Nařízení Rady (EHS) č. 565/80
ze dne 4. března 1980
o platbách vývozních náhrad předem, pokud jde o zemědělské produkty
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2727/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 1547/79 [2], a zejména na čl. 16 odst. 5 uvedeného nařízení, a na odpovídající ustanovení ostatních nařízení o společné organizaci trhů se zemědělskými produkty,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k tomu, že nařízení Rady (EHS) č. 441/69 ze dne 4. března 1969, kterým se stanoví doplňující obecná pravidla pro poskytování vývozních náhrad pro produkty, pro něž platí režim jednotné ceny, vyvážené v nezměněném stavu nebo ve formě některého zboží, na něž se nevztahuje příloha II Smlouvy [3], naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 269/78 [4], bylo několikrát pozměněno; že zkušenosti ukazují, že další změny jsou žádoucí; že v zájmu jasnosti je třeba přistoupit k přepracování předpisů platných v této oblasti;
vzhledem k tomu, že nařízení, kterými se stanoví obecná pravidla pro poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad, stanoví, že náhrada je vyplacena, pokud je prokázáno, že uvedené produkty byly vyvezeny ze Společenství;
vzhledem k tomu, že podle zásady, pomocí níž je zajištěna rovnováha mezi použitím základních produktů Společenství za účelem vývozu zpracovaných produktů nebo zboží uvedeného v přílohách B a C nařízení (EHS) č. 2682/72 [5], naposledy pozměněného nařízením (EHS) č. 707/78 [6], do třetích zemí a použitím základních produktů z těchto zemí propuštěných do režimu aktivního zušlechťovacího styku podle směrnice Rady 69/73/EHS ze dne 4. března 1969 o harmonizaci právních a správních předpisů týkajících se aktivního zušlechťovacího styku [7], naposledy pozměněné směrnicí 76/119/EHS [8], je třeba vyplatit částku rovnající se vývozní náhradě, jakmile jsou základní produkty Společenství, z nichž jsou získány zpracované produkty nebo zboží určené k vývozu, umístěny pod celní dohled;
vzhledem k tomu, že produkty, na něž se vztahuje společná organizace trhů a které jsou dovezeny ze třetích zemí, mohou být za určitých podmínek propuštěny do režimu uskladňování v celním skladu nebo svobodných pásem s pozastavením výběru dovozních cel; že je třeba stanovit možnost vyplatit částku rovnající se vývozní náhradě, jakmile jsou některé produkty nebo zboží Společenství určené k vývozu propuštěny do takového režimu;
vzhledem k tomu, že výplata částky rovnající se vývozní náhradě ani v nejmenším nemění podmínky stanovení práva na vývozní náhradu; že je třeba zajistit složením jistoty vrácení částky rovnající se přinejmenším vyplacené částce, pokud se později zjistí, že neexistovalo žádné právo na vývozní náhradu nebo že produkty nebo zboží, na které se použila tato opatření, nebyly skutečně vyvezeny ze Společenství ve stanovených lhůtách,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Toto nařízení stanoví obecná pravidla pro výplatu částky před vývozem, která se rovná vývozním náhradám pro produkty, na něž se vztahují tato nařízení:
- nařízení č. 136/66/EHS (tuky a oleje),
- nařízení (EHS) č. 804/68 (mléko a mléčné výrobky),
- nařízení (EHS) č. 805/68 (hovězí a telecí maso),
- nařízení (EHS) č. 727/70 (surový tabák),
- nařízení (EHS) č. 1035/72 (ovoce a zelenina),
- nařízení (EHS) č. 3330/74 (cukr),
- nařízení (EHS) č. 2727/75 (obiloviny),
- nařízení (EHS) č. 2759/75 (vepřové maso),
- nařízení (EHS) č. 2771/75 (vejce),
- nařízení (EHS) č. 2777/75 (drůbeží maso),
- nařízení (EHS) č. 100/76 (produkty rybolovu),
- nařízení (EHS) č. 1418/76 (rýže),
- nařízení (EHS) č. 516/77 (produkty zpracované z ovoce a zeleniny),
- nařízení (EHS) č. 337/79 (víno).
