Nařízení Rady (ES) č. 1467/97
ze dne 7. července 1997
o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 104c odst. 14 druhý pododstavec této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Evropského měnového institutu,
(1) vzhledem k tomu, že je nutné urychlit a vyjasnit postup při nadměrném schodku, stanovený v článku 104c Smlouvy, s cílem zabránit vzniku nadměrných schodků veřejných financí a - pokud již k jejich vzniku dojde - napomoci jejich rychlému odstranění; že ustanovení tohoto nařízení určená k výše uvedenému účelu a přijatá podle čl. 104c odst. 14 druhého pododstavce tvoří spolu s ustanoveními protokolu č. 5 ke Smlouvě novou jednotnou soustavu pravidel pro uplatňování článku 104c;
(2) vzhledem k tomu, že základním cílem Paktu o stabilitě a růstu jsou zdravé veřejné finance jakožto prostředek posilující podmínky pro stabilitu cen a pro silný udržitelný růst přispívající k vytváření pracovních míst;
(3) vzhledem k tomu, že Pakt o stabilitě a růstu je tvořen tímto nařízením, nařízením Rady (ES) č. 1466/97 [3], zaměřeným na posílení dohledu nad stavy rozpočtů a na dohled nad hospodářskými politikami a jejich koordinaci, a usnesením Evropské rady ze dne 17. června 1997 o Paktu o stabilitě a růstu [4], které v souladu s článkem D Smlouvy o Evropské unii stanoví obecné politické směry pro řádné a včasné provedení Paktu o stabilitě a růstu, a zejména pro dodržování střednědobého cíle téměř vyrovnaného nebo přebytkového stavu rozpočtů, k čemuž se všechny členské státy zavázaly, a pro přijetí nápravných rozpočtových opatření, která považují za potřebná k docílení jejich stability, a pro zavedení konvergenčních programů, pokud získané informace naznačují současné nebo očekávané odchýlení od střednědobého rozpočtového cíle;
(4) vzhledem k tomu, že ve třetí etapě hospodářské a měnové unie jsou podle článku 104c Smlouvy členské státy jednoznačně povinny vyvarovat se nadměrných schodků veřejných financí; že podle článku 5 protokolu č. 11 ke Smlouvě se čl. 104c odst. 1, 9 a 11 nevztahuje na Spojené království Velké Británie a Severního Irska, pokud nepřejde do třetí etapy; že se na Spojené království i nadále vztahuje povinnost snažit se vyvarovat nadměrných schodků veřejných financí, stanovená v čl. 109e odst. 4;
(5) vzhledem k tomu, že Dánsko podle odstavce 1 protokolu č. 12 ke Smlouvě upozornilo v souvislosti s rozhodnutím přijatým v Edinburghu dne 12. prosince 1992, že se nezúčastní třetí etapy; že se podle odstavce 2 zmíněného protokolu tudíž na Dánsko nevztahuje čl. 104c odst. 9 a 11;
(6) vzhledem k tomu, že ve třetí etapě hospodářské a měnové unie každý členský stát zůstává s výhradou ustanovení Smlouvy zodpovědný za svou rozpočtovou politiku; že členské státy přijmou potřebná opatření, aby dostály svým povinnostem v souladu s ustanoveními Smlouvy;
(7) vzhledem k tomu, že dodržování střednědobého cíle téměř vyrovnaného nebo přebytkového stavu rozpočtů, k jehož splnění jsou všechny členské státy zavázány, napomáhá k vytváření vhodných podmínek pro stabilitu cen a pro silný udržitelný růst přispívající k vytváření pracovních míst ve všech členských státech a umožňuje jim vypořádat se s běžnými konjunkturálními výkyvy a přitom udržovat rozpočtový schodek v maximální výši odpovídající referenční hodnotě 3 % HDP;
(8) vzhledem k tomu, že pro řádné fungování hospodářské a měnové unie je nezbytná stabilní a trvalá konvergence hospodářské a rozpočtové výkonnosti členských států, které přijaly jednotnou měnu (dále jen "zúčastněné členské státy"); že ve třetí etapě hospodářské a měnové unie je nutná rozpočtová disciplína k zajištění cenové stability;
(9) vzhledem k tomu, že čl. 109k odst. 3 a čl. 104c odst. 9 a 11 se vztahují pouze na zúčastněné členské státy;
(10) vzhledem k tomu, že je nezbytné definovat pojem výjimečného a dočasného překročení referenční hodnoty podle čl. 104c odst. 2 písm. a); že v této souvislosti by Rada mimo jiné měla vzít v úvahu víceleté rozpočtové předpovědi předkládané Komisí;
(11) vzhledem k tomu, že zpráva Komise má podle ustanovení čl. 104c odst. 3 přihlédnout k tomu, zda schodek veřejných financí překračuje veřejné investiční výdaje, jakož i ke všem dalším rozhodujícím faktorům včetně střednědobé hospodářské a rozpočtové pozice členského státu;
(12) vzhledem k tomu, že je nutné stanovit lhůty pro použití postupu při nadměrném schodku, aby bylo zajištěno jeho urychlené a účinné uplatnění; že je v této souvislosti nezbytné vzít v úvahu skutečnost, že rozpočtový rok Spojeného království se nekryje s kalendářním rokem;
(13) vzhledem k tomu, že je nutné určit, jak by mohly být uvaleny sankce stanovené v článku 104c, aby bylo zajištěno účinné použití postupu při nadměrném schodku;
