen met ongeveer 120 000 ton toenam (13).
(198)
Wat de invoer uit Slowakije vóór de uitbreiding (op 1 mei 2004) betreft, kan niet worden waargemaakt dat er in de periode tussen 2001 en de uitbreiding sprake was van schadelijke dumping; er moesten immers antidumpingrechten worden betaald, teneinde ervoor te zorgen dat voor de Slowaakse producenten dezelfde concurrentievoorwaarden zouden gelden als voor de bedrijfstak van de Gemeenschap. Eventuele gevolgen van deze verkopen binnen EU-25 sedert 1 mei 2004 worden niet van dien aard geacht dat ze de conclusies inzake schade in hun tegendeel doen verkeren of het oorzakelijke verband tussen de invoer met dumping uit de vier onderzochte landen en de door de bedrijfstak van de Gemeenschap geleden schade tenietdoen. Uit een analyse van de Eurostatcijfers over de invoer van het betrokken product uit Slowakije op de interne markt vóór en na de uitbreiding blijkt dat de invoer van het betrokken product in de rest van de Gemeenschap (EU-24) in het jaar van toetreding 7 % of 5 911 ton groter was dan een jaar eerder. De omvang van deze toename is zeer gering in verhouding tot de ontwikkeling van de invoer uit de vier betrokken landen.
(199)
Gezien het bovenstaande luidt de conclusie dat het marktaandeel van de bedrijfstak van de Gemeenschap niet is verkleind als gevolg van intracommunautaire concurrentie.
(200)
Daarom wordt de stelling dat intracommunautaire concurrentie de oorzaak van het verlies aan marktaandeel door de bedrijfstak van de Gemeenschap zou kunnen zijn, van de hand gewezen.
(201)
In reactie op de bekendmaking van de definitieve conclusies stelde één producent/exporteur dat geen rekening is gehouden met de conjunctuurgevoeligheid van de staalmarkt, terwijl dit ingevolge artikel 3, lid 7, van de basisverordening wel noodzakelijk was.
(202)
Opgemerkt zij dat de producent/exporteur geen bewijs heeft aangevoerd voor zijn stelling dat de schade die de bedrijfstak van de Gemeenschap geleden heeft, het gevolg is van de conjunctuurgevoeligheid van de staalmarkt. Bovendien zou de conjunctuurgevoeligheid van de staalmarkt niet alleen gevolgen hebben voor de bedrijfstak van de Gemeenschap, maar evengoed voor de producenten/exporteurs. Een neerwaartse trend op de NBP-markt die de toestand van de bedrijfstak van de Gemeenschap negatief beïnvloedt, zou ook gevolgen hebben gehad voor de omvang van de NBP-invoer uit de vier betrokken landen, zodat ook die zou zijn afgenomen. Zoals in overweging 151 wordt beschreven, is het volume van de gecumuleerde invoer uit de vier betrokken landen tussen 2001 en 2004 ieder jaar opnieuw toegenomen. Daarom luidt de conclusie dat de conjunctuurgevoeligheid van de staalmarkt niet als oorzaak van de door de bedrijfstak van de Gemeenschap geleden schade kan worden beschouwd.
(203)
Eén onderneming stelde dat de waardedaling van de USD ten opzichte van de EUR tussen 2001 en het onderzoektijdvak een impact heeft gehad op de situatie van de bedrijfstak van de Gemeenschap, echter zonder het bewijs te leveren dat deze wisselkoersschommelingen schadelijk waren voor de prestaties van de bedrijfstak. Omdat niet met feiten is aangetoond dat de schade voor de bedrijfstak mede veroorzaakt is door een waardestijging van de EUR ten opzichte van de USD, luidt de conclusie dat de wisselkoersschommelingen niet van invloed waren geweest op het oorzakelijke verband tussen de invoer met dumping en de schade voor de bedrijfstak. Bovendien was de analyse van de bedrijfstak van de Gemeenschap gebaseerd op de financiële resultaten voor op de interne markt vervaardigde en verkochte soortgelijke producten. Aangezien het merendeel van de verkopen van de soortgelijke producten op de interne markt in EUR plaatsvond en ook alle belangrijke uitgaven in verband met de productie hoofdzakelijk in EUR werden gedaan, hadden de wisselkoersschommelingen geen grote invloed op de door de bedrijfstak van de Gemeenschap geleden schade.
(204)
Gezien de hierboven beschreven ontwikkeling van de hoeveelheden, prijzen en marktaandelen van de invoer uit andere derde landen luidt de conclusie dat de aanmerkelijke schade die de bedrijfstak van de Gemeenschap heeft geleden, niet aan deze invoer kan worden toegeschreven.
(205)
Twee producenten/exporteurs hebben aangevoerd dat de geringere winstgevendheid veroorzaakt werd door de hogere grondstofprijzen en daarom niet gekoppeld kon worden aan de invoer met dumping uit de betrokken landen. Inderdaad zijn de prijzen van schroot en knuppels, de belangrijkste grondstoffen voor de productie van NBP, in de beoordelingsperiode sterk gestegen. Twee producenten uit de Gemeenschap toonden aan dat de schrootprijs voor hen tussen het laatste kwartaal van 2003 en het laatste kwartaal van het onderzoektijdvak was gestegen, voor de een met 66 % en voor de ander met 77 %. Eén producent uit de Gemeenschap liet zien dat over de gehele beoordelingsperiode, van 2001 tot het onderzoektijdvak, de schrootprijs meer dan verdubbelde, van 99 EUR per ton in 2001 tot 253 EUR per ton in het onderzoektijdvak. Een soortgelijke ontwikkeling kon worden waargenomen bij de gemiddelde prijzen van knuppels.