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se:
a) "produkty" rozumějí produkty uvedené v článku 1, "základními produkty" rozumějí produkty určené k vývozu po zpracování na zpracované produkty nebo zboží;
b "zpracovanými produkty" rozumějí
- produkty získané zpracováním základních produktů
- a produkty, pro které se použije vývozní náhrada;
c) "zbožím" rozumí zboží uvedené v přílohách B a C nařízení (EHS) č. 2682/72.
Článek 3
Mohou využívat výhod tohoto nařízení produkty, pro které byla stanovena vývozní náhrada, která je rovna nule, nebo je vyšší než nula.
Článek 4
1. Na žádost zúčastněné strany se částka rovnající se vývozní náhradě vyplatí, jakmile jsou základní produkty umístěny pod celní dohled, který zajistí, že zpracované produkty nebo zboží budou vyvezeny ve stanovené lhůtě.
2. Režim stanovený tímto článkem se použije na zpracované produkty a zboží získané ze základních produktů s podmínkou, že operace aktivního zušlechťovacího styku nebudou zakázány pro srovnatelné produkty.
Tento režim se však nepoužije ve výjimečných případech, kdy jsou zpracované produkty nebo zboží získány ze základních produktů, u kterých nevzniká žádná obtíž s odbytem.
3. Pokud jde o kontrolní postupy a procento výtěžnosti, podléhají základní produkty stejným pravidlům, jako jsou pravidla, která se uplatňují v rámci aktivního zušlechťovacího styku na produkty stejné povahy.
4. Vývozní náhradou uvedenou v odstavci 1 je:
a) v případě zpracovaných produktů náhrada pro dotyčný zpracovaný produkt;
b) v případě zboží náhrada zvláště stanovená pro základní produkty:
- používané nebo
- považované podle předpisů Společenství za použité
k výrobě uvedeného zboží.
5. Sazbou vývozní náhrady je, pokud není sazba stanovena předem, sazba platná v den, kdy jsou základní produkty umístěny pod celní dohled.
6. Pokud je vývozní náhrada stanovena předem, je den, kdy byly základní produkty umístěny pod celní dohled, vzat v úvahu pro výpočet úprav, které mají být provedeny u platné sazby náhrady.
7. Pokud se vývozní náhrada liší podle použití nebo místa určení, je sazbou, která má být použita, nejnižší sazba. Pokud je však použití nebo místo určení ohlášeno, je sazbou, která má být použita, sazba stanovená pro použití nebo místo určení, pro které jsou zpracované produkty nebo zboží určeny.
Článek 5
1. Na žádost zúčastněné strany se částka rovnající se vývozní náhradě vyplatí, jakmile jsou produkty nebo zboží propuštěny do režimu uskladňování v celním skladu nebo svobodného celního pásma za účelem jejich vývozu ve stanovené lhůtě.
2. Režim stanovený v tomto článku se použije na produkty a zboží určené k vývozu v nezměněném stavu, pokud se jedná o produkty nebo zboží, které lze skladovat.
Tento režim se však nepoužije v uvedených výjimečných případech, kdy u dotyčných produktů nebo zboží nevzniká žádná obtíž s odbytem.
3. Pokud se vývozní náhrada liší podle použití nebo místa určení, je sazbou, která má být použita, nejnižší sazba. Pokud je však použití nebo místo určení ohlášeno, je sazbou, která má být použita, sazba stanovená pro použití nebo místo určení, pro které jsou zpracované produkty nebo zboží určeny.
Článek 6
Výhody režimů stanovených tímto nařízením podléhají složení jistoty, jež zajistí vrácení částky rovnající se částce, která byla vyplacena, zvýšené o dodatečnou částku.
Aniž jsou dotčeny případy vyšší moci, jistota zcela nebo částečně propadá:
- v případech, kdy se neuskutečnilo vrácení, pokud se vývoz nekonal ve lhůtě uvedené v čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 1, nebo
- pokud se ukáže, že neexistuje žádné právo na náhradu nebo že existovalo právo na nižší náhradu.
