ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 12. října 2006
uplatňování daně z obchodního majetku tvořícího telekomunikační infrastrukturu ve Spojeném království (č. C 4/2005 (ex NN 57/2004, ex CP 26/2004))
(oznámeno pod číslem dokumentu C(2006) 4378)
(Pouze anglické text je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2006/951/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co v souladu s uvedenými předpisy (1) vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek, as ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 17. února 2004 Komise zaevidovala podnět společnosti Vtesse Networks Ltd (dále jen „Vtesse“), telekomunikačního operátora ve Velké Británii, ohledně údajného preferenčního daňového zacházení ve prospěch společností BT plc (dále jen „BT“), nástupnické společností bývalého monopolního telekomunikačního provozovatele ve Spojeném království.
(2)
Dopisem ze dne 19. ledna 2005 Komise orgány Spojeného království informovala, že se s ohledem na dotyčné opatření rozhodla zahájit formální vyšetřovací řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“). Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 12. března 2005 (2). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby k tomuto opatření podaly připomínky.
(3)
Po prodloužení lhůty orgány Spojeného království reagovaly dopisem ze dne 4. dubna 2005 na výzvu k předložení připomínek uvedenou v rozhodnutí o zahájení řízení.
(4)
Komise obdržela připomínky od těchto zúčastněných stran:
-
AboveNetCommunications UK Ltd. („AboveNet“), dopisem ze dne 29. dubna 2005
-
Altnet Task Force („Altnet“), dopisem ze dne 2. května 2005
-
Broadband Stakeholders Group, dopisem ze dne 13. května 2005
-
BT, dopisem ze dne 18. května 2005
-
Cable and Wireless Group plc. („Cable and Wireless“), dopisem ze dne 29. června 2005
-
Communications Management Association, dopisem ze dne 30. března 2005
-
Easynet Group Plc. („Easynet“), dopisem ze dne 3. května 2005
-
Gamma Telecom Ltd., dopisem ze dne 1. prosince 2005
-
Hutchinson Network Services UK Ltd. („Geo“), dopisem ze dne 6. května 2005
-
Global Crossing Ltd., dopisem ze dne 6. května 2005
-
GVA Grimley, dopisem ze dne 27. dubna 2005
-
Kingston Communications Plc, dopisem ze dne 29. dubna 2005
-
NTL Group Ldt., dopisem ze dne 29. dubna 2005
-
Telewest Broadband Ltd., dopisem ze dne 28. dubna 2005
-
Thus Plc., dopisem ze dne 4. května 2005
-
UK Competitive Telecommunications Association („UKCTA“), dopisem ze dne 25. dubna 2005
-
Vanco Ltd, dopisem ze dne 19. dubna 2005
-
Viatel (UK) Ltd., dopisem ze dne 6. července 2005
-
Vtesse, která podala připomínky a poskytla další informace dopisy nebo elektronickou poštou dne 28. ledna 2005, 4. února 2005, 16. února 2005, 22. února 2005, 15. března 2005, 29. března 2005, 28. dubna 2005, 28. července 2005, 17. srpna 2005, 2. září 2005, 4. listopadu 2005, 23. listopadu 2005, 30. listopadu, 1. prosince 2005, 11. ledna 2006, 19. ledna 2006, 16. března, 20. března 2006 a 8. července 2006
-
anonym, dopisem ze dne 1. února 2005.
(5)
Komise předala tyto připomínky orgánům Spojeného království dopisy ze dne 20. června 2005, 4. srpna 2005 a 9. srpna 2005, aby jim poskytla příležitost na ně reagovat. Orgány Spojeného království podaly své připomínky dopisy ze dne 10. října 2005 a 22. listopadu 2005.
(6)
Dopisem ze dne 26. července 2005 Komise požádala OFCOM, nezávislý úřad ve Spojeném království, který reguluje odvětví telekomunikací, aby předložil své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení. OFCOM odpověděl dopisem ze dne 21. září 2005. OFCOM poskytl další informace dne 7. prosince 2005, 6. ledna 2006 a 21. března 2006.
(7)
Dne 14. července 2005 a 4. října 2005 se konaly dvě schůzky se zástupci společnosti BT, která poskytla další informace dne 23. listopadu 2005 a 23. března 2006.
(8)
Ve dnech 16. března 2005, 9. září 2005 a 4. července 2006 se uskutečnily tři schůzky s orgány Spojeného království.
(9)
Dopisem ze dne 26. září 2005 si Komise vyžádala další informace od orgánů Spojeného království, které odpověděly dopisem ze dne 18. listopadu 2005. Další informace poskytly dne 23. listopadu 2005, 23. ledna 2006, 21. února 2006, 13. března 2006, 21. března 2006, 27. března 2006, 20. dubna 2006, 2. května 2006, 4. července 2006 a 20. července 2006.
(10)
Dne 23. listopadu 2005 se konala schůzka se stěžovatelem, společností Vtesse.
II. PODROBNÝ POPIS OPATŘENÍ
A. Popis opatření
(11)
Obchodní poplatky jsou majetkovou daní ve Spojeném království, která je vybírána z obchodního majetku. Jejím účelem je přispět na náklady na služby poskytované místními orgány. Hlavním předpisem upravujícím zdanění obchodního majetku v Anglii a Walesu je Local Government Finance Act z roku 1988 (dále jen „LGFA 1988“). Provádění tohoto systému je dále upraveno právními předpisy a judikaturou.
(12)
Jednotka majetku, která se pro účely zdanění oceňuje, se nazývá „zdanitelnou nemovitostí“ a zahrnuje pozemky, stavby a zdanitelné zařízení a vybavení. Povinnost hradit poplatky připadá osobě, která má zdanitelnou nemovitost v držbě, tj. osobě, která vykonává nad majetkem „nejvyšší kontrolu“, jež je judikaturou vymezena jako skutečná, výlučná a nejen dočasná držba nemovitosti, která držiteli přináší obchodní přínosy.
(13)
Sazb daně, která se vztahuje stejně na veškerý obchodní majetek, je stanovována každoročně ministrem a je shodná pro všechny operátory. V daňovém roce 2004/5 byla stanovena na 45,6 % v Anglii a 45,2 % ve Walesu. Základem této daně, tzv. zdanitelnou hodnotou, je hypotetické roční nájemné, o němž lze přiměřeně předpokládat, že by za ně bylo možno z roku na rok nemovitost pronajmout na otevřeném trhu, a to k určitému dni ocenění. Úplná zákonná definice je uvedena v dodatku 6 k LGFA 1988 (3).
(14)
Ocenění tohoto hypotetického ročního nájemného provádí Valuation Office Agency (dále jen „VOA“), výkonná agentura daňového úřadu, součást ústřední vlády. Přeceňování se provádí každých pět let. Pro období 1995-2000 je zdanitelnou hodnotou hypotetické roční nájemné za nemovitost, pokud by byla k dispozici na trhu dne 1. dubna 1993, což je tzv. „předpokládaný den ocenění“. Pro období 2000-2005 byl předpokládaným dnem ocenění 1. duben 1998 a pro právě probíhající období 2005-2010 byl tímto dnem 1. duben 2003. Období mezi předpokládaným dnem ocenění a dnem, kdy ocenění vstupuje platnost, má VOA umožnit provést ocenění založené na skutečných důkazech k předpokládanému dni ocenění.
(15)
Pro výpočet „zdanitelné hodnoty“, tj. hypotetického ročního nájemného, nemovitosti má VOA k dispozici čtyři metody, přičemž jednotlivé metody mají podle rozhodnutí o zahájení řízení různou hierarchii:
a)
Jsou-li k dispozici přímé a věcné důkazy o nájemném za nemovitost, je nutno použít metodu založenou na nájemném.
b)
Nejsou-li přímé důkazy o nájemném dostupné, lze provést srovnání s důkazy o nájemném u jiných srovnatelných nemovitostí. To je metoda založená na charakteru přehledu nemovitostí s uvedenou zdanitelnou hodnotou (dále jen „přehled“). Pro zjednodušení se na metodu založenou na nájemném i na charakteru přehledu, které jsou obě založeny na důkazech o tržním nájemném, bude dále v tomto rozhodnutí odkazovat jako na „metodu nájemného“.
c)
Metoda založená na příjmech a výdajích se použije u nemovitostí, které se pronajímají zřídka nebo které je obtížné reprodukovat, typicky veřejné sítě. Pokouší se napodobit myšlenkový proces, který by domnělý nájemce použil při posuzování ziskovosti obchodního podniku zahrnujícího nájem nemovitosti. Ten by odhadl své budoucí příjmy a odečetl své budoucí náklady. Od toho by odečetl návratnost, kterou požaduje, zbytek by představoval maximální nájemné, jež by byl ochoten zaplatit.
d)
Základem metody založené na úvaze podnikatele jsou reprodukční náklady na obchodní majetek: domnělý nájemce by nebyl ochoten zaplatit za nemovitost roční nájemné vyšší, než kolik by jej stála v podobě ročního úroku z kapitálu potřebného k vybudování obdobné nemovitosti. Tato metoda se obvykle používá pro nemovitosti, které nejsou pronajímány nebo nepřinášejí zisk (např. nemocnice).
(16)
Obchodní poplatky jsou vybírány z telekomunikační infrastruktury stejně jako z jiných nemovitostí souvisejících s podnikáním. Předpisy o oceňování zařízení a vybavení (Plant and Machinery Regulations) z roku 2000 stanoví (4), že zařízení a vybavení, které je zdanitelné v případě telekomunikační infrastruktury, zahrnuje „kabely, vlákna, dráty, vodiče nebo jakýkoli systém takovýchto položek, které jsou používány nebo určeny k používání v souvislosti s přenosem komunikačních signálů“.
(17)
Telekomunikační majetek podléhá obchodním poplatkům od roku 1855. Po privatizaci společnosti BT v roce 1984 byla tato daň vybírána rovněž z její infrastruktury, stejně jako v případě společnosti Mercury Communications, což byl jediný konkurent společnosti BT v období duopolu v 80. letech. Zpočátku, pro období 1990-1995, byla výše daně určena pomocí stanoveného „standardního vzorce“. Když se počínaje rokem 1992 odvětví telekomunikací začalo postupně otevírat hospodářské soutěži, byla daň uložena na všechny telekomunikační infrastruktury.
(18)
Pro období 1995-2000 použila VOA v případě společnosti BT metodu příjmů a výdajů. Toto ocenění bylo upraveno po sjednané dohodě se společností BT, která vypracovala vlastní ocenění podle metody založené na úvaze podnikatele a podala odvolání proti původnímu ocenění k Central London Valuation Tribunal a poté k Lands Tribunal. Společnost BT a VOA dosáhly dohody v roce 2000. Výsledkem bylo stanovení zdanitelné hodnoty síťových aktiv společnosti BT pro daňový rok 1995/1996 na 445 milionů GBP v Anglii a 25 milionů GBP ve Walesu. Při použití multiplikátoru 43,2 % činila daňová povinnost společnosti BT v tomto daňovém roce 203 milionů GBP, což představovalo 2 % příslušných ročních výnosů společnosti BT.
(19)
Pro období 2000-2005 stanovila VOA ocenění aktiv společnosti BT na 467 milionů GBP v Anglii a 26 milionů GBP ve Walesu. Ocenění bylo provedeno na základě metody příjmů a výdajů a zakládalo se na zásadách a hodnotách dohodnutých ve stejně době, kdy byl dojednán přehled z roku 1995. Pro období 2005-2010 použila VOA na síť společnosti BT opět metodu příjmů a výdajů.
(20)
Přezkum ocenění se v zásadě uskutečňuje každých pět let. Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení však Komise uvedla, že následné revize ocenění směrem dolů byly provedeny s cílem zohlednit úbytek podílů společnosti na trhu pevných telekomunikací ve Spojeném království vyplývající z fyzického rozvoje konkurenčních telekomunikačních sítí. V oznámení o zahájení řízení se uvádělo, že zjevně nebyla provedena žádná obdobná úprava směrem nahoru k zohlednění možného rozšíření či zdokonalení sítě.
(21)
Společnost Kingston Communications plc. (dále jen „Kingston“) je nástupnickou společností bývalého monopolního telekomunikačního operátora a vlastníkem jediné místní přístupové sítě v oblasti Hull. Během privatizace většiny telekomunikačních sítí ve vlastnictví státu ve Spojeném království koncem 80. let zůstala společnost ve vlastnictví obce, dokud nebyl akciový kapitál v roce 1999 nabídnut veřejnosti. Městská rada v Hullu zůstává jediným významným akcionářem. Společnost Kingston byla jediným dalším telekomunikačním operátorem, jehož majetek byl oceněn pomocí metody příjmů a výdajů.
(22)
Společnost Kingston však vlastní rovněž dceřinou společnost, Torch Communications Ltd., která vybudovala optickou páteřní síť mimo místní přístupovou síť společnosti Kingston (tj. aglomeraci Hull) a provozuje tuto páteřní síť jako samostatná dceřiná společnost. Proto lze páteřní síť společnosti Torch ocenit zvlášť pomocí metody založené na nájemném.
(23)
Společnost Vtesse je stěžovatelem. Je to poskytovatel služeb optické sítě pro podniky, který nabízí maloobchodní pronájem vysokokapacitních linek, převážně uživatelům z řad velkých společností. Přímo soutěží s nabídkami společnosti BT na pronajaté linky. K propojení svých zákazníků si společnost Vtesse pronajímá „nenasvícené“ vlákna od jiných provozovatelů páteřní sítě, což doplňuje vlastní vybudovanou infrastrukturou. Majetek pronajímaný od jiných stran je zahrnut do zdanitelného majetku společnosti Vtesse. VOA rozhodla o zdanění společnosti Vtesse na základě metody „charakteru přehledu“, která se používá pokaždé, je-li pronajato a aktivováno nové vlákno.
(24)
Na základě měřítek skutečně placeného nájemného stanovila VOA pro období 2000-2005 roční poplatek podle metody nájemného ve výši 1 200 GBP za km jednoho páru optických vláken v metropolitní oblasti Londýna a 1 000 GBP/km v ostatních částech Spojeného království. Kromě toho VOA v roce 2001 přiznala poskytovatelům vlákna posuzovaným pomocí metody nájemného tzv. „slevu za nadměrnou nabídku“, rovnající se slevě ze zdanitelné hodnoty ve výši 15 % s účinností od 1. dubna 2001 a 25 % s účinností od 1. dubna 2002. Tato sleva měla odrážet nadměrné investice do vláken během telekomunikačního boomu koncem 90. let a následné drastické snížení hodnoty těchto aktiv vzhledem k fyzickému nadbytku. Další sleva ve výši 10 % se používá pro sítě delší než 3 000 km. Po těchto slevách poklesla hodnota nájemného za jeden pár vláken v letech 2002-2004 na 900 GBP za km v oblasti Londýna a na 750 GBP za km v ostatních částech země. Pro období 2005-2010 byla hodnota nájemného za jeden pár vláken stanovena na 600 GBP za km v oblasti Londýna a na 500 GBP za km v ostatních částech Spojeného království (5). Podle společnosti Vtesse činila její daňová povinnost v roce 2003/04 přibližně 7 % jejích stálých výnosů.
(25)
Co se týká revizí, poplatek podle „charakteru přehledu“ se používá na každé vlákno, které je pronajato a aktivováno. Společnost Vtesse je povinna VOA pravidelně informovat o rozšíření své sítě, aby bylo možno ocenění jejího majetku upravit. Společnost Vtesse uvedla, že kdykoli pořídí vlákno za účelem poskytování služeb svým zákazníkům, je povinna uhradit poplatky, které se mohou rovnat až 20-30 % výnosů z nové smlouvy.
(26)
Co se týká ostatních telekomunikačních operátorů na trhu, jejich majetek se oceňuje podle metody nájemného, s výjimkou provozovatelů kabelové televize, kteří jsou oceňováni podle metody odvozené od metody založené na úvaze podnikatele (6).
B. Důvody pro zahájení formálního vyšetřovacího řízení
(27)
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení měla Komise za to, že uplatňování majetkové daně na společnosti BT a Kingston by mohlo těmto dvěma společnostem poskytnout výhodu. Zdá se, že měly prospěch ze snížení svého daňového základu v porovnání s ostatními konkurenty. To se projevilo ve skutečnosti, že společnost BT platila daň v rozmezí přibližně 2 % příslušných výnosů, zatímco společnost Vtesse a ostatní konkurenti mohli platit daň v rozmezí přibližně 7 % a mezní daň až do výše 20-30 % výnosů.
(28)
V rozhodnutí o zahájení řízení byl vyjádřen názor, že toto zjevně diskriminační zdanění by mohlo být výsledkem použití zvláštní metody oceňování aktiv v případě společností BT a Kingston, zatímco ostatní telekomunikační operátoři byli oceňováni pomocí metody nájemného, opět s výjimkou provozovatelů kabelové televize, kteří jsou oceňováni podle metody odvozené od metody založené na úvaze podnikatele. Nejednotnost systému a rozhodovací pravomoci udělené VOA s ohledem na uplatňování obecných předpisů na konkrétní operátory, které byly použity v rámci dohody vyjednané se společností BT, mohly vést ke zvláštní výhodě pro společnosti BT a Kingston.
(29)
V rozhodnutí o zahájení řízení byl zpochybněn názor, že na majetek společností BT a Kingston mohla být použita metoda nájemného. Uvádělo se v něm, že jako vodítko pro stanovení hodnoty sítě mohlo sloužit nájemné, které společnost BT obdržela za pronájem své vlastní infrastruktury. Kromě toho si maloobchodní divize společnosti BT úspěšně pronajímají infrastrukturu a nakupují síťové služby od společnosti BT Wholesale Ltd. („BT Wholesale“), což je divize, která spravuje infrastrukturu společnosti BT: vnitropodnikové ceny mezi maloobchodní divizí a velkoobchodní divizí společnosti BT by mohly poskytnout základ pro odhad hodnoty nájemného. Kromě toho liberalizace a zpřístupnění sítí vedly k široké paletě velkoobchodních produktů, které mohou sloužit jako měřítko pro stanovení hodnoty nájemného pro různé prvky infrastruktury sítí společností BT a Kingston. Pokud jde o tvrzení, že neexistuje žádná síť, která by byla tak velká nebo tak rozmanitá, jako je síť společnosti BT, jejíž hodnota nájemného by mohla sloužit jako srovnávací měřítko, se v rozhodnutí o zahájení řízení navrhovalo, že jako srovnávací měřítko by mohlo sloužit zdanění společností provozujících kabelovou televizi, které rovněž působí na telekomunikačním trhu.
(30)
Co se týká používání metody příjmů a výdajů, Komise zjistila, že tato metoda odhaduje hodnotu nájemného aktiv na základě výnosů odvozených z užívání těchto aktiv. Výsledek by proto závisel na míře ziskovosti, jíž je při užívání těchto aktiv dosaženo, což by mohlo vést k výsledku, který penalizuje operátory, jejichž aktiva jsou oceňována jinou metodou. Komise se dotazovala, zda byly při použití metody příjmů a výdajů na společnosti BT a Kingston provedeny potřebné úpravy s cílem předpokládat, že jejich aktiva jsou používána při plném vytížení a se ziskem. Komise se rovněž dotazovala, jak jsou v oceňování společnosti BT zohledněny povinnosti univerzální služby.
(31)
V rozhodnutí o zahájení řízení byla dále zpochybněna metoda používaná při revizích zdanitelné hodnoty. Uvádělo se v něm, že se zdá, že společnost BT má prospěch z mechanismu revizí směrem dolů, přičemž se nezdá, že by se u ostatních konkurentů prováděl obdobný pravidelný přezkum tržních podmínek, jimž tito čelí. Zjevné nepřihlížení ke zvýšení hodnoty infrastruktury společnosti BT mezi dvěma pětiletými obdobími přezkumu při současném ukládání vyšších poplatků konkurentům na základě zvyšování hodnoty jejich sítě se zdá být výhodou pro společnost BT.
(32)
V rozhodnutí o zahájení řízení byla konečně vyzdvižena skutečnost, že VOA má zjevně široké rozhodovací pravomoci, které ji umožňují vyjednat dohody. Bylo zdůrazněno, že dohoda, jíž bylo dosaženo se společností BT, by měla respektovat zásadu nediskriminace a neměla by jednotlivé operátory nepatřičně diskriminovat.
III. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
A. Připomínky zúčastněných stran vyjma společnosti BT a Kingston
(33)
Připomínky předložené zúčastněnými stranami vyjma společností BT a Kingston obecně podporují názor, že uplatňování majetkové daně na společnosti BT a Kingston jim mohlo poskytnout výhodu.
(34)
Společnost Vtesse nejprve zdůraznila, že po rozhodnutí, které přijal v březnu 1998 Valuation Tribunal a které potvrdilo, že na síť společnosti BT měla být použita metoda příjmů a výdajů a že její zdanitelná hodnota činila v Anglii a ve Walesu 553 000 000 GBP, společnost BT podala proti tomuto rozhodnutí odvolání u Lands Tribunal. Společnosti BT a VOA se před projednáním odvolání dohodly na ocenění ve výši 470 000 000 GBP, což oproti původnímu ocenění představuje snížení ve výši 15 %. Společnost Vtesse předpokládá, že se společnost BT a VOA dohodly na konečné částce a že VOA upravila čísla tak, aby odpovídala dohodnutému výsledku.
(35)
Společnost Vtesse předložila nové informace, které se přiklánějí k tomu, že majetek společnosti BT byl podle metody příjmů a výdajů podhodnocen. Tedy při předpokladu, že zdanitelná hodnota celé sítě společnosti BT (7) byla přičtena její optické síti (7 300 000 km v roce 2005), roční zdanitelná hodnota jednoho km vlákna by činila 74 GBP. Podle společnosti Vtesse je nutno porovnat tento údaj s ročními zdanitelnými hodnotami ve výši 1 000 GBP a 1 200 GBP za km páru optických vláken pro telekomunikační operátory, kteří jsou posuzováni pomocí metody nájemného. Obdobně, při stanovení hodnoty optického vlákna společnosti BT na nulu a s ohledem na skutečnost, že společnost BT má 29 milionů koncových přípojek, roční nájemné za linku by činilo 18,57 GBP. Tento údaj je nutno porovnat s ročním nájemným ve výši 122 GBP, které platí telekomunikační operátoři za přístup k zpřístupněným účastnickým vedením společnosti BT (8).
(36)
Společnost Vtesse rovněž uvádí, že v roce 2001 společnost BT převedla většinu najatých nemovitostí i vlastní nemovitý majetek ze svého majetkového portfolia na společnost „Telereal“, společný podnik Land Securities a Williams Pears Group za 2,4 miliardy GBP. Obchod se týkal celkem 5,5 milionů m2. Po této transakci společnost BT v roce 2001 zaplatila 190 milionů GBP jako roční nájemné za nemovitý majetek ve vlastnictví a 90 milionů GBP za najaté nemovitosti. Na základě této transakce společnost Vtesse vyvozuje závěr, že společnost BT platí za své stavby nájem ve výši 35 GBP za m2, zatímco u ostatních telekomunikačních operátorů to podle společnosti Vtesse je v průměru 115 GBP za m2 jejich obchodního majetku. Společnost Vtesse tvrdí, že skutečné nájemné, které společnost BT v roce 2001 zaplatila za své stavby společnosti Telereal, tj. 280 milionů GBP, představovalo více než 50 % její zdanitelné hodnoty v tomto roce, a to navzdory skutečnosti, že by se většina této zdanitelné hodnoty měla přičíst hlavně její síti, a ne stavbám. Společnosti Vtesse se zdá, že to je důkazem toho, že síť společnosti BT je při použití metody příjmů a výdajů podhodnocena.
(37)
Podle vyjádření společnosti Vtesse rozpor mezi zdanitelnou hodnotou různých komponentů sítě společnosti BT a zdanitelnými hodnotami sítí ostatních telekomunikačních operátorů prokazuje, že metoda příjmů a výdajů vedla k nižšímu ocenění majetku společnosti BT, než jakého by bylo dosaženo při použití metody nájemného.
(38)
Společnost Vtesse poskytla další údaje k porovnání příslušného zatížení obchodními poplatky u společnosti BT a ostatních telekomunikačních operátorů. Společnost Vtesse obhajuje poměr mezi poplatky a příjmy, který v jejím případě v roce 2004 údajně činil 13,46 %. Společnost tvrdí, že tento poměr je nutno upravit, aby bylo možno provést přímé srovnání se společností BT. Podle společnosti Vtesse by se vzhledem k tomu, že většina operátorů hradí významné poplatky za přenos a předání provozu a že tyto propojovací poplatky nesouvisejí se zdanitelnými aktivy tohoto operátora, měly při výpočtu poměru poplatků a příjmů tyto odečíst od jeho příjmů. Tento názor podporuje společnost Gamma Telecom, která ze stejných důvodů tvrdí, že nejvhodnějším poměrem k porovnání příslušného zatížení obchodními poplatky by měl být poměr mezi poplatky a přidanou hodnotou.
(39)
Společnost Vtesse dále porovnala ceny společnosti BT za velkoobchodní služby poskytování okruhů (Wholesale Extension Services (dále jen „WES“)) s poplatky, které by operátor, jenž je oceněn pomocí metody nájemného, musel platit, pokud by se jednalo o optická vlákna za účelem poskytování stejné služby. V závislosti na kapacitě a vzdálenostech WES společnost Vtesse tvrdí, že takovýto operátor by možná musel platit poplatky ve výši až 87 % ceny účtované společností BT. Společnost Vtesse se domnívá, že to je dalším důkazem dokládajícím skutečnost, že optická síť společnosti BT je podhodnocena: pokud by její síť byla oceněna stejným způsobem, BT by musela účtovat za své WES více, aby pokryla skutečné náklady na obchodní poplatky.
(40)
Společnost Vtesse rovněž uvedla, že poměr mezi poplatky a příjmy je zvlášť vysoký u společností přicházejících na trh, např. Vtesse. Zavedenější společnosti mohou zatěžovat vlákna provozem pokud možno co nejvíce, aby umořily náklady na nájem a daně prostřednictvím co možná nejvíce zákazníků. Společnost BT tomuto omezení nepodléhá, jelikož údajně není zdaňována v mezní oblasti. To znamená, že se pro zavedenější společnosti bude v dlouhodobém horizontu poměr mezi poplatky a příjmy snižovat.
(41)
Co se týká mezního zdanění, společnost Vtesse zdůrazňuje, že nevýhoda, kterou trpí, pramení ze skutečnosti, že BT je zdaňována jako nedělitelná síť, zatímco společnost Vtesse je zdaňována z každého metru optického kabelu, který aktivuje. Domnívá se, že jednotkou analýzy by měla být jednotlivá smlouva na trhu, na němž společnosti Vtesse a BT soutěží. Společnost Vtesse uvádí přesnější číselné údaje o dopadu těchto rozdílů v mezním zdanění smluv: pokud se použije jako příklad nabídka pro společnost Kent MAN na poskytování páteřních a přístupových vedení, společnost Vtesse uvádí, že její daňová povinnost u této nabídky představovala 16 % výnosů. Co se týká stejné nabídky, společnost Vtesse tvrdí, že společnost BT nebyla v mezní oblasti zdaněna nebo byla zdaněna v průměru nejvýše 2 % výnosů, které BT údajně platí jako poplatky. Tento rozdíl by vysvětloval, proč společnost Vtesse neuspěla s nabídkou a zakázku získalo konsorcium, do něhož patří společnost BT.
(42)
Společnost Vtesse rovněž uvádí, že společnost BT si nedávno pronajala přibližně 2 000 km tras s optickými vlákny v síti Geo, jednoho z dodavatelů společnosti Vtesse, pravděpodobně za stejných obchodních podmínek jako společnost Vtesse. Podle názoru společnosti Vtesse by se mělo mít za to, že společnost BT je držitelem těchto vláken. Společnost Vtesse se ptá, zda toto rozšíření sítě společnosti BT bylo vzato v úvahu při jejím oceňování, a navrhuje, že by se mělo posuzovat za stejných podmínek jako v případě společnosti Vtesse, když si tato pronajímá vlákna u stejného operátora.
(43)
Altnet Task Force, která zastupuje řadu alternativních operátorů v oblasti pevných telekomunikací, uvádí, že by se metoda příjmů a výdajů měla používat pouze na regulované monopoly, pro něž je k dispozici málo srovnatelných důkazů o nájemném. Domnívá se, že VOA má dostatečné důkazy o hodnotě nájemného, aby mohla ocenit společnost BT pomocí metody nájemného, např. tarify společnosti BT za velkoobchodní pronájem linek nebo její zveřejněné ceny za produkty v oblasti zpřístupnění účastnických vedení (Local Loop Unbundling), které by mohly být použity ke stanovení hodnoty nájemného u měděných kabelů. Domnívá se rovněž, že metoda nájemného má vliv na zvýšení daňové povinnosti operátorů. V případě metody příjmů a výdajů k takovémuto účinku nedochází, jelikož hodnota infrastruktury je stanovena předem, a proto rozhodnutí společnosti BT o aktivování nenasvícených vláken je z hlediska daní neutrální. Podle skupiny Altnet účinky tohoto narušení ještě zhoršila skutečnost, že dohoda, jíž bylo dosaženo mezi společností BT a VOA, byla zachována po dvě oceňovací období, což nástupnické společnosti bývalého monopolu poskytlo podstatnou výhodu s ohledem na větší jistotu, zatímco společnosti, které jsou součástí skupiny Altnet, čelí nákladným a dosud nevyřízeným odvoláním a jednáním. Altnet uvádí, že na společnost BT připadá 74 % celkového daňového zatížení, zatímco její podíl na trhu je téměř 80 %.
(44)
Společnost Global Crossing potvrzuje, že mezní zdanění (tj. u nově aktivovaných vláken) přináší prospěch společnosti BT, jelikož v případě, že společnost Global Crossing aktivuje nové vlákno, dojde k vyšší daňové povinnosti s ohledem na celou délku okruhu od místa zákazníka až uzlům její páteřní sítě. Společnost Global Crossing tvrdí, že kvůli nepříznivému daňovému zatížení utrpěla při podnikání ztrátu ve prospěch společnosti BT.
(45)
Společnosti Thus plc. a Viatel (UK) Ltd. rovněž uvádějí, že čelí vyšší daňové povinnosti v důsledku připojování nových zákazníků na své sítě, zatímco společnost BT, jejich hlavní konkurent, takovouto zvyšující se daňovou povinnost nemá. Společnost Above Net tvrdí totéž a uvádí, že utrpěla při podnikání ztrátu ve prospěch společnosti BT, možná kvůli údajnému nižšímu zdanění společnosti BT.
(46)
UKCTA, sdružení obchodních společností zastupujících zájmy provozovatelů pevných telekomunikačních linek soutěžících se společností BT v oblasti hlasových a datových služeb, vyjádřilo názor, že systém majetkových daní je neprůhledný, jelikož je charakterizován důvěrnými dvoustrannými dohodami mezi provozovateli sítí a daňovými úřady. UKCTA se domnívá, že dohoda, jíž společnost BT dosáhla, jí poskytla deset let jistoty a stability, zatímco ostatní operátoři neměli možnost využít obdobné míry předvídatelnosti. Uvádí, že systém majetkových daní upevnil dominantní postavení společnosti BT, jelikož zdanění bylo příznivější pro společnost BT a zhoršilo schopnost nově příchozích na trh soutěžit za stejných podmínek a jelikož společnost BT na rozdíl od ostatních konkurentů nečelí přímému nárůstu daňové povinnosti v případě aktivace více vláken. Na žádost Komise však sdružení UKCTA uvedlo, že není možné poskytnout údaje o tom, jaké poplatky by provozovatelé ze skupiny Altnet museli platit, kdyby byli posuzováni na stejném základě jako společnost BT.
(47)
GVA Grimley, poradci v oblasti obchodních poplatků pro telekomunikační společnosti, kritizují použití mechanismu úprav u společnosti BT, který odráží změnu jejích podílů na trhu a jehož používání je neprůhledné. GVA Grimley tvrdí, že u všech ostatních nemovitostí oceňovaných podle metody příjmů a výdajů je běžné přecenění po pěti letech bez mechanismu úprav na základě tržních podílů. Proto zpochybňují způsob, jakým se tento mechanismus úprav podle podílu na trhu uplatňuje na společnost BT, a uvádějí, že je obtížné pochopit, proč by se zdanitelná hodnota společnosti BT měla v období od roku 1995 do roku 1999 snížit vzhledem ke zvýšení obratu a zisku. Dále uvedli, že VOA prohlásila, že pár zpřístupněných měděných drátů má zdanitelnou hodnotu přibližně 50 GBP, zatímco účastnické vedení společnosti BT je oceněno na přibližně 16 GBP (při vydělení celkové zdanitelné hodnoty společnosti BT počtem účastnických vedení). Rozdíl svědčí o tom, že síť společnosti BT je podhodnocena.