(206)
Zoals in overweging 168 is uitgelegd, werd de aanmerkelijke schade voor de bedrijfstak van de Gemeenschap evenwel niet door de hogere grondstofprijzen als zodanig veroorzaakt, maar doordat de bedrijfstak van de Gemeenschap deze hogere kosten niet aan zijn klanten kon doorberekenen. Door de invoer met dumping uit de betrokken landen, waarbij de prijzen van de producenten uit de Gemeenschap sterk werden onderboden, konden dezen hun verkoopprijzen immers niet dusdanig verhogen dat de stijging van de grondstofprijzen hierin volledig was opgenomen.
(207)
Na de bekendmaking van de definitieve conclusies stelde één producent/exporteur dat de geringere winstgevendheid in het onderzoektijdvak ten onrechte werd geweten aan het feit dat de producenten uit de Gemeenschap door de prijsdruk van de invoer met dumping niet in staat waren de prijzen op de stijging van de grondstofprijzen af te stemmen. Volgens deze onderneming steeg de schrootprijs in het onderzoektijdvak met 15,8 %. Zij beweerde dat de prijzen van de invoer met dumping sterker stegen dan de grondstofprijzen.
(208)
Zoals hierboven al is gezegd, bleek uit het tijdens het onderzoek verzamelde bewijsmateriaal dat de stijging van de grondstofprijzen voor de producenten van de Gemeenschap in het onderzoektijdvak veel groter was dan de beweerde 15,8 %. Op basis van de door sommige producenten verstrekte informatie werd ook vastgesteld dat de grondstofprijzen tijdens de beoordelingsperiode sterker stegen dan de gewogen gemiddelde prijs van NBP uit de vier betrokken landen. Daarom blijft het argument overeind dat door de prijsdruk van de invoer met dumping de producenten uit de Gemeenschap niet in staat waren de prijzen te verhogen en hun producten met winst te verkopen.
(209)
Antidumpingmaatregelen betreffende de oorspronkelijke productdefinitie die sedert 1997 jegens Roemenië en Rusland van kracht waren, worden sinds juli 2004 voorzichtigheidshalve niet meer toegepast wegens vroegere concurrentiebeperkende gedragingen van bepaalde producenten uit de Gemeenschap.
(210)
Sommige producenten/exporteurs en importeurs vroegen om een onderzoek naar de mate waarin het door bepaalde producenten uit de Gemeenschap gevormde kartel van invloed kan zijn geweest op de prestaties van de gehele bedrijfstak van de Gemeenschap.
(211)
Er bleek echter geen tijdsoverlapping te zijn tussen de periode dat er sprake was van een inbreuk door enkele producenten uit de Gemeenschap (van 1990 tot 1995 en voor sommige producten tot 1999) en de beoordelingsperiode voor de onderhavige antidumpingprocedure (van 2001 tot 2004). Bovendien is bij het onderzoek niet gebleken dat concurrentiebeperkend gedrag van invloed was op de prijzen van de bedrijfstak van de Gemeenschap of op andere schade-indicatoren. Gezien het voorgaande en bij gebrek aan informatie of aanwijzingen die op het tegendeel wijzen, kan worden geconcludeerd dat het door enkele producenten uit de Gemeenschap vóór 2001 gevormde kartel niet van invloed is geweest op de schade die de bedrijfstak van de Gemeenschap in de beoordelingsperiode heeft geleden.
(212)
Na de bekendmaking van de definitieve conclusies stelde één producent/exporteur dat de diensten van de Commissie niet hadden gekeken naar de waarschijnlijke gevolgen van het herstel van de normale concurrentieomstandigheden voor de bedrijfstak van de Gemeenschap na de beëindiging van de kartelgedragingen in 1999. Hij stelde dat het irrelevant was dat er geen tijdsoverlapping tussen het kartelgedrag en de beoordelingsperiode voor de onderhavige procedure is geweest en dat de diensten van de Commissie zich bij hun analyse van schade en oorzakelijk verband vergist hadden en wellicht zelfs in strijd met artikel 3, lid 7, van de basisverordening gehandeld hadden.
(213)
Om te beginnen moet erop worden gewezen dat de kartelprocedure betrekking had op slechts een klein deel van de betrokken productie, namelijk op OCTG (ingedeeld onder GN 7304210020 en GN 7304291120). In het onderzoektijdvak maakte de afzet van OCTG op de interne markt slechts 5 % van het totale verkoopvolume van de bedrijfstak van de Gemeenschap uit.
(214)
Bovendien wordt de periode van twee jaar tussen het eind van de kartelgedragingen en het begin van de voor de vaststelling van de schade in aanmerking genomen beoordelingsperiode voldoende geacht voor een terugkeer van de bedrijfstak van de Gemeenschap tot normale concurrentieomstandigheden. Toch was er gedurende het onderzoektijdvak sprake van schade.
(215)
Het argument wordt daarom afgewezen.