Článek 7
Příslušné orgány členských států mohou odmítnout poskytnout výhody režimů stanovených tímto nařízením, pokud osoba žadatele není povahy, která by zaručovala, že se celá operace uskuteční způsobem, který je v souladu s platnými předpisy.
V každém členském státě se tato pravomoc vykonává v souladu se zásadami platnými v tomto státě, jimiž se řídí nediskriminace mezi žadateli a svoboda obchodu a průmyslu.
Článek 8
V případě potřeby se základní produkty, produkty a zboží, které nevyužívají výhod režimu stanoveného tímto nařízením, uvedou v seznamu, který má být vypracován.
Článek 9
Nařízení (EHS) č. 441/69 se zrušuje s účinkem ode dne 1. dubna 1980. I nadále se však použije na operace, které byly zahájeny podle režimu výše uvedeného nařízení.
Článek 10
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. dubna 1980 na základní produkty, produkty a zboží podléhající kontrole od tohoto data.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. března 1980.
VERORDENING (EEG) Nr. 565/80 VAN DE RAAD van 4 maart 1980 betreffende de vooruitbetaling van de uitvoerrestituties voor landbouwprodukten
DE RAAD VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Economische Gemeenschap,
Gelet op Verordening (EEG) nr. 2727/75 van de Raad van 29 oktober 1975 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector granen (1), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EEG) nr. 1547/79 (2), inzonderheid op artikel 16, lid 5, en op de overeenkomstige bepalingen van de andere verordeningen houdende een gemeenschappelijke marktordening voor landbouwprodukten,
Gezien het voorstel van de Commissie,
Overwegende dat Verordening (EEG) nr. 441/69 van de Raad van 4 maart 1969 houdende aanvullende algemene voorschriften betreffende de toekenning van restituties bij uitvoer van produkten die aan een stelsel van gemeenschappelijke prijzen zijn onderworpen en die als zodanig of in de vorm van bepaalde niet in bijlage II van het Verdrag vermelde goederen worden uitgevoerd (3), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EEG) nr. 269/78 (4), herhaaldelijk is gewijzigd ; dat, gelet op de opgedane ervaring nieuwe wijzigingen wenselijk zijn ; dat het voor de duidelijkheid wenselijk is de betrokken voorschriften te codificeren;
Overwegende dat in de verordeningen tot vaststelling van de algemene regels voor de toekenning van restituties bij uitvoer en de criteria voor de vaststelling van het restitutiebedrag voor bepaalde landbouwprodukten, is bepaald dat de restitutie wordt uitbetaald wanneer het bewijs wordt geleverd dat de produkten uit de Gemeenschap zijn uitgevoerd;
Overwegende dat bij het volgen van het beginsel een evenwicht te waarborgen tussen het gebruik van basisprodukten uit de Gemeenschap met het oog op de uitvoer naar derde landen van verwerkte produkten of goederen vermeld in bijlage B en bijlage C bij Verordening (EEG) nr. 2682/72 (5), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EEG) nr. 707/78 (6), en het gebruik van basisprodukten uit derde landen welke tot de regeling "actieve veredeling" zijn toegelaten op grond van Richtlijn 69/73/EEG van de Raad van 4 maart 1969 inzake de harmonisatie van de wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen met betrekking tot de regeling "actieve veredeling" (7), laatstelijk gewijzigd bij Richtlijn 76/119/EEG (8), een bedrag gelijk aan de uitvoerrestitutie moet worden betaald, zodra de basisprodukten uit de Gemeenschap waaruit de voor uitvoer bestemde verwerkte produkten of goederen zijn verkregen onder douanecontrole worden geplaatst;