(14) vzhledem k tomu, že zesílení dohledu podle nařízení Rady (ES) č. 1466/97 spolu s tím, jak Komise podle čl. 104c odst. 2 sleduje vývoj rozpočtové situace, by mělo usnadnit účinné a rychlé použití postupu při nadměrném schodku;
(15) vzhledem k tomu, že pokud z hlediska výše uvedených skutečností členský stát nepřijme účinná opatření k odstranění nadměrného schodku, potom se přiměřeným a vhodným způsobem nátlaku na dotyčný zúčastněný členský stát, aby taková opatření učinil, zdá být celková lhůta deseti měsíců ode dne oznámení údajů svědčících o existenci nadměrného schodku do případného rozhodnutí uvalit sankce; v takovém případě, a pokud by postup započal v březnu, by to vedlo k uvalení sankcí ještě v témže kalendářním roce, v kterém postup započal;
(16) vzhledem k tomu, že by dotyčný členský stát, který by byl včas varován, měl očekávat doporučení Rady k odstranění nadměrného schodku nebo další kroky postupu při nadměrném schodku; že závažnost nadměrného schodku ve třetí etapě hospodářské a měnové unie by měla vyžadovat bezodkladné kroky všech zainteresovaných stran;
(17) vzhledem k tomu, že postup při nadměrném schodku je vhodné dočasně pozastavit v případě, že dotyčný členský stát přijme příslušná opatření v reakci na doporučení podle čl. 104c odst. 7 nebo výzvě podle čl. 104c odst. 9, a tím členské státy motivovat, aby podle toho jednaly; že doba, po kterou by byl postup dočasně pozastaven, by se neměla započítávat do lhůty v trvání nejvýše deseti měsíců ode dne oznámení údajů svědčících o existenci nadměrného schodku do uvalení sankcí; že je třeba okamžitě pokračovat v postupu, pokud navrhované opatření není prováděno nebo pokud se ukáže, že prováděné opatření je nedostatečné;
(18) vzhledem k tomu, že pro zajištění dostatečně odstrašujícího účinku, který by postup při nadměrném schodku měl mít, je třeba, aby na dotyčném zúčastněném členském státu bylo požadováno složení neúročeného vkladu ve vhodné výši, kdykoli Rada rozhodne o uvalení sankcí;
(19) vzhledem k tomu, že vymezení sankcí podle předepsané stupnice přispívá k právní jistotě; že je vhodné, aby výše vkladu byla ve vztahu k HDP dotyčného členského státu;
(20) vzhledem k tomu, že kdykoli nařízené složení neúročeného vkladu nepřiměje dotyčný členský stát k tomu, aby v řádné době odstranil svůj nadměrný schodek, je vhodné sankce zostřit; že v takovém případě je vhodné přeměnit vklad v pokutu;
(21) vzhledem k tomu, že prvním krokem ke zrušení sankcí jsou přiměřená opatření dotyčného zúčastněného členského státu k odstranění nadměrného schodku; že významný pokrok v odstraňování nadměrného schodku by měl umožnit odvolání sankcí podle čl. 104c odst. 12; že ke zrušení všech zbývajících sankcí by mělo dojít teprve poté, co je nadměrný schodek zcela odstraněn;
(22) vzhledem k tomu, že nařízení Rady (ES) č. 3605/93 ze dne 22. prosince 1993 o použití Protokolu o postupu při nadměrném schodku, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství [5] obsahuje podrobná pravidla pro sdělování rozpočtových údajů členskými státy;
(23) vzhledem k tomu, že podle čl. 109f odst. 8 se tam, kde Smlouva stanoví konzultativní úlohu Evropské centrální banky (ECB), považují odkazy na ECB až do jejího ustavení za odkazy na Evropský měnový institut,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
ODDÍL 1
DEFINICE A HODNOCENÍ
Článek 1
1. Toto nařízení obsahuje ustanovení k urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku a jeho cílem je zabránit vzniku nadměrných schodků veřejných financí, a pokud již k jejich vzniku dojde, napomoci jejich rychlému odstranění.
2. Pro účely tohoto nařízení se "zúčastněnými členskými státy" rozumí ty členské státy, které v souladu se Smlouvou přijaly jednotnou měnu, a "nezúčastněnými členskými státy" se rozumí ty členské státy, které jednotnou měnu nepřijaly.
Článek 2
1. Překročení schodku veřejných financí nad referenční hodnotu se podle čl. 104c odst. 2 druhé odrážky považuje za výjimečné a dočasné tehdy, pokud je způsobeno neobvyklou událostí, kterou dotyčný členský stát nemůže nikterak ovlivnit a která má zásadní dopad na finanční situaci vládních institucí, nebo pokud vznikne v důsledku prudkého hospodářského propadu.
Kromě toho se překročení schodku veřejných financí nad referenční hodnotu považuje za dočasné, jestliže rozpočtové předpovědi předkládané Komisí naznačují, že po skončení neobvyklé události či prudkého hospodářského propadu schodek klesne pod referenční hodnotu.
2. Komise zpravidla při vypracování zprávy podle čl. 104c odst. 3 považuje překročení schodku veřejných financí nad referenční hodnotu v důsledku prudkého hospodářského propadu za výjimečné pouze tehdy, pokud dojde k ročnímu poklesu reálného HDP nejméně o 2 %.
