SMĚRNICE KOMISE 2009/124/ES
ze dne 25. září 2009,
kterou se mění příloha I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES, pokud jde o maximální obsahy arzenu, teobrominu, Datura sp., Ricinus communis L., Croton tiglium L. a Abrus precatorius L.
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech (1), a zejména na čl. 8 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2002/32/ES zakazuje používání produktů určených ke krmení zvířat, ve kterých obsahy nežádoucích látek přesahují maximální obsahy stanovené v příloze I uvedené směrnice.
(2)
V případě krmiv získávaných ze zpracování ryb nebo jiných mořských živočichů vyplývá z nových informací o obsahu celkového arzenu (souhrn organického a anorganického arzenu) poskytnutých příslušnými orgány členských států, že je třeba zvýšit některé maximální obsahy celkového arzenu. Vedlejší produkty vznikající při vykosťování ryb jsou cennou surovinou pro výrobu rybí moučky a rybího oleje, které se používají v krmných směsích, zejména krmivech pro ryby.
(3)
Zvýšení maximálních obsahů celkového arzenu v krmivech získávaných ze zpracování ryb nebo jiných mořských živočichů a v krmivech pro ryby nevede ke změnám maximálních obsahů anorganického arzenu. Vzhledem k tomu, že potenciální nežádoucí účinky arzenu na zdraví zvířat a lidí závisí na podílu anorganického arzenu v daném krmivu či potravině a organické sloučeniny arzenu představují velmi nízký toxický potenciál (2), nemají zvýšené obsahy celkového arzenu vliv na ochranu zdraví zvířat a veřejného zdraví.
(4)
V příloze I směrnice 2002/32/ES arzen pro účely stanovení maximálních obsahů představuje celkový arzen, jelikož neexistuje standardizovaná rutinní metoda pro analýzu anorganického arzenu. V případech, kdy příslušné orgány požadují analýzu obsahu anorganického arzenu, však uvedená příloha stanoví maximální obsahy anorganického arzenu.
(5)
Jelikož extrakční metoda má v některých případech podstatný vliv na výsledek analýzy celkového arzenu, je vhodné stanovit referenční extrakční postup, který by se měl používat při úředních kontrolách.
(6)
Příslušné orgány a zainteresované organizace poskytly informace o značném obsahu arzenu v doplňkových látkách patřících do funkční skupiny sloučenin stopových prvků, povolených na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 (3). V zájmu ochrany zdraví zvířat a veřejného zdraví je vhodné stanovit maximální obsahy arzenu v těchto doplňkových látkách.
(7)
Pokud jde o teobromin, dospěl Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) ve svém stanovisku ze dne 10. června 2008 (4) k závěru, že současné maximální obsahy teobrominu nemusí zcela chránit některé živočišné druhy. Upozornil na možné nežádoucí účinky na prasata, psy a koně a na produkci mléka u dojnic. Proto je vhodné stanovit nižší maximální obsahy.
(8)
Pokud jde o alkaloidy obsažené v Datura sp., dospěl úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 9. dubna 2008 (5) k závěru, že vzhledem k přítomnosti tropanových alkaloidů ve všech druzích Datura je vhodné rozšířit maximální obsahy stanovené v příloze I směrnice 2002/32/ES pro Datura stramonium L. na všechny druhy Datura.
(9)
Pokud jde o ricin (ze skočce obecného, Ricinus communis L.), dospěl úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 10. června 2008 (6) k závěru, že vzhledem k podobným toxickým účinkům toxinů obsažených v druzích Ricinus communis L. (ricin), Croton tiglium L. (crotin) a Abrus precatorius L. (abrin) je vhodné rozšířit maximální obsahy stanovené pro Ricinus communis L. v příloze I směrnice 2002/32/ES rovněž na druhy Croton tiglium L. a Abrus precatorius L., samostatně nebo v kombinaci.
(10)
Směrnice 2002/32/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(11)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Příloha I směrnice 2002/32/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
Článek 2
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. července 2010. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 25. září 2009.
RICHTLIJN 2009/124/EG VAN DE COMMISSIE
van 25 september 2009
tot wijziging van bijlage I bij Richtlijn 2002/32/EG van het Europees Parlement en de Raad wat de maximumgehalten aan arseen, theobromine, Datura sp., Ricinus communis L., Croton tiglium L. en Abrus precatorius L. betreft
(Voor de EER relevante tekst)
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,
Gelet op Richtlijn 2002/32/EG van het Europees Parlement en de Raad van 7 mei 2002 inzake ongewenste stoffen in diervoeding (1), en met name op artikel 8, lid 1,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Richtlijn 2002/32/EG verbiedt het gebruik van producten die bedoeld zijn voor het voederen van dieren en waarvan het gehalte aan ongewenste stoffen de in bijlage I bij die richtlijn vermelde maximumgehalten overschrijdt.