Overwegende dat produkten die onder een gemeenschappelijke marktordening vallen, en die uit derde landen worden ingevoerd, onder bepaalde voorwaarden onder het stelsel van douane-entrepots of van vrije zones kunnen worden gebracht, waarbij de inning van de rechten bij invoer wordt opgeschort ; dat dient te worden voorzien in de mogelijkheid een bedrag gelijk aan de uitvoerrestitutie te betalen, zodra bepaalde voor uitvoer bestemde produkten of goederen uit de Gemeenschap onder een dergelijk stelsel worden gebracht;
Overwegende dat de betaling van een bedrag dat gelijk is aan de uitvoerrestitutie, de voorwaarden voor de vaststelling van het recht op een restitutie bij uitvoer geheel onverlet laat ; dat door het stellen van een waarborg dient te worden gegarandeerd dat een bedrag dat ten minste gelijk is aan het uitgekeerde bedrag wordt terugbetaald, indien achteraf wordt vastgesteld dat er geen enkel recht op restitutie bij uitvoer bestond of dat de produkten of goederen waarop deze maatregelen zijn toegepast, niet binnen de gestelde termijn daadwerkelijk uit de Gemeenschap zijn uitgevoerd,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
In deze verordening worden algemene regels vastgesteld voor de betaling vóór de uitvoer van een bedrag dat gelijk is aan de uitvoerrestituties voor de produkten die onder de volgende verordeningen vallen: - Verordening nr. 136/66/EEG (oliën en vetten),
- Verordening (EEG) nr. 804/68 (melk en zuivelprodukten),
- Verordening (EEG) nr. 805/68 (rundvlees),
- Verordening (EEG) nr. 727/70 (ruwe tabak),
- Verordening (EEG) nr. 1035/72 (groenten en fruit),
- Verordening (EEG) nr. 3330/74 (suiker),
- Verordening (EEG) nr. 2727/75 (granen),
- Verordening (EEG) nr. 2759/75 (varkensvlees),
- Verordening (EEG) nr. 2771/75 (eieren),
- Verordening (EEG) nr. 2777/75 (slachtpluimvee),
- Verordening (EEG) nr. 100/76 (visserijprodukten),
- Verordening (EEG) nr. 1418/76 (rijst),
- Verordening (EEG) nr. 516/77 (op basis van groenten en fruit verwerkte produkten),
- Verordening (EEG) nr. 337/79 (wijn). (1)PB nr. L 281 van 1.11.1975, blz. 1. (2)PB nr. L 188 van 26.7.1979, blz. 1. (3)PB nr. L 59 van 10.3.1969, blz. 1. (4)PB nr. L 40 van 10.2.1978, blz. 7. (5)PB nr. L 289 van 27.12.1972, blz. 13. (6)PB nr. L 94 van 8.4.1978, blz. 7. (7)PB nr. L 58 van 8.3.1969, blz. 1. (8)PB nr. L 24 van 30.1.1976, blz. 58.
Artikel 2
In deze verordening wordt verstaan onder: a) produkten : de produkten bedoeld in artikel 1,
basisprodukten : produkten die bestemd zijn om na verwerking tot verwerkte produkten of goederen te worden uitgevoerd;
b) verwerkte produkten : produkten - die zijn verkregen door de verwerking van basisprodukten en
- waarvoor en restitutie bij uitvoer geldt;
c) goederen : de goederen vermeld in bijlage B en bijlage C bij Verordening (EEG) nr. 2682/72.
Artikel 3
Deze verordening is van toepassing op de produkten waarvoor een restitutie is vastgesteld die gelijk is aan of groter dan 0.
Artikel 4
1. Op verzoek van de belanghebbende wordt een bedrag dat gelijk is aan de uitvoerrestitutie uitbetaald, zodra de basisprodukten onder douanecontrole zijn geplaatst, zodat wordt gewaarborgd dat de verwerkte produkten of de goederen binnen een bepaalde termijn worden uitgevoerd.
2. De regeling van dit artikel is van toepassing op verwerkte produkten en op goederen die zijn verkregen uit basisprodukten, mits actieve veredeling niet is verboden voor vergelijkbare produkten.
De regeling geldt evenwel niet in uitzonderlijke gevallen waarin de verwerkte produkten of de goederen zijn verkregen uit basisprodukten waarvoor geen enkele afzetmoeilijkheid bestaat.
3. Ten aanzien van de controleregelingen en het opbrengstpercentage gelden voor de basisprodukten dezelfde regels als die welke in het kader van de actieve veredeling voor produkten van dezelfde aard gelden.