3. Při rozhodování podle čl. 104c odst. 6 o tom, zda existuje nadměrný schodek, bere Rada v rámci svého celkového hodnocení v úvahu jakékoli poznatky členského státu o tom, že roční pokles reálného HDP o méně než 2 % je přesto s přihlédnutím k dalším podpůrným důkazům výjimečný, zejména co se týče prudkosti poklesu nebo kumulované ztráty výkonu v porovnání s minulými trendy.
ODDÍL 2
URYCHLENÍ POSTUPU PŘI NADMĚRNÉM SCHODKU
Článek 3
1. Do dvou týdnů poté, co Komise schválí zprávu vydanou podle čl. 104c odst. 3, k ní Hospodářský a finanční výbor podle čl. 104c odst. 4 vypracuje stanovisko.
2. Pokud Komise s plným přihlédnutím ke stanovisku uvedenému v odstavci 1 usoudí, že nadměrný schodek existuje, předloží v souladu s čl. 104c odst. 5 a 6 stanovisko a doporučení Radě.
3. Rada rozhodne o existenci nadměrného schodku v souladu s čl. 104c odst. 6 do tří měsíců ode dne oznámení podle čl. 4 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 3605/93. Pokud v souladu s čl. 104c odst. 6 rozhodne, že nadměrný schodek existuje, podá Rada zároveň doporučení dotyčnému členskému státu podle čl. 104c odst. 7.
4. Doporučení Rady podané v souladu s čl. 104c odst. 7 stanoví nejvýše čtyřměsíční lhůtu, během níž má dotyčný členský stát přijmout účinná opatření. Doporučení Rady také stanoví lhůtu pro odstranění nadměrného schodku, což by mělo být ukončeno v následujícím roce po jeho zjištění, pokud nenastanou zvláštní okolnosti.
Článek 4
1. Jestliže se zjistí, že nebyla přijata žádná účinná opatření podle čl. 104c odst. 8, potom se případné rozhodnutí Rady zveřejnit podané doporučení přijme okamžitě po vypršení lhůty stanovené v souladu s čl. 3 odst. 4 tohoto nařízení.
2. Rada při zvažování, zda byla v reakci na doporučení Rady vydané v souladu s čl. 104c odst. 7 přijata účinná opatření, vychází při svém rozhodování z veřejně oznámených rozhodnutí vlády dotyčného členského státu.
Článek 5
Případné rozhodnutí Rady podle čl. 104c odst. 9 vyzývající dotyčný členský stát k tomu, aby učinil opatření ke snížení nadměrného schodku, se přijme do jednoho měsíce od rozhodnutí Rady podle čl. 104c odst. 8 o tom, že nebyla přijata žádná účinná opatření.
Článek 6
Pokud jsou splněny podmínky pro uplatnění čl. 104c odst. 11, uvalí Rada sankce podle čl. 104c odst. 11. Takové rozhodnutí se přijme nejpozději do dvou měsíců od rozhodnutí Rady podle čl. 104c odst. 9 vyzývajícího dotyčný členský stát, aby učinil opatření.
Článek 7
Pokud se dotyčný členský stát nepodřídí jednotlivým rozhodnutím, které Rada postupně přijme na základě ustanovení čl. 104c odst. 7 a 9, potom se rozhodnutí Rady o uvalení sankcí podle odstavce 11 článku 104c přijme do deseti měsíců ode dne oznámení podle nařízení (ES) č. 3605/93, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 3 tohoto nařízení. V případě záměrně plánovaného schodku, o kterém Rada rozhodne, že je nadměrný, se použije zrychlené řízení.
Článek 8
Případné rozhodnutí Rady zostřit sankce v souladu s čl. 104c odst. 11, kromě rozhodnutí přeměnit vklady v pokuty podle článku 14 tohoto nařízení, se přijme nejpozději do dvou měsíců ode dne oznámení podle nařízení (ES) č. 3605/93. Případné rozhodnutí Rady zrušit některá nebo všechna svá rozhodnutí podle čl. 104c odst. 12 se přijme co nejdříve, v každém případě však nejpozději do dvou měsíců ode dne oznámení podle nařízení (ES) č. 3605/93.
ODDÍL 3
POZASTAVENÍ POSTUPU A SLEDOVÁNÍ
Článek 9
1. Postup při nadměrném schodku se pozastaví,
- pokud dotyčný členský stát jedná podle doporučení podaných v souladu s čl. 104c odst. 7,
- pokud dotyčný zúčastněný členský stát jedná podle výzev vydaných v souladu s čl. 104c odst. 9.
2. Doba, po kterou je postup pozastaven, se nezapočítává ani do desetiměsíční lhůty uvedené v článku 7, ani do dvouměsíční lhůty uvedené v článku 6 tohoto nařízení.
Článek 10
1. Komise a Rada sledují provádění opatření,
- která dotyčný členský stát učiní v reakci na doporučení podaná v souladu s čl. 104c odst. 7,
- která dotyčný členský stát učiní v reakci na výzvy vydané v souladu s čl. 104c odst. 9.
2. Pokud zúčastněný členský stát potřebná opatření neprovádí nebo pokud podle názoru Rady nejsou prováděná opatření dostatečná, Rada okamžitě přijme rozhodnutí podle čl. 104c odst. 9 nebo 11.