(48)
Některé z výše zmíněných zúčastněných osob, které zaslaly odpověď, a jiné osoby, např. Telewest Broadband, Cable and Wireless nebo Easynet, předložily jiné záležitosti, které se týkají obchodních poplatků, nezdá se však, že by přímo souvisely se skutečnostmi popsanými v rozhodnutí o zahájení řízení. Některé z těchto společností se například zabývají možným uplatňováním majetkových daní v rámci zpřístupnění účastnického vedení. Rovněž si stěžují na skutečnost, že obchodní poplatky jsou stanoveny na příliš vysoké úrovni (9), což představuje překážku pro investice, a že období pěti let je neslučitelné se strukturou a rychlostí technologické změny v odvětví telekomunikací (10). Jedna společnost rovněž uvedla, že někteří konkurenti nejsou zdaněni (11).
B. Připomínky společností BT a Kingston
(49)
Společnost BT nejprve vysvětlila, že v rozporu s tím, co se uvádí v rozhodnutí o zahájení řízení, neexistuje žádná uznávaná hierarchie jednotlivých metod oceňování a zásada, že nejvhodnější metodou v případě, že jsou k dispozici údaje o nájemném, je metoda nájemného. Metoda, kterou používá VOA, je vyžadována povahou majetku, který je oceňován, a dostupnými důkazy. VOA proto nemá pravomoc zvolit určitou metodu.
(50)
Ačkoliv je společnost BT oceňována jinou metodou, nedochází k diskriminačnímu zacházení mezi společností BT a jinými poplatníky: zákonné kritérium je stejné a účelem všech metod je posoudit hypotetické nájemné, o němž se přiměřeně předpokládá, že by za něj bylo možno dotyčný obchodní majetek pronajmout z roku na rok.
(51)
Společnost BT uvádí, že neexistují důkazy, že by zdanitelná hodnota stanovená pro majetek společnosti BT poskytla této společnosti v porovnání s jejími konkurenty výhodu v podobě sníženého daňového základu. Jediným důkazem, který Komise poskytla na podporu tohoto tvrzení, je srovnání zdanitelných hodnot s ohledem na obrat.
(52)
Společnost BT dále uvádí, že VOA správně dospěla k závěru, že metoda příjmů a výdajů je jedinou vhodnou metodou pro ocenění sítě společnosti BT, především kvůli nedostatečným důkazům o nájemném, aby bylo možno odhadnout zdanitelnou hodnotu majetku společnosti BT jako celku. Při oceňování v roce 1995 a 2000 nebyly k dispozici důkazy o nájemném s ohledem na účastnické vedení (12) ani velkoobchodní pronájem linek (13).
(53)
Společnost BT popírá, že by existovala nějaká jednostrannost v systému odvolání nebo v jeho uplatňování na společnost BT. Právo podat odvolání a možnost dosáhnout dohody má každý. Ocenění sítě společnosti BT bylo předmětem odvolání v roce 1995. Urovnání před Valuation Court nebylo neobvyklé a neznamená rozhodovací pravomoc na straně VOA: možnost dosáhnout dohody nezprošťuje VOA její zákonné povinnosti určit roční hodnotu nájemného u nemovitosti v hypotetickém nájmu. Podle společnosti BT rovněž nelze říci, že ocenění z roku 1995 sloužilo jako základ pro stanovení hodnot v roce 2000 a pro společnost BT znamenalo období jistoty v délce deseti let: k dohodě týkající se ocenění z roku 1995 došlo kvůli prodlevám v právních řízeních teprve v roce 2000. Co se týká ocenění z roku 1995, společnost BT byla vystavena pětiletému období nejistoty. Ve stejné době byl dohodnut přehled z roku 2000.
(54)
Společnost BT vysvětlila, že v průběhu pětiletého období může dojít k revizi ocenění v případech „významných změn okolností“. Mechanismus úpravy podle podílů na trhu se považoval za účinný prostředek, který může každoročně zohlednit čistý účinek těchto významných změn okolností (14).
(55)
Společnost BT vysvětlila, že se v rozhodnutí Komise o zahájení řízení nesprávně tvrdilo, že se nebere v úvahu případný nárůst hodnoty infrastruktury BT: ve skutečnosti BT podléhala revizím směrem dolů i nahoru v závislosti na tom, zda činitele zvyšující hodnotu společnosti BT převážily nad činiteli tuto hodnotu snižujícími (15).
(56)
Podle společnosti BT se zdá, že systém revizí použitelný pro společnost Vtesse je založen na stejných zásadách, ačkoliv odlišným způsobem: nově užívaná vlákna se stávají dodatečnou součástí jejího majetku a jsou oceňována jako jeho součást. V případě společnosti Vtesse není podíl na trhu vhodným prostředkem k posouzení změn zdanitelné hodnoty, jelikož jakékoli změny pravděpodobně nebudou patrné vzhledem k malým podílům této společnosti na trhu.
(57)
Konečně, pokud by Komise rozhodla, že společnost BT obdržela státní podporu, společnost BT uvádí, že Komise by nemohla nařídit její navrácení vzhledem k oprávněnému očekávání BT, že takováto podpora byla zákonná, nebo že představuje stávající podporu.
(58)
Společnost Kingston uvedla, že Komise nezjistila existenci žádné výhody tím, že by prokázala, že společnosti BT a Kingston měly výhodu plynoucí ze selektivního snížení daňového zatížení, nebo tím, že by prokázala, že ostatní operátoři čelí mimořádnému nárůstu. Poznamenává, že v případě společnosti Kingston Komise neměla žádnou představu o tom, jak byla zdaňována.
(59)
Společnost Kingston se domnívá, že jediným důkazem, že společnosti BT mohla být udělena výhoda, je rozdíl v poměru mezi poplatky a výnosy mezi společností BT a společností Vtesse. Tento poměr však není důležitý v případě majetkové daně, která není daní z příjmu. Aby měl takovýto poměr význam, musely by být společnosti Vtesse, Kingston nebo BT přímo srovnatelné, avšak vzhledem k rozdílům ve velikosti, obratu a hospodářským činnostem tomu tak není. Společnost odhaduje tento poměr u společnosti Vtesse na 0,39 %, zatímco její poměr mezi poplatkem a výnosy činí údajně 4,5 % (16).
(60)
Popírá, že by existence několika metod poskytla společnosti Kingston selektivní výhodu. VOA má podle jejího názoru v procesu oceňování určitou volnost rozhodování, nejedná se však o naprostou volnost: povaha majetku a povaha důkazů určují výběr metody, který je dále omezen značným souborem judikatury. Není možné prokázat, že metoda příjmů a výdajů zvýhodňuje společnost Kingston nebo BT, jelikož metodu založenou na nájemném na ně nelze použít, zatímco metodu příjmů a výdajů nelze naopak použít na společnost Vtesse, jelikož ta není zisková.
(61)
Dále uvádí, že neexistuje žádný důkaz o narušení hospodářské soutěže, jelikož neexistuje žádný odkaz na jiné operátory, kteří se společností Kingston soutěží. Jako vedlejší právní podání navrhuje, že by se případná podpora poskytnutá prostřednictvím uplatňování systému zdanění ve Spojeném království měla považovat za stávající podporu.
IV. PŘIPOMÍNKY SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ
(62)
Orgány Spojeného království uvedly, že systém poplatků je jednotným zákonným systémem, který se vztahuje na veškeré nemovitosti související s podnikáním v Anglii a Walesu, jehož cílem je stanovit společné srovnávací měřítko, pomocí něhož se stanoví hodnota obchodních prostor. Tímto měřítkem je nájemné, o němž se předpokládá, že by za něj bylo možno nemovitost pronajmout z roku na roku za určitých zákonných předpokladů týkajících se stavu údržby nemovitosti a podmínek hypotetického nájmu.
(63)
Tuto hodnotu stanoví VOA, která zaměstnává odborně kvalifikované autorizované odhadce a od níž se zákonem vyžaduje, aby vykonávala své odborné posouzení nezávisle. Její rozhodnutí podléhají nezávislému přezkoumání u Valuation Tribunal a poté u Lands Tribunal a odvolacího soudu.
(64)
Orgány Spojeného království dále vysvětlily, že k ocenění tohoto hypotetického nájemného používá VOA několik metod. Tyto metody oceňování mají stejný cíl, a to zjištění hypotetického nájmu, a v případě, že jsou správně použity, přinášejí stejný výsledek. Důvodem existence několika metod je snaha postihnout širokou škálu okolností, na něž se poplatky vztahují. Výběr vhodné metody ocenění není rozhodnutím ponechaným na volném uvážení: závisí na povaze majetku a povaze dostupných důkazů. Např. v případě držby, jejímž důvodem není zisk (nemocnice, školy), není metoda příjmů a výdajů použitelná a VOA pravděpodobně usoudí, že nejvhodnější metodou je metoda založená na úvaze podnikatele.
4.1 Výběr metody použité na společnosti BT a Kingston
(65)
Orgány Spojeného království vysvětlily, že metoda příjmů a výdajů byla jedinou metodou, která byla k ocenění majetku společností BT a Kingston k dispozici. Uvedly, že tým nezávislých odborníků VOA (17), který pracoval na ocenění jejich majetku, dospěl pro všechna oceňovací období, včetně 2005-2010, k závěru, že nebyl dostupný dostatek důkazů pro stanovení zdanitelné hodnoty sítí společností BT a Kingston na základě metody nájemného. Toto zjištění potvrdil v daném případě Valuation Tribunal (18). Dále uvedly, že tato metoda je jedinou metodou, která mohla zohlednit jedinečnou výhodu všudypřítomnosti, kterou společnost BT má.
(66)
Orgány Spojeného království uvedly, že na společnosti BT a Kingston nebylo možno použít metodu založenou na nájemném. V této záležitosti nejprve zdůraznily, že otázku dostupnosti důkazů o nájemném je nutno posoudit v době, kdy se oceňování provádělo. Např. možnost použít metodu nájemného pro období 1995-2000 lze uvážit pouze na základě informací, které byly k dispozici k „předpokládanému dni ocenění“, tj. 1. dubna 1993. Proto orgány Spojeného království tvrdí, že třetí strany a Komise nesprávně předpokládají, že tržní důkazy, které jsou nyní dostupné, jsou relevantní pro otázku, zda mohly být přehledy z roku 1995 a 2000 sestaveny na základě metody nájemného.
(67)
Proto co se týká přehledů z roku 1995, mohly být vzaty v úvahu pouze informace dostupné v roce 1993. Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení Komise navrhla dva možné zdroje důkazů o nájemném: nájemné, které obdržela společnost BT, když pronajímala svou vlastní infrastrukturu, nebo vnitropodnikové ceny mezi maloobchodní a velkoobchodní divizí společnosti BT. Orgány Spojeného království tvrdí, že žádný z těchto přístupů neměla VOA v roce 1993 k dispozici. V roce 1993 společnost BT nepronajímala žádnou významnou část své infrastruktury a nebyla strukturována tak, že by bylo odděleno její maloobchodní a velkoobchodní podnikání.
(68)
Pokud jde o přehled z roku 2000 na základě informací dostupných v roce 1998, orgány Spojeného království přiznávají, že k tomuto datu existovaly omezené důkazy o nájemném pro optické sítě, které začaly být poskytovány operátorům v rámci tzv. smluv o nezcizitelných právech na užívání. Avšak tyto důkazy byly omezené a vztahovaly se pouze na optické sítě používané pro služby vysokokapacitního přenosu, a proto byly relevantní pouze pro mimořádně omezenou část majetku společnosti BT. Přiznávají rovněž, že v roce 1998 existovaly samostatné maloobchodní a velkoobchodní divize, avšak podnikání v oblasti přístupu, které je základní součástí činností společnosti BT, bylo provozováno bez účasti jednotlivých divizí. Proto k ocenění celé sítě společnosti BT nemohly být použity vnitropodnikové platby.
(69)
Co se týká přehledu z roku 2005, platí stejné poznámky, jak byly uvedeny výše. Orgány Spojeného království rovněž v rozporu s připomínkou vznesenou skupinou Altnet popírají, že by tarify za zpřístupnění účastnického vedení poskytovaly jakékoli důkazy o nájemném, na jejichž základě by bylo možno ocenit majetek společnosti BT. Např. tarif za velkoobchodní pronájem linek byl k dispozici od srpna 2002. Jedná se o produkt, který je společnost BT povinna poskytovat ostatním telekomunikačním operátorům a který jim umožňuje nabízet zákazníkům pronájem linek a volání prostřednictvím místní sítě společnosti BT. Avšak platba hrazená telekomunikačním operátorem společnosti BT není rovnocenná nájemnému hrazenému za místní síť. Je to platba za službu, jelikož společnost BT musí zajišťovat mimo jiné údržbu vedení, přizpůsobení ústředny, fakturaci a výzkum a vývoj, opravu poruch, zařízení pro vícenásobné využití účastnických vedení a energii. Proto orgány Spojeného království tvrdí, že v rozporu s předpokladem společnosti Vtesse a Altnet tuto platbu nelze klást na roveň s nájemným za linku u účastnického vedení. Ke stejnému závěru dospěly s ohledem na tarif za volání a přístup, což byl předchůdce velkoobchodního pronájmu linek, který byl k dispozici od roku 1998 a týkal se stejných služeb jako je velkoobchodní pronájem linek. Tarif společnosti BT za velkoobchodní pronájem linek a poplatek za zpřístupnění účastnického vedení jsou regulovány OFCOM. Nejedná se o nájemné na otevřeném trhu, a jako takovým je možno těmto tarifům přikládat jen malou váhu jakožto důkazu o hodnotě nájemného (19). Proto VOA tvrdí, že nemá žádné důkazy o nájemném u podstatných částí sítí společnosti BT a Kingston, tj. jejich místních přístupových sítí.
(70)
Orgány Spojeného království dále vysvětlily, že použité důkazy o nájemném při použití metody nájemného na jiné telekomunikační operátory vyjma společnosti BT a Kingston nelze použít k ocenění majetku těchto dvou společností. Společnosti BT a Kingston na straně jedné a ostatní telekomunikační operátoři na straně druhé nejsou ani zdaleka srovnatelní. Sítě společností BT a Kingston jsou především místními přístupovými sítěmi, které v případě společnosti BT obsluhují miliony jednotlivců, zatímco sítě většiny ostatních telekomunikačních operátorů jsou především páteřními sítěmi, které obsluhují malý počet zákazníků s velkým objemem a hodnotou. Hodnota majetku je ovlivněna řadou činitelů včetně jeho funkce, fyzického rozmístění, rozsahu a regulačního prostředí, v jehož rámci funguje. Tudíž vzhledem k rozdílům v majetku a nedostatečné srovnatelnosti nelze důkazy o nájemném od telekomunikačních operátorů, např. s ohledem na jejich optickou síť, použít přímo na společnosti BT nebo Kingston. Ze stejného důvodu orgány Spojeného království tvrdí, že v rozporu s tvrzením Komise v rozhodnutí o zahájení řízení nelze na společnosti BT nebo Kingston použít důkazy o nájemném od provozovatelů kabelové televize.
(71)
Co se týká návrhu, že by části majetku společnosti BT mohly být oceněny odkazem na důkazy o nájemném odvozené z jiných sítí a zbytek pomocí metody příjmů a výdajů, orgány Spojeného království tvrdí, že takovýto přístup není možný. Tento přístup by předpokládal existenci rozdílných fyzických částí sítě společnosti BT s různou oblastí podnikání, v níž tato společnost působí. Orgány Spojeného království však uvádějí, že podle britské judikatury o uplatňování obchodních poplatků (20) musí být souvislý majetek ve stejném držení, např. sítě společností BT a Kingston, oceněn jako jediný majetek. Rozdělení majetku v jednom držení by oceňování narušilo, jelikož součet hodnoty jednotlivých částí majetku se zřídkakdy rovná hodnotě celého majetku.
(72)
Konkrétně, není možné oddělit páteřní vysokokapacitní optickou síť společnosti BT, která konkuruje s podnikáním společnosti Vtesse, a posoudit její zdanitelnou hodnotu odkazem na nájemné hrazené konkurenčními telekomunikačními operátory. Důvodem je to, že stejná infrastruktura se používá rovněž pro nízkokapacitní služby, které společnost poskytuje 29 milionům zákazníků z řad domácností. Sítě společností BT a Kingston nelze fyzicky rozdělit do samostatných částí, jež by bylo možno pronajímat nebo užívat samostatně, a to z důvodu jejich fyzické a funkční integrace.
(73)
V každém případě, i kdyby bylo možno ocenit samostatné části majetku společností BT a Kingston a ocenit je pomocí jiné metody než metody příjmů a výdajů, zůstal by problém, jak ocenit zbytek, jelikož metodu příjmů a výdajů lze použít pouze na celé sítě těchto podniků.
4.2 Použití metody příjmů a výdajů na společnosti BT a Kingston
(74)
Orgány Spojeného království poskytly podrobné vysvětlení způsobu, jak se metoda příjmů a výdajů uplatňuje na společnosti BT a Kingston.
(75)
Oceňování provádějí nezávislí odborníci podle všeobecných pravidel pro použití metody příjmů a výdajů (21). Ačkoliv modelování a výsledné výpočty jsou složité, v níže uvedených odstavcích je uveden stručný přehled, jak se toto ocenění provedlo pro období 1995-2000.
(76)
K ocenění příjmů a výdajů se používají očekávané příjmy, které jsou relevantní pro zdanitelnou držbu majetku společnosti BT, a odpočítávají se příslušné výdaje. VOA pověřila specializované konzultanty (National Economic Research Associates - NERA), aby vypracovali model za účelem provedení odhadu budoucích výnosů a provozních nákladů v období pěti let plynoucích z držby nemovitostí společnosti BT uvedených v ústředním přehledu nemovitostí v Anglii a Walesu spolu se zbytkem sítě ve Skotsku a Severním Irsku. Orgány Spojeného království předložily souhrnný popis modelu NERA a základních kalkulačních tabulek pro ocenění v letech 1995, 2000 a 2005.
(77)
Cílem modelu NERA bylo předpovědět výnosy a provozní náklady, které pravděpodobně vzniknou v souvislosti se sítí společnosti BT ve Spojeném království v rámci hypotézy zdanění v pětiletém období. Tato hypotéza předpokládá pronájem zdanitelné části sítě společnosti BT k 1. dubnu 1993, ale s ohledem na její fyzický stav a stav konkurenčních sítí a zbytek fyzického prostředí k 1. dubnu 1995. Model NERA vychází ze základu skutečných výnosů a provozních nákladů vzniklých v roce, který předchází předpokládanému dni ocenění, jelikož tyto údaje by byly známy zájemcům o hypotetický nájem. Byla použita pozorování z dlouhé řady minulých statistických údajů k odvození elasticit, které byly použity k prognóze pohybů na celkovém telekomunikačním trhu a podílu společnosti BT na něm v pětiletém období.
(78)
V případě společnosti BT rozhodla VOA o použití předpokládaných nákladů a výnosů za pětileté období místo obvyklého jednoročního období. Orgány Spojeného království vysvětlily, že v určitých případech může použití metody příjmů a výdajů zahrnovat zvážení míry ziskovosti během několika příštích let, není-li pravděpodobné, že výkonnost v jednom roce bude typická i v budoucnu. V případě společnosti BT VOA předpokládala, že z hlediska předpokládaného dne ocenění by model budoucí ziskovosti byl ovlivněn vyhlídkou rostoucí konkurence, cenovou regulací, významným nárůstem sítí konkurentů a změnami v druzích nabízených služeb. Z těchto důvodů byl nutný přístup založený na předpokládané ziskovosti v pětiletém období, aby bylo možno ocenit nájemné, které by hypotetický nájemce byl s ohledem na předpokládaný den ocenění ochoten zaplatit za síť společnosti BT v tomto období (22).
(79)
Po odhadu příjmů a provozních nákladů v období pěti let je dalším krokem v ocenění příjmů a výdajů odpočet kapitálových výdajů hypotetického nájemce v pětiletém období u položek, které nejsou součástí majetku, které jsou však nutné k získání předpokládaných příjmů. Tyto položky patří do dvou kategorií: a) nezdanitelné zařízení a vybavení, které je nutno pořídit během pětiletého období, ať už jako náhradu stávajícího zařízení či jinak, a b) nová připojení k síti, která neexistovala ke dni 1. dubna 1995, předpokládá se však, že budou realizována v pětiletém období.
(80)
Dalším krokem je předvídaná změna provozního kapitálu v jednotlivých letech pětiletého období prognózy. Roční změna se odečte od příjmů očištěných o náklady a kapitálové výdaje, jak bylo popsáno výše. Tím se získá rozdělitelný zůstatek, který představuje celkové nájemné a potřebný peněžní tok nájemce. Dalším krokem je odhad potřebného peněžního toku nájemce.
(81)
Tím je požadovaná návratnost kapitálu nájemce na počátku roku opravená o změnu tohoto kapitálu v průběhu roku. Kapitál nájemce na počátku jeho hypotetického nájmu se skládá z provozního kapitálu a hmotných aktiv, a to nezdanitelného zařízení a vybavení. Změna celkového kapitálu nájemce se odhaduje pro každý rok. Ke změnám hodnoty hmotných aktiv bude docházet každý rok v důsledku změn v nákladech na nahrazení aktiv, odpisů stávajících aktiv a pořizovaní nových nebo náhradních aktiv a tyto změny se předvídají na pětileté období.
(82)
Mělo se za to, že požadovaná návratnost kapitálu nájemce činila 16,2 % v nominálních hodnotách (23). To je odhad vážených průměrných nákladů kapitálu společnosti BT v nominálních hodnotách před zdaněním ke dni 1. dubna 1993 - příslušnému předpokládanému dni ocenění. Takto se vypočítá potřebný peněžní tok u nájemce na konci roku. Jelikož k příjmům, výdajům a kapitálovým výdajům dochází v průběhu celého roku, stejně jako nájemné je splatné v průběhu celého roku, potřebný peněžní tok na konci roku je vyjádřen v hodnotách k polovině roku s použitím odúročitele pro období šesti měsíců pro 16,2 %.
(83)
Potřebný peněžní tok nájemce se odečte od rozdělitelného zůstatku, přičemž zbude zůstatkový peněžní tok pro každý rok, jelikož tento peněžní tok vyplývá z operací, k nimž dochází v průběhu roku. Současná hodnota peněžního toku v každém roce (při návratnosti 16,2 %) se poté sečte a vydělí součtem odúročitelů (rovnající se pořízení během 5 let při návratnosti 16,2 %).
(84)
Výsledek, 700 636 855 GBP, představuje odhadovanou nabídku nájemného, kterou by si hypotetický nájemce mohl dovolit předložit, aby udržel míru návratnosti ve výši 16,2 % u kapitálových investic, které by musel vynaložit, aby získal příjmy, na nichž byla jeho nabídka založena. Předposlední krok oceňování zahrnuje rozdělení hodnoty pro celé Spojené království ve výši více než 700 milionů GBP mezi Anglii a Wales. Při neexistenci jakýchkoliv přímých důkazů o telekomunikačním provozu v jednotlivých zemích Spojeného království se předpokládalo, že pokud možno co nejpřesnější rozdělení by mělo zohlednit rozložení hospodářské činnosti mezi jednotlivé části Spojeného království. Na základě toho bylo 84,8 % celkové hodnoty pro Spojené království přiděleno Anglii a 4,2 % Walesu.
(85)
Výsledné údaje zahrnují řadu nemovitostí, které společnost BT vlastní a užívá, ale které nejsou zahrnuty do majetku uvedeného v centrálním přehledu. Tyto nemovitosti bylo možno ocenit přímo pomocí metody nájemného a samostatně ohodnotit na 149 167 870 GBP v Anglii a 3 822 485 GBP ve Walesu. Poslední krok oceňování zahrnuje odečtení těchto samostatně oceněných zdanitelných hodnot, aby byla získána konečná zdanitelná hodnota pro nemovitosti uvedené v centrálním přehledu, která činila 445 milionů GBP v Anglii a 25 milionů GBP ve Walesu.
(86)
Stejná metoda se použila pro následující dvě oceňovací období, přičemž jako základ se použily účetní závěrky společnosti BT za rok 1997/98 pro období 2000-2005 a za rok 2002/03 pro období 2005-2010. VOA použila potřebnou návratnost kapitálových investic nájemce ve výši 14,25 % pro období 2000-2005 a ve výši 12,25 % pro období 2005-2010, přičemž tento pokles vyjadřuje vývoj inflace.
(87)
Použití metody příjmů a výdajů pro společnost BT vedlo k níže uvedeným zdanitelným hodnotám od roku 1995:
Přehled
Anglie
Wales
1995-2000
445 milionů GBP
25 milionů GBP
2000-2005
467 milionů GBP
26 milionů GBP
2005-2010
530 milionů GBP
24 milionů GBP
(88)
Co se týká specifické otázky ocenění pro období 1995-2000, orgány Spojeného království potvrzují, že použití metody příjmů a výdajů na společnost BT pro toto období bylo předmětem dohody po více než pět let trvajícím soudním sporu a následných jednáních. VOA je oprávněna k vyjednání dohody, což je běžnou praxí při uplatňování majetkové daně (24). Nemůže dosáhnout dohody na základě, který nepředstavuje správnou zdanitelnou hodnotu dotčeného majetku. Orgány Spojeného království zdůrazňují, že dohoda uzavřená se společností BT potvrdila, že její majetek bylo nutno ocenit na základě metody příjmů a výdajů místo pomocí metody založené na úvaze podnikatele, kterou společnost BT upřednostňovala, a že výsledkem byla zdanitelná hodnota, která byla významně vyšší než hodnota, o kterou společnost BT usilovala.
(89)
Pokud jde o tvrzení společnosti Vtesse, že po rozhodnutí Valuation Tribunal (25) se VOA a společnost BT dohodly na zdanitelné hodnotě sítě společnosti BT, která byla o 15 % nižší než původní ocenění provedené VOA, orgány Spojeného království vysvětlily, že rozdíl je možno přičítat skutečnosti, že ocenění, které bylo provedeno po rozhodnutí Valuation Tribunal, bylo výsledkem důkladnější analýzy. Při vypracovávání prvního ocenění, které bylo předloženo Valuation Tribunal, VOA a její ekonomický poradce NERA nemohli získat úplné podrobné údaje o historických výnosech, cenách, objemech a nákladech společnosti BT, zejména neměly nástroje, jak si zveřejnění těchto informací u společnosti BT vynutit. Společnost BT podala proti tomuto rozhodnutí odvolání k Lands Tribunal. Jednání u Lands Tribunal je novým jednáním (26). V této fázi řízení mohla VOA dále vydat příkazy k poskytnutí informací a dosáhnout zveřejnění příslušných informací ze strany společnosti BT. Konkrétně, pro ocenění v roce 2000 byly VOA a NERA schopny získat významné údaje, které v roce 1997 neměly k dispozici, např. úplné rozčlenění výnosů a nákladů společnosti BT pro rok 1992/3, pětiletý plán společnosti BT vypracovaný před předpokládaným dnem ocenění a historické údaje o počtu linek a volání a cenách a o počtu a ceně pronajatých linek. Tyto nové informace ovlivnily všechny hlavní části ocenění, včetně prognózy výnosů a provozních nákladů, budoucích kapitálových výdajů a potřebné návratnosti u hypotetického nájemce.
(90)
Některé tyto změny vedly ke zvýšení zdanitelné hodnoty. To byl případ těchto činitelů:
-
VOA nakonec použila potřebnou návratnost u nájemce ve výši 12,27 % v reálných hodnotách místo 12,5 %, jak původně schválil Valuation Tribunal.
-
Kapitálové výdaje u nezdanitelných aktiv nájemce byly významně revidovány směrem dolů, a to zejména na základě informací z obchodního plánu společnosti BT z roku 1993, který v roce 1997 nebyl k dispozici.
-
Náklady na nadbytečnost se snížily z 50 000 GBP na 33 900 GBP v roce 1992/3.
(91)
Činitelem, který měl hlavní vliv na snížení zdanitelné hodnoty, byla změna v prognóze budoucích příjmů a nákladů. Revidovaná verze v porovnání s prognózami použitými při ocenění v roce 1997 předvídala vyšší zisky v prvním roce, avšak nižší v letech následujících. Přesněji, tyto změny lze přičíst níže uvedeným prvkům:
-
Faktor X v horním cenovém rozsahu (27) se v roce 1997/8 změnil z -4,5 % na -7,5 %, jelikož posun na -4,5 %, ke kterému došlo v roce 1997 a který se použil při ocenění v roce 1997, nemohl být k předpokládanému dni ocenění přiměřeně předvídán.
-
Prognóza ročního snížení příspěvku na přístupový deficit za minutu (28) se zvýšila z - 3 % na - 12 %, poněvadž prognóza z roku 1997 dostatečně nezohlednila snížení velikosti přístupového deficitu, jelikož ceny přípojných vedení rostly rychleji než náklady.
-
V ocenění z roku 1997 VOA a NERA předpokládaly, že ceny tuzemských pronajatých linek porostou spolu s inflací. Tento předpoklad nebyl podpořen údaji o historických cenách pronajatých linek, které poté společnost BT zveřejnila, a předpokládalo se, že tyto ceny budou v rámci ocenění v roce 2000 stálé.
-
Při ocenění v roce 2000 byla poskytnuta sleva za dodatečné náklady na outsourcing.
(92)
Společný účinek těchto činitelů znamenal, že konečné ocenění bylo nižší, než jaké VOA původně vypočítala v roce 1997.
(93)
Pokud jde o bod, který Komise předložila ve svém rozhodnutí o zahájení řízení, a to zda metoda příjmů a výdajů správně zohledňuje možnou neefektivnost a nižší ziskovost společností, u nichž se metoda příjmů a výdajů uplatňuje, orgány Spojeného království odpověděly, že oceňování vychází z předpokladu průměrné míry účinnosti. Pokud existují důkazy o nižší než průměrné účinnosti, musí oceňovatel používající metodu příjmů a výdajů provést úpravy s ohledem na odhadované příjmy a výdaje. Orgány Spojeného království tvrdí, že existují důkazy, že společnost BT dosahuje průměrné míry účinnosti (29) a k provedení správného ocenění jejího majetku se úprava nepovažovala za nutnou. Na otázku týkající se povinností univerzální služby a způsobu, jakým se k nim přihlíželo při ocenění společnosti BT, orgány Spojeného království vysvětlily, že s ohledem na takovéto povinnosti univerzální služby se neposkytuje žádná zvláštní sleva. Náklady na povinnosti univerzální služby jsou zahrnuty v celkových odhadovaných kapitálových výdajích na rozšíření sítě a v celkových provozních nákladech. Vyšší výnosy plynoucí ze služby zákazníkům v rámci povinností univerzální služby a ze zlepšení značky v souvislosti s povinnostmi univerzální služby (pokud existuje), jsou zahrnuty v očekávaných příjmech.
(94)
V případě společnosti Kingston se použil obdobný, ale mnohem jednodušší odstupňovaný přístup k metodě příjmů a výdajů. Nebyl vypracován žádný model předvídající obrat, který by bylo možno odvodit z držby majetku v období pěti let. Důvodem je to, že v oblasti aglomerace Hull se nenacházejí žádné sítě obsluhující zákazníky z řad domácností, které by soutěžily se společností Kingston, žádná kabelová televize a jen malá konkurence ze strany komerčních linek. Vzhledem ke stabilnější situaci na trhu v oblasti Hullu v případě společnosti Kingston bylo rozhodnuto, že pětiletý odhad není nutný.
(95)
Místo toho se pro období 1995-2000 přihlédlo ke skutečnému obratu a provozním nákladům v období 3 let předcházejících předpokládanému dni ocenění a na základě toho se předpokládalo, že by hypotetický nájemce mohl přiměřeně předvídat čistý příjem ve výši přibližně 9,5 milionů GBP ročně před uhrazením nájemného. Potřebná návratnost u nájemce byla stanovena na 12,5 % hodnoty nezdanitelných aktiv (předpoklad, že činí 64 milionů GBP), z čehož vyplynula návratnost ve výši 8 milionů GBP, která se odečetla od čistého příjmu. Zbývající částka ve výši 1,5 milionu GBP je k dispozici na nájemné a byla stanovena jako zdanitelná hodnota společnosti Kingston pro toto období. Stejná metoda při použití údajů dostupných v roce 1998 a 2003 dává zdanitelnou hodnotu ve výši 5,1 milionů GBP pro období 2000-2005 a 7 milionů GBP pro období 2005-2010.
