Nařízení Komise (EHS) č. 411/88
ze dne 12. února 1988
o metodě a úrokové míře pro výpočet nákladů na financování intervenčních opatření ve formě nákupu, skladování a odbytu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1883/78 ze dne 2. srpna 1978 o obecných pravidlech pro financování intervencí záruční sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu [1], naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 2095/87 [2], a zejména na článek 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že ustanovení týkající se výpočtu nákladů na financování intervenčních opatření ve formě nákupu, skladování a odbytu, původně stanovené nařízením Komise (EHS) č. 467/77 [3], naposledy pozměněným nařízením (EHS) č. 331/87 [4], byla od svého přijetí několikrát změněna; že příslušná znění těchto ustanovení byla v důsledku počtu a složitosti jejich změn, jakož i vzhledem k jejich rozptýlení mezi různá vydání Ú ředního věstníku Evropských společenství, těžko použitelná a pozbyla tak jasnosti a srozumitelnosti, což by měly být podstatné rysy veškeré právní úpravy; že by proto měla být sjednocena;
vzhledem k tomu, že podle čl. 4 odst. 1 nařízení (EHS) č. 1883/78 je pro každý členský stát a pro každý rozpočtový rok sestavena účetní závěrka, ze které vyplývají čisté ztráty dotyčných intervenčních agentur;
vzhledem k tomu, že tyto účetní závěrky obsahují i finanční náklady, které se vypočítávají na základě metody a úrokové míry stanovené v souladu s postupem stanoveným v článku 13 nařízení Rady (EHS) č. 729/70 [5], naposledy pozměněného nařízením (EHS) č. 3769/85 [6];
vzhledem k tomu, že finanční náklady by měly být vypočítány metodou, která bere v úvahu objem zásob, různé způsoby jakými je zboží předáváno k intervenci, určitou ztrátu hodnoty, kterou zboží vykázalo během skladování od začátku rozpočtového roku, a rovněž i změny intervenčních cen produktů, k nimž došlo během rozpočtového roku; že tato metoda by měla být snadno použitelná;
vzhledem k tomu, že úroková míra musí být reprezentativní pro všechny úrokové míry platné ve Společenství;
vzhledem k tomu, že se zřetelem k zajištění kontinuity provádění rozpočtu Společenství za přiměřených podmínek zmocňuje nařízení (EHS) č. 1883/78 Komisi stanovit pro rozpočtová léta 1986, 1987 a 1988 jednotnou úrokovou míru na úroveň nižší, než je její reprezentativní úroveň; že rozpočtový rok zahrnuje pro tento druh výdajů výdaje na hmotné operace od 1. října předcházejícího roku do 30. září; že za těchto okolností byla úroková míra snížena na 7 %;
vzhledem k tomu, že čl. 5 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1883/78 zmocnil Komisi ke stanovení jednotné úrokové míry k výpočtu finančních nákladů na nižší úroveň pro členské státy, jejichž úrokové náklady jsou nižší než náklady, které vyplývají z používání jednotné úrokové míry; že jednotná úroková míra byla od 1. října 1985 stanovena ve výši 7 %; že ve srovnání se situací v roce 1985 klesly v roce 1986 úrokové míry ve dvou členských státech pod hodnotu jednotné úrokové míry; že by v těchto členských státech měla být stanovena zvláštní úroková míra, která v nich bude platit;
vzhledem k tomu, že článek 7 nařízení Rady (EHS) č. 1883/78 stanoví, že jestliže se v důsledku skladování sníží hodnota produktu, zaúčtuje se finanční dopad tohoto snížení a přihlédne se k němu v době vstupu produktu do intervence; že se tím mění základ pro výpočet finančních nákladů použitých při určování čistých ztrát intervenčních agentur; že je třeba při výpočtu průměrné hodnoty za tunu produktu zohlednit odpovídající snížení hodnoty;
vzhledem k tomu, že podle pravidel upravujících společné organizace trhů může být přijato ustanovení, že produkty nakoupené intervenční agenturou musí být zaplaceny až po určité době; že metoda pro výpočet úrokových nákladů by proto měla být upravena tak, aby byla zohledněna lhůta platby, je-li to stanoveno v pravidlech;