5.4. Conclusie over het oorzakelijk verband
(216)
Het samenvallen in de tijd van de toename van de invoer met dumping uit de betrokken landen, het groter worden van het marktaandeel en de prijsonderbieding enerzijds en de duidelijke verslechtering van de toestand van de bedrijfstak van de Gemeenschap anderzijds leidt tot de conclusie dat de door de bedrijfstak van de Gemeenschap geleden aanmerkelijke schade in de zin van artikel 3, lid 6, van de basisverordening veroorzaakt is door de invoer met dumping.
6. BELANG VAN DE GEMEENSCHAP
(217)
Ingevolge artikel 21 van de basisverordening moet worden nagegaan of er ondanks de conclusie dat er sprake is van schadelijke dumping, dwingende redenen zijn om te concluderen dat het niet in het belang van de Gemeenschap is in dit bijzondere geval maatregelen vast te stellen. Daarom moeten de waarschijnlijke gevolgen van het al dan niet nemen van antidumpingmaatregelen voor alle bij de procedure betrokken partijen worden onderzocht.
6.1. De bedrijfstak van de Gemeenschap
(218)
De schade die de bedrijfstak van de Gemeenschap heeft geleden, vloeide voort uit het feit dat het voor hem moeilijk was te concurreren met de laaggeprijsde producten die met dumping waren ingevoerd.
(219)
Door maatregelen op te leggen, wordt de bedrijfstak van de Gemeenschap in staat gesteld meer te verkopen en een groter marktaandeel te verwerven, daardoor schaalvoordelen te genereren en zo de nodige winst te maken om verdere investeringen in zijn productie-installaties te rechtvaardigen.
(220)
Indien geen maatregelen worden genomen, zal de situatie van de bedrijfstak van de Gemeenschap verder verslechteren. Hij zal dan niet kunnen investeren in nieuwe productiecapaciteit en niet effectief kunnen concurreren met de invoer uit derde landen. Een aantal ondernemingen zal de productie van soortgelijke producten moeten stopzetten en werknemers moeten ontslaan. Daarom wordt geconcludeerd dat antidumpingmaatregelen in het belang zijn van de bedrijfstak van de Gemeenschap.
(221)
Eén niet-klagende producent in de Gemeenschap die met een producent/exporteur in Roemenië verbonden is, stelde dat de producenten in de Gemeenschap nu al op hun volle productiecapaciteit werken en niet in staat zijn om aan de grote vraag naar NBP op de interne markt en in derde landen te voldoen. Volgens de onderneming zou de vaststelling van rechten tot tekorten op de interne markt leiden. Zoals hierboven al is gezegd, bleek uit het onderzoek echter dat de bedrijfstak van de Gemeenschap gedurende de gehele beoordelingsperiode een omvangrijke reservecapaciteit had, die in de toekomst kan worden gebruikt om aan de vraag naar NBP op de interne markt te voldoen.
(222)
Ook werd beweerd dat antidumpingmaatregelen de concurrentie op de interne markt zouden beperken. In overweging 139 is al gezegd dat er naast de klagende producenten in de nieuwe lidstaten nog diverse andere belangrijke producenten van het betrokken product zijn. Het aantal producenten in de Gemeenschap wordt groot genoeg geacht om de concurrentie op deze markt te waarborgen, ook al worden er antidumpingmaatregelen opgelegd. Zoals in de overwegingen 188 tot 195 is uiteengezet, zijn er in andere derde landen (bv. in de VS) ook producenten die met de bedrijfstak van de Gemeenschap concurreren met soortgelijke producten en prijzen. Daarom wordt ervan uitgegaan dat maatregelen het aanbod van NBP niet in gevaar zullen brengen en de concurrentie op de interne markt niet zullen beperken.
6.2. Belang van niet-verbonden importeurs
(223)
Slechts drie niet-verbonden importeurs hebben op de vragenlijst gereageerd, en bij twee van hen werd vervolgens een controlebezoek afgelegd. Een vierde niet-verbonden importeur stemde pas in een laat stadium in met een controlebezoek. De door deze vier importeurs ingevoerde hoeveelheid maakte 8 % van de totale invoer van het betrokken product in de Gemeenschap en 3 % van het verbruik in de Gemeenschap uit.
(224)
Omdat de invoer van NBP in de Gemeenschap grotendeels verloopt via importeurs die verbonden zijn met producenten/exporteurs en minder dan de helft via niet-verbonden importeurs, kan de invoer van de vier niet-verbonden importeurs als representatief voor alle andere niet-verbonden importeurs worden beschouwd.
(225)
Voor een van de importeurs maakte de invoer van het betrokken product 22 % van zijn totale invoer van NBP uit en de verkoopwaarde van deze invoer 3 % van zijn totale omzet gedurende het onderzoektijdvak. Deze verkopen leverden tijdens het onderzoektijdvak een zeer goede winst op. Omdat de meeste leveranciers van deze onderneming in de Gemeenschap of in een niet door de antidumpingrechten getroffen derde land gevestigd zijn, is de invloed van de maatregelen niet al te groot.