4.3 Mechanismus revizí
(96)
Orgány Spojeného království rovněž poskytly vysvětlení k mechanismu revizí, který se v případě společnosti BT používal. Vysvětlily, že podle dodatku 6 k LGFA z roku 1988, společnost BT, stejně jako ostatní poplatníci, má nárok na to, aby se její zdanitelná hodnota změnila, dojde-li v průběhu pětiletého oceňovacího období k významné změně okolností. K významné změně okolností se přihlédne, jako kdyby k ní došlo k předpokládanému dni ocenění. V případě společnosti BT dochází k významné změně okolností každý den, a to buď kvůli rozšíření její sítě (účinek zvyšující hodnotu) nebo kvůli rozvoji konkurenčních sítí (účinky snižující hodnotu) (30). Teoreticky by ocenění pomocí metody příjmů a výdajů mělo být prováděno každý rok s přihlédnutím k tomu, jak tyto významné změny okolností mohly změnit pětiletý plán společnosti BT k předpokládanému dni ocenění. Místo upřednostnění této složité metody se orgány Spojeného království a společnost BT dohodly na náhradní metodě úprav na základě vývoje podílů společnosti BT na trhu v porovnání s jejím podílem na trhu v roce, který předchází počátku platnosti přehledu, a pomocí údajů zveřejněných OFCOM.
(97)
Podíl na trhu se vypočetl vydělením celkového součtu všech kategorií příslušných výnosů společnosti BT celkovým součtem všech příslušných kategorií výnosů na trhu pevné telefonie ve Spojeném království. Těmito příslušnými kategoriemi jsou: a) místní volání; b) vnitrostátní volání, c) mezinárodní volání, d) volání do mobilních sítí; e) ostatní volání, f) přípojky telefonních linek, g) pronájem telefonních linek, h) pronájem tuzemských soukromých najatých linek (tato kategorie zahrnuje trh, na němž soutěží společnosti BT a Vtesse), i) tuzemské soukromé pronajaté přípojky, j) mezinárodní soukromé pronajaté okruhy, k) propojení a l) telex (přehled z roku 1995).
(98)
Použijeme-li jako příklad přehled na období 2000-2005, takto vypočtený podíl společnosti BT na trhu v roce 2000 činil 68,47 %. Zdanitelná hodnota jejího majetku v roce 2000 činila 467 milionů GBP v Anglii a 26 milionů GBP ve Walesu. Pro následující rok poklesl podíl společnosti BT na trhu na 65,03 %. Zdanitelná hodnota pro rok 2001 byla proto stanovena na 467 milionů GBP x 65,03 %/68,47 % = 443 milionů GBP pro Anglii a 26 milionů GBP x 65,03 %/68,47 % = 24,7 milionů GBP pro Wales. V následujícím roce údaje OFCOM nasvědčovaly o malém snížení jejího podílu na trhu, což však nevedlo k žádnému snížení zdanitelné hodnoty společnosti BT. V letech 2003/4 a 2004/5 se podíl společnosti BT na trhu zvýšil na 67,6 % resp. 68,0 %. V porovnání s podílem na trhu v roce 2000 (31), který sloužil jako srovnávací měřítko, to vedlo ke zdanitelným hodnotám 447,5 milionů GBP resp. 450,6 milionů GBP (32).
(99)
Z této metody vyplývají pro období 1995-2000 a 2000-2005 níže uvedené výsledky:
Společnost BT
Přehled
Anglie
Wales
1.4.1995
1995
445 milionů GBP
25 milionů GBP
1.4.1996
1995
412 milionů GBP
23 milionů GBP
1.4.1997
1995
392 milionů GBP
22 milionů GBP
1.4.1998
1995
366 milionů GBP
20 milionů GBP
1.4.1999
1995
347 milionů GBP
19 milionů GBP
1.4.2000
2000
467 milionů GBP
26 milionů GBP
1.4.2001
2000
443,5 milionů GBP
24,7 milionů GBP
1.4.2002
2000
443,5 milionů GBP
24,7 milionů GBP
1.4.2003
2000
447,5 milionů GBP
24,9 milionů GBP
1.4.2004
2000
450,6 milionů GBP
25,1 milionů GBP
(100)
Pro období 2005-2010 orgány Spojeného království uvedly, že vzhledem k nedostatku dostupných údajů od OFCOM bude zrušen mechanismus revizí, který se používal pro první dvě období (33). Namísto původního systému hodlají orgány Spojeného království používat úplnou metodu příjmů a výdajů každoročně, což bude odrážet veškeré fyzické změny, včetně nových aktivovaných vláken, avšak v rámci hospodářských podmínek, které existovaly k předpokládanému dni ocenění (34). Podoba tohoto systému se ještě dokončuje.
(101)
V případě společnosti Kingston se nepoužíval žádný mechanismus revizí. Podle orgánů Spojeného království se u přehledů nemovitostí z roku 1995 a 2000 neprovedly žádné úpravy, jelikož v aglomeraci Kingston upon Hull nevybudovali konkurenti žádné nové sítě a síť společnosti Kingston pokrývala téměř 100 % této oblasti, takže síť nebylo možno dále rozšiřovat.
4.4 Existence výhody
(102)
Orgány Spojeného království nejprve zdůraznily, že všechny metody oceňování by měly vést ke stejnému výsledku: hypotetickému nájemnému, které by bylo placeno za nemovitost. Proto skutečnost, že v případě společností BT a Kingston byla použita jedna metoda ocenění a na ostatní telekomunikační operátory jiná, nenaznačuje, že prvně uvedeným společnostem mohla být poskytnuta výhoda.
(103)
Zastávají názor, že existují dva způsoby, jimiž by bylo možno prokázat existenci selektivní výhody:
a)
buď prokázáním toho, ocenění příjmů a výdajů telekomunikačních operátorů vyjma společnosti BT a Kingston by vedlo k nižší zdanitelné hodnotě, než jaká byla stanovena pomocí metody založené na nájemném, aby se prokázalo, že metoda příjmů a výdajů je chybná nebo soustavně majetek podhodnocuje;
b)
nebo prokázáním, že při použití správných a relevantních srovnání měli ostatní telekomunikační operátoři nepřiměřeně vysokou zdanitelnou hodnotu v porovnání se společnostmi BT a Kingston.
(104)
K prokázání písmena a) by bylo nutné provést ocenění příjmů a výdajů ostatních telekomunikačních operátorů, aby se zjistilo, zda byly pomocí metody příjmů a výdajů a metody založené na nájemném získány srovnatelné výsledky. Žádný telekomunikační operátor toto neprovedl a orgány Spojeného království předpokládají, že pokud by ocenění jejich sítě pomocí metody příjmů a výdajů bylo nižší, členové skupiny Altnet a společnost Vtesse by toto uvedli (35). Co se týká VOA, ta nemá k dispozici obchodní plány těchto telekomunikačních operátorů. Proto není schopna posoudit jejich očekávané příjmy a výdaje odvozené z držby jejich sítě a stanovit nájemné, které by byli ochotni platit podle metody příjmů a výdajů.
(105)
Co se týká písmene b), orgány Spojeného království uvádějí, že společnost Vtesse a Komise navrhly, aby se porovnal procentní podíl příjmů hrazený společností Vtesse v poplatcích v porovnání s procentem příjmů, které platí společnosti BT a Kingston. Orgány Spojeného království za prvé uvádějí, že tento poměr není důležitý. Uvádějí, že poplatky jsou daní z hodnoty majetku, a ne daní z příjmu, zisku nebo výnosů z kapitálu. Hodnota majetku nezávisí na obratu konkrétního držitele: dva podniky mohou držet totožné nemovitosti, přesto by se jejich obrat mohl velmi lišit v závislosti na povaze a úspěšnosti jejich podnikáni. I nájemci ve stejné oblasti podnikání mohou mít výrazně odlišné obraty v závislosti na své efektivnosti. Proto výnosy nejsou žádným důkazem, pokud jde o to nájemné, jehož by bylo dosaženo při „smlouvání na trhu“, a přikládat jakoukoli váhu údajnému nepoměru mezi procentem příjmů vydaných na úhradu poplatků není správné.
(106)
V každém případě orgány Spojeného království uvádějí, že správný poměr poplatků/příjmů (36) pro společnosti BT a Kingston ve Spojeném království by byl tento:
1995/96
2000/01
2005/06
BT
3,0 %
2,7 %
3,6 %
Kingston
1,0 %
4,0 %
3,4 %
(107)
Orgány Spojeného království vysvětlily, že rozdíl mezi poměrem, k němuž došly u společnosti BT, a poměrem vypočteným pro zmíněnou společnost společností Vtesse (2 %) lze vysvětlit tím, že společnost Vtesse porovnávala příjmy společnosti BT ve Spojeném království se zdanitelnou hodnotou její sítě v Anglii a Walesu. Společnost Vtesse nepřihlédla k samostatně posuzovaným nemovitostem a zdanitelné hodnotě majetku společnosti BT ve Skotsku a Severním Irsku. Rozdíl mezi poměry uvedenými společností Vtesse a orgány Spojeného království lze dále vysvětlit skutečností, že orgány Spojeného království vypočetly poměr poplatků a příjmů pomocí revidovaných výnosů pro společnosti BT a Kingston, které byly upraveny, aby se zohlednily nerelevantní příjmy a přihlédlo k odhadovaným budoucím trendům.
(108)
V každém případě, i kdyby přístup využívající procenta příjmů byl oprávněný, orgány Spojeného království tvrdí, že údaje, které poskytla společnost Vtesse a které Komise použila v rozhodnutí o zahájení řízení, neprokazují existenci jakékoliv výhody pro společnost BT. Naopak, uvádějí, že když se se společností BT porovnají všichni telekomunikační operátoři skupiny Altnet jako celek, procento příjmů ukazuje, že společnost BT neplatila méně než operátoři skupiny Altnet. V posledním roce platnosti přehledu z roku 2000 připadlo na společnost BT přibližně 70 % celkové zdanitelné hodnoty pevných telekomunikací a přibližně 71,6 % příjmů za volání a přístup a menší procento ostatních příjmů z trhu pevných telekomunikací. Podle orgánů Spojeného království tyto údaje prokazují, že v přehledech z roku 1995 a 2000 neexistuje žádný systémový problém, pokud jde o ocenění.
(109)
Pokud jde o otázku mezního zdanění, orgány Spojeného království popírají, že rozdílný způsob zdanění dodatečných vláken přináší nějakou výhodu společnostem BT nebo Kingston. Spouštěcím impulzem pro zdanitelnost vláken telekomunikačních operátorů podle metody nájemného je aktivace těchto vláken. Tak tomu však není v případě nových vláken společností BT a Kingston při použití metody příjmů a výdajů.
(110)
Metoda příjmů a výdajů předvídá příjmy a výdaje v období příštích pěti let. Vlákna potřebná pro podnikání společnosti BT během pětileté doby platnosti přehledu jsou zohledněna při posouzení zdanitelné hodnoty, jelikož příjmy z těchto vláken jsou zahrnuty do ocenění příjmů a výdajů. Obchodní poplatky jsou proto splatné s ohledem na optická vlákna ode dne počátku platnosti přehledu, nejen ode dne, kdy jsou aktivována. Fyzické rozšíření majetku společnosti BT je dále zohledněno mechanismem ročních revizí, který je založen na vývoji podílů společnosti BT na trhu, jak bylo popsáno v bodech 96 až 100.
(111)
Orgány Spojeného království uznávají, že metody oceňování nutně vyžadují rozdílný přístup, pokud jde o ošetření aktivace dodatečných vláken, zdůrazňují však, že konečný výsledek ocenění je v obou případech ten, že hodnota vláken pro držitele je v zdanitelné hodnotě zohledněna.
V. PŘIPOMÍNKY OFCOM
(112)
OFCOM je nezávislým regulátorem a orgánem pro hospodářskou soutěž pro odvětví komunikací ve Spojeném království. Připomínky orgánů Spojeného království poskytla ústřední vláda Spojeného království a nepředstavují názory OFCOM. Proto Komise dopisem ze dne 26. července 2005 OFCOM požádala, aby podal své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení. Tyto připomínky OFCOM poskytl dopisem ze dne 21. září 2005.
(113)
OFCOM posoudil rozsah, nakolik mohou mít rozdíly v metodice a v postupech vliv na podmínky hospodářské soutěže. Jeho obecný závěr byl ten, že systém obchodních poplatků v současnosti nemá nepříznivý účinek na podmínky hospodářské soutěže na telekomunikačním trhu.
(114)
Co se týká poměru poplatků a příjmů, OFCOM zastává názor, že tento poměr není vhodný pro posouzení spravedlnosti systému obchodních poplatků. Zdůrazňuje, že poplatky souvisejí s očekávaným tržním nájemným, které bude pravděpodobně odrážet účinné užívání majetku. Pokud společnost majetek nevyužívá efektivně, poplatky mohou činit významnou část jejích příjmů. Např. poměr poplatků a příjmů pro optickou síť může záviset na množství dat, pro něž se používá. Rozdíly v poměru poplatků a příjmů různých společností mohou proto jednoduše odrážet rozdíl v hodnotě služeb, které poskytují zákazníkům prostřednictvím obdobného zdanitelného majetku.
(115)
OFCOM dále vypočetl poměr poplatků a příjmů pro určitý počet telekomunikačních operátorů ve Spojeném království:
Daňová povinnost v roce 2005 (v milionech GBP)
Příjmy za rok 2005
(v milionech GBP)
Poplatky/příjmy
(v %)
BT
238,31
18 623
1,28
NTL
24,26
1 930
1,26
Telewest
15,49
1 300
1,19
C&W
16,37
1 602
1,02
Kingston
3,35
364
0,92
Energis
3,27
720
0,45
Global Crossing
3,13
270
1,16
Easynet
1,77
78
2,28
Thus
2,41
341
0,71
Your Communication
1,09
186
0,59
Fibernet
1,08
47
2,32
Gamma Telecom
0,46
72
0,63
(116)
OFCOM vypočetl rovněž poměr společnosti Vtesse pro rok 2003, což byl jediný rok, pro nějž měl k dispozici údaje. Tento poměr činil 2,1 %. Tyto údaje prokazují, že se poměr mezi poplatky a příjmy značně liší a že neexistuje jednoznačný vzorec s ohledem na objem výnosů. OFCOM dospěl k závěru, že tento poměr je nejenže chybnou metodikou pro posouzení spravedlnosti systému obchodních poplatků, ale tvrzení, že společnost BT obecně platí v poplatcích menší část v porovnání se svými příjmy než její konkurenti, se zdá být nesprávný.
(117)
OFCOM vyzdvihuje obtížnost provedení vhodných srovnání mezi velmi odlišnými telekomunikačními operátory (např. průměrná zdanitelná hodnota kilometru trasy u optické sítě se může velmi lišit podle charakteristik sítě, k níž patří, a počtu aktivovaných vláken na této trase). Nicméně navrhl některé alternativní způsoby porovnání zdanění společnosti BT se zdaněním jejích konkurentů. Např. vypočetl poměr zdanitelné hodnoty a přípojky pro společnost BT a tři společnosti, které se jí nejvíce podobají, pokud jde o místní přístupovou síť, tj. společnosti Kingston, NTL a Telewest. Všechny čtyři společnosti jsou především místními poskytovateli přístupu. Společnosti BT a Kingston jsou oceňovány na základě příjmů a výdajů a společnosti NTL a Telewest jsou oceňovány pomocí metody odvozené od metody založené na úvaze podnikatele. Výsledky výpočtů OFCOM jsou uvedeny v tabulce níže. OFCOM zastává názor, že tyto zdanitelné hodnoty za přípojky se u jednotlivých operátorů příliš neliší.
Zdanitelná hodnota/přípojka
BT
21 GBP
NTL
22 GBP
Telewest
21 GBP
Kingston Communication
26 GBP
(118)
OFCOM proto vyvozuje obecný závěr, že existuje jen málo důkazů na podporu tvrzení, že společnost BT platí podstatně méně než provozovatele optických páteřních sítí.
(119)
OFCOM rovněž analyzoval, zda systém poplatků zavádí nepatřičnou asymetrii, pokud jde o mezní zdanění. K tomuto bodu OFCOM uvádí, že metoda příjmů a výdajů používá odhadované údaje pro výnosy a náklady, a proto zahrnuje případné vybudování sítě, aby byly tyto obchodní plány splněny. Základ příjmů a výdajů není omezen na stav sítě společnosti BT na počátku pětiletého období, ale vyjadřuje potřebné změny, které budou provedeny v průběhu příštích pěti let, s každoročním novým posouzením s cílem postihnout a zdanit významné změny majetku společnosti BT. OFCOM zastává názor, že ačkoli je dodatečný poplatek zjevnější u menších operátorů, jelikož každé aktivované vlákno vede k účtování zvláštního dodatečného poplatku, neznamená to, že zdanitelná hodnota společnosti BT nezahrnuje částky za obdobné změny. OFCOM dospěl k závěru, že nemá žádné důkazy, které by naznačovaly, že na rozdíl od telekomunikačních operátorů hodnocených podle metody nájemného neplatí společnost BT dodatečné poplatky, když aktivuje nové vlákno. Zdá se, že systém v každém případě poskytuje z dlouhodobého hlediska v podstatě symetrický výsledek, ačkoli různými způsoby a méně transparentně.
VI. PRÁVNÍ POSOUZENÍ
(120)
Podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES „jsou podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem“. Opatření proto představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1, pokud splňuje tato čtyři kritéria:
-
poskytuje příjemci (příjemcům) selektivní výhodu
-
je poskytnuto státem nebo ze státních prostředků
-
narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž
-
pravděpodobně ovlivní obchod mezi členskými státy.
(121)
Aby bylo možno zjistit, zda uplatňování majetkové daně na společnosti BT a Kingston vedlo k hospodářské výhodě pro tyto dva podniky, musí být analýza Komise dvojí:
-
Nejprve musí určit, zda byly předpisy týkající se majetkové daně správně uplatněny na společnosti BT a Kingston, a zejména zda bylo oprávněné použití metody příjmů a výdajů a zda bylo uplatněno správně.
-
Musí rovněž posoudit, zda použití metody příjmů a výdajů na společnosti BT a Kingston přináší těmto společnostem výhodu v porovnání s jejich konkurenty, kteří jsou oceňování pomocí metody nájemného.
6.1 Správné uplatňování předpisů o majetkové dani na společnosti BT a Kingston
6.1.1 Výběr metody použité na společnosti BT a Kingston
(122)
Prvním posuzovaným bodembylo, zda orgány Spojeného království měly použít na společnosti BT a Kingston metodu příjmů a výdajů místo metody nájemného, která se jeví jako obecně používaná metoda v odvětví telekomunikací. Otázkou je, zda byl k dispozici dostatek důkazů o nájemném, aby bylo možno posoudit sítě společností BT a Kingston s přihlédnutím k důkazům o nájemném pro období 1995-2000, 2000-2005 a 2005-2010.
(123)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise navrhla, že základ pro použití metody nájemného by mohly poskytnout vnitropodnikové ceny mezi maloobchodními divizemi a velkoobchodní divizí společnosti BT, jakož i výnos z nájemného, které společnost BT dostává při pronajímání vlastní infrastruktury. Pokud jde o třetí strany, které podaly připomínky k tomuto rozhodnutí, Altnet Task Force navrhla specifické zdroje informací o nájemném, např. tarify společnosti BT za velkoobchodní pronájem linek nebo její zveřejněné ceny za zpřístupněná účastnická vedení, které by se mohly použít k určení hodnoty nájemného pro měděné kabely.
(124)
K těmto bodům společnost BT a orgány Spojeného království vysvětlily, že k ocenění majetku společností BT a Kingston nemohla být použita metoda nájemného. Za prvé, důkazy, které Komise nebo Altnet navrhly použít, nebyly k dispozici pro první dvě oceňovací období (tj. 1995-2000 a 2000-2005). Tak je tomu u tarifů za pronájem LLU, které se používaly od 31. května 2001, nebo u souboru regulačních účtů, který zohledňoval poplatky za převody za služby přístupu společnosti BT. Dále, i pokud by tyto informace byly k dispozici, např. pro poslední oceňovací období 2005-2010, nebyly by relevantní a nebylo by je možno použít pro ocenění velmi specifických sítí společností BT a Kingston. Orgány Spojeného království vysvětlily, že tarif za velkoobchodní pronájem linek a tarif LLU jsou platbami za služby a podle stávající judikatury o majetkové dani nemohou být považovány za důkazy o nájemném k ocenění příslušné části sítě společnosti BT. Jedná se dále o tarify regulované OFCOM a jako takové tedy nejsou „nájemným na otevřeném trhu“. Proto lze těmto poplatkům přikládat jen malou váhu jakožto důkazu o zdanitelné hodnotě. Z těchto důvodů nejsou v případě společnosti BT nebo Kingston k dispozici žádné tržní důkazy k posouzení části sítě související s přístupem, což je jedinečná vlastnost jejich sítí.
(125)
Zdá se rovněž, že i kdyby existovaly důkazy o nájemném odvozené od jiných telekomunikačních operátorů, např. pro optická vlákna, rozdíly mezi používáním optických vláken těmito operátory a používáním ze strany společností BT a Kingston znamenají, že tyto důkazy o nájemném by nebyly zcela relevantní pro ocenění majetku posledně jmenovaných společností. Nájemné za vlákno uváděné společností Vtesse se zakládá na tržních důkazech pro optické dálkové sítě, které obsluhují malý počet zákazníků s vysokým objemem a hodnotou. Sítě společnosti BT a Kingston jsou převážně místními přístupovými sítěmi, které v případě společnosti BT obsluhují miliony jednotlivců. Úlohou jejich optické sítě je hlavně úloha páteřní sítě, která propojuje jejich účastnická vedení. Z tohoto důvodu jsou jejich sítě jedinečné a nelze je srovnávat s žádnými jinými sítěmi ve Spojeném království, včetně takových velkých sítí, jako v případě společnosti Cable & Wireless. Je pravdou, že části sítě BT může tato společnost používat k poskytování služeb, které konkurují společnosti Vtesse, ale nelze je fyzicky a funkčně oddělit od celé sítě společnosti BT. Proto celkově vzato neplní tyto dva druhy sítě stejnou funkci a není pravděpodobné, že by měly stejnou hodnotu nájemného. Tento názor potvrzuje zejména OFCOM, který zdůrazňuje, že se průměrná cena kilometru trasy v případě optické sítě může velmi lišit podle vlastností sítě, k níž patří, a že typologie páteřní sítě společnosti BT je pravděpodobně velmi odlišná od typologie provozovatele páteřní sítě obsluhujícího trh společností.
(126)
Co se týká možnosti použití metody nájemného na části majetku společností BT nebo Kingston, pro něž mohou být dostupné informace o nájemném, a metody příjmů a výdajů na zbytek, toto vyloučila rovněž VOA. Důvodem je to, že metodu příjmů a výdajů lze použít pouze na celý majetek a není možné oddělovat části majetku těchto společností, např. jejich optické sítě, poněvadž majetek je podle britské judikatury nutno posuzovat jako celek, jelikož tyto části jsou plně začleněny do zbytku sítě (37).
(127)
Nezávislí odborníci VOA proto usoudili, že metodu nájemného nelze v případě společností BT a Kingston použít. Tento závěr, že metoda příjmů a výdajů byla správná, potvrdil Valuation Tribunal (38). Komise se domnívá, že neexistují žádné průkazné důkazy svědčící o opaku. Proto Komise činí závěr, že nebyl k dispozici dostatek důkazů o nájemném, aby bylo možno v uvažovaných obdobích na jejich základě ocenit sítě společností BT a Kingston a že použití metody příjmů a výdajů ke stanovení zdanitelné hodnoty jejich sítí je proto odůvodněné.
6.1.2 Správné uplatnění metody příjmů a výdajů na společnosti BT a Kingston
(128)
Další otázkou je, zda byla metoda příjmů a výdajů použita na společnosti BT a Kingston správně. Na základě rozšířeného vysvětlení, které poskytly orgány Spojeného království a které bylo popsáno v bodech 74 až 93, se Komisi zdá, že metoda byla použita v souladu s všeobecnými pravidly pro metodu příjmů a výdajů, jak jsou stanovena v návodu RICS k postupu uplatňování metody oceňování založené na příjmech a výdajích při stanovování obchodních poplatků (39). Použití očekávaných výnosů a nákladů v pětiletém období v případě BT není v návodu RICS k postupu výslovně předpokládáno. Tento návod k postupu však odkazuje na předpokládanou budoucí ziskovost při posuzování nabídky hypotetického nájemce ve světle cyklických hospodářských změn, které jsou předvídatelné k předpokládanému dni ocenění. Metoda založená na očekávaných příjmech a nákladech v průběhu určitého počtu let byla mimoto použita při posouzení zdanitelných hodnot majetku plynárenských a elektrárenských společností, netýká se tedy jen společnosti BT. V případě společnosti BT je vzhledem k perspektivě rostoucí konkurence a významného nárůstu sítí konkurentů, který je typický pro odvětví telekomunikací, použití předvídaných výnosů a nákladů v období pěti let přiměřenou metodikou k posouzení hypotetického nájemného, které by byl ochoten zaplatit nájemce za síť společnosti BT s přiměřenou vyhlídkou na pokračující držbu. Naopak, stabilita trhu, na němž působí společnost Kingston, pro nějž je typická omezená hospodářská soutěž, odůvodňuje, proč se pětiletý odhad nepovažoval za nezbytný.
(129)
Pokud jde o specifickou otázku dohody, jíž bylo dosaženo ohledně období 1995-2000, orgány Spojeného království poskytly podrobné vysvětlení důvodů, proč konečná zdanitelná hodnota (445 milionů GBP v Anglii, 25 milionů GBP ve Walesu) byla nižší než zdanitelná hodnota, kterou původně stanovil Valuation Tribunal ve svém rozhodnutí ze dne 19. března 1998 (523 milionů GBP pro Anglii a 30 milionů GBP pro Wales). Toto vysvětlení, které je shrnuto v bodech 88 až 92, ukazuje, že nižší konečná zdanitelná hodnota sítě BT nebyla mezi VOA a společností BT vyjednána, jak tvrdila společnost Vtesse, ale bylo jí dosaženo použitím revidovaných a přesnějších údajů, které společnost BT zveřejnila po rozhodnutí Valuation Tribunal a které nebyly k dispozici při oceňování v roce 1997, a použitím přesnějších metod oceňování vyplývajících z rozhodnutí Valuation Tribunal.
(130)
V souvislosti s bodem uvedeným v rozhodnutí o zahájení řízení je rovněž třeba vzít v úvahu, že při použití metody příjmů a výdajů orgány Spojeného království zvažují míru ziskovosti společnosti BT. Jak již bylo vysvětleno v bodě 93, ocenění na základě metody příjmů a výdajů musí vycházet z předpokladu průměrné míry účinnosti, a orgány Spojeného království zjistily, že společnost BT toto kritérium splňuje. Komise rovněž uvádí, že jsou správně vzaty v úvahu povinnosti univerzální služby, jelikož v celkovém ocenění jsou zahrnuty náklady a výnosy odvozené z těchto povinností.
(131)
Pokud jde o používání mechanismu revizí založeného na vývoji podílů na trhu, jak byl popsán v bodech 96 až 99, který byl v roce 2005 zrušen, poskytnuté informace naznačují, že se jednalo o mechanismus úprav ad hoc. Komise má za to, že podle dodatku 6 k LGFA z roku 1988 má VOA zákonem stanovenou povinnost změnit zdanitelnou hodnotu podniku, pokud došlo k významným změnám okolností, a zohlednit tyto významné změny okolností, jako kdyby nastaly k předpokládanému dni ocenění. Vzhledem k velikosti sítě společnosti BT a podmínkám na telekomunikačním trhu s rostoucím rozvojem konkurenčních sítí se uznává, že k významným změnám okolností dochází každý den a že je proto obtížné je vzít v úvahu, zejména v případě použití metody příjmů a výdajů. Tento mechanismus založený na podílech na trhu má zohlednit fyzické rozšíření sítě společnosti BT (které může vést k nárůstu jejích podílů na trhu) a rozvoj sítí jejich konkurentů (který by měl vést ke snížení podílů společnosti BT na trhu). Zdá se proto, že tento mechanismus revizí je přiměřeným způsobem, jak významné změny okolností zohlednit, a může být oprávněný vzhledem k charakteristice sítě společnosti BT a telekomunikačního trhu.
(132)
Výsledkem použití mechanismu revizí byly výkyvy ve vývoji zdanitelných hodnot společnosti BT. Např. v roce 1999, posledním roce období 1995-2000, činila zdanitelná hodnota společnosti BT v Anglii a Walesu 366 milionů GBP. V roce 2000, prvním roce období 2000-2005, byla její zdanitelná hodnota stanovena na 493 milionů GBP. Tyto výkyvy lze vysvětlit charakterem majetkové daně a hospodářskou situací odvětví telekomunikací ve Spojeném království (40).
(133)
Nejprve je nutno připomenout, že podle zákonných požadavků byla při oceňování v roce 1995 síť společnosti BT oceněna tak, jak fyzicky existovala ke dni 1. dubna 1995, avšak za předpokladu, že existovala v tomto stavu v hospodářských podmínkách ke dni 1. dubna 1993. Významné změny okolností byly rovněž ošetřeny, jako kdyby k nim došlo ke dni 1. dubna 1993. Při oceňování v roce 2000 se provedlo totéž, ale s předpokladem, že nemovitost byla pronajata v hospodářských podmínkách ke dni 1. dubna 1998. Totéž platí pro společnost Kingston.
(134)
To znamená, že zdanitelná hodnota v roce 1999 je hodnotou majetku, jak fyzicky existoval v roce 1999, avšak v hospodářských podmínkách roku 1993, tj. v cenách roku 1993 a při velikosti telekomunikačního trhu v roce 1993. Zdanitelná hodnota však v následujícím roce, tj. v roce 2000, byla vypočtena s ohledem na hospodářské podmínky, na úrovni cen a s velikostí trhu v roce 1998. Obdobně, zdanitelná hodnota v roce 2004 byla stanovena s ohledem na hospodářské podmínky trhu v roce 1998, zatímco ocenění v roce 2005 vychází z tržních podmínek roku 2003 (41).
(135)
Orgány Spojeného království zdůraznily, že hospodářské podmínky v odvětví telekomunikací byly v letech 1993, 1998 a 2003 značně odlišné. Za prvé, telekomunikační trh v období 1993 a 1998 a v období mezi roky 1998 a 2003 významně vzrostl. Tedy fyzická síť společnosti BT v roce 2000 byla posuzována na základě trhu, který byl větší než trh, na němž byla fyzická síť této společnosti posuzována v roce 1999. To nutně znamenalo, že zdanitelná hodnota v roce 2000 byla pravděpodobně podstatně vyšší než v roce 1999. V roce 1993 se odvětví telekomunikací začalo otevírat nebývalé hospodářské soutěži a účinek na obchodní postavení společnosti BT musel být pravděpodobně značný. To potvrzuje skutečnost, že podíly společnosti BT na trhu poklesly v tomto období z 87 % na méně než 70 %. Tento předpoklad vedl ke snížení zdanitelné hodnoty společnosti BT pro každý rok tohoto období. Naopak, v roce 1998 bylo možno předvídat menší konkurenci, což opět potvrzují poměrně stálé podíly společnosti BT na trhu ve výši přibližně 70 % v období 2000-2005. Tento předpoklad pravděpodobně vedl ke zvýšení ocenění společnosti BT v tomto období.
(136)
Nejcennějšími součástmi sítí společností BT a Kingston jsou jejich místní přístupové sítě, jejichž hodnota se významně zvýšila s využíváním širokopásmové technologie DSL. Tento vývoj, který nebylo možno v roce 1993 zcela předvídat, měl účinek na zvýšení ocenění sítí společností BT a Kingston a může vysvětlovat, proč se jejich hodnota v roce 2000 a 2005 významně zvýšila.
(137)
Komise rovněž poznamenává, že skutečnost, že v hospodářském kontextu předpokládaného dne ocenění lze vzít v úvahu pouze fyzické změny, může vysvětlovat, proč zdanitelná hodnota společnosti BT v době platnosti přehledů na období 1995-2000 a 2000-2005 poklesla navzdory skutečnosti, že její příjmy nebo zisky byly stálé či se zvýšily. Ve skutečnosti VOA při provádění každoroční revize přehledu nemůže vzít v úvahu takové prvky jako růst trhu, zvýšení cenových úrovní, technologické změny, nebo změny poptávky, což jsou činitele, které mohou mít kladný účinek na výsledky společnosti BT.