3. Pokud aktuální údaje sdělené podle nařízení (ES) č. 3605/93 ukazují, že nadměrný schodek nebyl odstraněn ve lhůtách stanovených buď doporučeními podanými v souladu s čl. 104c odst. 7, nebo výzvami vydanými v souladu s čl. 104c odst. 9, přijme Rada okamžitě rozhodnutí podle čl. 104c odst. 9 nebo 11.
ODDÍL 4
SANKCE
Článek 11
Kdykoli Rada rozhodne o uplatnění sankcí vůči zúčastněnému členskému státu podle čl. 104c odst. 11, potom se zpravidla požaduje složení neúročeného vkladu. Rada může rozhodnouto tom, že tento požadavek na složení vkladu se doplní o opatření stanovená v čl. 104c odst. 11 první a druhé odrážce.
Článek 12
1. Pokud je nadměrný schodek způsoben nedodržováním kritéria týkajícího se poměru schodku veřejných financí k HDP podle čl. 104c odst. 9 písm. a), potom se výše prvního vkladu skládá z pevné složky ve výši 0,2 % HDP a z proměnné složky ve výši jedné desetiny rozdílu mezi schodkem vyjádřeným v procentech HDP za předchozí rok a referenční hodnotou 3 % HDP.
2. Každý následující rok, dokud není rozhodnutí o existenci nadměrného schodku zrušeno, Rada hodnotí, zda dotyčný zúčastněný členský stát přijal účinná opatření v reakci na výzvu Rady podle čl. 104c odst. 9. Při tomto každoročním hodnocení rozhodne Rada v souladu s čl. 104c odst. 11, a aniž je dotčen článek 13 tohoto nařízení, o zostření sankcí, jestliže se dotyčný zúčastněný členský stát nepodřídil výzvě Rady. Pokud je rozhodnuto o složení dalšího vkladu, rovná se jedné desetině rozdílu mezi schodkem vyjádřeným v procentech HDP za předchozí rok a referenční hodnotou 3 % HDP.
3. Žádný jednotlivý vklad podle článků 1 a 2 nesmí překročit maximální limit ve výši 0,5 % HDP.
Článek 13
Rada zpravidla přemění podle čl. 104c odst. 11 vklad na pokutu, jestliže podle jejího názoru nedošlo k odstranění nadměrného schodku do dvou let od rozhodnutí požadovat na dotyčném zúčastněném členském státu složení vkladu.
Článek 14
V souladu s čl. 104c odst. 12 zrušuje Rada opatření uvedené v čl. 104c odst. 11 první a druhé odrážce v závislosti na rozsahu, v jakém dotyčný zúčastněný členský stát postoupil v odstraňování nadměrného schodku.
Článek 15
V souladu s čl. 104c odst. 12 zrušuje Rada veškeré sankce, jestliže je zrušeno rozhodnutí o existenci nadměrného schodku. Pokuty uvalené podle článku 13 tohoto nařízení nebudou dotyčnému zúčastněnému členskému státu vráceny.
Článek 16
Vklady uvedené v článcích 11 a 12 tohoto nařízení se skládají u Komise. Úroky z vkladů a pokuty uvedené v článku 13 tohoto nařízení představují jiné příjmy uvedené v článku 201 Smlouvy a rozdělují se mezi zúčastněné členské státy, u kterých není zjištěn nadměrný schodek podle čl. 104c odst. 6, v poměru k jejich podílu na celkovém HDP způsobilých členských států.
ODDÍL 5
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Pro účely tohoto nařízení a po dobu, dokud má Spojené království rozpočtový rok, který se nekryje s kalendářním rokem, se oddíly 2, 3 a 4 tohoto nařízení použijí na Spojené království v souladu s přílohou.
Článek 18
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 1999.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. července 1997.