(226)
Een tweede importeur, wiens hoofdactiviteit de invoer en verwerking van NBP is, voerde alle NBP in uit de vier betrokken landen, vooral uit Rusland. Een klein deel van die invoer betrof zogenoemde „gecertificeerde buizen”. Wanneer rechten op de invoer uit Rusland worden geheven, zal dit een negatief effect op de algehele bedrijfsactiviteit en met name op de winstgevendheid van die onderneming hebben. Omdat er behalve deze importeur in de Gemeenschap echter maar een andere leverancier van gecertificeerde NBP is, zullen prijsstijgingen als gevolg van het antidumpingrecht zeer waarschijnlijk kunnen worden doorberekend aan de eindverbruiker. Verder zou de onderneming ten minste een deel van zijn aankopen kunnen betrekken bij een leverancier uit de Gemeenschap dan wel een deel van deze aankopen kunnen vervangen door andere producten dan het betrokken product.
(227)
De andere twee meewerkende importeurs, wier invoer qua volume tijdens het onderzoektijdvak ook slechts een klein deel van de totale invoer van het betrokken product uitmaakte, zeiden dat de rechten voor hen geen gevolgen hadden.
(228)
Gezien het voorgaande zullen de antidumpingmaatregelen voor de importeurs afhankelijk van hun individuele situatie verschillende gevolgen hebben. Daarom kan worden geconcludeerd dat de vaststelling van maatregelen voor één importeur inderdaad grote financiële gevolgen kan hebben. Over het geheel genomen zullen de maatregelen echter geen grote financiële gevolgen voor de algehele situatie van de importeurs hebben.
6.3. Belang van gebruikers
(229)
Er hebben geen gebruikers op de vragenlijst van de Commissie gereageerd. Uit het onderzoek bleek evenwel dat NBP vooral in de bouw en door oliemaatschappijen worden gebruikt. Volgens de beschikbare informatie zijn NBP een klein onderdeel van grotere projecten (stoomketels, pijpleidingen, bouwwerken). Dit leidt tot de conclusie dat de antidumpingmaatregelen voor NBP zeer waarschijnlijk geen grote gevolgen zullen hebben voor de kosten van die gebruikers, wat het gebrek aan medewerking van gebruikers aan deze procedure mogelijk verklaart.
(230)
Op basis van bovenstaande conclusies en omdat verbruikersorganisaties geen nieuwe elementen hebben aangedragen, werd geconcludeerd dat het effect van de voorgestelde maatregelen op de verbruikers waarschijnlijk marginaal is.
(231)
De conclusie luidde derhalve dat er, wat de belangen van de Gemeenschap betreft, geen dwingende redenen zijn om geen antidumpingrechten op te leggen.
7. DEFINITIEVE ANTIDUMPINGMAATREGELEN
7.1. Schademarge
(232)
Om verdere schade door invoer met dumping te voorkomen, wordt het noodzakelijk geacht antidumpingmaatregelen vast te stellen.
(233)
De rechten moeten hoog genoeg zijn om een eind te maken aan de door die invoer geleden schade, maar mogen het niveau van de vastgestelde dumpingmarge niet overschrijden. Bij de berekening van de hoogte van het recht dat nodig is om de schade ten gevolge van de dumping te neutraliseren, werd in aanmerking genomen dat de maatregelen de bedrijfstak van de Gemeenschap in staat moeten stellen zijn productiekosten te dekken en een winst voor belasting te maken die een bedrijfstak van dit type onder normale concurrentieomstandigheden, namelijk wanneer er geen sprake is van dumping, in de betrokken sector op de verkoop van het betrokken product in de Gemeenschap redelijkerwijs kan behalen. Gezien de gemiddelde winstgevendheid van de bedrijfstak van de Gemeenschap in 2001 werd een winstmarge van 3 % van de omzet beschouwd als het minimum dat deze bedrijfstak zonder schadelijke dumping had kunnen behalen. De noodzakelijke prijsstijging werd vervolgens vastgesteld door de gewogen gemiddelde invoerprijs, zoals bepaald voor de berekening van de prijsonderbieding, te vergelijken met de prijs van de door de bedrijfstak van de Gemeenschap op de interne markt verkochte producten, die geen schade veroorzaakt. Die prijs werd verkregen door de verkoopprijs van de bedrijfstak van de Gemeenschap te corrigeren voor het verlies of de winst in het onderzoektijdvak en te vermeerderen met bovengenoemde winstmarge. Het verschil dat deze vergelijking opleverde, werd vervolgens uitgedrukt in procenten van de totale cif-waarde bij invoer.
7.2. Definitieve maatregelen
(234)
Op grond van het voorgaande wordt geoordeeld dat overeenkomstig artikel 9 van de basisverordening definitieve antidumpingrechten op het betrokken product moeten worden ingesteld; deze moeten volgens de regel van het laagste recht gelijk zijn aan de dumpingmarge dan wel de schademarge, indien deze lager is.
(235)
Omdat de schademarge hoger is dan de vastgestelde dumpingmarge, moesten de definitieve maatregelen op de dumpingmarge worden gebaseerd. De residuele dumpingmarge werd vastgesteld op het niveau dat geldt voor de onderneming met de hoogste individuele marge in ieder land.
(236)
De rechten, in procenten van de cif-prijs af-grens EU, voor inklaring, zijn als volgt:
Land
Onderneming
Recht (%)
Kroatië
Alle ondernemingen
29,8 %
Roemenië
S.C. T.M.K. - Artrom S.A.
17,8 %
S.C. Mittal Steel Roman S.A.
17,7 %
S.C. Silcotub S.A.