(138)
Závěrem Komise uvádí, že nový systém každoročních revizí, který se bude používat v období 2005-2010, již nebude založen na vývoji podílů na trhu, ale bude spočívat v použití plného ročního ocenění příjmů a výdajů. Orgány Spojeného království uvedly, že tento systém plně zohlední všechny fyzické změny, včetně nově aktivovaných vláken. Jelikož však tento systém revizí nebyl dosud dokončen, Komise nemá možnost jej analyzovat, a proto se konečný závěr uvedený v článcích tohoto rozhodnutí omezí na období 1995-2005.
(139)
Komise vyvozuje závěr, že orgány Spojeného království použily na společnosti BT a Kingston vhodnou metodu ocenění a že při uplatňování této metody na zmíněné společnosti dodržely obecné zásady týkající se uplatňování metody příjmů a výdajů.
6.2 Poskytuje metoda příjmů a výdajů výhodu v porovnání s metodou nájemného?
6.2.1 Vede metoda příjmů a výdajů k celkovému podhodnocení sítí společností BT a Kingston?
(140)
Dalším bodem, který je nutno uvážit, je to, zda použití metody příjmů a výdajů na společnosti BT a Kingston poskytlo těmto podnikům výhodu v porovnání s jejich konkurenty, kteří jsou oceňování pomocí metody nájemného. Otázkou je, zda toto odlišné zacházení může vést k jinému výsledku, než kdyby se ocenění těchto společností provedlo pomocí stejné metodiky. V souladu s připomínkami orgánů Spojeného království Komise zastává názor, že existenci výhody pro společnosti BT a Kingston by bylo možno prokázat těmito způsoby:
a)
prokázáním toho, že použití metody nájemného na společnosti BT a Kingston by bylo možné a vedlo by k vyšší zdanitelné hodnotě než metoda příjmů a výdajů, nebo
b)
prokázáním toho, že použití metody příjmů a výdajů na ostatní telekomunikační operátory by bylo možné a vedlo by systematicky k nižší zdanitelné hodnotě, než je hodnota odvozená pomocí metody nájemného, nebo
c)
prokázáním toho, že při použití jiných správných a relevantních porovnání by telekomunikační operátoři, kteří jsou oceňováni podle metody nájemného, podléhali většímu daňovému zatížení v porovnání se společnostmi BT a Kingston.
(141)
Prokázání existence možné výhody pro společnosti BT a Kingston podle odůvodnění podle písmene a) předpokládá, že na společnosti BT a Kingston lze použít metodu nájemného. Z důvodů uvedených v bodech 124 až 127 neexistuje dostatek důkazů o nájemném k posouzení zdanitelné hodnoty jejich majetku. Proto Komise vyvozuje závěr, že není možné zjistit, že by zdanitelné hodnoty těchto dvou společností byly vyšší, kdyby se v jejich případě použila metoda nájemného.
(142)
Prokázání existence výhody pro společnosti BT a Kingston podle odůvodnění podle písmene b) by zahrnovalo použití metody příjmů a výdajů na reprezentativní vzorek telekomunikačních operátorů, kteří byli oceněni pomocí metody nájemného. Komise není schopna provést toto ocenění sama. VOA rovněž vysvětlila, že bez obchodních plánů těchto společností nemůže provést ocenění pomocí metody příjmů a výdajů. Je rovněž třeba uvést, že žádná z třetích stran nepředložila důkazy, že by použití metody příjmů a výdajů vedlo k nižšímu ocenění jejich majetku: ve svých připomínkách sdružení UKCTA uvedlo, že nemohlo vypočítat, jakou částku by jeho členové platili podle metody příjmů a výdajů.
(143)
Na základě těchto úvah proto musí Komise učinit závěr, že metodu v písmenu b) nelze použít k prokázání existence možné výhody pro společnosti BT a Kingston.
(144)
Metodou navrženou v písmenu c) by bylo použití relevantních srovnání ke zjištění, že společnosti BT a Kingston jsou podle metody příjmů a výdajů zdaněny nedostatečně. Tato metoda byla navržena Komisí v rozhodnutí o zahájení řízení: podle informací, které byly v té době k dispozici, společnost BT platila majetkovou daň ve výši 2 % svých příjmů, zatímco společnost Vtesse platila dva až třikrát více.
(145)
Jako úvodní poznámku k používání a uplatňování poměru poplatků a příjmů Komise uvádí, že podle připomínek společnosti Vtesse by se výnosy telekomunikačních operátorů měly upravit, aby bylo možno provést přímé srovnání poměru poplatků a příjmů u společnosti BT s tímto poměrem u ostatních telekomunikačních operátorů. Společnost Vtesse tvrdí, že většina operátorů hradí společnosti BT značné poplatky za přenos a předání provozu a že tyto poplatky nesouvisejí se zdanitelnými aktivy těchto operátorů, a proto je nelze použít k srovnání daňového zatížení.
(146)
Tento argument nelze uznat. Buď se porovná poměr mezi poplatky a hrubými příjmy nebo čistými příjmy. „Polovičatý“ přístup, který společnost Vtesse navrhla a který spočívá v odečtení určitých specifických nákladů, např. propojovacích poplatků, a ostatních nákladů ne, se nezdá být správný. Za prvé, není správné prohlašovat (jak to činí společnost Vtesse), že se poplatky za přenos a předání provozu netýkají zdanitelných aktiv uvažovaného operátora: tyto poplatky jsou naopak nezbytné pro některá příchozí a odchozí volání uskutečňovaná prostřednictvím jejich sítí, a proto přímo souvisejí s jejich provozem. Za druhé, tyto poplatky mají přímý dopad na hypotetické nájemné, které by byl domnělý nájemce ochoten za uvažovanou síť zaplatit, jelikož jsou součástí nákladů, které je nutno hradit za používání dané sítě. Konečně, tyto propojovací poplatky jsou rovněž důležitou součástí příjmu společnosti BT, a v důsledku toho mají jasný účinek na zvýšení zdanitelné hodnoty společnosti BT. Jelikož tyto poplatky mají vliv na hypotetické nájemné a zdanitelnou hodnotu všech dotčených telekomunikačních operátorů, není při provádění patřičného porovnání poměru poplatků a příjmů odůvodněné odečíst je od výnosů získaných telekomunikačními operátory.
(147)
K otázce významu poměru poplatků a příjmů Komise poznamenává, že podle názoru VOA a OFCOM není poměr poplatků a příjmů vhodný k posouzení poplatků uložených různým operátorům. Na základě jejich připomínek a námitek může Komise souhlasit s tím, že tento poměr není správným nástrojem pro posouzení spravedlnosti systému poplatků, což je daň z hodnoty majetku, a ne daň z příjmu nebo z přidané hodnoty (42). Jak tvrdil zejména OFCOM, zdá se, že se tento poměr bude lišit podle hodnoty služeb, které operátoři zákazníkům poskytují prostřednictvím obdobných zdanitelných aktiv, a podle toho, jak účinně svá aktiva využívají. Komise proto může učinit závěr, že tento poměr je v nejlepším případě pouze orientační a že na jeho základě nelze vyvodit žádný spolehlivý závěr.
(148)
I kdyby se měl navíc tento poměr vzít v úvahu, neumožňuje dojít k žádnému užitečnému závěru. Podle údajů poskytnutých OFCOM pro dvanáct telekomunikačních operátorů činí poměr poplatků a výnosů od 0,59 % pro Your Communication po 2,32 % pro Fibernet, přičemž poměr pro společnost BT činí 1,28 % a pro společnost Kingston 0,92 %. Zdá se, že společnost BT ani společnost Kingston neplatí v obchodních poplatcích významně nižší podíl svých výnosů než většina ostatních telekomunikačních operátorů. K této otázce je třeba dále uvést, že existuje určitá neshoda, pokud jde o výpočet poměru poplatků a příjmů v případě společnosti Vtesse. Pro rok 2004 společnost Vtesse tvrdí, že tento poměr činil 13,46 %. Tento údaj byl založen na zdanitelné hodnotě ve výši 429 000 GBP (z čehož vyplývaly poplatky ve výši 195 624 GBP) a „stálých výnosech“ ve výši 1 453 146 GBP. Podle orgánů Spojeného království však zdanitelná hodnota Vtesse pro rok 2004 byla následně snížena na 145 000 GBP (z čehož vyplývaly poplatky ve výši 66 120 GBP), jelikož se zdálo, že ve skutečnosti neužívala nemovitost v Hounslow oceněnou na 284 000 GBP. Ze zprávy společnosti Vtesse a jejích finančních výkazů pro rok končící dnem 31. prosince 2004 se dále zdá, že její celkový obrat v roce 2004 činil 4 744 228 GBP. Na základě tohoto celkového obratu, což je údaj, který OFCOM použil ke srovnání v případě ostatních telekomunikačních operátorů, poklesl poměr poplatků a příjmů společnosti Vtesse v roce 2004 na 1,4 %, nebo 2,2 %, pokud zahrneme poplatky, které společnost Vtesse platila za své kanceláře, jež jsou oceňovány zvlášť. Tyto údaje odpovídají více závěrům OFCOM, který zjistil, že společnost Vtesse v roce 2003 zaplatila v poplatcích 2,1 % svých výnosů. Na základě těchto údajů neexistuje v daňovém zatížení společností BT a Vtesse žádný zjevný rozdíl.
(149)
OFCOM a orgány Spojeného království navrhly jiné způsoby porovnání daňového zatížení uloženého na různé telekomunikační operátory. OFCOM navrhl, že by se měl porovnat poměr mezi zdanitelnou hodnotou a přípojkou u společností BT, Kingston, NTL a Telewest. Pro tyto čtyři společnosti je uvedený poměr velmi podobný. Ve skutečnosti je společnost Kingston oceněna na mírně vyšší úrovni než ostatní operátoři, což lze vysvětlit tím, že je podstatně menší než ostatní a nemusí mít stejné úspory z rozsahu. Toto porovnání navržené OFCOM je relevantnější vzhledem k podobnostem těchto čtyř společností, jelikož hlavní součástí jejich celkového podnikání je poskytování služeb přístupu. Je však pravdou, že společnosti NTL a Telewest byly oceněny metodou odvozenou z metody založené na úvaze podnikatele. Tento poměr proto není přímo vhodný k posouzení údajných nesrovnalostí mezi oceněním provedeným podle metody nájemného a podle metody příjmů a výdajů. Nicméně ukazuje, že použití různých metodik a porovnání společností BT a Kingston se společnostmi, které jsou s nimi více přímo srovnatelné než společnost Vtesse, vede k obdobným výsledkům, které spíše potvrzují tvrzení VOA, že všechny metody ocenění by v zásadě měly vést ke stejnému výsledku.
(150)
Co se týká orgánů Spojeného království, ty uvedly, že v posledním roce platnosti seznamu z roku 2000 podle údajů OFCOM na společnost BT připadalo přibližně 70 % celkové zdanitelné hodnoty v odvětví pevných telekomunikací a přibližně 71,6 % výnosů z volání z pevných linek a z přístupu (43). Komise může souhlasit s tím, že porovnání společnosti BT se všemi členy skupiny Altnet dohromady může poskytnout vhodnější závěry než porovnávání společnosti BT individuálně s malými operátory, jako je společnost Vtesse. Na tomto základě se zdá, že společnost BT platí podíl celkové zdanitelné hodnoty v odvětví pevných telekomunikací, který se velmi blíží jejímu podílu na trhu pevných telekomunikací. Je však nutno připomenout, že to je opět porovnání poplatků a výnosů, jehož relevantnost je omezena a v nejlepším případě pouze orientační.
(151)
Je nutno poznamenat, že místo podílů společnosti BT na trhu v případě celkových výnosů z volání a přístupu společnost Vtesse doporučuje, aby se bral v úvahu podíl společnosti BT na trhu s ohledem na výnosy z přístupu. Na tomto trhu společnost BT ovládá podíl větší než 80 %. Podle názoru společnosti Vtesse je to další důkaz, že je majetek BT podhodnocen, jelikož BT představuje pouze 70 % celkové zdanitelné hodnoty v odvětví pevných telekomunikací. Komise s tímto tvrzením nemůže souhlasit. Za prvé, podíl společnosti BT na celkových výnosech z přístupu a volání se zdá být pro účely posouzení zatížení obchodními poplatky vhodnějším srovnávacím měřítkem: výnosy z volání představují větší podíl celkových výnosů společnosti BT než výnosy z přístupu (44). Výnosy z volání mají proto na hypotetické nájemné a zdanitelnou hodnotu sítě společnosti BT velmi významný dopad a měly by se vzít v úvahu při srovnávání výnosů a zdanitelných hodnot. Za druhé, i kdyby se použil pouze podíl společnosti BT na výnosech z přístupu, rozdíl mezi tímto podílem (80 %) a podílem společnosti BT na celkové zdanitelné hodnotě v odvětví pevných telekomunikací (70 %) v konkrétním okamžiku není takový, aby zpochybnil výši zdanitelné hodnoty společnosti BT, zejména s ohledem na omezenou hodnotu srovnání poplatků a výnosů.
(152)
Společnost Vtesse navrhuje k prokázání existence výhody pro společnost BT jinou metodu. Ta spočívá ve vyzdvižení údajného nesouladu mezi zdanitelnými hodnotami za jednotku různých komponentů (např. optická vlákna, přípojky, stavby) sítě společnosti BT a ostatních telekomunikačních operátorů. Na tomto základě společnost Vtesse dospěla k závěru, že metoda příjmů a výdajů vedla k nižšímu ocenění majetku společnosti BT, než jakého by bylo dosaženo pomocí metody nájemného. Společnost Vtesse poukazuje např. na to, že společnost BT je u staveb oceňována 34 GBP za m2 v porovnání s 115 GBP za m2 v případě ostatních telekomunikačních operátorů, 74 GBP za km optického vlákna v porovnání s 1 000/1 200 GBP za pár optických vláken v případě ostatních operátorů a 19 GBP za přípojku a rok oproti ročnímu poplatku ve výši 122 GBP, který skutečně platí operátoři za zpřístupněná účastnická vedení.
(153)
Tento přístup není přijatelný z řady důvodů. Za prvé, orgány Spojeného království přesvědčivě tvrdily, že tyto údaje, i kdyby byly správné, nejsou přímo srovnatelné. Z důvodů uvedených v bodě 125 mají optické sítě společností BT a Kingston a sítě ostatních operátorů odlišnou povahu a nelze je porovnávat. Není proto možné použít na společnosti BT a Kingston důkazy o nájemném odvozené z optických sítí ostatních provozovatelů. V každém případě, výpočty a porovnání, která provedla společnost Vtesse, jsou chybné.
(154)
Za prvé, pro odpovídající srovnání by bylo nutné vzít v úvahu pouze aktivovaná vlákna společnosti BT, jelikož pouze tato vlákna jsou zdaňována. Co je důležitější, společnost Vtesse porovnávala průměrnou zdanitelnou hodnotu km optického vlákna společnosti BT s hodnotou nájemného za pár vláken na trase. Ve skutečnosti se hodnota nájemného za optické vlákno, jak ji používá VOA, bude lišit podle počtu optických vláken na trasách. Čím více optických vláken na trase je, tím nižší bude jejich hodnota nájemného (45). Proto při použití celkového charakteru nájemného za aktivovaná vlákna uplatňovaného od roku 2005 se zdá, že hodnota nájemného dvou optických vláken (tj. jednoho páru) za km trasy pro sítě delší než 3 000 km (46) bude činit 450 GBP (47). Hodnota nájemného tří optických vláken na km trasy bude činit 540 GBP, tj. 180 GBP za jedno optické vlákno (48). Na dolním konci tabulky bude hodnota nájemného za 48 optických vláken na km trasy 1 728 GBP, tj. 36 GBP za optické vlákno (49). VOA tvrdí, že jsou tyto hodnoty založené na tržních údajích (50).
(155)
Je zřejmé, že páteřní síť společnosti BT má na trase v průměru desítky aktivovaných vláken. To znamená, že zdanitelná hodnota km optického vlákna společnosti BT by se měla srovnat se spodním koncem přehledu používaného VOA. Na tomto základě se zdá, že v rozporu s tím, co tvrdí společnost Vtesse, porovnání mezi zdanitelnou hodnotou za km optického vlákna společnosti BT a hodnotami nájemného, které používá VOA, nevykazuje žádnou významnou nesrovnalost, ani nenaznačuje podhodnocení sítě společnosti BT.
(156)
Pokud jde o porovnání mezi tarifem LLU a zdanitelnou hodnotou za přípojku v případě společnosti BT, je třeba uvést, že podle orgánů Spojeného království, není tarif LLU stejný jako nájemné za zdanitelný majetek, jelikož významný podíl tarifu se vztahuje na náklady na systém a údržbu, fakturaci a náklady na používání nezdanitelných zařízení a vybavení společnosti BT. Proto není přímo srovnatelný s právní definicí zdanitelné hodnoty. Za druhé, orgány Spojeného království uvedly, že některá účastnická vedení budou mít ve skutečnosti vysokou hodnotu, některá nízkou hodnotu a některá mohou mít dokonce hodnotu zápornou. Na druhé straně, podle OFCOM má poskytování služeb LLU podněcovat hospodářskou soutěž u širokopásmových služeb (51). Zpřístupnění účastnického vedení je proto ovlivněno rovněž poptávkou po širokopásmových službách a u velkého počtu účastnických vedení společnosti BT neexistuje po těchto službách žádná poptávka, tato jsou potřebná pouze pro telefonii. Proto tarif LLU neodráží průměrnou hodnotu všech přípojek společnosti BT a nelze vyvodit žádný závěr ze srovnání zdanitelné hodnoty za přípojky v případě společnosti BT a tarifu LLU. Jak uvedl OFCOM ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení, tento poměr je pro společnosti BT, NTL a Telewest téměř totožný, navzdory skutečnosti, že na poslední dvě společnosti byly použita jiná metoda ocenění. Z výše uvedených důvodů se zdá být poměr pro společnosti NTL a Telewest vhodnějším srovnávacím měřítkem než tarify LLU uvedené společností Vtesse a srovnání těchto poměrů nevykazuje žádné rozdíly mezi jednotlivými operátory. Dále je nutno poznamenat, že podle tohoto posouzení VOA uvažuje použít zdanitelnou hodnotu v rozmezí 15-20 GBP za zpřístupněné účastnické vedení (52), což je opět v souladu s oceněním zdanitelné hodnoty společnosti BT za přípojku.
(157)
Co se týká údajného rozdílu ve zdanitelné hodnotě za m2 u staveb, Komise nejprve uvádí, že správný údaj odvozený z transakce společnosti Telereal (53) není 35 GBP za metr čtvereční, jak tvrdila společnost Vtesse, ale při použití výpočtu obdobného výpočtu společnosti Vtesse činí 51 GBP za metr čtvereční. Tento údaj společnost Vtesse dále porovnává s údajnou hodnotou 115 GBP za metr čtvereční u ostatních telekomunikačních operátorů. Základ a srovnatelnost tohoto údaje nejsou jasné, neodráží výkyvy, jež by pravděpodobně existovaly zejména podle příslušné zeměpisné polohy telekomunikačních operátorů. Orgány Spojeného království zdůraznily, že majetkové portfolio společnosti BT zahrnuje území celého Spojeného království, včetně jeho nejzaostalejších a nejizolovanějších oblastí, což má účinek na snížení průměrné hodnoty nájemného u jejích nemovitostí.
(158)
Co je důležitější, je nutno připomenout, že víceúčelové stavby společnosti BT, např. kanceláře nebo sklady, které nesouvisí se sítí, jsou oceňovány místně a samostatně na základě metody nájemného. V roce 2000 činila jejich zdanitelná hodnota 180 milionů GBP. Provozní a specializované stavby, např. telefonní ústředny, se považují za součást sítě společnosti BT a VOA je oceňuje centrálně pomocí metody příjmů a výdajů. Nájemné, které platí společnost BT společnosti Telereal po transakci, činilo 280 milionů GBP. Celková zdanitelná hodnota staveb společnosti BT zahrnuje jak zdanitelnou hodnotu samostatně posuzovaných staveb společnosti BT, která v roce 2000 činila přibližně 180 milionů GBP, tak zdanitelnou hodnotu staveb zahrnutých do celkového ocenění její sítě, které nelze konkrétně identifikovat, ale které představují významný podíl na zdanitelné hodnotě sítě společnosti BT ve Spojeném království ve výši 560 milionů GBP. Tyto údaje neprokazují, že existuje významný nesoulad mezi skutečnou tržní hodnotou staveb společnosti BT, vyjádřenou transakcí společnosti Telereal (54), a jejich zdanitelnou hodnotou, jak ji vypočetla VOA (55). Tyto údaje proto neposkytují důkaz, že tato zdanitelná hodnota je podhodnocena.
(159)
Společnost Vtesse uvedla další druhotný argument na základě tvrzení společnosti Telereal. Společnost Vtesse udává, že nájemné hrazené společností BT společnosti Telereal za její stavby představuje zhruba 50 % zdanitelné hodnoty v roce 2001, navzdory skutečnosti, že většina této zdanitelné hodnoty by se měla přičíst její síti, a ne jejím stavbám. Zdá se, že společnost Vtesse z toho vyvozuje závěr, že síť společnosti BT je zjevně podhodnocena. Toto tvrzení je však založeno na nesprávných předpokladech, jelikož součástí majetku zahrnutého v transakci společnosti Telereal jsou stavby, které byly oceněny samostatně v hodnotě 180 milionů GBP. Celková zdanitelná hodnota společnosti BT za celé Spojené království v době transakce proto činila 560 milionů GBP za síť a související nemovitosti plus 180 milionů GBP za samostatně oceněné stavby, což dohromady činí 740 milionů GBP. Nájemné ve výši 280 milionů GBP, které společnost BT platí společnosti Telereal, činí 38 % její celkové zdanitelné hodnoty. Z tohoto údaje nelze vyvodit žádný užitečný závěr.
(160)
V každém případě metodika, která spočívá v oddělení částí majetku společnosti BT a jejich samostatném ocenění, se zdá být sporná. Jak potvrzuje britská judikatura, VOA musí oceňovat majetek telekomunikačních operátorů jako celek. Toto pravidlo se vztahuje bez výjimky na všechny operátory. Je typickým znakem jakéhokoli druhu oceňování majetku, že tržní nájemné celého majetku se obvykle liší od součtu tržních nájemných za jednotlivé součástí tohoto majetku: často je nižší (56), v určitých případech však může být vyšší. Je proto pravděpodobné, že se tržní nájemné majetkového portfolia společnosti BT bráno samostatně bude lišit od jeho hodnoty v případě zahrnutí do majetku společnosti BT.
(161)
Neexistují však jednoznačné důkazy, že by metoda příjmů a výdajů obecně vedla k nižší zdanitelné hodnotě než metoda nájemného, nebo že by VOA při použití metody příjmů a výdajů na společnosti BT a Kingston chybovala a zdanitelnou hodnotu jejich majetku podhodnotila.
6.2.2 Poskytuje metoda příjmů a výdajů výhodu v případě mezního zdanění?
(162)
Na úvod je třeba zdůraznit, že otázka mezního zdanění, tj. zdanění nově aktivovaných vláken, je relevantní, pouze co se týká posouzení zdanění společnosti BT, ne však společnosti Kingston. Jak bylo uvedeno v bodu 22, společnost Kingston vlastní dceřinou společnost Torch Communications Ltd., která provozuje optickou páteřní síť mimo místní přístupovou síť společnosti Kingston a která je oceněna pomocí metody nájemného. V důsledku toho je společnost Torch Communications Ltd. plně zdaněna, pokud jde o nově aktivovaná vlákna. Metoda příjmů a výdajů se používá pouze na část sítě společnosti Kingston, která je v podstatě místní přístupovou sítí. Jak již bylo vysvětleno (57), její majetek nepodléhá mechanismu revizí. Podle orgánů Spojeného království to vyjadřuje skutečnost, že žádný konkurent nevybudoval v aglomeraci Kingston upon Hull novou síť a že síť společnosti Kingston již pokrývá téměř 100 % této oblasti, takže společnost nemohla svou síť rozšiřovat. Proto nedošlo k žádným významným změnám okolností, které by mohly podstatně změnit zdanitelnou hodnotu sítě společnosti Kingston. Komise toto tvrzení uznává a poznamenává, že žádná třetí strana neuvedla, že by společnost Kingston měla nějakou výhodu, pokud jde o mezní zdanění.
(163)
V případě společnosti BT však skutečnost, že neexistují žádné důkazy o existenci výhody na úrovni celkového ocenění jejího majetku, nutně nevylučuje možnost, že mezní zdanění, tj. zdanění nově aktivovaných vláken, neposkytuje této společnosti výhodu. Ve skutečnosti připomínky podané několika třetími stranami naznačují, že odlišný způsob zdanění společnosti BT a ostatních telekomunikačních operátorů v případě aktivace nového vlákna může vést k narušení hospodářské soutěže v případě, že společnosti soutěží o stejnou zakázku. Tento problém vyvolává obecnější otázku revizí zdanitelných hodnot, které každoročně provádí VOA.
(164)
Jak bylo vysvětleno výše, pokud telekomunikační operátor, u něhož se používá metoda nájemného, připojí a aktivuje nové vlákno, jeho zdanitelná hodnota se zvýší o zdanitelnou hodnotu tohoto nového vlákna. K opaku dojde, pokud vlákno vypne a odpojí: zdanitelná hodnota těchto vláken se poté odečte. Telekomunikační operátoři, kteří jsou oceňování podle metody příjmů a výdajů, nepodléhají tomuto druhu přesných úprav. V případě společnosti BT jsou každoroční revize založeny na mechanismu úprav podle trhu: předpokládá se, že změny tržních podílů společnosti BT na trhu odrážejí změny v hodnotě její sítě. Otázkou proto je, zda rozdílný způsob zohlednění změn v sítích, např. aktivování nových vláken, může poskytnout společnosti BT výhodu.
(165)
Komise má za to, že na základě obchodních plánů předložených společností BT VOA posuzuje hypotetické nájemné, jež by bylo možno očekávat u majetku společnosti BT na základě očekávaných příjmů a výdajů odvozených z držby tohoto majetku. Ocenění proto bude zahrnovat jakékoli rozšíření sítě, včetně aktivování nových vláken, které bude nutné k uspokojení očekávané poptávky. VOA proto předvídá a bere v úvahu aktivování nových optických vláken, ať si je společnost BT pronajímá, nebo skutečně vlastní (58). Ve skutečnosti je vzhledem k této metodě ocenění a na rozdíl od telekomunikačních operátorů, kteří jsou posuzováni podle metody nájemného, BT zdaňována rovněž s ohledem na nenasvícená vlákna, na základě předpokladu, že některá z těchto nenasvícených vláken budou v průběhu příštího pětiletého oceňovacího období aktivována. Každoroční nové posouzení na základě vyhodnocení podílů společnosti BT na trhu má postihnout významné změny týkající se sítě společnosti BT (59).
(166)
Proto nelze říci, že společnost BT nečelí žádnému dodatečnému zdanění, jak uvádí stěžovatel nebo třetí strany, např. skupina Altnet. Samozřejmě v případě sítě v Anglii, která má v současnosti jako celek zdanitelnou hodnotu ve výši 530 000 000 GBP, nebude mít malá dodatečná změna, např. dodatečné osvětlení vlákna, pravděpodobně takový rozpoznatelný dopad na BT, jako u malého operátora, např. společnosti Vtesse. Zvýšení hodnoty sítě společnosti BT je vyrovnáváno činiteli vedoucími ke snížení této hodnoty, např. rozvojem konkurenčních sítí. To činí dopad aktivace nových vláken společností BT ještě méně viditelným. Neznamená to však, že tato nově aktivována vlákna nejsou zdaněna.
(167)
Společnost Vtesse rovněž tvrdila, že v typické nabídce, např. na poskytování páteřních a přístupových vedení společnosti Kent MAN (60), její daňová povinnost představovala 16 % očekávaných stálých výnosů. Ohledně stejné nabídky tvrdí, že společnost BT byla zdaněna nejvýše 2 %, což je údajný poměr mezi průměrnými poplatky a příjmy společnosti BT. Společnost Vtesse vyvozuje závěr, že u srovnatelné a v tomto případě totožné transakce je společnost BT mnohem méně zdaněna a že proto získává jednoznačnou výhodu.
(168)
Tohoto přístupu se nelze držet. Za prvé, nelze předpokládat, že jelikož společnost BT má průměrný poměr mezi poplatky a příjmy ve výši 2 % (61), byla v případě této nabídky zdaněna ve výši 2 %. Tento poměr je vypočten na základě celkové zdanitelné hodnoty společnosti BT, k níž byla připočtena hodnota vláken aktivovaných společností BT po uzavření smlouvy se společností Kent MAN, buď na základě očekávání, nebo mechanismu revizí založeného na podílech na trhu. Aby bylo možno provést přiměřené a správné srovnání s daňovou povinností společnosti Vtesse v případě této nabídky, bylo by nutné určit, o kolik tato zakázka zvýšila zdanitelnou hodnotu sítě společnosti BT, a to buď na základě očekávání, nebo prostřednictvím mechanismu každoročních revizí. Očekávané ocenění představuje celkové posouzení, z něhož není možné zjistit jednotlivé zakázky. Proto nelze určit, o kolik zakázka pro společnost Kent Man zvýšila zdanitelnou hodnotu sítě společnosti BT. V žádném případě by to však nevedlo ke konečným závěrům ohledně možné existence výhody, a tedy existence státní podpory. Daňovou povinnost společnosti Vtesse v případě této nabídky nelze považovat za srovnávací měřítko, na jehož základě je možné posoudit existenci výhody pro společnost BT ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. Tato daňová povinnost se může ve skutečnosti změnit podle zvoleného technického řešení, nákladové struktury společností předkládajících nabídku, délky optické sítě, kterou operátoři budou používat k poskytování služeb, a co je nejdůležitější, bude záviset na rozsahu, v jakém budou muset aktivovat nová vlákna (62). Podle metody nájemného by tudíž telekomunikační operátor, který poskytoval služby pomoci již aktivovaného vlákna, nečelil žádnému zvýšení poplatků (63).
(169)
Stejné odůvodnění lze použít u tvrzení společnosti Vtesse založeném na srovnání tarifů společnosti BT za WES a poplatků, které by musel hradit operátor, který je oceněn pomocí metody nájemného, pokud by aktivoval optická vlákna za účelem poskytování stejné služby. V závislosti na kapacitě a vzdálenostech WES společnost Vtesse tvrdí, že takovýto operátor by mohl platit poplatky dosahující až 87 % ceny účtované společností BT, a pokládá to za další důkaz toho, že optická síť společnosti BT je podhodnocena nebo nesprávně zdaněna v mezní oblasti. Toto tvrzení se však zakládá na předpokladu, že tento hypotetický operátor by měl jeden pár aktivovaných vláken na stejné trase, jako je trasa zvolená společností BT. Pokud však tento operátor k poskytování WES použije již aktivované vlákno, budou dodatečné náklady s ohledem na poplatky v případě metody nájemného nulové. Pokud aktivuje nová vlákna na trase, na niž již má několik aktivovaných optických vláken, pak budou mezní náklady operace mnohem nižší, jelikož čím více optických vláken se na trase nachází, tím nižší jsou poplatky za tato vlákna. Z tohoto tvrzení nelze opět vyvodit žádný závěr.
(170)
Na základě výše uvedených skutečností není tvrzení, že společnost BT není zdaněna v mezní oblasti, správné. I kdyby bylo (jak navrhuje společnost Vtesse) jednotkou analýzy zdanění zakázek, o něž společnosti Vtesse a BT soutěží, zdá se, že neexistuje zjevná výhoda pro společnost BT: ta je zdaněna s ohledem na nově aktivovaná vlákna, ačkoli jinak a méně transparentně. Komise rovněž uvádí, že vzhledem k tomu, že metoda příjmů a výdajů je založena na očekávaných výnosech, společnost BT je zdaněna s ohledem na nenasvícená vlákna na základě předpokladu, že tato vlákna bude muset aktivovat, aby uspokojila očekávanou poptávku. Proto na rozdíl od ostatních operátorů, kteří jsou zdaněni pouze tehdy, když vlákno aktivují, je společnost BT zdaněna rovněž s ohledem na nenasvícená vlákna.
(171)
Komise proto může být zajedno s OFCOM, když tento říká, že „se zdá, že systém [revizí] v každém případě poskytuje z dlouhodobého hlediska v podstatně symetrický výsledek, i když jinými cestami a málo transparentně“.
