Nařízení Komise (ES) č. 325/2003
ze dne 20. února 2003,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1291/2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1666/2000 [2], a zejména na čl. 9 odst. 2 a čl. 13 odst. 11 uvedeného nařízení, a na odpovídající ustanovení ostatních nařízení o společné organizaci trhů se zemědělskými produkty,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 50 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [3], naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 1253/2002 [4], stanoví, že pokud není dodržena lhůta šedesáti dnů, ve které musí produkty opustit celní území Společenství, uvedená v čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 800/1999, nebo lhůta třiceti dnů, ve které musí být produkty umístěny do zásobovacího skladu, uvedená v čl. 40 odst. 1 uvedeného nařízení, náhrada je snížena o 15 %, pak se postupně snižuje za každý den, o který je dotyčná lhůta překročena.
(2) Jsou-li uvedené lhůty překročeny, stanoví čl. 32 odst. 1 druhý pododstavec nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [5] naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 2299/2001 [6] rovněž sankci spočívající v propadnutí části jistoty pro vývozní licenci, pak se provede postupný odpočet za každý den, o který je dotyčná lhůta překročena.
(3) Kumulace sankcí na úrovni náhrady a na úrovni jistoty pro licenci, pokud jde o překročení téže lhůty, představuje velké zatížení pro hospodářské subjekty a nezdá se být nezbytná. Je proto třeba zjednodušit předpisy a nepoužívat v takovém případě sankci podle čl. 32 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1291/2000 týkající se jistoty pro vývozní licence.
(4) Ustanovení čl. 35 odst. 3 nařízení (ES) č. 1291/2000 stanoví, že pokud je licence vrácena vydávajícímu subjektu během prvních dvou třetin její platnosti, je odpovídající jistota, která má propadnout, snížena o 40 %, a že pokud je licence vrácena vydávajícímu subjektu během poslední třetiny její doby platnosti anebo během měsíce, který následuje po jejím skončení platnosti, je odpovídající jistota, která má propadnout, snížena o 25 %. Mechanismus zavedený čl. 35 odst. 3 nařízení (ES) č. 1291/2000 má za cíl povzbudit hospodářské subjekty, aby rychle vrátily vydávajícímu subjektu nepoužité vývozní licence obsahující stanovení náhrady předem, aby mohly být co nejvíce využity možnosti vývozu zemědělských produktů, na něž se vztahují náhrady.
(5) V případě, že dojde k citelnému zvýšení náhrady, by použití mechanismu podle čl. 35 odst. 3 nařízení (ES) č. 1291/2000 mohlo mít spekulativní účinky povzbuzující hospodářské subjekty k tomu, aby nepoužily licence a vrátily je vydávajícímu subjektu, pokud rozdíl mezi novou náhradou, která se může vztahovat na dotyčný produkt, minus náhrada stanovená předem pro stejný produkt, je větší než jistota, která má propadnout. Je proto třeba přijmout vhodná opatření s cílem zabránit případnému zneužití uvedeného ustanovení.
(6) Je třeba aktualizovat přílohu III nařízení (ES) č. 1291/2000, která stanoví maximální množství zemědělských produktů, do jejichž výše se nemusí předkládat dovozní a vývozní licence nebo osvědčení o stanovení náhrady předem podle čl. 5 odst. 1 čtvrté odrážky uvedeného nařízení.
(7) Je proto třeba změnit nařízení (ES) č. 1291/2000.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem všech příslušných řídících výborů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1291/2000 se mění takto:
1. V čl. 32 odst. 1 se doplňuje třetí pododstavec, který zní:
"Propadnutí jistoty podle druhého pododstavce se nepoužije pro množství, pro něž se použije snížení náhrady v souladu se čl. 50 odst. 1 nařízení (ES) č. 800/1999 z důvodu nedodržení lhůt uvedených v čl. 7 odst. 1 nebo v čl. 40 odst. 1 uvedeného nařízení.";
2. V čl. 35 odst. 3 se doplňují třetí a čtvrtý pododstavec, které znějí:
"První pododstavec se použije pouze s výhradou případného opatření týkajícího se pozastavení jeho použití. Komise může v souladu s postupem stanoveným v článku 38 nařízení č. 136/66/EHS nebo v ostatních odpovídajících článcích nařízení o společné organizaci trhů pozastavit v případě zvýšení náhrady pro jeden nebo více produktů použití prvního pododstavce pro licence, o které bylo zažádáno před zvýšením náhrady a které nebyly vráceny vydávajícímu subjektu až do dne předcházejícího zvýšení náhrady.
Licence podané podle článku 25 se považují za vrácené vydávajícímu subjektu ke dni, k němuž vydávající subjekt obdrží od držitele licence žádost o uvolnění jistoty.";
3. Příloha III se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se na licence, o které bylo zažádáno od jeho vstupu v platnost.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. února 2003.
Verordening (EG) nr. 325/2003 van de Commissie
van 20 februari 2003
tot wijziging van Verordening (EG) nr. 1291/2000 houdende gemeenschappelijke uitvoeringsbepalingen inzake het stelsel van invoer-, uitvoer- en voorfixatiecertificaten voor landbouwproducten
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,
Gelet op Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad van 30 juni 1992 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector granen(1), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1666/2000(2), en met name op artikel 9, lid 2, en artikel 13, lid 11, alsmede op de overeenkomstige bepalingen van de overige verordeningen houdende een gemeenschappelijke ordening der markten voor landbouwproducten,
Overwegende hetgeen volgt:
(1) In artikel 50, lid 1, van Verordening (EG) nr. 800/1999 van de Commissie van 15 april 1999 houdende gemeenschappelijke uitvoeringsbepalingen van het stelsel van restituties bij uitvoer voor landbouwproducten(3), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1253/2002(4), is bepaald dat, wanneer de in artikel 7, lid 1, van Verordening (EG) nr. 800/1999 bedoelde termijn van 60 dagen waarbinnen de producten het douanegebied van de Gemeenschap moeten hebben verlaten, of de in artikel 40, lid 1, van die verordening bedoelde termijn van 30 dagen waarbinnen de producten in bevoorradingsdepots moeten zijn opgeslagen, niet in acht is genomen, de restitutie met 15 % wordt verlaagd, waarna een progressieve verlaging wordt toegepast voor elke dag waarmee de betrokken termijn wordt overschreden.