11,7 %
Alle andere ondernemingen
17,8 %
Rusland
Joint Stock Company Chelyabinsk Tube Rolling Plant and Joint Stock Company Pervouralsky Novotrubny Works
24,1 %
Alle andere ondernemingen
35,8 %
Oekraïne
OJSC Dnepropetrovsk Tube Works
12,3 %
CJSC Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube and OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant
25,1 %
CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist
25,7 %
Alle andere ondernemingen
25,7 %
(237)
De individuele antidumpingrechten die bij deze verordening voor specifieke ondernemingen worden vastgesteld, zijn gebaseerd op de onderzoeksresultaten. Zij weerspiegelen dus de situatie die in het kader van dit onderzoek voor die ondernemingen werd vastgesteld. Deze rechten (in tegenstelling tot de rechten die voor „alle andere ondernemingen” in het land gelden) zijn dus uitsluitend van toepassing op producten uit het betrokken land die door de genoemde ondernemingen (dus de specifiek genoemde rechtspersonen) zijn vervaardigd. Producten die zijn vervaardigd door andere ondernemingen die niet specifiek, met naam, in het dispositief van deze verordening zijn genoemd, komen, ook al hebben zij banden met de specifiek genoemde ondernemingen, niet voor deze rechten in aanmerking; op producten van deze ondernemingen is het recht van toepassing dat voor „alle andere ondernemingen” geldt.
(238)
Verzoeken in verband met de toepassing van een individueel antidumpingrecht (bijvoorbeeld naar aanleiding van een naamsverandering van de rechtspersoon of ten aanzien van de oprichting van nieuwe productie- of verkoopeenheden) dienen onverwijld aan de Commissie (14) te worden gericht met alle relevante informatie, met name over eventuele wijzigingen van de activiteiten van de onderneming ten aanzien van de productie, de binnenlandse verkoop en de uitvoer, die verband houden met bijvoorbeeld die naamsverandering of die verandering in de productie- en verkoopeenheden. Wanneer het gerechtvaardigd is, worden passende regelingen getroffen, bijvoorbeeld door bijwerking van de lijst van ondernemingen waarvoor een individueel recht geldt. Om een correcte toepassing van de antidumpingrechten te garanderen, moet het residuele recht niet alleen gelden voor de niet-meewerkende exporteurs, maar ook voor ondernemingen die het betrokken product in het onderzoektijdvak niet naar de EU hebben uitgevoerd. Die ondernemingen kunnen evenwel, wanneer zij voldoen aan de voorwaarden van artikel 11, lid 4, tweede alinea, van de basisverordening, verzoeken dat hun situatie individueel wordt onderzocht.
(239)
Wat de vaststelling van de CEV door de douaneautoriteiten aan de grens van de Gemeenschap betreft, zij opgemerkt dat dit indirect kan worden gedaan door verificatie van de elf GN-codes waaronder het betrokken product is ingedeeld. In de beoordelingsperiode ging het bij 99,9 % van alle invoer van het betrokken product om NBP met een CEV van minder dan 0,86. Daarom luidde de conclusie dat alle uit de betrokken landen ingevoerde NBP die onder de elf GN-codes vallen, als het betrokken product moeten worden beschouwd, tenzij de importeur in uitzonderlijke gevallen kan aantonen dat de CEV van de ingevoerde goederen meer dan 0,86 bedraagt.
7.3. Verzoek om vrijstelling
(240)
Eén importeur, die zogenoemde „gecertificeerde NBP” in de Gemeenschap invoerde, vroeg zijn onderneming van de toepassing van het antidumpingrecht uit te sluiten. De onderneming voerde echter geen redenen aan op grond waarvan een dergelijke individuele vrijstelling gerechtvaardigd zou zijn. Opgemerkt zij dat deze importeur NBP met dumping invoerde, waardoor de bedrijfstak van de Gemeenschap schade leed, zodat er geen reden was deze onderneming een individuele vrijstelling te geven. Verder werd in aanmerking genomen dat het verlenen van een vrijstelling van antidumpingrechten aan deze importeur zou leiden tot een ongewenst hoog risico dat de maatregelen worden ontweken. Aangezien gecertificeerde buizen in diverse toepassingen kunnen worden gebruikt, zou niet in voldoende mate kunnen worden verzekerd dat deze invoer alleen in de bouw in Italië wordt gebruikt.
7.4. Verzoek om gedeeltelijke schorsing
(241)
Na de bekendmaking van de definitieve conclusies vroeg één importeur om een gedeeltelijke schorsing voor negen maanden (een periode die met nog eens twaalf maanden zou kunnen worden verlengd) van de rechten op bepaalde invoer van het betrokken product, dat wordt vervaardigd door de Russische producent/exporteur TMK, is ingedeeld onder GN-code 7304 39 92 en door het Italiaanse ministerie van Arbeid is gecertificeerd voor gebruik bij openbare werken.
(242)
De importeur stelde dat een gedeeltelijke schorsing op grond van artikel 14, lid 4, van de basisverordening gerechtvaardigd is omdat dit in het belang van de Gemeenschap is. Zonder gedeeltelijke schorsing zou de importeur stoppen met de invoer van gecertificeerde buizen, waarna er nog maar één onderneming in Italië gecertificeerde NBP zou produceren en dus een monopolie zou hebben.