(172)
Neexistence jakéhokoli zjevného problému v oblasti hospodářské soutěže je dále potvrzena, pokud se posoudí podíly na trhu poskytování širokopásmových služeb pro zákazníky z řad společností, kde společnost BT přímo konkuruje společnosti Vtesse (64). Podle údajů poskytnutých společností BT je její podíl na tomto trhu 12 %, a je pouze čtvrtým největším hráčem. Podle údajů OFCOM má společnost BT [10-15] (65) % podíl na trhu poskytování tradičních pronajatých linek 622 Mbit/s a více (66). Navzdory skutečnosti, že je nástupnickou společností bývalého monopolu v odvětví telekomunikací, se zdá, že společnost BT má na tomto specifickém trhu poměrně malý podíl. Předpokládalo by se, že pokud by se společnost BT skutečně těšila takovéto podstatné výhodě v podobě osvobození od mezního zdanění nových vláken, její podíl na trhu by byl podstatně vyšší. Proto údaje, které má Komise k dispozici, nepotvrzují tvrzení, že společnost BT využívá konkurenční výhody, která pro ostatní telekomunikační operátory znamená, že je velmi obtížné konkurovat této společnosti na tomto specifickém trhu (67).
(173)
Jako poslední bod k otázce revizí Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila obavu, že „ačkoli společnost BT má prospěch z mechanismu revizí směrem dolů, nezdá se, že by ostatní konkurenti měli k dispozici obdobný pravidelný přezkum tržních podmínek“. Na základě vysvětlení poskytnutého orgány Spojeného království a společností BT se Komise přesvědčila, že tato obava je neopodstatněná. Společnost BT nepodléhá pouze mechanismu revizí směrem dolů: jak již bylo vysvětleno, mechanismus revizí, který se v případě této společnosti používá, je založen na vývoji jejích podílů na trhu. Je pravdou, že po určitý počet let se její podíly na trhu (a tedy zdanitelná hodnota) snižovaly, což se projevilo ztrátou hodnoty vzhledem k rostoucí konkurenci. V letech 2003 a 2004 se však její zdanitelná hodnota zvýšila o 4 miliony GBP, resp. 7,1 milionů GBP. Co se týká konkurentů, mohou využít (a skutečně využili) revize směrem dolů: např. obdrželi slevu ze zdanitelné hodnoty optických sítí ve výši ve výši 15 % s účinností ode dne 1. dubna 2001 a ve výši 25 % ode dne 1. dubna 2002 k zohlednění nadměrné nabídky v tomto odvětví. V důsledku toho poklesla zdanitelná hodnota páru vláken z 1 000 GBP za km mimo oblast Londýna v roce 2000 na 850 GBP za km v roce 2001 a na 750 GBP v období mezi roky 2002 a 2004. Podle přehledu pro období 2005-2010 zdanitelná hodnota km páru vláken dále poklesla na 500 GBP. To znamená, že operátor, jehož optická síť byla v tomto období stabilní, by měl prospěch ze snížení její zdanitelné hodnoty ve výši 50 %.
(174)
Závěrem je třeba uvést, že obchodní poplatky jsou daní z hodnoty příslušného majetku. Nejedná se proto o daň ze zisku nebo z příjmu. Běžně se používá na všechny nemovitosti související s podnikáním, tedy rovněž na všechny telekomunikační sítě. Podle judikatury Spojeného království se všechny telekomunikační sítě oceňují jako celek. Ke stanovení hodnoty těchto nemovitostí je k dispozici několik metod. Pokud jsou použitelné rovnocenně, měly by vést ke stejnému ocenění. Použití konkrétní metody ocenění závisí na okolnostech daného případu.
(175)
Zdá se, že VOA použila na společnosti BT a Kingston všeobecná pravidla týkající se obchodních poplatků, jak jsou stanovena v právních předpisech a judikatuře. Je zřejmé, že ocenění majetku společností BT a Kingston, jakož i revize těchto zdanitelných hodnot se provádí na základě jiné metody než v případě jejich konkurentů. Komise však může vyvodit závěr, že neexistují žádné důkazy, že by použití této jiné metody nebylo odůvodněno objektivními rozdíly mezi těmito společnostmi a jejich konkurenty a důkazy, které má VOA k dispozici.
(176)
Nejsou k dispozici žádné důkazy, že by použití jiné metody ocenění v případě společností BT a Kingston vedlo k výhodě pro tyto společnosti v porovnání s jejich konkurenty. Jelikož nejsou k dispozici žádné důkazy o existenci takovéto výhody, Komise může učinit závěr, že systém obchodních poplatků neposkytl v období, které Komise posuzovala, tj. 1995-2005, společnostem BT nebo Kingston státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Uplatnění daně Spojeného království z obchodního majetku na společnosti BT plc. a Kingston Communication plc. od roku 1995 do konce roku 2005 nepředstavuje podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Spojenému království Velké Británie a Severního Irska.
V Bruselu dne 12. října 2006.
BESCHIKKING VAN DE COMMISSIE
van 12 oktober 2006
betreffende de toepassing door het Verenigd Koninkrijk van de belasting op onroerend goed voor commerciële doeleinden op de telecommunicatie-infrastructuur in het Verenigd Koninkrijk (C 4/2005 (ex NN 57/2007, ex CP 26/2004))
(Kennisgeving geschied onder nummer C(2006) 4378)
(Slechts de tekst in de Engelse taal is authentiek)
(Voor de EER relevante tekst)
(2006/951/EG)
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, en met name op artikel 88, lid 2,
Gelet op de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, en met name op artikel 62, lid 1, onder a),
Na de belanghebbenden te hebben aangemaand hun opmerkingen kenbaar te maken overeenkomstig voornoemde bepalingen (1), en gezien deze opmerkingen,
Overwegende hetgeen volgt:
I. PROCEDURE
(1)
Op 17 februari 2004 heeft de Commissie een klacht geregistreerd van Vtesse Networks Ltd (hierna „Vitesse” genoemd), een Brits telecombedrijf, die betrekking had op een vermeende preferentiële fiscale behandeling ten gunste van BT plc (hierna „BT” genoemd), het gevestigde telecombedrijf in het Verenigd Koninkrijk.
(2)
Bij schrijven van 19 januari 2005 heeft de Commissie de autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk in kennis gesteld van haar besluit tot inleiding van de procedure van artikel 88, lid 2, van het EG-Verdrag ten aanzien van de desbetreffende maatregel („besluit tot inleiding van de procedure”). Het besluit van de Commissie tot inleiding van de procedure is bekendgemaakt in het Publicatieblad van de Europese Unie van 12 maart 2005 (2). De Commissie heeft belanghebbenden uitgenodigd hun opmerkingen over de betrokken steunmaatregel kenbaar te maken.
(3)
Na een verlenging van de antwoordtermijn hebben de autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk bij schrijven van 4 april 2005 geantwoord op het verzoek om opmerkingen van het besluit tot inleiding van de onderzoekprocedure.
(4)
De Commissie heeft opmerkingen van de volgende belanghebbenden ontvangen:
-
AboveNet Communications UK Ltd. („AboveNet”), bij schrijven van 29 april 2005;
-
Altnet Task Force („Altnet”), bij schrijven van 2 mei 2005;
-
Broadband Stakeholders Group, bij schrijven van 13 mei 2005;
-
BT, bij schrijven van 18 mei 2005;
-
Cable and Wireless Group plc. („Cable and Wireless”), bij schrijven van 29 juni 2005;
-
Communications Management Association, bij schrijven van 30 maart 2005;
-
Easynet Group Plc. („Easynet”), bij schrijven van 3 mei 2005;
-
Gamma Telecom Ltd., bij schrijven van 1 december 2005;
-
Hutchinson Network Services UK Ltd. („Geo”), bij schrijven van 6 mei 2005;
-
Global Crossing Ltd., bij schrijven van 6 mei 2005;
-
GVA Grimley, bij schrijven van 27 april 2005;
-
Kingston Communications Plc, bij schrijven van 29 april 2005;
-
NTL Group Ltd., bij schrijven van 29 April 2005;
-
Telewest Broadband Ltd., bij schrijven van 28 April 2005;
-
Thus Plc., bij schrijven van 4 mei 2005;
-
UK Competitive Telecommunications Association („UKCTA”), bij schrijven van 25 april 2005;
-
Vanco Ltd., bij schrijven van 19 April 2005;
-
Viatel (UK) Ltd., bij schrijven van 6 juli 2005;
-
Vtesse, dat opmerkingen en nadere gegevens aan de Commissie deed toekomen bij brieven of e-mailberichten van 28 januari 2005, 4 februari 2005, 16 februari 2005, 22 februari 2005, 15 maart 2005, 29 maart 2005, 28 april 2005, 28 juli 2005, 17 augustus 2005, 2 september 2005, 4 november 2005, 23 november 2005, 30 november, 1 december 2005, 11 januari 2006, 19 januari 2006, 16 maart, 20 maart 2006 and 8 juli 2006;
-
anoniem, bij schrijven van 1 februari 2005.
(5)
De Commissie heeft deze opmerkingen doorgezonden aan de autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk bij brieven van 20 juni 2005, 4 augustus 2005 en 9 augustus 2005 om hen in de gelegenheid te stellen hierop te reageren. De Britse autoriteiten maakten hun opmerkingen kenbaar bij brieven van 10 oktober 2005 en 22 november 2005.
(6)
Bij schrijven van 26 juli 2005 verzocht de Commissie aan OFCOM, de onafhankelijke instantie die in het Verenigd Koninkrijk met de regulering van de telecommunicatiesector is belast, om haar opmerkingen kenbaar te maken over het besluit tot inleiding van de procedure. OFCOM antwoordde bij schrijven van 21 september 2005. OFCOM verstrekte nadere gegevens op 7 december 2005, 6 januari 2006 en 21 maart 2006.
(7)
Op 14 juli 2005 en 4 oktober 2005 vonden twee bijeenkomsten plaats met vertegenwoordigers van BT, dat op 23 november 2005 en 23 maart 2006 nadere gegevens verstrekte.
(8)
Op 16 maart 2005, 9 september 2005 en 4 juli 2006 vonden drie bijeenkomsten met de autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk plaats.
(9)
Bij schrijven van 26 september 2005 verzocht de Commissie de Britse autoriteiten nadere gegevens te verstrekken. De Britse autoriteiten beantwoordden het verzoek van de Commissie bij schrijven van 18 november 2005. Zij verstrekten nadere gegevens op 23 november 2005, 23 januari 2006, 21 februari 2006, 13 maart 2006, 21 maart 2006, 27 maart 2006, 20 april 2006, 2 mei 2006, 4 juli 2006 en 20 juli 2006.
(10)
Op 23 november 2005 vond een bijeenkomst plaats met Vtesse, de indiener van de klacht.
II. UITVOERIGE BESCHRIJVING VAN DE MAATREGEL
A. Beschrijving van de maatregel
(11)
Bedrijfsbelastingen (business rates) zijn een Britse onroerendgoedbelasting die op commercieel eigendom wordt geheven. Deze belastingen hebben tot doel bij te dragen tot de kosten van de door de lokale autoriteiten verstrekte dienstverlening. De belangrijkste wetgeving met betrekking tot de belasting van commercieel eigendom in Engeland en Wales is de Local Government Finance Act 1988. De tenuitvoerlegging van het stelsel wordt verder geregeld in wettelijke instrumenten en jurisprudentie.
(12)
Het vastgoed waarvan de waarde wordt bepaald met het oog op de belastingaanslag wordt het „belastbaar onroerend goed” genoemd. Gronden, gebouwen en belastbare installaties en machines maken hiervan deel uit. Wie het belastbaar ontroerend goed in bezit heeft, dus diegene die de „hoogste zeggenschap” heeft over de activa, door de jurisprudentie omschreven als het daadwerkelijke, exclusieve en permanente bezit van het onroerend goed, dat aan de bezitter ervan commerciële voordelen oplevert, is onderworpen aan de belasting.
(13)
Het belastingtarief, dat in dezelfde mate geldt voor alle commerciële eigendommen, wordt jaarlijks door de minister vastgesteld en is in dezelfde mate op alle bedrijven van toepassing. Voor het begrotingsjaar 2004/5 werd het vastgesteld op 45,6 % in Engeland en 45,2 % in Wales. De grondslag voor deze belasting, de zogeheten belastbare waarde, is de hypothetische jaarhuurprijs waartegen naar verwachting het onroerend goed redelijkerwijs van jaar tot jaar in het kader van een transactie tegen marktvoorwaarden op een bepaalde waarderingsdatum kan worden verhuurd. De volledige wettelijke bepaling is in bijlage 6 van de Local Government Finance Act 1988 opgenomen (3).
(14)
Het Valuation Office Agency (bureau voor de vaststelling van het belastingbedrag, hierna „het VOA” genoemd), een uitvoerend agentschap van de Inland Revenue (belastingdienst) dat deel uitmaakt van het staatsbestuur, is belast met de waardering van deze hypothetische jaarhuurprijs. Om de vijf jaar vinden er herzieningen plaats. Voor de periode 1995-2000 is de belastbare waarde de hypothetische jaarhuurprijs van het onroerend goed op 1 april 1993, de zogeheten „voorafgaande waarderingsdatum”, indien het goed toen op de markt beschikbaar was. Voor de periode 2000-2005 was de voorafgaande waarderingsdatum 1 april 1998 en voor de lopende periode 2005-2010 was de waarderingsdatum 1 april 2003. In de tijd die verloopt tussen de voorafgaande waarderingsdatum en de datum waarop de waardering in werking treedt, moet het VOA een waardebepaling kunnen opstellen die is gebaseerd op bewijsmateriaal dat op de voorafgaande waarderingsdatum beschikbaar was.
(15)
Het VOA kan een keuze maken uit vier methoden voor de berekening van de „belastbare waarde”, d.w.z. de hypothetische jaarhuurprijs van het onroerend goed, waarbij volgens het besluit tot inleiding van de procedure een rangorde tussen de verschillende waarderingsmethode in acht wordt genomen:
(a)
Indien er directe en daadwerkelijke bewijsstukken beschikbaar zijn over de huur die een eigendom opbrengt, moet de huuropbrengstmethode worden toegepast.
(b)
Indien geen directe bewijsstukken over de huur beschikbaar zijn, kan een vergelijking met de huuropbrengsten van andere vergelijkbare eigendommen kan worden gemaakt. Dit is de tone of the list methode. Gemakshalve zullen zowel de huuropbrengstmethode als de tone of the list methode, die beide op bewijsstukken uit de huurmarkt berusten, in deze beschikking „huuropbrengstmethode” worden genoemd.
(c)
De ontvangsten-en-uitgavenmethode (Receipt and Expenditure method - „R&E”) wordt gebruikt voor onroerend goed dat zelden wordt verhuurd of waarvan moeilijk een kopie kan worden gemaakt. Het betreft hier meestal nutsvoorzieningen In het kader van deze methode wordt de redenering gevolgd die door een veronderstelde huurder zou kunnen worden gemaakt bij de beoordeling van de rentabiliteit van een commerciële onderneming waarbij een onroerend goed dient te worden gehuurd. Hij zou een raming maken van zijn toekomstige ontvangsten en hiervan zijn toekomstige kosten aftrekken. Van dit resultaat zou hij door hem nagestreefde rendement aftrekken. Het saldo is dan de maximumhuurprijs die hij bereid zou zijn te betalen.
(d)
De contractor's basis-methode is gebaseerd op de vervangingskosten van een bedrijfseigendom: een veronderstelde huurder zou niet bereid zijn meer te betalen als jaarhuur voor een onroerend goed dan de kosten die hij bij wijze van jaarlijkse rente zou moeten dragen op het kapitaal dat nodig is om een soortgelijk onroerend goed te bouwen. Normaal gesproken wordt deze methode gebruikt voor onroerende goederen die niet worden verhuurd of die geen winsten opleveren (bv. ziekenhuizen).
(16)
Net zoals dit het geval is voor ander commercieel onroerend goed, wordt bedrijfsbelasting op telecommunicatie-infrastructuur geheven. In de Valuation for Rating (Plant and Machinery) (England) Regulations 2000 (4) wordt bepaald dat „kabels, vezels, draden, geleiders of elk systeem dat hieruit is samengesteld ...., dat wordt gebruikt of dat tot doel heeft te worden gebruikt in verband met de transmissie van communicatiesignalen” (eigen vertaling) installaties en machines zijn die als telecommunicatie-infrastructuur belastbaar zijn.
(17)
Sinds 1855 is telecommunicatie-infrastructuur onderworpen aan bedrijfsbelasting. Na de privatisering van BT in 1984 werd deze belasting ook geheven op de infrastructuur van deze onderneming, alsmede op die van Mercury Communications, de enige concurrent van BT tijdens het duopolie in de jaren tachtig. Voor de periode 1990-1995 werd het belastingbedrag aanvankelijk bepaald door de toepassing van een opgegeven „standaardformule”. Toen de telecomsector begin 1992 geleidelijk aan voor mededinging werd opengesteld, werd de belasting op alle telecommunicatie-infrastructuur geheven.
(18)
Voor de periode 1995-2000 werd de ontvangsten-en-uitgavenmethode door het VOA op BT toegepast. Deze waardering werd aangepast naar aanleiding van een overeenkomst die na onderhandelingen met BT werd afgesloten. Het telecombedrijf had haar eigen waardering op basis van de contractor's basis-methode opgesteld en ging in beroep tegen de oorspronkelijke waardering bij het Central London Valuation Tribunal en vervolgens bij het Lands Tribunal. BT en het VOA bereikten in 2000 een overeenkomst. Het resultaat van deze overeenkomst was om voor het begrotingsjaar 1995/1996 de belastbare waarde van de netwerkactiva van BT in Engeland op 445 miljoen GBP en in Wales op 25 miljoen GBP vast te stellen. Door toepassing van een multiplicator van 43,2 % bedroegen de belastingverplichtingen van BT voor dat begrotingsjaar 203 miljoen GBP, hetgeen neerkwam op 2 % van de desbetreffende jaarinkomsten van BT.
(19)
Voor de periode 2000-2005 werden de activa van BT door het VOA getaxeerd op 467 miljoen GBP in Engeland en 26 miljoen GBP in Wales. De waardering kwam tot stand op basis van de ontvangsten-en-uitgavenmethode en was gebaseerd op de beginselen en maatstaven waarover bij het opmaken van het overzicht voor 1995 overeenstemming was bereikt. Voor de periode 2005-2010 heeft het VOA opnieuw gebruik gemaakt van de ontvangsten-en-uitgavenmethode voor de waardering van het netwerk van BT.
(20)
In beginsel wordt de waardering om de vijf jaar herzien. In haar besluit tot inleiding van de procedure stelde de Commissie evenwel vast dat opeenvolgende neerwaartse herzieningen tot stand kwamen om rekening te houden met het verlies aan marktaandeel van de onderneming op de Britse markt voor vaste telecommunicatie als gevolg van de fysieke uitrol van concurrerende telecommunicatienetwerken. In het besluit tot inleiding van de procedure werd opgemerkt dat blijkbaar geen soortgelijke opwaartse aanpassing was tot stand gekomen om rekening te houden met mogelijke uitbreidingen of verbeteringen van het netwerk.
(21)
Kingston Communications plc (hierna „Kingston” genoemd) is het gevestigde telecombedrijf en de eigenaar van het enige lokale aansluitnet in de regio van Hull. Tijdens de privatisering van de meeste openbare telecommunicatienetwerken in het Verenigd Koninkrijk op het einde van de jaren tachtig, bleef de onderneming in handen van de gemeente totdat het aandelenkapitaal in 1999 voor het publiek werd opengesteld. Hull City Council blijft de enige belangrijke aandeelhouder. Kingston was het enige telecombedrijf dat ook op basis van de ontvangsten-en-uitgavenmethode werd getaxeerd.
(22)
Kingston bezit evenwel ook een dochteronderneming, Torch Communications Ltd, die een glasvezelbackbone-netwerk buiten het gebied van het lokale aansluitnet van Kingston (d.w.z. de agglomeratie van Hull) heeft aangelegd en die dit backbone-netwerk als een aparte dochteronderneming exploiteert. Het backbone-netwerk van Torch kan bijgevolg afzonderlijk op basis van de huuropbrengstmethode worden getaxeerd.
(23)
Vitesse is de indiener van de klacht. Het bedrijf is een verstrekker van glasvezeldiensten aan ondernemingen die retail-huurlijnen van hoge capaciteit aanbiedt, hoofdzakelijk aan grote ondernemingen. Het is een directe concurrent van BT op het vlak van huurlijnaanbiedingen. Om zijn klanten op het glasvezelnetwerk te kunnen aansluiten, huurt Vtesse „dark fibre” (onbelichte vezels - vezels zonder opto-elektronica) van andere backbone-exploitanten en vult hiermee zijn eigen infrastructuur aan. De eigendommen die van andere partijen worden gehuurd, zijn opgenomen in het belastbaar onroerend goed van Vtesse. Het VOA heeft besloten om Vtesse te waarderen op basis van de „tone of the list”-methode, die vervolgens bij de huur en activeren van nieuwe glasvezel wordt toegepast.
(24)
Op basis van de maatstaven van daadwerkelijk betaalde huur heeft het VOA de jaarlijkse belasting overeenkomstig de huuropbrengstmethode vastgesteld op 1 200 GBP per km glasvezelpaar in de Londense agglomeratie en 1 000 GBP per km in de andere delen van het Verenigd Koninkrijk voor de periode 2000-2005. Voorts heeft het VOA aan de in het kader van huuropbrengstmethode beoordeelde glasvezeldienstverleners een zogeheten „overaanbodkorting” verleend, die neerkomt op een vermindering van 15 % van de belastbare waarde met ingang van 1 april 2001 en van 25 % met ingang van 1 april 2002. Deze korting had tot doel rekening te houden met de te hoge investeringen in glasvezel tijdens de boom in de telecomsector op het einde van de jaren negentig en de daaropvolgende drastische waardevermindering van deze activa als gevolg van een fysiek overaanbod. Voorts werd nog een korting ten belope van 10 % voor netwerken van meer dan 3 000 km toegekend. Als gevolg van deze kortingen daalde de huurwaarde van een glasvezelpaar tot 900 GBP per km in de Londense agglomeratie en tot 750 GBP per km in de andere delen van het land in de jaren 2002-2004. Voor de periode 2005-2010 werd de huurwaarde van een glasvezelpaar vastgesteld op 600 GBP per km in de Londense agglomeratie en 500 GBP per km in de rest van het Verenigd Koninkrijk (5). Volgens Vtesse bedroegen zijn belastingverplichtingen ongeveer 7 % van zijn periodieke inkomsten in 2003/2004.
(25)
In het kader van herzieningen wordt het belastingtarief van de tone of the list-methode toegepast op elke glasvezel die wordt verhuurd en geactiveerd. Vtesse is verplicht het VOA regelmatig in kennis te stellen van de uitbreidingen van zijn netwerk met het oog op de aanpassingen van de waarde van zijn onroerend goed. Derhalve voerde Vtesse aan dat de onderneming bij de verwerving van glasvezel om diensten aan zijn klanten te kunnen verstrekken, onderworpen is aan belastingtarieven die 20 tot 30 % van de inkomsten van een nieuw contract kunnen bedragen.
(26)
De andere telecombedrijven op de markt worden volgens de huuropbrengstmethode getaxeerd, met uitzondering van de kabeltelevisie-exploitanten, die op basis van een methode die uit de contractor's basis-methode voortvloeit, worden getaxeerd (6).
B. Redenen voor de inleiding van de formele onderzoeksprocedure
(27)
In haar besluit tot inleiding van de procedure was de Commissie van oordeel dat de wijze waarop de onroerendgoedbelasting op BT en Kingston wordt toegepast aan beide ondernemingen een voordeel zou kunnen opleveren. In vergelijking met andere concurrenten lijken deze bedrijven aanspraak te kunnen maken op een vermindering van hun belastinggrondslag. Dit kwam tot uiting in het feit dat de door BT verschuldigde belastingen neerkwamen op ongeveer 2 % van de relevante inkomsten van de onderneming, terwijl de door Vtesse en andere ondernemingen verschuldigde belastingen ongeveer 7 % van hun inkomsten bedroegen en op incrementale basis kunnen oplopen tot 20-30 %.
(28)
Volgens het besluit tot inleiding van de procedure kon deze klaarblijkelijk discriminatoire belastingheffing het gevolg zijn van de toepassing van een specifieke waarderingsmethode ten aanzien van BT en Kingston, terwijl de andere telecombedrijven volgens de huuropbrengstmethode worden getaxeerd, met uitzondering evenwel opnieuw van de kabeltelevisie-exploitanten, die op basis van een uit de contractor's basis-methode voortvloeiende methode worden getaxeerd. Het niet-homogene karakter van het stelsel en de aan het VOA verleende discretionaire bevoegdheden met betrekking tot de toepassing van de algemene bepalingen op specifieke bedrijven - die werden gebruikt in het kader van de overeenkomst die na onderhandelingen met BT werd gesloten - kunnen hebben geresulteerd in een specifiek voordeel voor BT en Kingston.
(29)
In het besluit tot inleiding van de procedure werd betwijfeld of de huuropbrengstmethode niet op de onroerende goederen van BT en Kingston kon worden toegepast. Er werd opgemerkt dat de huuropbrengsten die BT ontving voor het verhuren van zijn infrastructuur als richtsnoer voor de waarde van het netwerk zou kunnen dienen. Bovendien huren de retaildiensten van BT daadwerkelijk infrastructuur en kopen zijn netwerkdiensten aan bij BT Wholesale Ltd. (hierna „BT Wholesale” genoemd), die deinst die belast is met beheer van de infrastructuur van BT: interne overdrachtsprijzen die door BT Wholesale aan de retaildiensten van BT worden aangerekend, zouden als grondslag kunnen worden gebruikt voor de raming van de huurwaarde. Voorts hebben liberalisering en de ontbundeling van de onderdelen van het netwerk geresulteerd in een waaier van groothandelsproducten die zouden kunnen worden gebruikt als maatstaven voor de waardering van de huurwaarde van de verschillende infrastructuuronderdelen van de netwerken van BT en Kingston. Wat betreft het argument dat er geen netwerk is dat bijna zo uitgebreid of divers is als dat van BT waarvan de huurwaarde als maatstaf zou kunnen worden gebruikt, wordt in het besluit tot inleiding van de procedure opgemerkt dat de belasting van de kabeltelevisie-exploitanten, die ook op de telecommarkt actief zijn, als maatstaf zou kunnen worden gebruikt.
(30)
Wat de toepassing van de ontvangsten-en-uitgavenmethode zelf betreft, merkte de Commissie op dat met deze methode de huurwaarde van de desbetreffende activa wordt geraamd op basis van de inkomsten die voortvloeien uit het gebruik van deze activa. Het resultaat zou dus afhangen van de winstgevendheid van deze activa, hetgeen tot gevolg zou kunnen hebben dat bedrijven waarvan de activa volgens een andere methode worden getaxeerd, worden bestraft. De Commissie betwijfelde of de nodige aanpassingen waren gedaan bij de toepassing op de ontvangsten-en-uitgavenmethode op BT en Kingston om te veronderstellen dat hun activa volgens hun capaciteit en rentabiliteit worden gebruikt. Tevens ging de Commissie na op welke wijze bij de waardering van BT met de universele-dienstverplichtingen rekening is gehouden.
(31)
In het besluit tot inleiding van de procedure werd de voor de herzieningen van de belastbare waarde gebruikte methode ter discussie gesteld. Opgemerkt werd dat BT aanspraak lijkt te kunnen maken op een mechanisme voor neerwaartse herziening, terwijl de marktomstandigheden waarmee de concurrentie wordt geconfronteerd niet op een soortgelijke systematische wijze worden herzien. Het feit dat blijkbaar wordt nagelaten rekening te houden met de waardestijging van de infrastructuur van BT tussen twee vijfjarige herzieningsperiodes terwijl de concurrenten incrementeel worden belast als de waarde van hun netwerk stijgt, lijkt een voordeel aan BT te verlenen.
(32)
Ten slotte werd in het besluit tot inleiding van de procedure de aandacht gevestigd op de ruime discretionaire bevoegdheden van het VOA, op grond waarvan deze instantie over overeenkomsten kan onderhandelen. In het besluit werd benadrukt dat de met BT afgesloten overeenkomst niet mag indruisen tegen het non-discriminatiebeginsel en geen aanleiding mag geven tot ongerechtvaardigde discriminatie tussen bedrijven.
III. OPMERKINGEN VAN BELANGHEBBENDEN
A. Opmerkingen van andere belanghebbenden dan BT en Kingston
(33)
In de door andere belanghebbenden dan BT en Kingston ingediende opmerkingen wordt meestal het standpunt gedeeld dat de toepassing van de onroerendgoedbelasting op BT en Kingston aan deze bedrijven een voordeel zou kunnen opleveren.
(34)
Vtesse merkt in de eerste plaats op dat na het besluit van maart 1998 door het Valuation Tribunal waarin werd bevestigd dat de ontvangsten-en-uitgavenmethode op het netwerk van BT diende te worden toegepast en de belastbare waarde ervan voor Engeland en Wales 553 000 000 GBP bedroeg, BT tegen dit besluit beroep aantekende bij het Lands Tribunal. Voordat het beroep werd behandeld, bereikten BT en het VOA een overeenkomst over de waardering ten belope van 470 000 000 GBP, hetgeen neerkwam op een vermindering van 15 % van de oorspronkelijke waardering. Volgens Vtesse werden BT en het VOA het eens over een eindbedrag en paste het VOA de cijfers aan om deze met het bereikte resultaat in overeenstemming te brengen.
(35)
Vtesse voerde nieuwe gegevens aan die erop lijken te wijzen dat het onroerend goed van BT volgens de ontvangsten-en-uitgavenmethode ondergewaardeerd is. In de veronderstelling dat de belastbare waarde van het volledige BT-netwerk (7) werd toegeschreven aan het glasvezelnetwerk van BT (7 300 000 km in 2005), zou de jaarlijkse belastbare waarde per km glasvezel 74 GBP bedragen. Volgens Vtesse moet dit cijfer worden vergeleken met de jaarlijkse belastbare waarden van 1 000 GBP en 1 200 GBP per km glasvezelpaar voor telecombedrijven die volgens de huuropbrengstmethode worden gewaardeerd. Als de waarde van het glasvezelnetwerk van BT als nul wordt gewaardeerd, en ervan uitgaande dat BT de aansluitingen van 29 miljoen eindgebruikers beheert, dan zou de jaarhuurprijs per lijn evenzo 18,57 GBP bedragen. Dit cijfer moet worden vergeleken met het jaarlijks bedrag van 122 GBP dat de telecombedrijven moeten betalen om toegang te krijgen tot het ontbundelde aansluitnet (8) van BT.
(36)
Vtesse merkt ook op dat BT de erfpacht en de volle eigendom over het grootste deel van zijn vastgoedportfolio voor een bedrag van 2,4 miljard GBP aan „Telereal” heeft overgedragen, een joint venture tussen Land Securities en de William Pears Group. De transactie heeft betrekking op in totaal 5,5 miljoen m2. Na de transactie betaalde BT in 2001 een jaarhuurprijs van 190 miljoen GBP voor de volle eigendom en 90 miljoen GBP voor de erfpacht. Op basis van deze transactie concludeert Vtesse dat BT een huurprijs van 35 GBP per m2 voor zijn gebouwen betaalt, terwijl volgens Vtesse andere telecombedrijven gemiddeld worden belast op 115 GBP per m2 voor hun commercieel vastgoed. Vtesse voert aan dat de daadwerkelijke huurprijs van 280 miljoen GBP die BT in 2001 voor haar gebouwen aan Telereal betaalde, meer dan 50 % van de belastbare waarde van BT voor dat jaar vertegenwoordigde, terwijl het grootste deel van deze belastbare waarde hoofdzakelijk aan zijn netwerk en dus niet aan zijn gebouwen zou moeten worden toegeschreven. Vtesse lijkt hiermee te suggereren dat dit aantoont dat het netwerk van BT volgens de ontvangsten-en-uitgavenmethode wordt ondergewaardeerd.
(37)
Volgens de verklaring van Vtesse bewijst het verschil tussen de belastbare waarde van de verschillende onderdelen van het netwerk van BT en die van de netwerken van de andere telecombedrijven dat de ontvangsten-en-uitgavenmethode heeft geresulteerd in een lagere waardering van het onroerend goed van BT dan de waardering die volgens de huuropbrengstmethode zou zijn tot stand gekomen.