VERORDENING (EG) Nr. 1467/97 VAN DE RAAD
van 7 juli 1997
over de bespoediging en verduidelijking van de tenuitvoerlegging van de procedure bij buitensporige tekorten
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op artikel 104 C, lid 14, tweede alinea,
Gezien het voorstel van de Commissie (1),
Gezien het advies van het Europees Parlement (2),
Gezien het advies van het Europees Monetair Instituut,
(1)
Overwegende dat het noodzakelijk is de procedure bij buitensporige tekorten van artikel 104 C van het Verdrag te bespoedigen en te verduidelijken teneinde buitensporige tekorten van de algemene overheid te voorkomen en, indien dergelijke tekorten zich voordoen, de spoedige correctie ervan te bevorderen; dat de bepalingen van deze verordening, die met het oog hierop worden aangenomen krachtens artikel 104 C, lid 14, tweede alinea, tezamen met de bepalingen van Protocol nr. 5 bij het Verdrag een nieuw, geïntegreerd geheel van regels vormen voor de toepassing van artikel 104 C;
(2)
Overwegende dat het stabiliteits- en groeipact uitgaat van gezonde overheidsfinanciën als middel ter versterking van de voorwaarden voor prijsstabiliteit en voor een sterke duurzame groei die bevorderlijk is voor het scheppen van werkgelegenheid;
(3)
Overwegende dat het stabiliteits- en groeipact, bestaat uit deze verordening, uit Verordening (EG) nr. 1466/97 van de Raad (3), die strekt tot versterking van het toezicht op begrotingssituaties en het toezicht op en de coördinatie van het economisch beleid en uit de resolutie van de Europese Raad van 17 juni 1997 betreffende het stabiliteits- en groeipact (4), waarin, overeenkomstig artikel D van het Verdrag betreffende de Europese Unie, krachtige politieke beleidslijnen worden gegeven om het pact voor stabiliteit en groei strikt en tijdig ten uitvoer te leggen en inzonderheid om de middellangetermijndoelstelling in acht te nemen van begrotingssituaties die vrijwel in evenwicht zijn dan wel een overschot vertonen, iets waartoe alle lidstaten zich hebben verbonden, en om, steeds wanneer informatie beschikbaar is betreffende daadwerkelijke of verwachte aanzienlijke afwijkingen van de begrotingsdoelstelling op middellange termijn, de corrigerende budgettaire maatregelen te treffen die de lidstaten nodig achten om de doelstellingen van hun stabiliteits- en convergentieprogramma's te bereiken;
(4)
Overwegende dat op de lidstaten volgens artikel 104 C van het Verdrag in de derde fase van de Economische en Monetaire Unie (EMU) een duidelijke, uit het Verdrag voortvloeiende verplichting rust om buitensporige overheidstekorten te vermijden; dat krachtens punt 5 van Protocol nr. 11 bij het Verdrag, de leden 1, 9 en 11 van artikel 104 C, niet van toepassing zijn op het Verenigd Koninkrijk tenzij dit land overgaat naar de derde fase; dat de verplichting uit hoofde van artikel 109 E, lid 4, om te streven naar het vermijden van buitensporige overheidstekorten van toepassing blijft op het Verenigd Koninkrijk;
(5)
Overwegende dat Denemarken, verwijzend naar punt 1 van Protocol nr. 12 bij het Verdrag, in het kader van het besluit van Edinburgh van 12 december 1992 te kennen heeft gegeven dat het niet zal deelnemen aan de derde fase; dat dientengevolge in overeenstemming met punt 2 van voornoemd protocol, de leden 9 en 11 van artikel 104 C, niet van toepassing zijn op Denemarken;
(6)
Overwegende dat de lidstaten in de derde fase van de EMU verantwoordelijk blijven voor hun nationale begrotingsbeleid, met inachtneming van de bepalingen van het Verdrag; dat de lidstaten de noodzakelijke maatregelen zullen nemen om hun verantwoordelijkheden na te komen in overeenstemming met de bepalingen van het Verdrag;
(7)
Overwegende dat inachtneming van de doelstelling om op middellange termijn te komen tot begrotingssituaties die vrijwel in evenwicht zijn dan wel een overschot vertonen, waartoe alle lidstaten zich hebben verbonden, bijdraagt tot het creëren van passende voorwaarden voor prijsstabiliteit en duurzame groei die leiden tot het scheppen van werkgelegenheid in alle lidstaten en hen in staat zal stellen normale conjunctuurschommelingen te ondervangen en het begrotingstekort toch binnen de referentiewaarde van 3 % van het BBP te houden;
(8)
Overwegende dat het voor een goed functioneren van de EMU noodzakelijk is dat de convergentie van economische en begrotingsprestaties van de lidstaten die de gezamenlijke munt hebben aangenomen, hierna „deelnemende lidstaten” te noemen, stabiel en duurzaam blijkt te zijn; dat begrotingsdiscipline in de derde fase van de EMU noodzakelijk is teneinde prijsstabiliteit te waarborgen;
(9)
Overwegende dat volgens artikel 109 K, lid 3, artikel 104 C, leden 9 en 11, uitsluitend van toepassing is op deelnemende lidstaten;
(10)
Overwegende dat het begrip uitzonderlijke en tijdelijke overschrijding van de referentiewaarde als bedoeld in artikel 104 C, lid 2, onder a), moet worden gedefinieerd; dat de Raad in dit verband onder andere rekening moet houden met de meerjarige begrotingsramingen van de Commissie;
(11)
Overwegende dat in een Commissieverslag overeenkomstig artikel 104 C, lid 3, tevens aandacht zal worden besteed aan de vraag of het begrotingstekort meer bedraagt dan de investeringsuitgaven van de overheid, en aan alle andere relevante factoren, inclusief de economische en begrotingssituatie van de lidstaat op middellange termijn;
(12)
Overwegende dat er termijnen moeten worden gesteld voor de toepassing van de procedure bij buitensporige tekorten teneinde te waarborgen dat deze snel en effectief wordt toegepast; dat in dit verband rekening moet worden gehouden met het feit dat het begrotingsjaar van het Verenigd Koninkrijk niet samenvalt met het kalenderjaar;