(243)
Volgens de importeur berokkent een gedeeltelijke schorsing van de maatregelen geen schade aan de volgens hem enige producent in de Gemeenschap, wiens productievolume voor gecertificeerde NBP slechts ongeveer twee derde van de jaarlijkse vraag naar gecertificeerde NBP in Italië zou dekken. Verder stelde de importeur dat de Italiaanse douane gemakkelijk toezicht op een gedeeltelijke schorsing kan uitoefenen door gewoon de certificeringsdocumenten te controleren die haar bij iedere importtransactie moeten worden overgelegd.
(244)
Wat het argument betreft dat wanneer geen gedeeltelijke schorsing van de maatregelen wordt toegestaan, er een monopolie op de Gemeenschapsmarkt zou ontstaan, zij opgemerkt dat er tijdens het onderzoektijdvak twee producenten van gecertificeerde NBP in Italië waren, maar sedert eind 2005 inderdaad nog maar één. Er kon evenwel worden aangetoond dat de invoer met dumping van gecertificeerde buizen uit Rusland gedurende het onderzoektijdvak de door de bedrijfstak van de Gemeenschap berekende prijzen in die mate had onderboden dat deze niet in staat was met deze invoer te concurreren en daarom de productie van gecertificeerde NBP moest beeindigen dan wel sterk moest inkrimpen. Daar het feit dat er in de Gemeenschap nog maar een producent van gecertificeerde NBP over is, nu juist het gevolg is van de invoer met dumping van gecertificeerde NBP uit Rusland, moet het argument dat de gedeeltelijke schorsing van de rechten de bedrijfstak van de Gemeenschap geen schade zou toebrengen, van de hand worden gewezen. De verwachting is juist dat de vaststelling van rechten ertoe zal leiden dat de concurrentie toeneemt en er weer andere producenten van gecertificeerde buizen uit de Gemeenschap op de interne markt zullen verschijnen.
(245)
Hoewel erkend wordt dat de Italiaanse douaneautoriteiten in beginsel toezicht op de gedeeltelijke schorsing kunnen uitoefenen, moet deze om dezelfde redenen als het in overweging 240 besproken vrijstellingsverzoek worden afgewezen. Wanneer één importeur een gedeeltelijke vrijstelling krijgt, ontstaat een ongewenst hoog risico dat de maatregelen worden ontweken, want de door de onderneming ingevoerde gecertificeerde NBP zouden ook voor andere doeleinden dan bouwwerkzaamheden in Italië kunnen worden gebruikt.
7.5. Verbintenissen
(246)
Dezelfde importeur stelde voor een verbintenis van zijn Russische leverancier te accepteren. Daarin zou een rechtenvrij invoercontingent moeten worden vastgelegd. Volgens de importeur zou invoer tot die omvang alleen voor openbare werken in Italië worden gebruikt. Deze invoer zou dus geen schade toebrengen aan de bedrijfstak van de Gemeenschap. Bovendien zou het aanbod van gecertificeerde NBP in de Gemeenschap ontoereikend zijn. Opgemerkt zij evenwel dat volgens artikel 8, lid 1, van de basisverordening alleen producenten/exporteurs verbintenissen kunnen aanbieden, maar importeurs niet. Daarom werd dit verzoek afgewezen.
(247)
Na de bekendmaking van de voornaamste feiten en overwegingen op basis waarvan de Commissie voornemens was definitieve antidumpingrechten aan te bevelen, hebben de meeste producenten/exporteurs in de betrokken landen overeenkomstig artikel 8, lid 1, van de basisverordening prijsverbintenissen aangeboden.
(248)
Het betrokken product wordt echter gekenmerkt door een groot aantal producttypen, waarvan sommige kenmerken bij de invoer niet gemakkelijk te onderscheiden zijn. Dit maakt het praktisch onmogelijk voor elk producttype een minimumprijs vast te stellen, die zinvol is en waarop de Commissie en de douaneautoriteiten van de lidstaten bij invoer naar behoren toezicht kunnen uitoefenen. Bovendien was er de laatste jaren bij het betrokken product sprake van een grote prijsvolatiliteit, zodat het product niet geschikt is voor een regeling waarbij in het kader van een verbintenis gedurende langere tijd een vaste prijs wordt gehanteerd. De prijsvolatiliteit is het gevolg van de volatiliteit van de prijs van grondstoffen, met name knuppels, ingots en schroot, die een belangrijk maar wisselend component van de productiekosten uitmaakt. Indien de minimuminvoerprijzen worden geïndexeerd met de prijs van één van de grondstoffen, moet voor elke subgroep van het product een andere indexeringsformule worden vastgesteld, wat de bepaling van de parameters van de indexeringsformule en het toezicht op de verbintenissen uiterst ingewikkeld zou maken.
(249)
Bovendien wordt eraan herinnerd dat er in het verleden verbintenissen werden aanvaard voor bepaalde producten die binnen de productdefinitie van het huidige onderzoek vallen. Het bleek voor de Commissie zeer moeilijk te zijn toezicht uit te oefenen op die verbintenissen, die gebaseerd waren op het beginsel dat de prijzen per productgroep in overeenstemming zouden zijn met de prijsstructuur in de Gemeenschap; ook bleek het niet altijd mogelijk om met behulp van een verbintenis de prijzen op een peil te brengen waarbij geen schade werd veroorzaakt, zodat de eerlijke handel op de interne markt zou worden hersteld (15).