(38)
Vtesse verstrekte andere elementen met het oog op een vergelijking tussen de respectieve druk van de bedrijfsbelasting op BT en andere telecombedrijven. Vtesse verwijst naar de verhouding belastingen/ontvangsten, die in zijn geval in 2004 naar verluidt 13,46 % bedroeg. Het bedrijf voert aan dat deze verhouding moet worden aangepast om een directe vergelijking met BT mogelijk te maken. Volgens Vtesse moeten de aansluitkosten van de ontvangsten worden afgetrokken bij de berekening van de verhouding belastingen/ontvangsten van bedrijven, omdat de meeste telecombedrijven aanzienlijke kosten betalen voor het vervoer en de afgifte van verkeer en aangezien deze aansluitkosten geen betrekking hebben op hun belastbare activa. Dit standpunt wordt ook onderschreven door Gamma Telecom dat voor dezelfde redenen aanvoert dat de meest geschikte verhouding voor een vergelijking van de respectieve druk van de bedrijfsbelasting de verhouding bedrijfsbelasting/toegevoegde waarde zou moeten zijn.
(39)
Voorts vergeleek Vtesse de prijzen van de Wholesale Extension Services van BT (hierna „WES” genoemd) met de belastingen die een bedrijf dat volgens de huuropbrengstmethode is gewaardeerd, zou moeten betalen indien het glasvezel activeerde om dezelfde dienst te kunnen verlenen. Vtesse voert aan dat afhankelijk van de capaciteit en de afstand van de WES zo'n telecombedrijf belastingen ten belope van 87 % van de door BT aangerekende prijs zou kunnen betalen. Vtesse is van mening dat hieruit nogmaals blijkt dat het glasvezelnetwerk van BT ondergewaardeerd is: indien het netwerk van BT op dezelfde wijze was gewaardeerd, dan zou BT meer moeten aanrekenen voor zijn WES om de reële kosten van de bedrijfsbelastingen te dekken.
(40)
Voorts voert Vtesse aan dat verhouding belastingen/ontvangsten bijzonder hoog is voor nieuwe marktdeelnemers zoals Vtesse. Reeds langer opgerichte ondernemingen kunnen glasvezel met zoveel mogelijk verkeer opladen om de huur en belastingen over zoveel mogelijk klanten af te lossen. Deze beperking geldt niet voor BT omdat het bedrijf naar verluidt niet marginaal wordt belast. Dit heeft tot gevolg dat de verhouding belastingen/ontvangsten van gevestigde ondernemingen op lange termijn zal afnemen.
(41)
Wat de marginale belasting betreft, vestigt Vtesse de aandacht op het nadeel dat het ondervindt door het feit dat BT als een ondeelbaar netwerk wordt belast, terwijl Vtesse op elke afzonderlijke meter glasvezel dat het aansteekt, wordt belast. Het bedrijf is van oordeel dat de basiswaarderingseenheid het individuele contract zou moeten zijn op de markt waarop Vtesse en BT elkaar beconcurreren. Vtesse verstrekt nadere gegevens over de gevolgen van deze verschillen in marginale belasting van contracten: als voorbeeld wordt het bod genomen dat Kent MAN heeft uitgebracht voor het verstrekken van backbone- en toegangsverbindingen, waarbij Vtesse aanvoert dat zijn belastingverplichtingen met betrekking tot dat bod 16 % van zijn inkomsten vertegenwoordigden. Met betrekking tot datzelfde bod voert Vtesse aan dat BT niet marginaal werd belast of ten hoogste werd belast tegen een gemiddelde van 2 % van zijn inkomsten, hetgeen BT naar verluidt als bedrijfsbelasting betaalt. Wegens dit verschil zou Vtesse het bod aan een consortium waarvan BT deel uitmaakte, hebben verloren.
(42)
Vtesse merkt tevens op dat BT onlangs ongeveer 2 000 routekilometers glasvezel heeft gehuurd op het netwerk van Geo, een van de leveranciers van Vtesse, wellicht tegen dezelfde commerciële voorwaarden als Vtesse. Vtesse is van mening dat BT als bezitter van deze glasvezel moet worden beschouwd. Vtesse betwijfelt of bij de waardering van BT rekening werd gehouden met deze uitbreiding van het BT-netwerk en voert aan dat BT tegen soortgelijke voorwaarden als Vtesse diende te worden gewaardeerd wanneer het glasvezel van hetzelfde telecombedrijf huurt.
(43)
De Altnet Task Force, als vertegenwoordiger van een aantal alternatieve telecombedrijven die vastelijntelefoondiensten aanbieden, voert aan dat de ontvangsten-en-uitgavenmethode alleen dient te worden toegepast op gereguleerde monopolies met weinig vergelijkbare bewijsstukken over de huur. Altnet Task Force is van oordeel dat het VOA beschikte over ruimschoots voldoende bewijzen over de huurwaarde om BT volgens een huuropbrengstenmethode te waarderen, bijvoorbeeld de tarieven van BT voor het verhuren van lijnen op wholesaleniveau of de door BT bekendgemaakte prijzen voor producten met betrekking tot het ontbundelde aansluitnet die zouden kunnen worden gebruikt om de huurwaarde van de koperkabels van BT te waarderen. Het is tevens van mening dat de huuropbrengstmethode de belastingverplichtingen van de telecombedrijven doet stijgen. Dergelijke effecten treden niet op in het kader van de ontvangsten-en-uitgavenmethode, aangezien de waarde van infrastructuur vooraf wordt vastgesteld en het besluit van BT om „dark fibre” te activeren bijgevolg fiscaal neutraal is. Volgens Altnet werden de effecten van deze distorsies vergroot door het feit dat de tussen BT en het VOA gesloten overeenkomst gedurende twee waarderingsperioden werd voortgezet, hetgeen aan het gevestigde telecombedrijf een aanzienlijk voordeel opleverde op het vlak van toegenomen zekerheid, terwijl de Altnet bedrijven worden geconfronteerd met dure en onbesliste beroepsprocedures en onderhandelingen. Alnet voert aan dat 74 % van de totale belastingdruk met betrekking tot het telecommunicatienetwerk ten laste van BT komt, terwijl het bedrijf een marktaandeel van ten minste 80 % heeft.
(44)
Global Crossing bevestigt dat incrementele belasting (d.w.z. belasting op nieuw geactiveerde glasvezel) BT bevoordeelt. Wanneer Global Crossing een nieuwe glasvezel activeert, geeft dit namelijk aanleiding tot incrementele belastingverplichtingen op de gehele lengte van het netwerk vanaf de klant tot de kernnetwerkknooppunten van Global Crossing. Global Crossing voert aan dat het wegens de ongunstige fiscale behandeling marktaandeel aan BT heeft verloren.
(45)
Thus plc en Viatel (UK) Ltd. voeren ook aan dat zij met incrementele belastingverplichtingen worden geconfronteerd als zij nieuwe klanten op hun netwerken aansluiten, terwijl voor BT, hun belangrijkste concurrent, zulke incrementele belastingverplichtingen niet gelden. Above Net beweert hetzelfde en wijst erop dat het markaandeel aan BT heeft verloren, mogelijkerwijs als gevolg van de zogezegde lagere belasting voor BT.
(46)
UKCTA, een brancheorganisatie die de belangen vertegenwoordigt van telecombedrijven die vastelijntelefoondiensten aanbieden en die met BT concurreren voor spraak- en datadiensten, is van mening dat de onroerendgoedbelasting wordt gekenmerkt door een groot gebrek aan transparantie wegens de vertrouwelijke bilaterale overeenkomsten die tussen netwerkexploitanten en de belastingautoriteiten worden gesloten. UKCTA is van mening dat de overeenkomst die met BT werd gesloten, aan het bedrijf tien jaar zekerheid en stabiliteit heeft verschaft, terwijl andere bedrijven niet voor een soortgelijk niveau van voorspelbaarheid in aanmerking kwamen. De brancheorganisatie merkt op dat de onroerendgoedbelasting de machtspositie van BT verankerde, aangezien de belasting voor BT meer economisch verantwoord is en derhalve afbreuk heeft gedaan aan het vermogen van nieuwe marktdeelnemers om op eerlijke wijze te concurreren en aangezien BT in tegenstelling tot andere concurrenten niet wordt geconfronteerd met een directe stijging van de bedrijfsbelastingverplichtingen wegens het activeren van meer glasvezel. Naar aanleiding van een verzoek van de Commissie deelde UKCTA evenwel mee dat het onmogelijk was om aan te geven hoeveel de bedrijfsbelasting voor Altnet-telecombedrijven zou bedragen indien zij op dezelfde basis als BT waren gewaardeerd.
(47)
GVA Grimley, consultants op het gebied van bedrijfsbelasting voor telecombedrijven, hebben kritiek op de toepassing op BT van een aanpassingsmechanisme dat de wijzigingen in de marktaandelen van BT weergeeft en dat op een ondoorzichtige wijze wordt toegepast. GVA Grimley voert aan dat normaal gesproken voor alle andere onder de ontvangsten-en-uitgavenmethode gewaardeerde onroerende goederen om de vijf jaar een herwaardering plaatsvindt zonder een marktaandeelmechanisme. Voorts trekken zij de wijze in twijfel waarop dit marktaandeelaanpassingsmechanisme op BT is toegepast, waarbij zij erop wijzen dat het moeilijk valt te verklaren waarom in de periode 1995 - 1999 bij een verbeterende omzet en winst de belastbare waarde daalde. Voorts voeren zij aan dat volgens een verklaring van het VOA een paar ontbundelde koperdraden een belastbare waarde van ongeveer 50 GBP hadden, terwijl de aansluitnetwerken van BT op ongeveer 16 GBP worden gewaardeerd (door de totale belastbare waarde van BT te delen door het aantal aansluitnetten). Uit het verschil zou een onderwaardering van het netwerk van BT moeten blijken.
(48)
Sommige van de reeds vermelde respondenten en andere, zoals Telewest Broadband, Cable and Wireless of Easynet brachten andere kwesties aan de orde die op bedrijfsbelastingen betrekking hebben, maar die niet direct in verband lijken te staan met de in het besluit tot inleiding van de procedure beschreven feiten. Sommige van deze bedrijven zijn bijvoorbeeld bezorgd over de mogelijke toepassing van de onroerendgoedbelasting in het kader van de ontbundeling van het aansluitnetwerk. Voorts klagen zij over het te hoge niveau van de bedrijfsbelasting (9), waardoor de investeringen worden belemmerd en over het feit dat een periode van vijf jaar onverenigbaar is met de structuur en het tempo van de technologische veranderingen in de telecomsector (10). Voorts beweert een bedrijf dat sommige concurrenten niet worden belast (11).
B. Opmerkingen van BT en Kingston
(49)
Ten eerste heeft BT toegelicht dat in tegenstelling tot hetgeen in het besluit tot inleiding van de procedure wordt beweerd, er geen vastgelegde hiërarchie is tussen de waarderingsmethoden en er geen beginsel is op grond waarvan de huuropbrengstmethode, indien bewijsstukken over de huur aanwezig zijn, de meeste aangewezen methode is. De door het VOA gehanteerde methode hangt af van de aard van het te waarderen vastgoed en van de beschikbare bewijsstukken. De keuze van de methode behoort dus niet tot de discretionaire bevoegdheden van het VOA.
(50)
Hoewel BT volgens een andere methode wordt gewaardeerd, is er geen discriminatie tussen BT en de andere belastingbetalers: de wettelijk voorgeschreven test is dezelfde en alle methodes hebben tot doel de hypothetische huuropbrengsten te bepalen waartegen het desbetreffende commerciële vastgoed redelijkerwijs van jaar tot jaar kan worden verhuurd.
(51)
BT voert aan dat niet kan worden aangetoond dat de gewaardeerde belastbare waarde van het onroerend goed van BT het bedrijf een voordeel heeft opgeleverd in de vorm van een verminderde belastinggrondslag ten aanzien van de concurrenten. Het enige bewijs dat de Commissie heeft verstrekt om deze bewering te ondersteunen, is een vergelijking van belastbare waarden met betrekking tot de omzetcijfers.
(52)
Voorts betoogt BT dat het VOA correct heeft geconcludeerd dat de ontvangsten-en-uitgavenmethode de enige geschikte methode was om het netwerk van BT te waarderen, hoofdzakelijk wegens het ontbreken van bewijsstukken over de huuropbrengsten om de belastbare waarde van het volledige onroerend goed van BT te kunnen ramen. Op het ogenblik dat de waarderingen voor 1995 en 2000 werden vastgesteld, waren geen bewijzen beschikbaar over de huuropbrengsten van de aansluitnetten (12) en evenmin van de groothandelsproducten (13).
(53)
BT ontkent dat de beroepsmogelijkheden of de wijze waarop deze op BT werden toegepast door enige partijdigheid werden gekenmerkt. In 1995 werd tegen de waardering van het netwerk van BT in beroep gegaan. De wijze waarop het beroep voor het Valuation Court werd afgehandeld, was niet ongewoon en wijst niet op discretionaire bevoegdheden van het VOA: de mogelijkheid om een overeenkomst te bereiken ontslaat het VOA niet van zijn wettelijk voorgeschreven opdracht om de jaarhuurwaarde vast te stellen van het onroerend goed overeenkomstig een hypothetische huurtermijn. Voorts is het volgens BT is het onjuist om te beweren dat de waardering van 1995 ook werd gebruikt als een grondslag om de waarde van 2000 vast te stellen en tien jaar zekerheid aan BT verleende: de overeenkomst met betrekking tot de waardering van 1995 vond slechts plaats in 2000 als gevolg van vertragingen in de juridische procedure. Bijgevolg werd BT geconfronteerd met vijf jaar onzekerheid met betrekking tot de waardering van 1995. Over de lijst voor 2000 werd tegelijkertijd een overeenkomst bereikt.
(54)
BT lichtte toe dat tijdens de periode van vijf jaar de waardering kan worden herzien bij concrete veranderingen van omstandigheden (material changes in circumstances - „MCCs”). Een aanpassingsmechanisme op grond van marktaandelen werd beschouwd als een efficiënt middel om op jaarlijkse basis het netto-effect van deze concrete veranderingen van omstandigheden tot uiting te laten komen (14).
(55)
BT heeft derhalve uiteengezet dat het onjuist was om in het besluit van de Commissie tot inleiding van de procedure te beweren dat geen rekening wordt gehouden met waardestijgingen van de infrastructuur van BT. Er vonden zowel opwaartse als neerwaartse herzieningen plaats ten aanzien van BT, waarbij het ervan afhing of de facturen die aanleiding gaven tot een waardestijging van BT wel of niet zwaarder doorwogen dan de factoren die een waardedaling tot gevolg hadden (15).
(56)
Volgens BT lijkt het op Vtesse toepasselijke herzieningssysteem op dezelfde beginselen te zijn gebaseerd, zij het dan op een verschillende wijze: nieuw geactiveerde glasvezel wordt een aanvullend onderdeel van het onroerend goed van Vtesse en wordt als onderdeel ervan gewaardeerd. Bij Vtesse zijn marktaandelen geen geschikt middel om de wijzigingen in de belastbare waarde te bepalen, aangezien zulke wijzigingen wellicht nauwelijks waarneembaar zijn wegens de bescheiden marktaandelen van Vtesse.
(57)
Ten slotte betoogt BT dat indien de Commissie zou besluiten dat BT staatssteun heeft ontvangen, de Commissie de terugvordering van de steun niet kan gelasten wegens het gewettigde vertrouwen van BT dat zulke steun rechtmatig was of dat deze steun bestaande steun zou vormen.
(58)
Kingston voert aan dat de Commissie het bestaan van een voordeel niet heeft kunnen vaststellen, hetzij door aan te tonen dat BT en Kingston aanspraak konden maken op een selectieve daling van de belastingdruk, hetzij door aan te tonen dat andere telecombedrijven met een uitzonderlijke stijging worden geconfronteerd. Kingston merkt op dat de Commissie geen kennis heeft van de wijze waarop het bedrijf werd belast.
(59)
Kingston is van oordeel dat het verschil in de verhouding belastingen/inkomsten tussen BT en Vtesse het enige bewijs is dat een voordeel aan BT zou kunnen zijn verleend. Bij de onroerendgoedbelasting doet deze verhouding evenwel niet ter zake, aangezien dit geen belasting op inkomsten is. Zo'n verhouding zou slechts zinvol zijn indien Vtesse en Kingston of BT direct vergelijkbare bedrijven zouden zijn, hetgeen niet het geval is gezien de verschillen in omvang, omzet en economische activiteiten. Ten slotte bedraagt volgens de raming van Kingston de verhouding van Vtesse 0,39 %, terwijl de verhouding belastingen/inkomsten van Kingston naar verluidt 4,5 % bedragen (16).
(60)
Het bedrijf ontkent dat het bestaan van verscheidene methoden een selectief voordeel voor Kingston oplevert. Volgens Kingston beschikt het VOA in het kader van de waardering over enige discretionaire bevoegdheden, maar het zijn ongebonden bevoegdheden: op basis van de aard van het onroerend goed en de aard van de bewijsstukken dient te worden voor welke methode wordt gekozen. Voorts wordt de keuzevrijheid ingeperkt door een uitgebreide jurisprudentie. Het is onmogelijk aan te tonen dat de ontvangsten-en-uitgavenmethode Kingston of BT begunstigt, aangezien de huuropbrengstmethode op hen niet van toepassing is, terwijl de ontvangsten-en-uitgavenmethode niet op Vtesse van toepassing is, aangezien het niet winstgevend is.
(61)
Voorts merkt Kingston op dat niet wordt verwezen naar andere telecombedrijven die met Kingston concurreren, waardoor een verstoring van de mededinging niet kan worden aangetoond. In een aanvullende verklaring wijst Kingston erop dat alle eventuele steun die door toepassing van het Britse belastingstelsel zou zijn toegekend, bestaande steun zou zijn.
IV. OPMERKINGEN VAN HET VERENIGD KONINKRIJK
(62)
De autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk voeren aan dat het belastingstelsel een uniform wettelijk voorgeschreven stelsel is dat van toepassing is op al het commercieel onroerend goed in Engeland en Wales en dat tot doel heeft een gemeenschappelijke maatstaf vast te stellen, waarmee de waarde van de panden kan worden beoordeeld. Deze maatstaf is de geraamde huur waartegen het onroerend goed naar verwachting van jaar tot jaar zou kunnen worden verhuurd, op grond van bepaalde wettelijk voorgeschreven veronderstellingen met betrekking tot het onderhoud en de voorwaarden van de hypothetische huurovereenkomst.
(63)
Deze waarde wordt vastgesteld door het VOA, dat vakbekwame taxateurs in dienst heeft en wettelijk verplicht is zijn deskundigheid onafhankelijk uit te oefenen. De besluiten van het VOA vallen onder de onafhankelijke controle van het Valuation Tribunal. Voorts kan hoger beroep worden aangetekend bij het Lands Tribunal en het Court of Appeal.
(64)
Voorts wijzen de autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk erop dat het VOA voor de waardebepaling van deze hypothetische rente verscheidene methoden kan gebruiken. Deze waarderingsmethoden hebben dezelfde doelstelling, namelijk de vaststelling van de hypothetische huur en moeten bij een correcte toepassing allemaal hetzelfde resultaat opleveren. Door verscheidene methoden te gebruiken kan worden ingespeeld op een brede waaier van omstandigheden waarop de belastingen moeten worden toegepast. De keuze van de passende waarderingsmethode behoort niet tot de discretionaire bevoegdheden: zij zal afhangen van de aard van het onroerend goed en de aard van de beschikbare bewijsstukken. Als het bezit van onroerend goed bijvoorbeeld los staat van elk winstmotief (ziekenhuizen, scholen), kan de ontvangsten-en-uitgavenmethode dus niet worden toegepast en zal het VOA wellicht van oordeel zijn dat de meest geschikte methode de contractor's basis-methode is.
4.1 Keuze van de op BT en Kingston toegepaste methode
(65)
De autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk verklaren dat de ontvangsten-en-uitgavenmethode de enige was die beschikbaar was om het onroerend goed van BT en Kingston te beoordelen. Zij voeren aan dat de groep onafhankelijke deskundigen (17) van het VOA die belast was met de beoordeling van het onroerend goed van BT en Kingston, voor alle waarderingsperiodes, inclusief de periode 2005-2010, tot de conclusie is gekomen dat er onvoldoende bewijsmateriaal was om de belastbare waarde van de netwerken van BT en Kingston op grond van de huuropbrengstmethode te bepalen. Deze vaststelling werd in deze zaak door het Valuation Tribunal aanvaard (18). Voorts voeren zij aan dat de ontvangsten-en-uitgavenmethode de enige is die het uitzonderlijke voordeel van alomtegenwoordigheid van BT tot uiting kon brengen.
(66)
De autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk beweren dat de huuropbrengstmethode op BT en Kingston niet kon worden toegepast. Met betrekking tot dit punt wordt allereerst opgemerkt dat het vraagstuk van de beschikbaarheid van bewijsstukken over de huuropbrengst dient te worden behandeld op het ogenblik dat de waardebepaling tot stand kwam. De mogelijkheid om de huuropbrengstmethode toe te passen voor de periode 1995-2000 kan dus bijvoorbeeld alleen worden overwogen op basis van de gegevens die op de „voorafgaande waarderingsdatum” (1 april 1993) beschikbaar waren. Bijgevolg voeren de autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk aan dat derden en de Commissie verkeerdelijk aannemen dat de thans beschikbare marktgegevens relevant zijn om te kunnen nagaan of de overzichten 1995 en 2000 op basis van de huuropbrengstmethode konden worden opgesteld.
(67)
Wat de overzichten 1995 betreft, kon dus alleen rekening worden gehouden met in 1993 beschikbare gegevens. In het besluit tot inleiding van de procedure stelde de Commissie twee mogelijke bronnen voor bewijsstukken over huurgelden voor: de huur die BT ontvangt voor het verhuren van zijn infrastructuur of de overdrachtsprijzen tussen de retaildiensten en de wholesalediensten van BT. De autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk voeren aan dat geen van beide benaderingen in 1993 door het VOA kon worden gehanteerd. In 1993 verhuurde BT nog geen aanzienlijk deel van zijn infrastructuur en kon op basis van de organisatie van het telecombedrijf nog geen opsplitsing tussen retail- en wholesalediensten worden gemaakt.
(68)
Wat het overzicht 2000 betreft, dat op in 1998 beschikbare gegevens was gebaseerd, geven de autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk toe dat op dat ogenblik beperkt bewijsmateriaal over de huuropbrengsten van glasvezelnetwerken beschikbaar was. In het kader van de zogeheten Indefeasible Rights of Use (IRU - onvervreemdbare gebruiksrechten (eigen vertaling)) contracten werd toen een aanvang gemaakt met het verhuren van deze netwerken aan andere telecombedrijven. Dit bewijsmateriaal was evenwel beperkt en had uitsluitend betrekking op glasvezelnetwerken voor vervoer van diensten met hoge volumes en was bijgevolg slechts relevant voor een uiterst beperkt gedeelte van het onroerend goed van BT. Zij erkennen ook dat in 1998 reeds afzonderlijke retail- en wholesaledivisies bestonden, maar het verlenen van toegang, een essentieel onderdeel van de activiteiten van BT, gebeurde „end to end”, zonder overdrachten naar andere divisies. Bijgevolg konden overdrachtsbetalingen niet worden gebruikt om het volledige netwerk van BT te waarderen.
(69)
Wat het overzicht 2005 betreft, kunnen de bovenstaande opmerkingen opnieuw worden gemaakt. Tevens ontkennen de autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk dat in tegenstelling tot de overweging van Altnet de tarieven voor de ontbundeling van het aansluitnetwerk bewijsstukken over de huuropbrengsten zijn op basis waarvan de waarde van het onroerend goed van BT kon worden vastgesteld. Het Whosalse Line Rental („WLR”- wholesaletarief voor huurlijnen) tarief was bijvoorbeeld vanaf augustus 2002 beschikbaar. Het is een product dat BT verplicht moet aanbieden aan andere telecombedrijven en dat hen in staat stelt zowel lijnenverhuur als gesprekken op het lokale netwerk van BT aan te bieden. Het bedrag dat het desbetreffende telecombedrijf aan BT betaalt, stemt evenwel niet overeen met de huurprijs voor het lokale netwerk. Het is een betaling voor een dienstverlening, aangezien BT onder andere volgende diensten moet verstrekken: onderhoud van de lijn, telefooncentrales, facturering en O&O, herstellen van storingen, pair gain uitrusting en stroomverstrekking. De autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk voeren derhalve aan dat in tegenstelling tot hetgeen door Vtesse en Altnet wordt verondersteld, deze betaling niet kan worden gelijkgesteld met een huurprijs per lijn voor het aansluitnet. Zij komen tot dezelfde conclusie met betrekking tot het Calls and Access tarief, de voorloper van het Wholesale Line Rental product, dat vanaf 1998 beschikbaar was en op dezelfde diensten als het Wholesale Line Rental product betrekking had. Voorts worden het wholesale line rental tarief van BT en de vergoeding voor het ontbundelen van het aansluitnet door OFCOM geregeld. Het zijn dus geen huurprijzen die op de vrije markt tot stand komen en dus zijn deze tarieven als bewijsmateriaal voor de huurwaarde slechts van gering belang (19). Het VOA voert bijgevolg aan dat geen bewijsmateriaal over de huuropbrengsten van essentiële onderdelingen van de netwerken van BT en Kingston, d.w.z. hun netwerken voor lokale toegang, beschikbaar is.
(70)
Voorts hebben de autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk uiteengezet dat het bewijsmateriaal over huuropbrengsten dat werd gebruikt bij de toepassing van de huuropbrengstmethode op andere telecombedrijven dan BT en Kingston niet kan worden gebruikt voor de waardebepaling van het onroerend goed van deze beide telecombedrijven. BT en Kingston enerzijds en de andere telecombedrijven anderzijds zijn in de verste verte niet vergelijkbaar. De netwerken van BT en Kingston zijn voornamelijk netwerken voor lokale toegang, waarmee in het geval van BT miljoenen individuele klanten worden bereikt, terwijl de netwerken van de meeste andere telecombedrijven voornamelijk core-netwerken zijn voor een beperkt aantal grote klanten met hoge volumes. De waarde van een onroerend goed wordt beïnvloed door een aantal factoren zoals de functie, de materiële inrichting, de omvang en het regelgevend kader waarin het wordt geëxploiteerd. Wegens de verschillen tussen de onroerende goederen en het gebrek aan vergelijkbaarheid kan bewijsmateriaal van telecombedrijven, bijvoorbeeld met betrekking tot hun glasvezelnetwerk, niet direct op BT/Kingston worden toegepast. Om dezelfde redenen voeren de Britse autoriteiten aan dat in tegenstelling tot de overweging van de Commissie in haar besluit tot inleiding van de procedure, bewijsmateriaal over huuropbrengsten afkomstig van kabeltelevisie-exploitanten niet op BT of Kingston kan worden toegepast.
(71)
Wat de overweging betreft dat de waarde van onderdelen van het onroerend goed van BT zou kunnen worden vastgesteld met een verwijzing naar bewijsmateriaal over huuropbrengst afkomstig van andere netwerken en de waarde van de resterende onderdelen met behulp van de ontvangsten-en-uitgavenmethode, voerden de Britse autoriteiten aan dat zo'n benadering niet haalbaar was. Zo'n benadering zou uitgaan van de veronderstelling dat er verschillende tastbare onderdelen zijn van het BT-netwerk voor de verschillende commerciële activiteiten van BT. De autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk merken evenwel op dat volgens de Britse rechtspraak over de toepassing van de bedrijfsbelasting (20) aanpalende eigendommen die in dezelfde handen zijn, zoals de netwerken van BT en Kingston, als één enkel onroerend goed dienen te worden getaxeerd. Het opsplitsen van eigendom met één enkele eigenaar zou resulteren in distorsies van de waarderingen, aangezien de som van de waardebepaling van de onderdelen van een eigendom zelden overeenstemt met de waardebepaling van het geheel.
(72)
Het is met name niet mogelijk om de core-hoofdlijn van BT - het glasvezelnetwerk voor hoge volumes - waarmee BT concurreert met de activiteiten van Vtesse, af te splitsen en de belastbare waarde ervan te bepalen door te verwijzen naar de huurprijzen die door concurrerende telecombedrijven worden betaald. Dezelfde infrastructuur wordt namelijk ook gebruikt voor telefoondiensten met lage volumes voor de 29 miljoen huishoudelijke klanten van BT. Wegens hun materiële en functionele integratie is het materieel gezien onmogelijk om de netwerken van BT of Kingston op te splitsen in op zichzelf staande eenheden die afzonderlijk kunnen worden verhuurd of ingenomen.
(73)
Zelfs indien het mogelijk zou zijn om de afzonderlijke onderdelen van de onroerende goederen van BT en Kingston te taxeren en deze volgens een andere methode dan de ontvangsten-en-uitgavenmethode te taxeren, blijft in elk geval het probleem bestaan hoe de resterende onderdelen dienen te worden getaxeerd, aangezien de ontvangsten-en-uitgavenmethode alleen kan worden toegepast op het volledige netwerk van deze bedrijven.
4.2 De toepassing van de ontvangsten-en-uitgavenmethode op BT en Kingston
(74)
De autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk hebben nadere toelichting verstrekt over de wijze waarop de ontvangsten-en-uitgavenmethode op BT en Kingston wordt toegepast.
(75)
De waarderingen worden uitgevoerd door onafhankelijke deskundigen overeenkomstig de algemene bepalingen met betrekking tot de toepassing van de ontvangsten-en-uitgavenmethode (21). Hoewel de modellering en de hieruit voortvloeiende berekeningen complex zijn, wordt in de volgende paragrafen een beknopt overzicht gegeven van de wijze waarop de waardebepaling voor de periode 1995-2000 tot stand kwam.
(76)
De waardering op basis van de ontvangsten-en-uitgavenmethode gaat uit van de verwachte ontvangsten, die relevant zijn voor het belastbare bezit van het onroerend goed van BT. Hiervan worden de relevante uitgaven afgetrokken. Gespecialiseerde consultants (National Economic Research Associates - NERA) werden door het VOA belast met het opstellen van een model met het oog op een raming van de toekomstige inkomsten en exploitatiekosten over een periode van vijf jaar die voortvloeien uit het bezit van de op de centrale lijst opgenomen onroerende goederen van BT in Engeland en Wales, samen met het resterende netwerk in Schotland en Noord-Ierland. De Britse autoriteiten hebben een beknopte beschrijving van het NERA-model en de rekenbladen die ten grondslag liggen aan de waarderingen voor 1995, 2000 en 2005 verstrekt.
(77)
Het NERA-model had tot doel de ontvangsten en exploitatiekosten te ramen die wellicht zouden voortvloeien uit het netwerk van BT in het Verenigd Koninkrijk in het kader van hypothese over een vijfjarige periode. Deze hypothese gaat uit van het verhuren van het belastbare gedeelte van het netwerk van BT vanaf 1 april 1993, waarbij evenwel rekening wordt gehouden met de fysische toestand van het BT-netwerk en dit van concurrerende netwerken en de resterende fysieke omgeving met ingang van 1 april 1995. De grondslag van het NERA-model vormen de daadwerkelijke ontvangsten en exploitatiekosten, die tot stand kwamen in het jaar dat voorafging aan de voorafgaande waarderingsdatum, aangezien deze gekend zouden zijn door de bieders op het hypothetische huurovereenkomst. Waarnemingen van een lange reeks statistieken werden gehanteerd om elasticiteiten af te leiden die werden gebruikt voor een prognose van wijzigingen in de totale telecommarkt en het aandeel van BT op deze markt gedurende een vijfjarige periode.
(78)
In het geval van BT heeft het VOA besloten om gebruik te maken een prognose van de kosten en ontvangsten over vijf jaar in plaats van de gebruikelijke periode van één jaar. De autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk hebben uiteengezet dat in bepaalde omstandigheden bij de toepassing van de ontvangsten-en-uitgavenmethode rekening kan worden gehouden met winstpercentages over een aantal toekomstige jaren indien de prestatie gedurende één enkel jaar wellicht niet kenmerkend genoeg is voor de toekomst. Bij BT verwachtte het VOA dat gezien de voorafgaande waarderingsdatum de toekomstige ontwikkeling van de winstgevendheid zou kunnen worden beïnvloed door het vooruitzicht van toegenomen concurrentie, door regelgeving voorgeschreven prijscontrole, een aanzienlijke groei van de netwerken van de concurrenten en wijzigingen in de aangeboden dienstverlening. Derhalve was een benadering die op winstramingen over een periode van vijf jaar was gebaseerd, noodzakelijk om de huur te bepalen die een hypothetische huurder, rekening houdend met voorafgaande waarderingsdatum gedurende deze periode bereid zou zijn te betalen voor het netwerk van BT (22).