(13)
Overwegende dat moet worden gespecificeerd hoe de in artikel 104 C van het Verdrag omschreven sancties kunnen worden opgelegd teneinde de effectieve toepassing van de procedure bij buitensporige tekorten te waarborgen;
(14)
Overwegende dat het versterkte toezicht krachtens Verordening (EG) nr. 1466/97 van de Raad tezamen met het toezicht door de Commissie op begrotingssituaties in overeenstemming met lid 2 van artikel 104 C, de effectieve en snelle toepassing van de procedure bij buitensporige tekorten moet vergemakkelijken;
(15)
Overwegende dat, indien een deelnemende lidstaat nalaat effectieve maatregelen te treffen om een buitensporig tekort te corrigeren, een totale termijn van ten hoogste tien maanden tussen de datum waarop de gegevens zijn verstrekt die het bestaan van een buitensporig tekort aangeven en de datum waarop, in voorkomend geval, het besluit wordt genomen om sancties op te leggen, in het licht van het voorgaande het haalbaar en passend lijkt om druk uit te oefenen op de deelnemende lidstaat in kwestie om dergelijke maatregelen te treffen; dat indien een dergelijke situatie zich voordoet en de procedure in maart begint, dit ertoe zou leiden dat sancties worden opgelegd binnen het kalenderjaar waarin de procedure is begonnen;
(16)
Overwegende dat de betrokken lidstaat de aanbeveling van de Raad om een buitensporig tekort te corrigeren of de daaropvolgende stappen in de procedure bij buitensporige tekorten had moeten voorkomen omdat de lidstaat vroegtijdig wordt gewaarschuwd; dat de ernst van een buitensporig tekort in de derde fase noopt tot urgent handelen vanwege alle betrokkenen;
(17)
Overwegende dat de procedure bij buitensporige tekorten moet worden opgeschort indien de betrokken lidstaat passende maatregelen neemt als antwoord op een aanbeveling krachtens artikel 104 C, lid 7, of een aanmaning krachtens artikel 104 C, lid 9, teneinde de lidstaten een prikkel te geven dienovereenkomstig te handelen; dat de periode gedurende dewelke de procedure wordt opgeschort niet wordt meegerekend voor de vaststelling van de maximumtermijn van tien maanden tussen de datum waarop het bestaan van een buitensporig tekort wordt aangemeld en de datum waarop de sancties worden opgelegd; dat de procedure onmiddellijk dient te worden hervat als de beoogde maatregelen niet ten uitvoer worden gelegd of ontoereikend blijken te zijn;
(18)
Overwegende dat wanneer de Raad besluit een sanctie op te leggen, van de betrokken deelnemende lidstaat een renteloos deposito van een passende omvang moet worden verlangd om ervoor te zorgen dat de procedure bij buitensporige tekorten een voldoende afschrikkende werking heeft;
(19)
Overwegende dat het vaststellen van sancties van een voorgeschreven omvang de rechtszekerheid ten goede komt; dat het passend is het bedrag van het deposito te relateren aan het BBP van de betrokken deelnemende lidstaat;
(20)
Overwegende dat wanneer het opleggen van een renteloos deposito de betrokken deelnemende lidstaat er niet toe brengt binnen een redelijke tijd zijn buitensporige tekort te corrigeren, aanscherping van de sanctie passend is; dat het in dat geval passend is het deposito om te zetten in een boete;
(21)
Overwegende dat passende maatregelen van de kant van de deelnemende lidstaat in kwestie met het oog op het corrigeren van zijn buitensporig tekort, de eerste stap zijn naar het opheffen van de sancties; dat aanzienlijke vooruitgang bij het corrigeren van het buitensporige tekort het mogelijk moet maken overeenkomstig artikel 104 C, lid 12, de sancties op te heffen; dat alle resterende sancties pas kunnen worden opgeheven nadat het buitensporige tekort volledig is gecorrigeerd;
(22)
Overwegende dat in Verordening (EG) nr. 3605/93 van de Raad van 22 november 1993 betreffende de toepassing van het aan het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap gehechte Protocol nr. 5 betreffende de procedure bij buitensporige tekorten (5) nauwkeurige regels zijn neergelegd voor het verstrekken van begrotingsgegevens door de lidstaten;
(23)
Overwegende dat overeenkomstig artikel 109 F, lid 8, in de gevallen waarin het Verdrag voorziet in een raadgevende rol van de Europese Centrale Bank (ECB), verwijzingen naar de ECB vóór de oprichting van de ECB worden gelezen als verwijzingen naar het Europees Monetair Instituut,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
AFDELING 1
DEFINITIES EN EVALUATIES
Artikel 1
1. In deze verordening zijn bepalingen vervat ter bespoediging en verduidelijking van de procedure bij buitensporige tekorten, die tot doel heeft buitensporige tekorten van de algemene overheid te ontmoedigen en, als zulke tekorten optreden, deze spoedig te corrigeren.
2. Voor de toepassing van deze verordening wordt onder „deelnemende lidstaten” de lidstaten verstaan die de ene munt overeenkomstig het Verdrag aannemen en onder „niet-deelnemende lidstaten” de lidstaten die de ene munt niet hebben aangenomen.
Artikel 2
1. Wanneer een overheidstekort de referentiewaarde overschrijdt, wordt dit overeenkomstig artikel 104 C, lid 2, onder a), tweede streepje, beschouwd als van uitzonderlijke en tijdelijke aard, indien de overschrijding wordt veroorzaakt door een ongewone gebeurtenis die buiten de macht van de betrokken lidstaat valt en die een aanzienlijk effect heeft op de financiële positie van de algemene overheid, of indien zij wordt veroorzaakt door een ernstige economische neergang.
Voorts wordt de overschrijding van de referentiewaarde geacht van tijdelijke aard te zijn indien de begrotingsprognoses van de Commissie aangeven dat het tekort na de ongewone gebeurtenis of de ernstige economische neergang onder de referentiewaarde zal dalen.