4. De in lid 1 bedoelde uitvoerrestitutie is a) voor verwerkte produkten, die welke geldt voor het desbetreffende verwerkte produkt;
b) voor goederen, die welke specifiek is vastgesteld voor basisprodukten: - die zijn gebruikt, of
- ingevolge de communautaire bepalingen beschouwd worden als te zijn gebruikt
voor de vervaardiging van deze goederen.
5. Het bedrag van de restitutie bij uitvoer is, indien het niet vooraf wordt vastgesteld, het bedrag dat geldt op de dag waarop de basisprodukten onder douanecontrole worden geplaatst.
6. Indien de uitvoerrestitutie vooraf wordt vastgesteld, wordt de dag waarop de basisprodukten onder douanecontrole zijn geplaatst in aanmerking genomen voor de berekening van de aanpassingen van het restitutiebedrag dat van toepassing is.
7. Indien de uitvoerrestitutie verschilt naar gelang van het gebruik of de bestemming, wordt het laagste bedrag toegepast. Indien het gebruik of de bestemming is aangegeven, wordt evenwel het bedrag toegepast dat is vastgesteld voor het gebruik of de bestemming waarvoor de verwerkte produkten of de goederen zijn bestemd.
Artikel 5
1. Op verzoek van de belanghebbende wordt een bedrag dat gelijk is aan de uitvoerrestitutie uitbetaald zodra de produkten of goederen onder het stelsel van douane-entreprots of vrije zones zijn gebracht met het oog op uitvoer binnen een bepaalde termijn.
2. De regeling van dit artikel is van toepassing op produkten en goederen die bestemd zijn voor uitvoer in ongewijzigde staat, op voorwaarde dat de produkten of de goederen van dien aard zijn dat zij kunnen worden opgeslagen.
De regeling geldt evenwel niet in uitzonderlijke gevallen wanneer zich geen afzetproblemen voordoen voor de betrokken produkten of goederen.
3. Indien de uitvoerrrestitutie verschilt naar gelang van het gebruik of de bestemming, wordt het laagste bedrag toegepast. Indien het gebruik of de bestemming is aangegeven, wordt evenwel het bedrag toegepast dat is vastgesteld voor het gebruik of de bestemming waarvoor de produkten of de goederen zijn bestemd.
Artikel 6
Om voor de regelingen van deze verordening in aanmerking te komen moet een waarborg worden gesteld ten einde de terugbetaling te garanderen van een bedrag dat gelijk is aan het uitbetaalde bedrag, verhoogd met een extra bedrag.
Onverminderd gevallen van overmacht wordt deze waarborg geheel of gedeeltelijk verbeurd: - in het geval dat er geen terugbetaling is geschied wanneer de uitvoer niet heeft plaatsgehad binnen de termijn bedoeld in artikel 4, lid 1, en artikel 5, lid 1,
of
- indien blijkt dat er geen enkel recht op restitutie bestaat of dat er recht op een restitutie van een lager bedrag bestond.
Artikel 7
De bevoegde instanties van de Lid-Staten kunnen de toepassing van de regelingen van de verordening weigeren, indien de persoon van de aanvrager niet van dien aard is dat de waarborg bestaat dat de gehele verrichting overeenkomstig de geldende bepalingen zal geschieden.
In elke Lid-Staat wordt deze bevoegdheid uitgeoefend overeenkomstig de in deze Staat geldende beginselen inzake de non-discriminatie tussen de aanvragers en de vrijheid van handel en industrie.
Artikel 8
Indien nodig worden de basisprodukten, de produkten en de goederen waarvoor de regeling van deze verordening niet geldt, opgenomen in een nog op te stellen lijst.
Artikel 9
Verordening (EEG) nr. 441/69 wordt per 1 april 1980 ingetrokken. Zij blijft evenwel van toepassing op transacties die uit hoofde van die verordening werden aangevangen.
Artikel 10
Deze verordening treedt in werking op de derde dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Zij is van toepassing met ingang van 1 april 1980 voor basisprodukten, produkten en goederen die vanaf die datum onder controle worden geplaatst.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke Lid-Staat.
Gedaan te Brussel, 4 maart 1980.