(79)
Na een raming te hebben opgesteld over de ontvangsten en exploitatiekosten over vijf jaar is de volgende stap in de ontvangsten-en-uitgavenwaardering het aftrekken van de geraamde kapitaaluitgaven van de hypothetische huurder gedurende de prognoseperiode van vijf jaar voor onderdelen die geen deel uitmaken van het onroerend goed, maar die noodzakelijk zijn om de geraamde inkomsten te kunnen verwerven. Deze onderdelen zijn van tweeërlei aard: a) niet-belastbare fabrieken en machinepark, die tijdens de periode van vijf jaar als vervanging voor bestaande uitrusting of hoe dan ook dienen te worden aangekocht; en b) uitbreidingen van het netwerk die op 1 april 1995 nog niet bestaan, maar die naar verwachting in de loop van de periode van vijf jaar tot stand zullen komen.
(80)
De volgende stap is de geraamde wijziging in het bedrijfskapitaal gedurende elk van de vijf jaren van de prognoseperiode. De jaarlijkse wijziging wordt afgetrokken van de ontvangsten na aftrek van uitgaven en de hierboven beschreven kapitaaluitgaven. Dit resulteert in een verdeelbaar saldo dat het totaal van de huur en de door de huurder vereiste kasstroom vertegenwoordigt. De volgende stap is de raming van vereiste kasstroom van de huurder.
(81)
Dit is het vereiste rendement van het geïnvesteerd vermogen van de huurder bij het begin van het jaar, aangepast om rekening te houden met de wijzigingen die zich in de loop van het jaar in dit vermogen hebben voorgedaan. Het vermogen van de huurder bij de aanvang van de hypothetische huurtermijn bestaat uit het bedrijfskapitaal en materiële activa, namelijk de niet-belastbare fabrieken en machinepark. De wijziging van het totale vermogen van de huurder wordt jaarlijks geraamd. Wijzigingen in de waarden van de materiële activa zullen elk jaar voorkomen als gevolg van wijzigingen in de vervangingskosten van de activa, afschrijving van bestaande activa en verwerving van nieuwe of vervangingsactiva. Een prognose van deze wijzigingen werd opgesteld voor een vijfjarige periode.
(82)
Het vereiste rendement van de huurder werd vastgesteld op 16,2 % in nominale waarde (23). Dit is een raming van de gewogen gemiddelde kapitaalkosten van BT in nominale waarde vóór belastingen op 1 april 1993 - de relevante voorafgaande waarderingsdatum. Op deze wijze wordt de vereiste kasstroom van de huurder op het einde van het jaar berekend. Aangezien ontvangsten, uitgaven en kapitaaluitgaven in de loop van het jaar worden opgelopen, net zoals huur in de loop van het jaar dient te worden betaald, wordt de op het einde van het jaar vereiste kasstroom in semestriële waarde uitgedrukt door een waardefactor voor zes maanden tegen 16,2 % toe te passen.
(83)
De vereiste kasstroom van de huurder wordt afgetrokken van het verdeelbaar saldo, hetgeen resulteert in een residukasstroom voor elk jaar, aangezien kasstromen voortvloeien uit transacties die in de loop van het jaar hebben plaatsgevonden. De waarde van de kastroom van elk jaar (tegen 16,2 %) wordt vervolgens samengeteld en gedeeld door de som van waardefactoren (die overeenstemmen met een aankoop voor 5 jaar tegen 16,2 %).
(84)
Het resultaat, 700 636 855 GBP, vertegenwoordigt de raming van de huurprijs die door de hypothetische huurder zou kunnen worden geboden om een rendement van 16,2 % te behalen op de kapitaalsinvestering die hij noodzakelijkerwijs zou verrichten om de ontvangsten te verkrijgen op basis waarvan zijn bod zou steunen. De voorlaatste fase van de waardebepaling heeft betrekking op de verdeling van de Britse cumulatieve waarde van meer dan 700 miljoen GBP tussen Engeland en Wales. Bij gebrek aan enig direct bewijsmateriaal over het telecommunicatieverkeer in elk van beide regio's van het Verenigd Koninkrijk, werd uitgegaan van de veronderstelling dat voor een zo accuraat mogelijke verdeling rekening moet worden gehouden met de spreiding van de economische activiteit tussen de samenstellende delen van het Verenigd Koninkrijk. Op grond hiervan werd 84,8 % van de Britse cumulatieve waarde toebedeeld aan Engeland en 4,2 % aan Wales.
(85)
In de daaruit voortvloeiende cijfers zijn een aantal eigendommen opgenomen die in handen zijn van BT en die door BT worden betrokken, maar die niet in het algemene overzicht van de onroerende goederen zijn opgenomen. Deze eigendommen konden direct worden gewaardeerd volgens de huuropbrengstmethode en werden afzonderlijk gewaardeerd op 149 167 870 GBP in Engeland en 3 822 485 GBP in Wales. De laatste fase van de waardering heeft betrekking op het aftrekken van deze afzonderlijk gewaardeerde belastbare waarden om te komen tot de belastbare slotwaarde voor het centrale overzicht van de onroerende goederen, die 445 miljoen GBP in Engeland bedroeg en 25 miljoen GBP in Wales.
(86)
Dezelfde methode werd toegepast voor de volgende twee waarderingsperioden, waarbij als basis de feitelijke rekeningen van BT voor het jaar 1997/1998 voor de periode 2000-2005 werden gebruikt en die voor het jaar 2002/2003 voor de periode 2005-2010. Het VOA gebruikte voor het vereiste rendement van de kapitaalinvestering van een huurder een percentage van 14,25 % voor de periode 200-2005 en ging uit van een vereist rendement van 12,25 % voor de periode 2005-2010, waarbij in deze daling de ontwikkeling van de inflatie tot uiting komt.
(87)
De toepassing van de ontvangsten-en-uitgavenmethode op BT heeft geresulteerd in de volgende belastbare waarden sinds 1995:
Overzicht
Engeland
Wales
1995-2000
445 miljoen GBP
25 miljoen GBP
2000-2005
467 miljoen GBP
26 miljoen GBP
2005-2010
530 miljoen GBP
24 miljoen GBP
(88)
Wat het specifieke punt van de waardering 1995-2000 betreft, erkennen de autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk dat de toepassing van de ontvangsten-en-uitgavenmethode op BT voor deze periode het resultaat was een overeenkomst, die werd afgesloten na meer dan vijf jaar van procesvoering en daaropvolgende onderhandelingen. Het VOA heeft het recht om tot een schikking te komen, hetgeen bij de toepassing van de onroerendgoedbelasting een gangbare praktijk is (24). Het VOA kan geen overeenkomst sluiten op een grondslag die niet de correcte belastbare waarde van het desbetreffende onroerend goed vertegenwoordigt. De autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk vestigen de aandacht erop dat in het kader van het met BT afgesloten akkoord werd bevestigd dat het onroerend goed van BT op basis van de ontvangsten-en-uitgavenmethode diende te worden gewaardeerd in plaats van de contractor's basis-methode, waaraan BT de voorkeur had gegeven. Dit resulteerde in een belastbare waarde die aanzienlijk hoger was dan de waarde waarnaar BT streefde.
(89)
Wat de bewering van Vtesse betreft dat na het besluit van het Valuation Tribunal (25), het VOA en BT een overeenkomst sloten over een belastbare waarde van het netwerk van BT dat 15 % lager was dan de oorspronkelijke waardebepaling door het VOA, hebben de autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk toegelicht dat het verschil kan worden verklaard door het feit dat de waardebepaling die na het besluit van het Valuation Tribunal tot stand kwam, op een grondiger onderzoek was gebaseerd. Bij het opstellen van de eerste waardebepaling, die aan het Valuation Tribunal werd voorgelegd, waren het VOA en de economische adviseur NERA niet erin geslaagd de volledige gegevens te verkrijgen over historische inkomsten, prijzen, volumes en kosten van BT, aangezien zij niet over de instrumenten beschikten om BT te dwingen deze gegevens openbaar te maken. BT ging bij het Lands Tribunal in beroep tegen het besluit. Bij het Lands Tribunal wordt de zaak volledig opnieuw behandeld (26). In deze fase van de procedure kon het VOA bevelen tot het verstrekken van informatie uitvaardigen en verkrijgen dat relevante gegevens door BT openbaar werden gemaakt. In het bijzonder voor de waardebepaling 2000 konden het VOA en NERA inzage krijgen in belangrijke gegevens die in 1997 voor hen niet beschikbaar waren, zoals een volledige opsplitsing van de inkomsten en kosten van BT in 1992/1993, het vijfjarenplan dat BT voor de voorafgaande waarderingsdatum heeft opgesteld en historische gegevens over lijnen, gespreksvolumes en -prijzen, huurlijnvolumes en prijzen. Alle belangrijke onderdelen van de waardering, inclusief de prognose van de inkomsten en exploitatiekosten, toekomstige kapitaaluitgaven en hereiste rendement van de hypothetische huurder werden door deze nieuwe gegevens beïnvloed.
(90)
Sommige wijzigingen droegen bij tot een verhoging van de belastbare waarde. Dit was het geval van de volgende factoren:
-
Het VOA gebruikte uiteindelijk een vereist rendement voor een huurder van 12,27 % in reële waarde, in plaats van een percentage van 12,5 %, zoals in eerste instantie door het Valuation Tribunal was vastgesteld.
-
De kapitaaluitgaven met betrekking tot de niet-belastbare activa van de huurder werden aanzienlijk neerwaarts herzien, in het bijzonder als gevolg van de gegevens die in het ondernemingsplan 1993 van BT waren opgenomen en die in 1997 niet beschikbaar waren.
-
De kosten voor een ontslag werden verminderd van 50 000 GBP tot 33 900 GBP in 1992/1993.
(91)
De factor met het grootste neerwaartse effect op de belastbare waarde was de wijziging in de raming van de toekomstige ontvangsten en kosten. In de herziening werd uitgegaan van hogere winsten in het eerste jaar, maar lagere winsten in de daaropvolgende jaren, in vergelijking met de prognoses die in de waardering 1997 werden gehanteerd. Deze wijzigingen werden in het bijzonder door de volgende punten veroorzaakt:
-
De x-factor in de maximumprijs (27) in 1997/1998 werd gewijzigd van -4,5 % tot -7,5 %, aangezien de wijziging in -4,5 % in 1997 plaatsvond, in de waardering 1997 werd gebruikt en op de voorafgaande waarderingsdatum redelijkerwijs niet kon worden voorzien.
-
De prognose voor de jaarlijkse vermindering van de bijdrage in het toegangsdeficit per minuut (28) steeg van - 3 % tot - 12 %, aangezien bij prognose 1997 onvoldoende rekening werd gehouden met de vermindering van de omvang van het toegangsdeficit, aangezien de prijzen van de lijnen sneller stegen dan de kosten.
-
In de waardering 1997 veronderstelden het VOA en NERA dat de prijzen voor binnenlandse huurlijnen gelijke tred zouden houden met de inflatie. Deze veronderstelling werd niet ondersteund door de gegevens met betrekking tot de historische huurlijnprijzen die vervolgens door BT openbaar werden gemaakt. In het kader van de waardering 2000 werd uitgegaan van constante prijzen.
-
In de waardering 2000 werd rekening gehouden met extra kosten voor uitbesteding.
(92)
Het gecombineerde effect van deze factoren resulteerde in een eindwaardering die lager was dan die welke oorspronkelijk door het VOA in 1997 was berekend.
(93)
Wat ten slotte opmerking van de Commissie in haar besluit tot inleiding van de procedure betreft over het feit of met de ontvangsten-en-uitgavenmethode correct rekening wordt gehouden met de mogelijke inefficiënties en lagere rentabiliteit van de ondernemingen waarop de ontvangsten-en-uitgavenmethode wordt toegepast, antwoorden de autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk dat de waardering uitgaat van de veronderstelling van een gemiddeld niveau van efficiëntie. Wanneer uit bewijsmateriaal blijkt dat de efficiëntie minder dan gemiddeld is, moet de taxateur die de ontvangsten-en-uitgavenmethode gebruikt de ramingen van de billijke ontvangsten en uitgaven aanpassen. De autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk voeren aan dat uit bewijsmateriaal blijkt dat BT een gemiddelde efficiëntieniveau behaalt (29) en dat derhalve geen aanpassingen nodig waren met het oog op een correcte waardering van het onroerend goed. Wat het vraagstuk van de universele-dienstverplichtingen en de wijze bij de waardering van BT met deze verplichtingen is rekening gehouden, hebben de autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk uiteengezet dat niet werd voorzien in een specifieke korting voor zulke universele-dienstverplichtingen. De kosten voor de universele-dienstverplichtingen zijn opgenomen in algemene raming voor kapitaaluitgaven voor het uitbreiden van het netwerk en in de algemene exploitatiekosten. De eventuele gestegen inkomsten als gevolg van de dienstverlening aan klanten in het kader van de universele-dienstverplichtingen en wegens de versterking van de merknaam als gevolg van deze universele-dienstverplichtingen zijn opgenomen in de raming van de ontvangsten.
(94)
Een soortgelijke maar minder complexe benadering volgens de ontvangsten-en-uitgavenmethode werd op Kingston toegepast. Er werd geen model opgesteld voor het ramen van de omzet die naar verwachting zou voortvloeien uit het bezit van het onroerend goed gedurende een periode van vijf jaar. Er zijn namelijk geen netwerken voor huishoudelijke klanten die in de agglomeratie van Hull met Kingston concurreren. Evenmin is er mededinging op het gebied van kabeltelevisie. En voor commerciële lijnen is er een beperkte concurrentie. Wegens de meer stabiele situatie op de marktomgeving van Kingston (Hull) werd besloten dat een vijfjarige prognose niet noodzakelijk was.
(95)
Voor de periode 1995-2000 werd daarentegen rekening gehouden met de daadwerkelijke omzet en exploitatiekosten voor de drie jaren die voorafgingen aan de voorafgaande waarderingsdatum. Op basis hiervan werd verondersteld dat de hypothetische huurder redelijkerwijs zou mogen uitgaan van netto-inkomsten van ongeveer 9,5 miljoen GBP per jaar vóór huur. Het vereiste rendement van de huurder werd vastgesteld op 12,5 % van de waarde van de niet-belastbare activa (geraamd op 64 miljoen GBP), hetgeen neerkomt op een rendement van 8 miljoen dat van de netto-inkomsten dient te worden afgetrokken. Het resterende bedrag van 1,5 miljoen GBP is beschikbaar voor huur en werd beschouwd als de belastbare waarde van Kingston voor deze periode. Dezelfde methode, waarbij gebruik werd gemaakt van in 1998 en 2003 beschikbare cijfers, resulteerde in een belastbare waarde van 5,1 miljoen GBP voor de periode 2000-2005 en 7 miljoen GBP voor de periode 2005-2010.
4.3 Herzieningsmechanisme
(96)
Voorts hebben de Britse autoriteiten uitleg verschaft over het op BT toegepaste herzieningsmechanisme. Zij verklaarden dat overeenkomstig bijlage 6 van de Local Government Finance Act 1988 BT, zoals elke andere belastingbetaler, aanspraak kan maken op een wijziging van zijn belastbare waarde indien zich in de loop van de vijfjarige periode concrete veranderingen van omstandigheden voordoen. Met concrete veranderingen van omstandigheden wordt rekening gehouden alsof zij op de voorafgaande waarderingsdatum plaatsvonden. In het geval van BT vinden dagelijks concrete veranderingen van omstandigheden plaats, hetzij wegens de uitbreiding van het netwerk van BT (opwaarts effect), hetzij wegens de uitrol van concurrerende netwerken (neerwaartse effecten) (30). In theorie zou een waardering op grond van de ontvangsten-en-uitgavenmethode jaarlijks moeten plaatsvinden, waarbij rekening wordt gehouden met de wijze waarop het vijfjarenplan van BT op het ogenblik van de voorafgaande waarderingsdatum door deze concrete veranderingen van omstandigheden zou kunnen zijn gewijzigd. In plaats van deze complexe methode hebben de Britse autoriteiten en BT een overeenkomst gesloten over een indirecte aanpassingsmethode, die is gebaseerd op de ontwikkeling van het marktaandeel van BT in vergelijking met het marktaandeel van BT in het jaar dat voorafgaat aan de aanvang van het overzicht, en waarbij gebruik wordt gemaakt van door OFCOM gepubliceerde gegevens.
(97)
Dit marktaandeel werd berekend door het totaal van alle relevante inkomstencategorieën van BT te splitsen door het totaal van de overeenstemmende categorieën van Britse marktinkomsten voor vaste telefonie. Dit zijn de relevante categorieën: a) lokale gesprekken, b) nationale gesprekken, c) internationale gesprekken, d) oproepen naar mobiele telefoons; e) andere oproepen, f) netlijnverbindingen, g) huur van netlijnen, h) binnenlandse huurlijnen (in deze categorie bevindt zich de markt waarop BT en Vtesse met elkaar concurreren), i) binnenlandse huurverbindingen, j) internationale particuliere huurlijnen k) verbindingen en l) (alleen in het overzicht 1995) telex.
(98)
Op basis van het overzicht 2000-2005 werd het marktaandeel van BT dus berekend als 68,47 % in 2000. De belastbare waarde van het onroerend goed van BT bedroeg in 2000 467 miljoen GBP in Engeland en 26 miljoen GBP in Wales. In het daaropvolgende jaar was het marktaandeel van BT gedaald tot 65,03 %. Derhalve werd de belastbare waarde voor 2001 vastgesteld op 467 miljoen x 65,03 %/68,47 % = 443 miljoen GBP voor Engeland en 26 miljoen GBP x 65,03 %/68,47 % = 24,7 miljoen GBP voor Wales. Het volgende jaar bleek uit gegevens van OFCOM dat het marktaandeel van BT lichtjes was gedaald, hetgeen evenwel niet leidde tot een daling van de belastbare waarde van BT. In de jaren 2003/2004 en 2004/2005 steeg het marktaandeel van BT met respectievelijk 67,6 % en 68,0 %. In vergelijking met het markaandeel in 2000 dat als maatstaf diende (31), resulteerde dit in belastbare waarden van respectievelijk 447,5 miljoen GBP en 450,6 miljoen GBP (32).
(99)
Deze methode resulteerde in de volgende resultaten voor de periodes 1995-2000 en 2000-2005:
BT
Overzicht
Engeland
Wales
01.04.1995
1995
445 miljoen
25 miljoen GBP
01.04.1996
1995
412 miljoen GBP
23 miljoen GBP
01.04.1997
1995
392 miljoen GBP
22 miljoen GBP
01.04.1998
1995
366 miljoen GBP
20 miljoen GBP
01.04.1999
1995
347 miljoen GBP
19 miljoen GBP
01.04.2000
2000
467 miljoen GBP
26 miljoen GBP
01.04.2001
2000
443,5 miljoen GBP
24,7 miljoen GBP
01.04.2002
2000
443,5 miljoen GBP
24,7 miljoen GBP
01.04.2003
2000
447,5 miljoen GBP
24,9 miljoen GBP
01.04.2004
2000
450,6 miljoen GBP
25,1 miljoen GBP
(100)
Voor de periode 2005-2010 hebben de autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk erop gewezen dat wegens het gebrek aan beschikbare gegevens van OFCOM het herzieningsmechanisme van de eerste twee periodes niet meer zal worden gebruikt (33). In plaats van het vroegere systeem zijn de autoriteiten van het Verenigd Koninkrijk voornemens jaarlijks de ontvangsten-en-uitgavenmethode volledig toe te passen, hetgeen alle concrete wijzigingen, inclusief nieuw geactiveerde vezels, tot uiting zal laten komen, maar in het kader van de economische omstandigheden op het ogenblik van de voorafgaande waarderingsdatum (34). Aan dit stelsel wordt momenteel de laatste hand gelegd.
(101)
In het geval van Kingston werd geen herzieningsmechanisme toegepast. Volgens de Britse autoriteiten werden de overzichten 1995 en 2000 niet gewijzigd omdat in de agglomeratie van Kingston upon Hull geen enkele concurrent netwerken heeft aangelegd en omdat het netwerk van Kingston een dekking had van bijna 100 % in de regio, waardoor Kingston zijn netwerk niet verder heeft uitgebreid.
4.4 De vraag of er sprake is van een voordeel
(102)
De Britse autoriteiten benadrukken allereerst dat alle waarderingsmethoden hetzelfde resultaat moeten opleveren: de hypothetische huur die voor het goed zou worden betaald. Daarom vormt het feit dat op BT en Kingston een andere waarderingsmethode is toegepast dan op de overige telecombedrijven geen indicatie dat aan eerstgenoemden een voordeel zou kunnen zijn toegekend.
(103)
Zij zijn van mening dat er twee manieren zijn waarop het bestaan van een selectief voordeel zou kunnen worden bewezen:
a)
hetzij door aan te tonen dat een waardering op grond van de O&U-methode bij andere telecombedrijven dan BT en Kingston een lagere belastbare waarde zou hebben opgeleverd dan een waardering met gebruikmaking van de huuropbrengstmethode, waaruit zou blijken dat de ontvangsten- en uitgavenmethode niet correct is of stelselmatig tot onderwaardering leidt;
b)
hetzij door op basis van correcte en relevante vergelijkingen aan te tonen dat andere telecombedrijven een onevenredig hoge belastbare waarde hadden ten opzichte van BT en Kingston.
(104)
Om de toepasselijkheid van punt (a) te onderzoeken zou een waardering van de andere telecombedrijven op basis van de ontvangsten- en uitgavenmethode moeten plaatsvinden om te zien of de genoemde methode en de huuropbrengstmethode een vergelijkbaar resultaat opleveren. Geen van de telecombedrijven heeft echter een dergelijke stap ondernomen en de Britse autoriteiten nemen aan dat indien de waardering van hun netwerk op basis van de O&U-methode lager zou zijn uitgevallen, de leden van Altnet en Vtesse deze kwestie aan de orde zouden hebben gesteld (35). Het VOA beschikt niet over deze bedrijfsplannen van telecombedrijven. Het kan zich derhalve geen oordeel vormen over de verwachte ontvangsten en uitgaven in verband met de huur van hun netwerk, en kan evenmin bepalen welke huur zij bereid zouden zijn daarvoor te betalen op basis van de O&U-methode.
(105)
Wat punt (b) betreft merken de Britse autoriteiten op dat Vtesse en de Commissie hebben voorgesteld om het percentage ontvangsten dat door Vtesse aan belastingen was betaald, te vergelijken met het percentage van de ontvangsten dat door BT en Kingston was betaald. De Britse autoriteiten verklaren allereerst dat deze ratio niet relevant is. Zij betogen dat belastingen een heffing op de waarde van goed zijn, en niet een heffing op ontvangsten, winst of vermogenswinst. De waarde van een goed is geen functie van de omzet van de desbetreffende huurder: twee bedrijven kunnen identieke goederen huren maar hun omzet kan sterk verschillen naargelang van de aard en het succes van hun activiteiten. Zelfs huurders die dezelfde bedrijfsactiviteiten uitoefenen kunnen een volstrekt verschillende omzet hebben afhankelijk van hun efficiëntie. Inkomsten vormen derhalve geen indicatie van de huur die met „marchanderen” tot stand kan zijn gekomen, en het is onjuist om de nadruk te leggen op een vermeend verschil tussen het percentage van de ontvangsten dat aan belastingen wordt betaald.
(106)
Hoe dit ook zij, de Britse autoriteiten beweren dat de juiste ratio belastingen/ontvangsten (36) voor BT en Kingston in het VK als volgt waren:
1995/96
2000/01
2005/06
BT
3,0 %
2,7 %
3,6 %
Kingston
1,0 %
4,0 %
3,4 %
(107)
De Britse autoriteiten beweren dat het verschil tussen de ratio die zij voor BT hebben vastgesteld en de ratio die door Vtesse voor BT is berekend (2 %) te verklaren is doordat Vtesse de ontvangsten van BT in het VK heeft vergeleken met de belastbare waarde van BT's netwerk in Engeland en Wales. Hierbij hield Vtesse echter geen rekening met afzonderlijk getaxeerde eigendommen en de belastbare waarde van het onroerend goed van BT in Schotland en Noord-Ierland. Het verschil tussen de door Vtesse en de Britse autoriteiten vastgestelde ratio's kan verder worden verklaard door het feit dat de Britse autoriteiten de belastingen-/ontvangstenratio berekenden door voor BT en Kingston herziene inkomsten te gebruiken die waren gecorrigeerd om niet-relevante inkomsten in aanmerking te nemen, en die waren genormaliseerd om rekening te houden met verwachte toekomstige ontwikkelingen.
(108)
Hoe dan ook beweren de Britse autoriteiten dat, zelfs indien de methode inzake de belastingen-/ontvangstenratio enige geldigheid zou hebben, de door Vtesse verstrekte cijfers die door de Commissie gebruikt zijn in haar beschikking tot inleiding van de procedure niet aantonen dat er sprake is van een voordeel voor BT. Integendeel, zij merken op dat, indien alle telecombedrijven van Altnet met BT worden vergeleken, uit deze ratio blijkt dat BT niet minder betaalt dan de Altnet-operatoren. In het laatste jaar van het „overzicht van 2000” had BT circa 70 % van de totale belastbare waarde van vaste telecommunicatiediensten en circa 71,6 % van de inkomsten uit gesprekken en toegang, alsmede een kleiner percentage van andere inkomsten uit de vaste telefoniemarkt. Volgens de Britse autoriteiten blijkt uit deze cijfers dat er geen sprake is van een systeemfout met betrekking tot de waardebepaling in de overzichten van 1995 en 2000.
(109)
Wat de marginale belasting betreft ontkennen de Britse autoriteiten dat de verschillende manier waarop toegevoegde vezels worden belast voor BT of Kingston een voordeel zou inhouden. Bepalend voor de belastbaarheid van de vezels van telecombedrijven volgens de huuropbrengstmethode is het feit dat licht via de vezels wordt getransporteerd, d.w.z. de activering van de vezels. Dit is evenwel niet de wijze waarop in het geval van BT/Kingston nieuwe vezels worden behandeld volgens de O&U-methode.
(110)
De O&U-methode anticipeert op de ontvangsten en uitgaven gedurende de eerstvolgende vijf jaar. De vezels die BT gedurende de vijfjarige duur van het overzicht voor haar activiteiten nodig heeft worden bij de raming van de belastbare waarde in aanmerking genomen, omdat de ontvangsten uit deze vezels in de O&U-waarderingsmethode worden meegeteld. Er zijn derhalve bedrijfsbelastingen verschuldigd met betrekking tot de optische vezels vanaf de begindatum van de lijst, en niet slechts vanaf de dag dat zij geactiveerd worden. Verder worden fysieke toevoegingen aan het onroerend goed van BT in aanmerking genomen door middel van het jaarlijkse herzieningsmechanisme dat gebaseerd is op de ontwikkeling van de marktaandelen van BT als beschreven in de overwegingen 96 tot en met 100
(111)
De Britse autoriteiten erkennen dat de waarderingsmethoden noodzakelijkerwijs een verschillende fiscale behandeling van de activering van extra vezels vereisen, maar benadrukken dat in beide gevallen het eindresultaat van de waardebepaling is dat de waarde van de vezels voor de huurder tot uiting komt in de belastbare waarde.
V. OPMERKINGEN VAN OFCOM
(112)
OFCOM is de onafhankelijke toezichthouder en mededingingsautoriteit voor de Britse communicatie-industrie. De opmerkingen van de Britse autoriteiten zijn door de centrale regering verstrekt en vertegenwoordigen niet het standpunt van OFCOM. Daarom heeft de Commissie OFCOM bij brief van 26 juli 2005 om een reactie verzocht op haar beschikking ter inleiding van de procedure. Deze reactie werd door OFCOM bij schrijven van 21 september 2005 toegezonden.
(113)
OFCOM onderzocht in hoeverre verschillende methoden en praktijken van invloed zouden kunnen zijn op de concurrentievoorwaarden. Zijn algemene conclusie was dat het belastingstelsel dat van toepassing is op onroerend goed voor commerciële doeleinden momenteel geen nadelig effect heeft op de concurrentievoorwaarden in de telecommunicatiemarkt.
(114)
Wat de ratio belastingen/inkomsten betreft is OFCOM van mening dat deze ratio niet relevant is voor een onderzoek naar de billijkheid van het belastingstelsel. Zij wijst erop dat de belastingheffing verband houdt met de verwachte markthuur, die doorgaans een weergave vormt van het efficiënte gebruik van de activa. Wordt een goed door een bedrijf inefficiënt gebruikt, dan zullen de belastingen een aanzienlijk deel van zijn inkomsten vormen. De belastingen-/inkomstenratio voor een glasvezelnetwerk zal bijvoorbeeld afhangen van de hoeveelheid gegevens waarvoor het gebruikt wordt. Verschillen tussen de belastingen-/inkomstenratio van verschillende ondernemingen kunnen derhalve slechts duiden op verschillen in de waarde van de diensten die zij aan hun klanten aanbieden met gebruikmaking van vergelijkbaar belastbaar onroerend goed.
(115)
Verder heeft OFCOM de verhouding tussen belastingen en inkomsten berekend voor een aantal telecombedrijven in het Verenigd Koninkrijk:
Belastingverplichting 2005 (miljoen GBP)
Inkomsten 2005
(miljoen GBP)
Belastingen/inkomsten
( %)
BT
238,31
18 623
1,28
NTL
24,26
1 930
1,26
Telewest
15,49
1 300
1,19
C&W
16,37
1 602
1,02
Kingston
3,35
364
0,92
Energis
3,27
720
0,45
Global Crossing
3,13
270
1,16
Easynet
1,77
78
2,28
Thus
2,41
341
0,71
Your Communication
1,09
186
0,59
Fibernet
1,08
47
2,32
Gamma Telecom
0,46
72
0,63
(116)
OFCOM berekende tevens de ratio van Vtesse voor 2003, het enige jaar waarvoor cijfers beschikbaar waren. Deze ratio was 2,1 %. Hieruit blijkt dat de belastingen-/inkomstenratio aanzienlijk uiteenloopt, zonder dat er sprake is van een duidelijke relatie met de omvang van de inkomsten. OFCOM concludeerde dat deze ratio niet alleen een incorrecte methode is om de billijkheid van het bedrijfsbelastingstelsel te beoordelen, maar ook dat de bewering dat BT over het algemeen ten opzichte van haar inkomsten minder belastingen betaalt dan haar concurrenten, onjuist blijkt te zijn.
(117)
OFCOM benadrukt dat het moeilijk is passende vergelijkingen te maken tussen zeer verschillende telecombedrijven (de gemiddelde belastbare waarde van een kilometer van een bepaald vezelnetwerk kan bijvoorbeeld zeer sterk uiteenlopen naargelang van de kenmerken van het netwerk waarvan deze deel uitmaakt en het aantal belichte vezels op de betrokken route). Hij stelde niettemin een aantal alternatieve methoden voor om de belastingheffing ten aanzien van BT te vergelijken met die van haar concurrenten. Hij berekende bijvoorbeeld de verhouding belastbare waarde per aansluiting voor BT en de drie ondernemingen die het meest op BT lijken wat het lokaletoegangsnetwerk betreft, d.w.z. Kingston, NTL en Telewest. Alle vier genoemde ondernemingen zijn voornamelijk lokale toegangaanbieders. BT en Kingstone worden gewaardeerd op basis van de O&U-methode, en NTL en Telewest op basis van een methode die is afgeleid van de „contractor's basis”-methode. In onderstaande tabel worden de resultaten van de berekeningen van OFCOM weergegeven. Volgens OFCOM lopen deze belastbare waarden per aansluiting niet sterk uiteen tussen de verschillende operatoren.
Belastbare waarde/toegangspoort
BT
GBP 21
NTL
GBP 22
Telewest
GBP 21
Kingston Communication
GBP 26
(118)
OFCOM komt derhalve tot de algemene conclusie dat er weinig bewijs is ter staving van het argument dat BT aanzienlijk minder betaalt dan de exploitanten van backbone-netwerken.
(119)
OFCOM heeft tevens onderzocht of het belastingstelsel tot een onnodige asymmetrie leidt wat de marginale belastingverplichting betreft. Ten aanzien van deze kwestie merkt OFCOM op dat de O&U-methode gebruikmaakt van verwachte cijfers inzake inkomsten en uitgaven en derhalve theoretisch de aanleg van eventuele netwerken omvat die nodig zijn om aan de bedrijfsplannen te voldoen. De O&U-methode is niet beperkt tot de stand van het netwerk van BT aan het begin van de vijfjarige periode, maar geeft de noodzakelijke veranderingen weer die hierin in de komende vijf jaar zullen worden aangebracht, met jaarlijkse herwaarderingen om concrete veranderingen met betrekking tot het onroerend goed van BT in te calculeren en te belasten. Hoewel de marginale kosten bij kleinere bedrijven groter zijn, omdat elke geactiveerde vezel tot extra belastingdruk leidt, betekent dit volgens OFCOM niet dat de belastbare waarde van BT geen uitgaven voor soortgelijke veranderingen omvat. OFCOM concludeerde dat hij niet over bewijzen beschikt waaruit zou blijken dat BT, in tegenstelling tot telecombedrijven die op basis van de huuropbrengstmethode worden gewaardeerd, geen extra belasting betaalt wanneer zij een vezel activeert. Het stelsel lijkt in beide gevallen op lange termijn tot een in wezen symmetrisch resultaat te leiden, hoewel van verschillende benaderingen gebruik wordt gemaakt en de transparantie beperkt is.