(2)
Wat diervoeders verkregen door verwerking van vis of andere zeedieren betreft, blijkt uit recente informatie die bevoegde autoriteiten in de lidstaten over de totale gehalten aan arseen (de som van organisch en anorganisch arseen) hebben verstrekt dat bepaalde totale maximumgehalten aan arseen moeten worden verhoogd. Bijproducten van de visfileerindustrie zijn waardevolle grondstoffen voor de productie van vismeel en visolie voor gebruik in mengvoeders, in het bijzonder visvoeder.
(3)
De verhoging van de totale maximumgehalten voor arseen in diervoeders verkregen door verwerking van vis of andere zeedieren en visvoeders houdt geen wijziging van de maximumgehalten aan anorganisch arseen in. Aangezien anorganisch arseen in een bepaald diervoeder of levensmiddel mogelijk ongunstige gevolgen heeft voor de gezondheid van dier en mens en het toxische potentieel van organisch arseen zeer laag is (2), hebben hogere totale gehalten aan arseen geen negatieve gevolgen voor de bescherming van de gezondheid van dier en mens.
(4)
In bijlage I bij Richtlijn 2002/32/EG verwijst arseen naar het totale gehalte aan arseen met het oog op de vaststelling van maximumgehalten, aangezien er geen gestandaardiseerde routinemethode bestaat voor de analyse van anorganisch arseen. Voor de gevallen waar de bevoegde autoriteiten een analyse van het gehalte aan anorganisch arseen verlangen, is in die bijlage een maximumgehalte aan anorganisch arseen vastgesteld.
(5)
Aangezien de extractiemethode het analytische resultaat voor het totale gehalte aan arseen in bepaalde gevallen aanzienlijk beïnvloedt, dient met het oog op officiële controle een referentie-extractieprocedure te worden gebruikt.
(6)
Uit informatie die bevoegde autoriteiten en belangenorganisaties hebben verstrekt, blijkt dat aanzienlijke gehalten aan arseen aanwezig zijn in toevoegingsmiddelen van de functionele groep „Verbindingen van sporenelementen”, waarvoor krachtens Verordening (EG) nr. 1831/2003 van het Europees Parlement en de Raad (3) een vergunning is verleend. Er moeten maximumgehalten aan arseen in deze toevoegingsmiddelen worden vastgesteld om de gezondheid van dier en mens te beschermen.
(7)
Wat theobromine betreft, is de Europese Autoriteit voor voedselveiligheid (EFSA) in haar advies van 10 juni 2008 (4) tot de conclusie gekomen dat de huidige maximumgehalten aan theobromine voor bepaalde diersoorten mogelijk onvoldoende bescherming bieden. Zij wees op mogelijk ongunstige gevolgen voor varkens, honden en paarden en voor de melkproductie bij melkkoeien. Daarom dienen lagere maximumgehalten te worden vastgesteld.
(8)
Wat alkaloïden in Datura sp betreft, is de EFSA in haar advies van 9 april 2008 (5) tot de conclusie gekomen dat, aangezien alle Datura sp. tropaanalkaloïden bevatten, de maximumgehalten aan Datura stramonium L., zoals vastgesteld in bijlage I bij Richtlijn 2002/32/EG, met het oog op de bescherming van de diergezondheid, en met name van de gezondheid van varkens, tot alle Datura sp moeten worden uitgebreid.
(9)
Wat ricine (uit Ricinus communis L.) betreft, is de EFSA in haar advies van 10 juni 2008 (6) tot de conclusie gekomen dat, gezien de vergelijkbare toxische effecten van de toxinen uit Ricinus communis L. (ricine), Croton tiglium L. (crotine) en Abrus precatorius L. (abrine), de maximumgehalten voor Ricinus communis L., zoals vastgesteld in bijlage I bij Richtlijn 2002/32/EG, eveneens moeten worden toegepast op Croton tiglium L. and Abrus precatorius L., afzonderlijk of tezamen.
(10)
Derhalve moet Richtlijn 2002/32/EG dienovereenkomstig worden gewijzigd.
(11)
De in deze richtlijn vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité voor de voedselketen en de diergezondheid en het Europees Parlement noch de Raad hebben zich daartegen verzet,
HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
Artikel 1
Bijlage I bij Richtlijn 2002/32/EG wordt gewijzigd overeenkomstig de bijlage bij deze richtlijn.
Artikel 2
De lidstaten doen de nodige wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen in werking treden om uiterlijk op 1 juli 2010 aan deze richtlijn te voldoen. Zij delen de Commissie de tekst van die bepalingen onverwijld mee, alsmede een tabel ter weergave van het verband tussen die bepalingen en deze richtlijn.
Wanneer de lidstaten die bepalingen aannemen, wordt in die bepalingen zelf of bij de officiële bekendmaking daarvan naar deze richtlijn verwezen. De regels voor die verwijzing worden vastgesteld door de lidstaten.
Artikel 3
Deze richtlijn treedt in werking op de twintigste dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Artikel 4
Deze richtlijn is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 25 september 2009.