2. Bij de opstelling van een verslag op grond van artikel 104 C, lid 3, merkt de Commissie in de regel een overschrijding van de referentiewaarde die het gevolg is van een economische neergang, alleen dan als uitzonderlijk aan, indien het reële BBP op jaarbasis met ten minste 2 % gedaald is.
3. Wanneer de Raad overeenkomstig artikel 104 C, lid 6, besluit of er al dan niet een buitensporig tekort bestaat, houdt hij in zijn algehele evaluatie rekening met eventuele opmerkingen van de betrokken lidstaat blijkens welke een daling van het reële BBP met minder dan 2 % op jaarbasis toch uitzonderlijk is in het licht van verdere ondersteunende informatie, met name ten aanzien van het abrupte karakter van de neergang of het gecumuleerde productieverlies in vergelijking met de trend in het verleden.
AFDELING 2
BESPOEDIGING VAN DE PROCEDURE BIJ BUITENSPORIGE TEKORTEN
Artikel 3
1. Binnen twee weken nadat de Commissie een overeenkomstig artikel 104 C, lid 3, opgesteld verslag heeft aangenomen, brengt het Economisch en Financieel Comité overeenkomstig artikel 104 C, lid 4, advies uit.
2. Indien de Commissie, ten volle rekening houdend met het in lid 1 bedoelde advies, van mening is dat er een buitensporig tekort bestaat, richt zij een advies en een aanbeveling voor een besluit tot de Raad.
3. Binnen drie maanden na de in artikel 4, leden 2 en 3, van Verordening (EG) nr. 3605/93 bepaalde termijnen voor het verstrekken van gegevens besluit de Raad overeenkomstig artikel 104 C, lid 6, of er al dan niet een buitensporig tekort bestaat. Wanneer de Raad overeenkomstig artikel 104 C, lid 6, besluit dat er een buitensporig tekort bestaat, richt hij terzelfder tijd overeenkomstig artikel 104 C, lid 7, aanbevelingen tot de betrokken lidstaat.
4. In de aanbeveling van de Raad overeenkomstig artikel 104 C, lid 7, wordt een termijn van ten hoogste vier maanden bepaald waarbinnen de betrokken lidstaat daaraan effectief gevolg moet geven, en wordt een termijn bepaald voor het corrigeren van het buitensporige tekort, dat behoudens bijzondere omstandigheden binnen het jaar nadat het is geconstateerd verholpen moet zijn.
Artikel 4
1. Een eventueel besluit van de Raad tot openbaarmaking van zijn aanbevelingen, wanneer wordt vastgesteld dat daaraan geen effectief gevolg is gegeven overeenkomstig artikel 104 C, lid 8, wordt genomen onmiddellijk na het verstrijken van de in artikel 3, lid 4, van deze verordening gestelde termijn.
2. Om te beoordelen of aan zijn aanbevelingen overeenkomstig artikel 104 C, lid 7, effectief gevolg is gegeven, baseert de Raad zich op openbaargemaakte besluiten van de regering van de betrokken lidstaat.
Artikel 5
Een besluit van de Raad overeenkomstig artikel 104 C, lid 9, om de betrokken deelnemende lidstaat aan te manen maatregelen te treffen om het tekort te verminderen, wordt genomen binnen een maand nadat de Raad overeenkomstig artikel 104 C, lid 8, heeft vastgesteld dat geen effectief gevolg aan zijn aanbevelingen is gegeven.
Artikel 6
Wanneer aan de voorwaarden voor de toepassing van artikel 104 C, lid 11, is voldaan, legt de Raad overeenkomstig artikel 104 C, lid 11, sancties op. Een dergelijk besluit wordt genomen uiterlijk twee maanden na het besluit van de Raad om overeenkomstig artikel 104 C, lid 9, de betrokken deelnemende lidstaat aan te manen maatregelen te treffen.
Artikel 7
Als een deelnemende lidstaat zich niet voegt naar de opeenvolgende besluiten van de Raad op grond van artikel 104 C, leden 7 en 9, wordt het besluit van de Raad om sancties op te leggen, overeenkomstig het bepaalde in artikel 104 C, lid 11, genomen binnen tien maanden na de overeenkomstig Verordening (EG) nr. 3605/93 bepaalde data voor het verstrekken van gegevens, zoals omschreven in artikel 3, lid 3, van deze verordening. In geval van een opzettelijk tekort, waarvan de Raad besluit dat het buitensporig is, wordt een spoedprocedure gevolgd.
Artikel 8
Een besluit van de Raad om de sancties aan te scherpen, overeenkomstig artikel 104 C, lid 11, afgezien van het omzetten van de deposito's in geldboetes overeenkomstig artikel 14 van deze verordening, wordt genomen uiterlijk twee maanden na de in Verordening (EG) nr. 3605/93 bepaalde termijnen voor het verstrekken van gegevens. Een besluit van de Raad om al zijn besluiten of sommige daarvan overeenkomstig artikel 104 C, lid 12, in te trekken, wordt zo spoedig mogelijk genomen en in ieder geval uiterlijk twee maanden na de in Verordening (EG) nr. 3605/93 vastgestelde termijnen voor het verstrekken van gegevens.
AFDELING 3
OPSCHORTING EN OPVOLGING
Artikel 9
1. De procedure bij buitensporige tekorten wordt opgeschort:
-
indien de betrokken lidstaat gevolg geeft aan de aanbevelingen op grond van artikel 104 C, lid 7,
-
indien de betrokken deelnemende lidstaat gevolg geeft aan de aanmaningen op grond van artikel 104 C, lid 9.