(250)
Bovendien was de voorgestelde productindeling in een aantal gevallen niet gedetailleerd genoeg om een goed toezicht mogelijk te maken of maakte het voorgestelde prijspeil het onmogelijk een eind te maken aan de schadelijke dumping.
(251)
Gezien het voorgaande, en met name wegens de moeilijkheden bij het toezicht op verschillende minimuminvoerprijzen, worden verbintenissen in beginsel onwerkbaar geacht. Omdat Roemenië binnen afzienbare tijd tot de Gemeenschap zal toetreden, zullen de maatregelen tegen dat land in de tijd beperkt zijn. Daarom is het risico dat de minimuminvoerprijzen door de Roemeense exporteurs worden ontweken, gering en hetzelfde geldt voor de mogelijkheid dat de prijzen sterk veranderen. Daarom heeft de Commissie bij Besluit 2006/441/EG van 23 juni 2006 (16) tot aanvaarding van verbintenissen die zijn aangeboden in het kader van de antidumpingprocedure met betrekking tot bepaalde naadloze buizen en pijpen van ijzer en niet-gelegeerd staal uit onder meer uit Roemenië de door de Roemeense producenten/exporteurs aangeboden verbintenissen aanvaard. De redenen hiervoor worden in die beschikking nader uiteengezet. De Commissie erkent dat de aangeboden verbintenissen de schadelijke gevolgen van de dumping uit de weg ruimen en het risico van ontwijking aanzienlijk beperken.
(252)
Om de Commissie en de douaneautoriteiten in staat te stellen effectief toezicht uit te oefenen op de nakoming van de verbintenissen door de ondernemingen moet, wanneer de aanvraag voor het vrije verkeer bij de douaneautoriteit wordt ingediend, de vrijstelling van het antidumpingrecht afhankelijk worden gesteld van a) de overlegging van een verbintenisfactuur, zijnde een handelsfactuur die ten minste de gegevens en de verklaring bevat die in de bijlage zijn vermeld; b) het feit dat zij door de genoemde ondernemingen zijn vervaardigd en verzonden en door hen direct aan de eerste onafhankelijke afnemer in de Gemeenschap gefactureerd zijn; en c) het feit dat de bij de douane aangegeven en aangeboden goederen exact overeenstemmen met de beschrijving in de verbintenisfactuur. Wanneer niet aan bovenstaande voorwaarden wordt voldaan, is op het ogenblik van de aanvaarding van de aangifte voor het vrije verkeer het van toepassing zijnde antidumpingrecht verschuldigd.
(253)
Wanneer de Commissie ingevolge artikel 8, lid 9, van de basisverordening onder verwijzing naar specifieke transacties haar aanvaarding van een verbintenis wegens een schending opzegt en de desbetreffende verbintenisfacturen ongeldig verklaart, ontstaat op het ogenblik van de aanvaarding van de aangifte voor het vrije verkeer een douaneschuld.
(254)
Importeurs moeten zich ervan bewust zijn dat op het ogenblik van de aanvaarding van de aangifte voor het vrije verkeer een douaneschuld kan ontstaan, zoals beschreven in de overwegingen 252 en 253, ook al heeft de Commissie een verbintenis aanvaard van de fabrikant bij wie zij direct of indirect kopen; zij dienen dit als een normaal handelsrisico aan te merken.
(255)
Ingevolge artikel 14, lid 7, van de basisverordening moeten de douaneautoriteiten de Commissie onverwijld op de hoogte stellen wanneer zij aanwijzingen hebben dat de verbintenis wordt geschonden.
(256)
Om bovenstaande redenen acht de Commissie de door de Roemeense producenten/exporteurs aangeboden verbintenissen aanvaardbaar en heeft zij de betrokken ondernemingen in kennis gesteld van de belangrijkste feiten, overwegingen en verplichtingen waarop de aanvaarding is gebaseerd. Om bovenstaande redenen kunnen de door de Russische en Oekraïense producenten/exporteurs aangeboden verbintenissen evenwel niet worden aanvaard.
(257)
Opgemerkt zij dat ingeval een verbintenis niet wordt nageleefd of wordt ingetrokken of indien het vermoeden bestaat dat een verbintenis niet wordt nageleefd, overeenkomstig artikel 8, leden 9 en 10, van de basisverordening een antidumpingrecht kan worden ingesteld.
7.6. Conclusie ten aanzien van de twee tussentijdse herzieningen en de bestaande maatregelen
(258)
In overweging 3 is al gezegd dat de Commissie op eigen initiatief twee tussentijdse herzieningen heeft ingeleid teneinde een wijziging of intrekking van de bestaande definitieve antidumpingmaatregelen betreffende de invoer van onder de oorspronkelijke productdefinitie vallende goederen uit Kroatië, Roemenië, Rusland en Oekraïne mogelijk te maken.
(259)
Op grond van de conclusies van het huidige onderzoek moeten er maatregelen worden getroffen ten aanzien van de invoer van NBP, zoals gedefinieerd in overweging 17, uit Kroatië, Roemenië, Rusland en Oekraïne. Omdat het betrokken product, zoals gedefinieerd onder punt 2.1, ook de productdefinitie van de bestaande maatregelen omvat, is het niet nodig langer de bij de Verordeningen (EG) nr. 2320/97 en (EG) nr. 348/2000 getroffen maatregelen ten aanzien van de oorspronkelijke productdefinitie op te leggen, zodat die verordeningen, zoals gewijzigd, moeten worden ingetrokken.