vzhledem k tomu, že dojde-li k platbě za produkt nakoupený intervenční agenturou až po určité době, musí se množství použité pro výpočet úrokových nákladů snížit; že se ukázalo, že v důsledku prodloužení lhůt k platbám a nákupům velkých množství v určitých odvětvích může toto snížení vést na konci rozpočtového roku k negativnímu výsledku; že metoda výpočtu by měla být s ohledem na tuto skutečnost upravena;
vzhledem k tomu, že pravidla upravující společné organizace trhů nebo nabídková řízení Společenství upravující prodej zemědělských produktů z veřejné intervence mohou stanovit, že byla-li již provedena platba, bude kupujícímu takových produktů poskytnuta lhůta pro převzetí; že metoda výpočtu úrokových nákladů by měla být s ohledem na tuto lhůtu pro převzetí produktu změněna;
vzhledem k tomu, že pro výjimečně vysoký stav zásob některých zemědělských produktů v intervenčních skladech stanovila Komise v určitých případech lhůtu, v níž kupující může cenu produktu zaplatit po převzetí zboží ze skladu; že je proto třeba s ohledem na tuto lhůtu k platbě výjimečně upravit metodu výpočtu úrokových nákladů spojených s dotyčnými prodeji;
vzhledem k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru EZOZF,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Úrokové náklady uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3247/81 [7] se vypočítají použitím úrokové míry stanovené v článku 3 a čl. 4 odst. 2 uvedeného nařízení na průměrnou hodnotu na tunu produktu, který byl předmětem intervence a vynásobením získaného výsledku průměrným stavem zásob příslušného rozpočtového roku.
2. Průměrná hodnota na tunu produktu se vypočítá tak, že součet hodnoty produktů uskladněných k prvnímu dni rozpočtového roku a hodnoty produktů nakoupených během tohoto roku se vydělí součtem celkového množství uskladněných produktů (v tunách) k prvnímu dni rozpočtového roku a množství produktů nakoupených během rozpočtového roku.
3. Průměrný stav zásob rozpočtového roku se vypočítá tak, že se součet celkového stavu zásob k prvnímu dni každého měsíce a celkového stavu zásob na konci každého měsíce vydělí dvojnásobkem počtu měsíců v rozpočtovém roce.
Článek 2
1. Jestliže je pro produkt stanoven ukazatel snížení hodnoty podle článku 7 nařízení (EHS) č. 1883/78, vypočítá se hodnota produktů nakoupených během rozpočtového roku vynásobením jejich nákupní ceny tímto ukazatelem.
Je-li pro produkty stanoveno snížení hodnoty podle čl. 8 druhého pododstavce nařízení (EHS) č. 1883/78, vypočítá se průměrný stav zásob vždy ke dni, kdy vstoupí v platnost snížení hodnoty, které se bere v úvahu při výpočtu průměrné hodnoty.
2. Jestliže je v pravidlech upravujících společné organizace trhu stanoveno, že platba za produkt nakoupený intervenční agenturou může být uskutečněna teprve po uplynutí nejméně měsíční lhůty ode dne převzetí dodávky, sníží se průměrný stav zásob vypočítaný v souladu s odstavcem 3 o množství, které vyplývá z následujícího výpočtu:
12
Q = množství nakoupená v průběhu rozpočtového roku, a
N = počet měsíců minimální lhůty pro platbu.
Pro účely tohoto výpočtu se minimální lhůta uvedená v pravidlech považuje za lhůtu pro platbu, přičemž jeden měsíc sestává ze 30 dnů. Každá část měsíce delší než 15 dnů se považuje ze celý měsíc; každá část měsíce rovnající se 15 dnům nebo kratší se nebere pro výpočet v úvahu.
Jestliže výpočet průměrného stavu zásob na konci roku vykazuje po provedeném snížení hodnoty uvedeném v prvním pododstavci negativní výsledek, započítá se tato částka do průměrného stavu zásob vypočítaného pro následující rok.
3. Jestliže pravidla upravující společné organizace trhu nebo oznámení o nabídkovém řízení umožňují u prodeje produktů intervenčními agenturami kupujícímu těchto produktů lhůtu pro převzetí, byla-li již provedena platba, a jestliže je tato lhůta delší než 30 dnů, sníží se finanční náklady vypočtené v souladu s předcházejícími odstavci o částku vypočtenou podle tohoto vzorce:
365
V = částka zaplacená kupujícím,
J = počet dnů, které uplynuly mezi přijetím platby a převzetím produktu, po odečtení 30 dnů
i = úroková míra uvedená v článku 3.