2. De periode gedurende welke de procedure is opgeschort, wordt niet meegerekend bij de in artikel 7 bedoelde periode van tien maanden en evenmin bij de in artikel 6 van deze verordening bedoelde periode van twee maanden.
Artikel 10
1. De Commissie en de Raad volgen de tenuitvoerlegging van de maatregelen:
-
die de betrokken lidstaat naar aanleiding van de aanbevelingen op grond van artikel 104 C, lid 7, neemt,
-
die de betrokken deelnemende lidstaat naar aanleiding van de aanmaningen op grond van artikel 104 C, lid 9, neemt.
2. Indien de maatregelen niet door een deelnemende lidstaat ten uitvoer worden gelegd of naar het oordeel van de Raad ontoereikend zijn, neemt de Raad onmiddellijk een besluit op grond van artikel 104 C, lid 9, respectievelijk artikel 104 C, lid 11.
3. Indien uit feitelijke gegevens als bedoeld in Verordening (EG) nr. 3605/93 blijkt dat een deelnemende lidstaat een buitensporig tekort niet heeft gecorrigeerd binnen de termijnen die in aanbevelingen op grond van artikel 104 C, lid 7, of aanmaningen op grond van artikel 104 C, lid 9, gesteld zijn, neemt de Raad onmiddellijk een besluit op grond van artikel 104 C, lid 9, respectievelijk artikel 104 C, lid 11.
AFDELING 4
SANCTIES
Artikel 11
Telkens wanneer de Raad overeenkomstig artikel 104 C, lid 11, besluit sancties aan een deelnemende lidstaat op te leggen, wordt in de regel een niet-rentedragend deposito verlangd. De Raad kan besluiten om naast dit deposito de maatregelen te nemen als bepaald in artikel 104 C, lid 11, eerste en tweede streepje.
Artikel 12
1. Indien het buitensporige tekort te wijten is aan niet-naleving van het criterium met betrekking tot de in artikel 104 C, lid 2, onder a), bedoelde overheidstekortquote, bestaat het bedrag van het eerste deposito uit een vast bestanddeel, gelijk aan 0,2 % van het BBP, en een variabel bestanddeel, gelijk aan een tiende van het verschil tussen het als percentage van het BBP uitgedrukte tekort in het voorgaande jaar en de referentiewaarde van 3 % van het BBP.
2. Elk daaropvolgend jaar, totdat het besluit omtrent het bestaan van een buitensporig tekort wordt ingetrokken, beoordeelt de Raad of de betrokken deelnemende lidstaat effectieve maatregelen heeft genomen naar aanleiding van de aanmaning van de Raad op grond van artikel 104 C, lid 9. In deze jaarlijkse evaluatie besluit de Raad overeenkomstig artikel 104 C, lid 11, en onverminderd artikel 13 van deze verordening de sancties aan te scherpen tenzij de betrokken deelnemende lidstaat gevolg heeft gegeven aan de aanmaning van de Raad. Indien tot een aanvullend deposito wordt besloten, is dat gelijk aan een tiende van het verschil tussen het als percentage van het BBP uitgedrukte tekort in het voorgaande jaar en de referentiewaarde van 3 % van het BBP.
3. Eén deposito als bedoeld in de leden 1 en 2 mag niet meer bedragen dan 0,5 % van het BBP.
Artikel 13
Een deposito wordt in de regel overeenkomstig artikel 104 C, lid 11, door de Raad omgezet in een boete indien twee jaar na het besluit om een deposito van de betrokken deelnemende lidstaat te eisen, het buitensporige tekort naar het oordeel van de Raad niet is gecorrigeerd.
Artikel 14
Overeenkomstig artikel 104 C, lid 12, trekt de Raad de in het eerste en het tweede streepje van artikel 104 C, lid 11, bedoelde sancties in, afhankelijk van de mate waarin de betrokken deelnemende lidstaat erin geslaagd is het buitensporige tekort te corrigeren.
Artikel 15
Indien het besluit dat er een buitensporig tekort bestaat, wordt ingetrokken, trekt de Raad, overeenkomstig artikel 104 C, lid 12, alle nog resterende sancties in. Boetes die overeenkomstig artikel 13 van deze verordening zijn opgelegd worden niet aan de betrokken deelnemende lidstaat terugbetaald.
Artikel 16
Deposito's als bedoeld in de artikelen 11 en 12 van deze verordening worden ondergebracht bij de Commissie. De rente over de deposito's en de in artikel 13 van deze verordening bedoelde boeten vormen andere ontvangsten als bedoeld in artikel 201 van het Verdrag en worden onder de deelnemende lidstaten die geen buitensporig tekort hebben in de zin van artikel 104 C, lid 6, verdeeld naar rato van hun aandeel in het totale BNP van de in aanmerking komende lidstaten.
AFDELING 5
OVERGANGS- EN SLOTBEPALINGEN
Artikel 17
Voor de toepassing van deze verordening en zolang het Verenigd Koninkrijk een begrotingsjaar heeft dat geen kalenderjaar is, worden de bepalingen van de afdelingen 2, 3 en 4 van deze verordening overeenkomstig de bijlage op het Verenigd Koninkrijk toegepast.
Artikel 18
Deze verordening treedt in werking op 1 januari 1999.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 7 juli 1997.