(260)
Daarnaast moeten bovengenoemde twee tussentijdse herzieningen en ook de in november 2002 ingeleide, onder punt 1.2 bedoelde tussentijdse herzieningsprocedure en herzieningsprocedure bij het vervallen van de maatregelen worden beëindigd.
(261)
Bovendien wordt Verordening (EG) nr. 1866/2005 tot verlenging van de tijdelijke schorsing van maatregelen ten aanzien van onder de oorspronkelijke productdefinitie vallende goederen uit Kroatië en Oekraïne na de intrekking van Verordening (EG) nr. 348/2000 overbodig,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Er worden definitieve antidumpingrechten ingesteld op bepaalde naadloze buizen en pijpen, van ijzer of van staal, met rond profiel, met een uitwendige diameter van niet meer dan 406,4 mm en een koolstofequivalentiewaarde (carbon equivalent value, CEV) van niet meer dan 0,86 (17) volgens de formule en chemische analyse van het Internationaal Instituut voor Lastechniek, die ingedeeld zijn onder de GN-codes ex 7304 10 10, ex 7304 10 30, ex 7304 21 00, ex 7304 29 11, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 en ex 7304 59 93 (18) (TARIC-codes 7304101020, 7304103020, 7304210020, 7304291120, 7304318030, 7304395830, 7304399230, 7304399320, 7304518930, 7304599230 en 7304599320) en die van oorsprong zijn uit Kroatië, Roemenië, Rusland en Oekraïne.
De definitieve antidumpingrechten op de hierboven omschreven producten van onderstaande bedrijven, die worden toegepast op de nettoprijs, franco-grens Gemeenschap, vóór inklaring, bedragen:
Land
Onderneming
Antidumpingrecht
Aanvullende TARIC-code
Kroatië
Alle ondernemingen
29,8 %
Roemenië
S.C. T.M.K. - Artrom S.A.
17,8 %
A738
S.C. Mittal Steel Roman S.A.
17,7 %
A739
S.C. Silcotub S.A.
11,7 %
A740
Alle andere ondernemingen
17,8 %
A999
Rusland
Joint Stock Company Chelyabinsk Tube Rolling Plant en Joint Stock Company Pervouralsky Novotrubny Works
24,1 %
A741
Alle andere ondernemingen
35,8 %
A999
Oekraïne
OJSC Dnepropetrovsk Tube Works
12,3 %
A742
CJSC Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube en OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant
25,1 %
A743
CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist
25,7 %
A744
Alle andere ondernemingen
25,7 %
A999
Niettegenstaande de eerste alinea zijn de definitieve antidumpingrechten niet van toepassing op invoer die overeenkomstig artikel 2 in het vrije verkeer is gebracht.
Tenzij anders vermeld, zijn de geldende bepalingen inzake douanerechten van toepassing.
Artikel 2
1. Ingevoerde goederen die voor het vrije verkeer zijn aangegeven en zijn gefactureerd door ondernemingen waarvan de Commissie verbintenissen heeft aanvaard en wier namen zijn vermeld in Verordening 2006/441/EG van 23 juni 2006 (19) van de Commissie, zoals die van tijd tot tijd wordt gewijzigd, zijn vrijgesteld van de bij artikel 1 ingestelde antidumpingrechten op voorwaarde dat:
-
de goederen door de genoemde ondernemingen zijn vervaardigd en verzonden en door hen direct aan de eerste onafhankelijke afnemer in de Gemeenschap zijn gefactureerd, en
-
de goederen vergezeld gaan van een geldige verbintenisfactuur, zijnde een handelsfactuur die ten minste de gegevens en de verklaring bevat die zijn vermeld in de bijlage, en
-
de goederen die bij de douane worden aangegeven en aangeboden, exact overeenstemmen met de beschrijving in de verbintenisfactuur.
2. Er ontstaat een douaneschuld op het ogenblik van de aanvaarding van de aangifte voor het vrije verkeer:
-
wanneer ten aanzien van de in lid 1 beschreven ingevoerde goederen wordt vastgesteld dat aan een of meer van de in dat lid genoemde voorwaarden niet is voldaan, of
-
wanneer de Commissie haar aanvaarding van de verbintenis overeenkomstig artikel 8, lid 9, van de basisverordening intrekt bij een verordening of besluit waarin zij naar specifieke transacties verwijst en de desbetreffende verbintenisfacturen ongeldig verklaart.
Artikel 3
Verordeningen (EG) nr. 2320/97 en (EG) nr. 348/2000 worden hierbij ingetrokken.
Artikel 4
De in maart 2005 ingeleide tussentijdse herzieningsprocedures ten aanzien van de antidumpingrechten op NBP, van ijzer of van niet-gelegeerd staal, uit onder meer Rusland en Roemenië, en uit Kroatië en Oekraïne worden hierbij beëindigd.
De tussentijdse herzieningsprocedure en herzieningsprocedure bij het vervallen van de maatregelen, die in november 2002 zijn ingeleid, en waarvan in overweging 20 van Verordening (EG) nr. 1322/2004 werd bevestigd dat ze nog liepen, worden hierbij beëindigd.
Artikel 5
Deze verordening treedt in werking op de dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Luxemburg, 27 juni 2006.