4. Jestliže je při prodejích zemědělských produktů intervenčními agenturami na základě specifických nařízení Společenství skutečná lhůta pro zaplacení po převzetí delší než 30 dnů, zvýší se finanční náklady vypočtené v souladu s předcházejícími odstavci o částku vypočtenou podle tohoto vzorce:
365
M = částka, kterou má kupující zaplatit,
D = počet dnů, které uplynuly mezi převzetím produktu a přijetím platby, po odečtení 30 dnů
i = úroková míra uvedená v článku 3.
Článek 3
Úroková míra uvedená v článku 5 nařízení (EHS) č. 1883/78 se stanoví ve výši 7 %.
Článek 4
1. Je-li míra úrokových nákladů členského státu po dobu nejméně 6 měsíců nižší než jednotná úroková míra stanovená pro Společenství, stanoví se pro tento členský stát zvláštní úroková míra.
2. Pro období počínající dnem 1. prosince 1986 se stanoví zvláštní úroková míra ve výši:
- 6 % pro Německo,
- 6 % pro Nizozemsko.
Článek 5
Nařízení (EHS) č. 467/77 se zrušuje.
Článek 6
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. února 1988.
*****
VERORDENING (EEG) Nr. 411/88 VAN DE COMMISSIE
van 12 februari 1988
met betrekking tot de bij de berekening van de financieringskosten van de interventies in de vorm van aankoop, opslag en afzet toe te passen methode en rentevoeten
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE
GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Economische Gemeenschap,
Gelet op Verordening (EEG) nr. 1883/78 van de Raad van 2 augustus 1978 betreffende de algemene regels voor de financiering van de interventies door het Europees Oriëntatie- en Garantiefonds voor de Landbouw, afdeling Garantie (1), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EEG) nr. 2095/87 (2), en met name op artikel 5,
Overwegende dat de bepalingen voor de berekening van de financieringskosten van de interventies in de vorm van aankoop, opslag en afzet, die oorspronkelijk zijn vastgesteld in Verordening (EEG) nr. 467/77 van de Commissie (3), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EEG) nr. 331/87 (4), meermaals zijn gewijzigd; dat de betrokken teksten door hun aantal, hun ingewikkeldheid en de verspreiding ervan over verschillende publikatiebladen moeilijk zijn toe te passen en daardoor de duidelijkheid missen die van een wettelijke regeling mag worden verlangd; dat deze bepalingen derhalve moeten worden gecodificeerd;
Overwegende dat overeenkomstig artikel 4, lid 1, van Verordening (EEG) nr. 1883/78 voor elke Lid-Staat en voor elk begrotingsjaar rekeningen worden opgesteld waarmee de nettoverliezen van de betrokken interventiebureaus worden bepaald;
Overwegende dat deze rekeningen ook de financieringskosten omvatten en dat die kosten moeten worden berekend volgens een methode en een rentevoet die overeenkomstig de procedure van artikel 13 van Verordening (EEG) nr. 729/70 van de Raad (5), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EEG) nr. 3769/85 (6), worden vastgesteld;
Overwegende dat de financieringskosten moeten worden berekend volgens een methode waarin rekening wordt gehouden met de omvang van de voorraden, de verschillende aanbiedingsvormen van de produkten die bij de interventiebureaus in opslag zijn, met het feit dat bepaalde, aan het begin van het betrokken begrotingsjaar in voorraad zijnde goederen in waarde zijn verminderd en ook met het feit dat de interventieprijzen voor de verschillende produkten in de loop van het begrotingsjaar kunnen variëren; dat deze methode desalniettemin gemakkelijk toepasbaar moet blijven;
Overwegende dat de rentevoet voor de in de Gemeenschap geldende rentetarieven representatief moet zijn;
Overwegende dat om te waarborgen dat de begroting van de Gemeenschap steeds adequaat wordt uitgevoerd, de Commissie bij Verordening (EEG) nr. 1883/78 is gemachtigd voor de begrotingsjaren 1986, 1987 en 1988 de uniforme rentevoet op een lager niveau vast te stellen dan het representatieve peil; dat het begrotingsjaar voor deze categorie uitgaven de uitgaven omvat die voortvloeien uit de materiële handelingen die van 1 oktober tot en met 30 september hebben plaatsgevonden; dat derhalve de rentevoet tot 7 % is verlaagd;