(2) Voor de overschrijding van de genoemde termijnen voorziet artikel 32, lid 1, tweede alinea, van Verordening (EG) nr. 1291/2000 van de Commissie(5), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 2299/2001(6), eveneens in een sanctie die bestaat in de verbeurte van een deel van de zekerheid voor het uitvoercertificaat, waarna een progressieve verlaging wordt toegepast voor elke dag waarmee de betrokken termijn wordt overschreden.
(3) Het voor overschrijding van dezelfde termijn cumuleren van de sanctie betreffende de restitutie met die betreffende de zekerheid voor het certificaat betekent een zware belasting voor de marktdeelnemers en is niet absoluut noodzakelijk. Het is dus passend de regeling te vereenvoudigen en in een dergelijk geval de bij artikel 32, lid 1, tweede alinea, van Verordening (EG) nr. 1291/2000 voorgeschreven sanctie betreffende de zekerheid voor uitvoercertificaten niet toe te passen.
(4) In artikel 35, lid 3, van Verordening (EG) nr. 1291/2000 is bepaald dat, wanneer het certificaat aan de instantie van afgifte wordt terugbezorgd zolang niet meer dan tweederde van de geldigheidsduur is verstreken, de betrokken te verbeuren zekerheid met 40 % wordt verminderd, en wanneer het certificaat aan de instantie van afgifte wordt terugbezorgd nadat meer dan tweederde van de geldigheidsduur is verstreken, maar uiterlijk in de maand na het einde van de geldigheidsduur, de betrokken te verbeuren zekerheid met 25 % wordt verminderd. Het bij artikel 35, lid 3, van Verordening (EG) nr. 1291/2000 ingestelde mechanisme heeft tot doel de marktdeelnemers aan te moedigen om de niet-gebruikte uitvoercertificaten met vaststelling vooraf van de restitutie snel aan de instantie van afgifte terug te bezorgen zodat de mogelijkheden tot uitvoer van voor restituties in aanmerking komende landbouwproducten maximaal kunnen worden benut.
(5) Wanneer de restitutie aanzienlijk wordt verhoogd, zou de toepassing van het mechanisme van artikel 35, lid 3, van Verordening (EG) nr. 1291/2000 speculatie in de hand kunnen werken doordat de marktdeelnemers ertoe worden aangezet de certificaten niet te gebruiken en aan de instantie van afgifte terug te bezorgen als het verschil tussen de nieuwe restitutie die voor het betrokken product mogelijk is, en de voor dat product vooraf vastgestelde restitutie groter is dan de te verbeuren zekerheid. Passende maatregelen dienen dus te worden genomen om een eventuele oneigenlijke toepassing van die bepaling te voorkomen.
(6) Bijlage III bij Verordening (EG) nr. 1291/2000, waarin de hoeveelheden product zijn vastgesteld tot welke op grond van artikel 5, lid 1, vierde streepje, van die verordening geen invoer-, uitvoer- of voorfixatiecertificaat mag worden overgelegd, moet worden bijgewerkt.
(7) Verordening (EG) nr. 1291/2000 moet dienovereenkomstig worden gewijzigd.
(8) De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van alle betrokken comités van beheer,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Verordening (EG) nr. 1291/2000 wordt als volgt gewijzigd:
1. Aan lid 1 van artikel 32 wordt de volgende derde alinea toegevoegd:
"Het verbeuren van de zekerheid op grond van de tweede alinea vindt niet plaats voor de hoeveelheden waarvoor de restitutie overeenkomstig artikel 50, lid 1, van Verordening (EG) nr. 800/1999 wordt verlaagd wegens niet-inachtneming van de in artikel 7, lid 1, of artikel 40, lid 1, van die verordening bedoelde termijn.".
2. Aan lid 3 van artikel 35 worden de volgende derde en vierde alinea toegevoegd:
"De eerste alinea geldt slechts onder voorbehoud van een eventuele maatregel tot schorsing van de toepassing ervan. Volgens de procedure van artikel 38 van Verordening nr. 136/66/EEG of de overeenkomstige artikelen van de overige verordeningen houdende een gemeenschappelijke ordening der markten kan de Commissie, in het geval van een verhoging van de restitutie voor een of meer producten, de toepassing van de eerste alinea schorsen voor de certificaten die vóór de verhoging van de restitutie zijn aangevraagd en tot de dag vóór de verhoging van de restitutie niet aan de instantie van afgifte zijn terugbezorgd.
De overeenkomstig artikel 25 ingediende certificaten worden geacht aan de instantie van afgifte te zijn terugbezorgd op de datum waarop de instantie van afgifte een verzoek van de titularis van het certificaat om vrijgave van de zekerheid ontvangt.".
3. Bijlage III wordt vervangen door de tekst in de bijlage bij deze verordening.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de zevende dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing voor de op of na de datum van haar inwerkingtreding aangevraagde certificaten.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 20 februari 2003.