Overwegende dat in artikel 5, tweede alinea, van Verordening (EEG) nr. 1883/78 de Commissie de mogelijkheid is gegeven voor de Lid-Staten die lagere rentekosten hebben dan die welke voortvloeien uit de toepassing van de rentevoet voor de berekening van de financieringskosten, de uniforme rentevoet op een lager peil vast te stellen; dat de uniforme rentevoet sedert 1 december 1985 op 7 % is vastgesteld; dat, vergeleken met de situatie in 1985, in de loop van 1986 de rentepercentages die door twee Lid-Staten worden gedragen, beneden de uniforme rentevoet zijn gedaald; dat voor de beide betrokken Lid-Staten de specifieke rentevoet moet worden vastgesteld die in die Lid-Staten moet worden toegepast;
Overwegende dat in artikel 7 van Verordening (EEG) nr. 1883/78 is bepaald dat voor produkten waarvan de waarde door opslag vermindert, bij de inslag bij het interventiebureau met het financiële effect van deze waardevermindering rekening wordt gehouden; dat dit een wijziging meebrengt in de grondslag voor de berekening van de financieringskosten; dat deze kosten een onderdeel zijn van de uitgaven die in aanmerking moeten worden genomen voor de bepaling van de nettoverliezen van de interventiebureaus; dat derhalve bij de berekening van de gemiddelde waarde per ton produkt rekening moet worden gehouden met de betrokken waardevermindering;
Overwegende dat in de voorschriften voor de gemeenschappelijke marktordeningen kan worden bepaald dat het door het interventiebureau aangekochte produkt eerst na een bepaalde termijn wordt betaald; dat de methode voor de berekening van de rentekosten daarom moet worden gewijzigd zodat, wanneer in de voorschriften een betalingstermijn is opgenomen, met die betalingstermijn rekening wordt gehouden;
Overwegende dat wanneer de betaling van het door het interventiebureau aangekochte produkt eerst na een bepaalde termijn plaatsvindt, de hoeveelheden die voor de
berekening van de rentekosten in aanmerking moeten worden genomen, moeten worden verlaagd; dat is gebleken dat als gevolg van de verlenging van de betalingstermijnen alsmede door grote aankopen in bepaalde sectoren tegen het einde van het begrotingsjaar, deze verlaging tot een negatief resultaat kan leiden; dat in de berekeningsmethode met dat effect rekening moet worden gehouden;
Overwegende dat in de voorschriften voor de gemeenschappelijke marktordeningen of in de openbare inschrijvingen van de Gemeenschap met betrekking tot de verkoop van landbouwprodukten uit openbare opslag kan worden bepaald dat bij de verkoop van die produkten aan de koper, na betaling, een termijn wordt gelaten om het produkt af te halen; dat de methode voor de berekening van de rentekosten moet worden aangepast om met een dergelijke afhalingstermijn rekening te houden;
Overwegende dat in verband met het uitzonderlijk hoge niveau van de interventievoorraden van bepaalde landbouwprodukten de Commissie in sommige gevallen een termijn heeft vastgesteld waarover de betaling van het produkt, nadat het door de koper is afgehaald, mag worden gespreid; dat de methode voor de berekening van de rentekosten met betrekking tot die verkopen moet worden aangepast om met een dergelijke betalingstermijn rekening te houden;
Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatregelen in overeenstemming zijn met het advies van het Comité van het Fonds,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING
VASTGESTELD:
Artikel 1
1. De in artikel 1, lid 1, onder b), van Verordening (EEG) nr. 3247/81 van de Raad (1) bedoelde rentekosten worden berekend door de in artikel 3 en in artikel 4, lid 2, vastgestelde rentevoet toe te passen op de gemiddelde waarde per ton produkt waarvoor de interventie heeft plaatsgevonden en het aldus verkregen bedrag met de gemiddelde voorraad van het begrotingsjaar te vermenigvuldigen.
2. De gemiddelde waarde per ton produkt wordt berekend door de totale waarde van de produkten die de eerste dag van het begrotingsjaar in voorraad waren en van de produkten die in de loop van het begrotingsjaar zijn aangekocht, te delen door de totale hoeveelheid, uitgedrukt in ton, van de produkten die de eerste dag van het begrotingsjaar in voorraad waren en van de produkten die in de loop van het begrotingsjaar zijn aangekocht.
3. De gemiddelde voorraad voor het begrotingsjaar wordt berekend door de beginvoorraden van elke maand bij de eindvoorraden van elke maand op te tellen en het aldus verkregen totaal te delen door het tweevoud van het aantal maanden van het begrotingsjaar.
Artikel 2
1. Wanneer voor een produkt een waardeverminderingscoëfficiënt is vastgesteld overeenkomstig artikel 7 van Verordening (EEG) nr. 1883/78, wordt de waarde van de in de loop van het begrotingsjaar aangekochte produkten berekend door de aankoopprijs met deze coëfficiënt te vermenigvuldigen.
Wanneer voor een produkt een waardevermindering overeenkomstig artikel 8, tweede alinea, van Verordening (EEG) nr. 1883/78 is vastgesteld, wordt de gemiddelde voorraad berekend vóór de inwerkingtreding van iedere waardevermindering waarmee voor de gemiddelde waarde rekening wordt gehouden.
2. Wanneer in de voorschriften voor de gemeenschappelijke marktordeningen is bepaald dat het door het interventiebureau gekochte produkt niet eerder dan na een minimumtermijn van één maand na de datum van overname mag worden betaald, wordt de overeenkomstig artikel 1, lid 3, berekende gemiddelde voorraad verminderd met een hoeveelheid die wordt berekend met de formule:
Q × N
12
waarbij:
1.2 // Q = // in de loop van het begrotingsjaar aangekochte hoeveelheden // N = // aantal maanden van de minimumtermijn voor de betaling.
Voor deze berekening moet de in de voorschriften aangegeven minimumtermijn als betalingstermijn worden aangehouden. Een maand wordt geacht uit dertig dagen te bestaan. Elk gedeelte van een maand dat meer bedraagt dan vijftien dagen, wordt gerekend als een hele maand; elk gedeelte van vijftien dagen of minder wordt voor deze berekening niet in aanmerking genomen.
Indien na de in de eerste alinea bedoelde vermindering de berekening van de gemiddelde voorraad op het einde van het begrotingsjaar een negatief resultaat geeft, wordt het negatieve saldo in mindering gebracht op de gemiddelde voorraad die voor het volgende begrotingsjaar wordt berekend.
3. Wanneer met betrekking tot de verkoop van een produkt door het interventiebureau, in de voorschriften voor de gemeenschappelijke marktordeningen of in de berichten van inschrijving een termijn is vastgesteld voor het afhalen van het produkt na betaling door de koper en deze termijn langer is dan dertig dagen, wordt op de financieringskosten die overeenkomstig het bepaalde in de voorgaande leden zijn berekend, een bedrag in mindering gebracht dat wordt berekend met de formule:
V × J × i
365
waarbij:
1.2 // V = // door de koper betaald bedrag // J = // aantal dagen tussen de ontvangst van de betaling en het afhalen van het produkt, vermindert met dertig dagen // i =
(1) PB nr. L 327 van 14. 11. 1981, blz. 1.
4. Als op grond van specifieke communautaire verordeningen, bij verkoop van landbouwprodukten door interventiebureaus de werkelijke termijn voor betaling na het afhalen van de betrokken produkten langer is dan dertig dagen, worden de overeenkomstig de voorgaande leden berekende financieringskosten verhoogd met een bedrag dat wordt berekend met de formule:
M × D × i
365
waarbij:
1.2 // M = // door de koper te betalen bedrag // D = // aantal dagen tussen het afhalen van het produkt en de ontvangst van de betaling, verminderd met dertig dagen // i = // in artikel 3 vermelde rentevoet.
Artikel 3
De in artikel 5 van Verordening (EEG) nr. 1883/73 bedoelde rentevoet wordt op 7 % gesteld.
Artikel 4
1. Wanneer het rentepercentage voor rekening van een Lid-Staat gedurende ten minste zes maanden lager is dan de voor de Gemeenschap vastgestelde uniforme rentevoet, wordt voor die Lid-Staat een specifieke rentevoet vastgesteld.
2. Voor de periode die ingaat op 1 december 1986 wordt de specifieke rentevoet gesteld op:
- 6 % voor Duitsland,
- 6 % voor Nederland.
Artikel 5
Verordening (EEG) nr. 467/77 wordt ingetrokken.
Artikel 6
Deze verordening treedt in werking op de derde dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke Lid-Staat.
Gedaan te Brussel, 12 februari 1988.