VI. JURIDISCHE BEOORDELING
(120)
Volgens artikel 87, lid 1, EG „zijn steunmaatregelen van de staten of in welke vorm ook met staatsmiddelen bekostigd, die de mededinging door begunstiging van bepaalde ondernemingen of bepaalde producties vervalsen of dreigen te vervalsen, onverenigbaar met de gemeenschappelijke markt, voorzover deze steun het handelsverkeer tussen de lidstaten ongunstig beïnvloedt”. Een maatregel vormt derhalve staatssteun in de zin van artikel 87, lid 1, EG indien zij aan de volgende vier criteria voldoet:
-
zij kent de ontvanger(s) een selectief voordeel toe
-
zij wordt door de staat, met staatsmiddelen verleend;
-
zij vervalst de mededinging of dreigt deze te vervalsen;
-
zij heeft waarschijnlijk een ongunstige invloed op het handelsverkeer tussen de lidstaten.
(121)
Om te bepalen of de onroerendgoedbelasting die op BT en Kingston is toegepast een economisch voordeel voor deze twee ondernemingen inhield, moet het onderzoek van de Commissie zich op twee aspecten toespitsen:
-
allereerst moet worden vastgesteld of de voorschriften inzake de onroerendgoedbelasting in het geval van BT en Kingston correct zijn toegepast en met name of de toepassing van de O&U-methode gerechtvaardigd en correct was.
-
verder dient de Commissie na te gaan of de toepassing van de O&U-methode in het geval van BT en Kingston, deze ondernemingen bevoordeelt ten opzicht van hun concurrenten die op grond van de huuropbrengstmethode worden gewaardeerd.
6.1 Correcte toepassing van de voorschriften inzake onroerendgoedbelasting op BT en Kingston
6.1.1 Keuze van de op BT en Kingston toegepaste methode
(122)
Het eerste punt dat onderzocht moet worden is, of de Britse autoriteiten de O&U-methode terecht op BT en Kingston hebben toegepast in plaats van de huuropbrengstmethode, welke de algemeen gebruikte methode in de telecomsector lijkt te zijn. De vraag is of er voldoende bewijsmateriaal op het gebied van de huuropbrengst was om de netwerken van BT en Kingston op basis van de huurgegevens voor de perioden 1995-2000, 2000-2005 en 2005-2010 te taxeren.
(123)
In haar beschikking tot inleiding van de procedure gaf de Commissie aan dat de interne overdrachtsprijzen tussen de retailactiviteiten en de wholesale-activiteiten van BT evenals de door BT ontvangen middelen uit de verhuur van haar eigen infrastructuur, een basis zouden kunnen vormen voor de toepassing van de huuropbrengstmethode. Van de belanghebbenden die opmerkingen over de beschikking maakten gaf Altnet Task Force aan dat er huurgegevens uit bijzondere bronnen konden worden verkregen, zoals de door BT aangerekende tarieven voor wholesale-lijnenverhuur of de gepubliceerde prijzen van de onderneming voor ontbundelde aansluitnetten, welke zouden kunnen worden gebruikt om de huurwaarde van BT's koperen kabels te bepalen.
(124)
In dit verband hebben BT en de Britse autoriteiten verklaard dat de huuropbrengstmethode niet kon worden gebruikt om de waarde van het onroerend goed van BT en Kingston te bepalen. Ten eerste was de informatie die de Commissie en Altnet voorstelden te gebruiken, voor de eerste twee waarderingsperioden niet beschikbaar (d.w.z. voor 1995-2000 en 2000-2005). Dat geldt voor de huurtarieven voor ontbundelde toegang tot het aansluitnet die vanaf 31 mei 2001 van toepassing waren evenals voor de reeks wettelijk voorgeschreven interne rekeningen waarin de overdrachtskosten voor de toegangsdiensten van BT worden weergegeven. Bovendien was deze informatie, zelfs indien zij beschikbaar was, zoals bijvoorbeeld voor de laatste waarderingsperiode van 2005-2010, niet relevant en zou zij niet kunnen worden gebruikt voor een waardebepaling van de zeer specifieke netwerken van BT en Kingston. De Britse autoriteiten hebben bijvoorbeeld verklaard dat het wholesaletarief voor lijnenverhuur („Wholesale Line Rental Tariff”) en het tarief voor de ontbundelde toegang tot het aansluitnet, een betaling voor een dienst vormen en volgens de bestaande rechtspraak inzake onroerendgoedbelasting niet als huurgegevens kunnen worden beschouwd op basis waarvan de waarde van het relevante gedeelte van het netwerk van BT kan worden bepaald. Verder worden de tarieven door OFCOM vastgesteld en zij zijn als zodanig geen huurprijzen tegen marktvoorwaarden. Als bewijsstukken ter staving van de belastbare waarde kan derhalve weinig belang aan deze vergoedingen worden gehecht. Daarom zijn er geen concrete, op de marktsituatie gebaseerde bewijsstukken met betrekking tot het toegangsgedeelte van de netwerken van BT of Kingston, dat een uniek kenmerk van hun netwerken vormt.
(125)
Verder lijkt het erop dat, zelfs indien er huurgegevens van andere telecombedrijven voorhanden zijn, bijvoorbeeld met betrekking tot optische vezels, de verschillen tussen het gebruik van optische vezels door deze bedrijven en het gebruik dat BT en Kingston ervan maken van dien aard zijn dat deze gegevens niet volkomen relevant zijn om de waarde van het onroerend goed van laatstgenoemde ondernemingen te waarderen. De huur van vezels zoals door Vtesse genoemd, is gebaseerd op marktgegevens voor hoofdtransmissienetwerken die een klein aantal kwalitatief en kwantitatief belangrijke klanten bedienen. De netwerken van BT en Kingston zijn voornamelijk lokaletoegangsnetwerken die, in het geval van BT, miljoenen personen bedienen. Hun optische vezelnetwerk dient voornamelijk als backbone die de aansluitnetten met elkaar verbindt. Daarom zijn hun netwerken uniek en kunnen zij niet met enig ander netwerk in het Verenigd Koninkrijk worden vergeleken, ook niet met grote netwerken zoals dat van Cable & Wireless. Weliswaar kunnen delen van het netwerk van BT door die onderneming worden gebruikt om diensten te verstrekken die met Vtesse concurreren, maar zij kunnen noch fysiek, noch functioneel los worden gezien van het totale netwerk van BT. Daarom vervullen de twee soorten netwerken over het geheel genomen niet dezelfde functie en hebben zij daardoor waarschijnlijk niet dezelfde huurwaarde. Dit standpunt wordt met name door OFCOM bevestigd, die betoogde dat de gemiddelde waarde van een kilometer vezelnetwerk sterk uiteen kan lopen naargelang van de kenmerken van het netwerk waartoe dit behoort, en dat de topologie van BT's core netwerk waarschijnlijk sterk verschilt van die van een backbone-exploitant die de bedrijfsmarkt bedient.
(126)
Ook de mogelijkheid om de huuropbrengstmethode toe te passen op delen van het onroerend goed van BT of Kingston waarvoor huurgegevens beschikbaar zijn en de O&U-methode op het overige onroerend goed, is door het VOA uitgesloten. De reden is dat de O&U-methode enkel op het volledige onroerend goed kan worden toegepast en dat dit niet kan worden gescheiden in delen, zoals de optische-vezelnetwerken kan worden opgesplitst, omdat het onroerend goed volgens de Britse rechtspraak als één geheel moet worden getaxeerd aangezien deze delen volledig met de rest van het netwerk zijn geïntegreerd (37).
(127)
De onafhankelijke deskundigen van het VOA kwamen derhalve tot de conclusie dat de huuropbrengstmethode niet op BT en Kingston kan worden toegepast. De conclusie dat de O&U-methode de juiste methode was werd door het Valuation Tribunal bevestigd (38). De Commissie is van oordeel dat er geen overtuigend bewijs is van het tegendeel. Zij concludeert dan ook dat er niet voldoende huurgegevens waren om de netwerken van BT en Kingston in de betrokken perioden te taxeren en dat de toepassing van de O&U-methode om de belastbare waarde van de netwerken van beide bedrijven vast te stellen, derhalve gerechtvaardigd was.
6.1.2 Correcte toepassing van de O&U-methode op BT en Kingston
(128)
De volgende vraag die moet worden beantwoord is, of de O&U-methode correct op BT en Kingston is toegepast. Op basis van de uitvoerige verklaringen van de Britse autoriteiten welke in de overwegingen 74 tot en met 93 aan de orde komen, heeft de Commissie de indruk dat de methode inderdaad werd toegepast overeenkomstig de algemene voorschriften terzake die zijn vastgelegd in de „RICS Guidance Note on the R&E method of valuation for non-domestic rating” (39). Het gebruik van verwachte ontvangsten en uitgaven gedurende een periode van vijf jaar zoals in het geval van BT, wordt in de RICS Guidance Note niet expliciet behandeld. Wel komt de verwachte toekomstige rentabiliteit aan de orde in verband met het hypothetische bod van de huurder in het licht van cyclische economische veranderingen die per de voorafgaande waarderingsdatum („antecedent valuation date” - AVD) worden voorspeld. Verder is ook bij het onderzoek van de belastbare waarde van onroerend goed van gas- en elektriciteitsbedrijven gebruikgemaakt van een methode op basis van verwachte ontvangsten en uitgaven over een periode van vijf jaar, en deze methode wordt derhalve niet specifiek op BT toegepast. In het geval van BT is, gezien de verwachte toename van de concurrentie en een aanzienlijke uitbreiding van de netwerken van concurrenten die kenmerkend is voor de telecommunicatiesector, het gebruik van verwachte inkomsten en uitgaven een redelijke methode om de hypothetische huur vast te stellen die een huurder op basis van de verwachting van langdurig gebruik, bereid zou zijn voor BT's netwerk te betalen. Daarentegen werd een projectie van vijf jaar in het geval van Kingston niet nodig geacht omdat de mededinging op de markt waarop deze onderneming actief is, beperkt is.
(129)
Met betrekking tot het specifieke vraagstuk inzake de schikking die werd getroffen voor de periode 1995-2000 hebben de Britse autoriteiten uitvoerige informatie verstrekt over de redenen waarom de uiteindelijke belastbare waarde (445 miljoen GBP in Engeland, 25 miljoen GBP in Wales) lager was dan de oorspronkelijk door het Valuation Tribunal in zijn besluit van 19 maart 1998 vastgestelde waarde (523 miljoen GBP voor Engeland en 30 miljoen GBP in Wales). Uit deze informatie, die in de overwegingen 88 tot en met 92 wordt weergegeven, blijkt dat de uiteindelijk lagere belastbare waarde van het netwerk van BT niet door onderhandelingen tussen het VOA en BT tot stand was gekomen, zoals Vtesse beweert, maar werd bereikt aan de hand van herziene, nauwkeuriger gegevens, die na het besluit van het Valuation Tribunal door BT bekend werden gemaakt en die ten tijde van de waardebepaling in 1997 niet beschikbaar waren, alsmede door de toepassing van nauwkeuriger waarderingsmethoden naar aanleiding van het besluit van het Valuation Tribunal.
(130)
In verband met een punt dat in de beschikking tot inleiding van de procedure naar voren wordt gebracht zij verder opgemerkt dat de Britse autoriteiten bij de toepassing van de O&U-methode, rekening houden met het rentabiliteitsniveau van BT. Zoals in overweging 93 reeds is uiteengezet gaat waardering op grond van de O&U-methode uit van een gemiddeld efficiëntieniveau, en de Britse autoriteiten hebben vastgesteld dat BT aan deze voorwaarde voldoet. De Commissie merkt tevens op dat de universele-dienstverplichtingen naar behoren in aanmerking worden genomen omdat zowel de uitgaven als de ontvangsten in verband met deze verplichtingen in de totale waardebepaling zijn verdisconteerd.
(131)
Wat de toepassing van een herzieningsmechanisme betreft op basis van de ontwikkeling van marktaandelen, dat in overwegingen 96 tot en met 99 wordt beschreven en dat in 2005 werd beëindigd, blijkt uit de ontvangen informatie dat dit een ad hoc-correctiemechanisme was. De Commissie heeft vernomen dat het VOA ingevolge Schedule 6 van de LGFA, verplicht is de belastbare waarde van een onderneming te wijzigen wanneer zich een concrete verandering van omstandigheden (MCC) voordoet en dat het met deze verandering van omstandigheden rekening moet houden alsof deze op de voorafgaande waarderingsdatum (AVD) zou hebben plaatsgevonden. Gezien de omvang van het netwerk van BT en de situatie op de telecommunicatiemarkt waarop zich in toenemende mate concurrerende netwerken ontwikkelen, spreekt het vanzelf dat dergelijke veranderingen van omstandigheden dagelijks plaatsvinden en derhalve moeilijk in aanmerking kunnen worden genomen, met name in het kader van de toepassing van de O&U-methode. Dit op marktaandeel gebaseerde mechanisme moet de fysieke uitbreiding van het netwerk van BT (resulterend in een toename van haar marktaandeel) en het uitrollen van de netwerken van haar concurrenten (resulterend in een afname van haar marktaandeel) weergeven. Dit herzieningsmechanisme lijkt derhalve een redelijke manier om dergelijke concrete wijzigingen in aanmerking te nemen en kan worden gerechtvaardigd op grond van de kenmerken van het netwerk van BT en de telecommunicatiemarkten.
(132)
Bij de toepassing van dit herzieningsmechanisme laat de belastbare waarde van BT een ongelijke ontwikkeling zien. In 1999 bijvoorbeeld, het laatste jaar van de periode 1995-2000, bedroeg de belastbare waarde van BT in Engeland en Wales 366 miljoen GBP. In 2000, het eerste jaar van de periode 2000-2005, werd de belastbare waarde vastgesteld op 493 miljoen GBP. Deze schommelingen zijn een gevolg van de kenmerken van de onroerendgoedbelasting en de economische situatie van de telecommunicatiesector in het Verenigd Koninkrijk (40).
(133)
Ten eerste moet eraan worden herinnerd dat het netwerk van BT voor de waardebepaling van 1995 overeenkomstig de wettelijke vereisten werd gewaardeerd op basis van de concrete situatie per 1 april 1995, waarbij evenwel werd aangenomen dat het netwerk zich in de economische situatie van 1 april 1993 in dezelfde staat bevond. Ook de concrete veranderingen van omstandigheden (MCC) werden behandeld alsof zij per 1 april 1993 hadden plaatsgevonden. Voor de waardebepaling van 2000 werd op dezelfde wijze te werk gegaan, waarbij werd aangenomen dat het onroerend goed werd verhuurd in de economische context van 1 april 1998. Hetzelfde geldt voor Kingston.
(134)
Dit betekent dat de belastbare waarde van 1999 de waarde is van het onroerend goed zoals dit in 1999 fysiek bestond, maar in de economische context van 1993, d.w.z. tegen prijsniveaus van 1993 en in een telecommunicatiemarkt van de omvang die deze in 1993 had. De belastbare waarde voor het volgende jaar echter, 2000, werd berekend onder verwijzing naar de economische situatie, de prijsniveaus en de omvang van de telecommunicatiemarkt van 1998. Evenzo werd de belastbare waarde van 2004 gerelateerd aan de economische situatie van de markt in 1998, terwijl de waardebepaling voor 2005 uitging van de marktvoorwaarden van 2003 (41).
(135)
De Britse autoriteiten hebben erop gewezen dat de economische omstandigheden in de telecommunicatiesector in 1993, 1998 en 2003 aanzienlijk van elkaar verschilden. Ten eerste groeide deze markt tussen 1993 en 1998 en tussen 1998 en 2003 bijzonder sterk. Het fysieke netwerk van BT werd derhalve in 2000 als onderdeel van een grotere markt beschouwd dan in 1999. Dit betekende noodzakelijkerwijs dat de belastbare waarde in 2000 waarschijnlijk aanzienlijk hoger was dan in 1999. Verder werd de telecomsector in 1993 voor het eerst opengesteld voor concurrentie, waarvan de gevolgen voor de handelspositie van BT waarschijnlijk vérstrekkend zouden zijn. Dit wordt bevestigd door het feit dat het marktaandeel van BT in diezelfde periode terugliep van 87 % tot minder dan 70 %. Deze verwachte daling had, in elk van de jaren van die periode, een negatief effect op de belastbare waarde van BT. Daarentegen kon in 1998 een afname van de concurrentie worden verwacht, hetgeen opnieuw wordt bevestigd door de relatief stabiele marktaandelen van BT van circa 70 % gedurende de periode 2000-2005. Het is waarschijnlijk dat deze verwachte ontwikkeling de waarde van BT gedurende die periode omhoog heeft gedreven.
(136)
Verder worden de meest waardevolle delen van de netwerken van BT en Kingston gevormd door hun lokale-toegangsnetwerken waarvan de waarde met de exploitatie van breedband-DSL-technologie aanzienlijk is toegenomen. Deze ontwikkeling, die in 1993 niet volledig kon worden voorzien, had een positief effect op de waardering van de netwerken van BT en Kingston, en verklaart waarom deze waarderingen in 2000 en 2005 aanzienlijk werden verhoogd.
(137)
Verder merkt de Commissie op dat het feit dat enkel fysieke veranderingen in aanmerking kunnen worden genomen in de economische context van de AVD kan verklaren waarom de belastbare waarde van BT gedurende de overzichten van 1995-2000 en 2000-2005 daalde, ondanks het feit dat de ontvangsten of winst van de onderneming stabiel waren of stegen. Immers, aspecten als de groei van de markt, de stijging van de prijsniveaus, technologische veranderingen of wijzigingen in het vraagpatroon, die een positieve invloed kunnen hebben op de resultaten van BT, kunnen door het VOA niet in aanmerking worden genomen bij de jaarlijkse herziening van het belastingoverzicht.
(138)
De Commissie neemt er tenslotte nota van dat het nieuwe jaarlijkse herzieningsmechanisme dat op de periode 2005-2010 zal worden toegepast, niet langer gebaseerd is op de ontwikkeling van de marktaandelen maar de vorm aanneemt van een volledige jaarlijkse waardering op grond van de O&U-methode. De Britse autoriteiten hebben verklaard dat dit stelsel alle fysieke veranderingen volledig zal weergeven, met inbegrip van nieuw in gebruik genomen vezels. Aangezien dit herzieningsmechanisme nog niet is voltooid heeft de Commissie het nog niet kunnen onderzoeken; haar eindconclusie die in de artikelen van deze beschikking is vervat, beperkt zich derhalve tot de periode 1995-2005.
(139)
De Commissie concludeert dat de Britse autoriteiten de passende waarderingsmethode op BT en Kingston hebben toegepast en dat de algemene beginselen inzake de toepassing van de O&U-methode door de Britse autoriteiten in het geval van BT en Kingston werden nageleefd.
6.2 Houdt de O&U-methode een voordeel in ten opzichte van de huuropbrengstmethode?
6.2.1 Leidt de O&U-methode tot een algehele onderwaardering van de netwerken van BT en Kingston?
(140)
Het volgende punt dat moet worden bekeken is, of de toepassing van de O&U-methode op BT en Kingston deze ondernemingen bevoordeelt ten opzichte van hun concurrenten waarvan de waarde op basis van de huuropbrengstmethode wordt bepaald. Nagegaan moet worden of deze verschillende behandeling wellicht tot een ander resultaat leidt dan indien de ondernemingen op grond van dezelfde methode zouden worden gewaardeerd. De Commissie onderschrijft in dezen de opmerkingen van de Britse autoriteiten dat het bestaan van een voordeel voor BT en Kingston op de volgende manieren zou kunnen worden aangetoond:
a)
door te laten zien dat de toepassing van de huuropbrengstmethode op BT en Kingston mogelijk is en tot een hogere belastbare waarde zou leiden dan de O&U-methode, of
b)
door te laten zien dat de toepassing van de O&U-methode op de andere telecombedrijven mogelijk is en stelselmatig tot een lagere belastbare waarde zou leiden dan volgens de huuropbrengstmethode, of
c)
door te laten zien dat, op basis van andere correcte en relevante vergelijkingen, telecombedrijven die op basis van de huuropbrengstmethode worden gewaardeerd zwaarder worden belast dan BT en Kingston.
(141)
Om te kunnen aantonen dat er mogelijk sprake is van een voordeel voor BT en Kingston volgens de in punt a) vervatte redenering moet ervan worden uitgegaan dat de huuropbrengstmethode op BT en Kingston kan worden toegepast. Er zijn evenwel om de in de overwegingen 124 tot en met 127 genoemde redenen niet voldoende huurgegevens om de belastbare waarde van hun onroerend goed te bepalen. Daarom concludeert de Commissie dat het niet mogelijk is om aan te tonen dat de belastbare waarde van BT en Kingston hoger zou zijn geweest indien de huuropbrengstmethode op deze ondernemingen zou zijn toegepast.
(142)
Om aan te tonen of er sprake is van een voordeel voor BT en Kingston volgens de in punt b) vervatte redenering moet de O&U-methode worden toegepast op een representatieve steekproef van telecombedrijven waarop tot dusverre de huuropbrengstmethode is toegepast. De Commissie kan deze waardebepalingen niet zelf uitvoeren. Het VOA heeft verklaard dat het, zonder de bedrijfsplannen van deze ondernemingen, de O&U-waardebepalingen niet kan verrichten. Daarnaast zij opgemerkt dat geen van de belanghebbenden bewijsmateriaal heeft geproduceerd waaruit zou blijken dat de toepassing van de O&U-methode tot een lagere waardering van hun onroerend goed zou leiden: UKCTA gaf in de door haar ingediende documenten aan dat zij niet kon berekenen welke belasting haar leden zouden hebben betaald indien zij aan de O&U-methode zouden zijn onderworpen.
(143)
Gezien deze overwegingen concludeert de Commissie dat de in punt b) vervatte methode niet kan worden gebruikt om een eventuele begunstiging van BT en Kingston aan te tonen.
(144)
Volgens de in punt c) gesuggereerde methode zouden relevante vergelijkingen worden gemaakt om na te gaan of BT en Kingston bij toepassing van de O&U-methode te laag worden ingeschat. Deze methode werd door de Commissie in haar beschikking tot inleiding van de procedure voorgesteld; volgens de informatie die toen beschikbaar was betaalde BT 2 % van haar ontvangsten aan onroerendgoedbelasting, terwijl Vtesse twee- of driemaal zoveel moest afdragen.
(145)
Als inleidende opmerking over het gebruik en de toepassing van de belastingen/ontvangstenratio merkte de Commissie op dat volgens Vtesse de inkomsten van telecombedrijven moeten worden aangepast om de belastingen/ontvangstenratio van BT rechtstreeks te kunnen vergelijken met die van andere telecombedrijven. Vtesse beweert dat de meeste bedrijven omvangrijke vergoedingen aan BT betalen voor het afleveren van telefoonverkeer en dat deze vergoedingen geen verband houden met de belastbare activa van deze bedrijven en daarom niet zouden moeten worden gebruikt bij een vergelijking van de belastingdruk.
(146)
Dit argument kan niet worden aanvaard. De te vergelijken ratio's moeten de belastingen hetzij tegenover de bruto-ontvangsten, hetzij tegenover de netto-ontvangsten stellen. De „tussenweg” die door Vtesse wordt gesuggereerd en waarbij bepaalde bijzondere kosten, zoals interconnectievergoedingen, worden afgetrokken en andere kosten niet, lijkt niet nauwkeurig. Ten eerste is het niet juist om te beweren, zoals Vtesse doet, dat vergoedingen voor het overbrengen en termineren van verkeer losstaan van de belastbare activa van de desbetreffende exploitant; integendeel, deze vergoedingen zijn juist noodzakelijk voor de opbouw en afgifte van een deel van het verkeer dat via hun netwerken loopt, en zij houden derhalve rechtstreeks verband met de werking van deze netwerken. Ten tweede hebben deze vergoedingen een rechtstreeks effect op de huur die een hypothetische huurder bereid zou zijn voor het betrokken netwerk te betalen, aangezien zij een onderdeel vormen van de kosten die voor het gebruik van dat netwerk moeten worden gedragen. Tenslotte vormen deze interconnectievergoedingen een aanzienlijk deel van de inkomsten van BT en hebben derhalve een onmiskenbaar verhogende invloed op de belastbare waarde van de onderneming. Aangezien de vergoedingen van invloed zijn op de hypothetische huur en de belastbare waarde van alle betrokken telecombedrijven is er geen gegronde reden om deze af te trekken van de inkomsten die door de telecombedrijven worden gegenereerd wanneer men een deugdelijke vergelijking wil maken tussen hun belastingen/inkomstenratio's.
(147)
Wat de relevantie van deze ratio betreft merkt de Commissie op dat de belastingen/ontvangstenratio volgens het VOA en OFCOM voor de beoordeling van de belastingdruk op de verschillende telecombedrijven niet relevant is. Gezien hun opmerkingen en bezwaren is de Commissie het ermee eens dat deze ratio geen goed instrument is om de billijkheid van het belastingstelsel te beoordelen, dat immers een belasting op de waarde van onroerend goed is, en niet een belasting op ontvangsten of toegevoegde waarde (42). Zoals met name door OFCOM wordt betoogd lijkt het waarschijnlijk dat deze ratio varieert naargelang van de waarde van de diensten die de bedrijven hun klanten aanbieden door middel van vergelijkbare belastbare activa en naargelang van de doelmatigheid van het gebruik dat zij van hun activa maken. De Commissie kan derhalve concluderen dat deze ratio ten hoogste een indicatieve waarde heeft en dat er geen harde conclusies uit kunnen worden getrokken.
(148)
Bovendien kan, zelfs indien met deze ratio rekening wordt gehouden, hieraan toch geen zinvolle conclusie worden verbonden. Volgens cijfers betreffende twaalf telecombedrijven die door OFCOM zijn voorgelegd, loopt de belastingen/ontvangstenratio uiteen van 0,59 % voor Your Communication tot 2,32 % voor Fibernet, met BT op 1,28 % en Kingston op 0,92 %. Noch BT noch Kingston blijkt een aanzienlijk kleiner deel van hun inkomsten aan bedrijfsbelasting te betalen dan de meeste andere telecombedrijven. Verder moet worden opgemerkt dat er een meningsverschil is over de berekening van de belastingen/ontvangstenratio van Vtesse. Vtesse beweert dat deze ratio voor 2004 13,46 % bedroeg. Dit cijfer was gebaseerd op een belastbare waarde van 429 000 GBP (welke waarde tot een belastingbedrag van 195 624 GBP leidt), en „terugkerende inkomsten” van 1 453 146 GBP. Volgens de Britse autoriteiten werd de belastbare waarde van Vtesse voor 2004 evenwel later teruggebracht tot 145 000 GBP (hetgeen een belastingbedrag van 66 120 GBP vertegenwoordigt), omdat bleek dat de onderneming een onroerende zaak in Hounslow waarvan de waarde 284 000 GBP bedroeg, niet daadwerkelijk huurde. Verder blijkt uit het jaarverslag en de jaarrekeningen van Vtesse over het kalenderjaar 2004, dat de totale omzet in 2004 4 744 228 GBP bedroeg. Op basis van haar totale omzet, dat het door OFCOM gebruikte cijfer is voor de vergelijking met andere telecombedrijven, daalt de belastingen/omzetratio van Vtesse voor 2004 tot 1,4 %, of 2,2 % indien de belastingen worden meegerekend die Vtesse voor haar kantoren betaalt, welke afzonderlijk worden gewaardeerd. Deze cijfers sluiten beter aan bij de conclusies van OFCOM, die vaststelde dat Vtesse in 2003 2,1 % van haar inkomsten aan belastingen had betaald. Uit deze cijfers blijkt dat er geen duidelijk verschil is tussen de belastingdruk van BT en van Vtesse.
(149)
OFCOM en de Britse autoriteiten hebben nog andere voorstellen gedaan om de belastingdruk op de verschillende telecombedrijven te vergelijken. OFCOM stelde voor de verhouding belastbare waarde/aansluitingen voor BT, Kingston, NTL en Telewest te vergelijken. Deze ratio komt voor de vier genoemde ondernemingen sterk overeen. Kingston wordt iets hoger gewaardeerd dan de andere operatoren, wellicht doordat het bedrijf aanzienlijk kleiner is dan de andere genoemde bedrijven, en daardoor mogelijk niet over dezelfde schaalvoordelen beschikt. De door OFCOM voorgestelde vergelijking is des te relevanter gezien de gelijkenissen tussen de vier ondernemingen: lokale-toegangsnetwerkdiensten vormen een belangrijk deel van hun algehele activiteiten. Wel worden NTL en Telewest gewaardeerd op basis van een methode die van de „contractor's basis”-methode is afgeleid. De bedoelde ratio is derhalve niet rechtstreeks relevant om de vermeende discrepantie tussen de waardering op basis van de huuropbrengstmethode en van de O&U-methode, te onderzoeken. Niettemin blijkt hieruit dat het gebruik van verschillende methoden en de vergelijking van BT en Kingston met ondernemingen waarmee zij gemakkelijker kunnen worden vergeleken dan met Vtesse tot soortgelijke resultaten leiden, hetgeen de bewering van het VOA lijkt te staven dat in principe alle waarderingsmethoden tot hetzelfde resultaat zouden moeten leiden.
(150)
De Britse autoriteiten gaven te kennen dat BT in het laatste jaar van de lijst van 2000, circa 70 % van de totale belastbare waarde in de vastelijnensector vertegenwoordigde en circa 71,6 % van de inkomsten uit vastelijnverbindingen en toegang [volgens cijfers van OFCOM] (43). De Commissie is het ermee eens dat een vergelijking van BT met alle Altnet-operatoren tezamen mogelijk steekhoudender conclusies oplevert dan een vergelijking van BT afzonderlijk met kleine telecombedrijven als Vtesse. Hieruit blijkt namelijk dat het door BT betaalde percentage van de totale belastbare waarde in de vastelijnensector nauwelijks afwijkt van haar aandeel van de vastelijnenmarkt. Er moet echter aan worden herinnerd dat dit opnieuw een vergelijking is tussen belastingen en inkomsten, waarvan de relevantie beperkt is en die op zijn hoogst slechts een indicatieve waarde heeft.
(151)
Vtesse beveelt aan het marktaandeel van BT wat de inkomsten uit het aanbieden van toegang betreft in aanmerking te nemen in plaats van het marktaandeel van deze onderneming in de totale inkomsten uit telefoongesprekken en toegang. BT heeft een aandeel van ruim 80 % van de eerstgenoemde markt. Volgens Vtesse blijkt hieruit eens te meer dat het onroerend goed van BT ondergewaardeerd is, omdat BT slechts 70 % van de totale belastbare waarde in de sector vaste lijnen vertegenwoordigt. De Commissie kan het niet met dit argument eens zijn. Ten eerste lijkt BT's aandeel van de totale inkomsten op het gebied van toegang en gesprekken een geschiktere maatstaf om de belastingdruk te beoordelen: de inkomsten uit telefoongesprekken maken een groter percentage van de totale inkomsten van BT uit dan de inkomsten uit het aanbieden van toegang (44). De inkomsten uit telefoongesprekken hebben derhalve een zeer grote impact op de hypothetische huur en de belastbare waarde van het netwerk van BT en moeten derhalve in elke vergelijking tussen inkomsten en belastbare waarde in aanmerking worden genomen. Ten tweede is, zelfs indien alleen gebruik wordt gemaakt van BT's aandeel in de inkomsten uit toegang, het verschil tussen dat aandeel (80 %) en haar aandeel van de totale belastbare waarde van de vastelijnensector (70 %) op een bepaald moment niet zo groot dat dit gevolgen heeft voor de belastbare waarde van BT, met name gezien de beperkte waarde van vergelijkingen tussen belastingen en inkomsten.
(152)
Vtesse stelt een andere methode voor om te bewijzen dat er sprake is van een voordeel voor BT. Deze houdt in dat wordt gewezen op de vermeende discrepantie tussen de belastbare waarde per eenheid van de verschillende onderdelen (zoals optische vezels, aansluitingen, gebouwen) van het netwerk van BT en de belastbare waarde die voor andere telecombedrijven geldt. Op basis daarvan concludeert Vtesse dat de O&U-methode tot een lagere waardering van het onroerend goed van BT heeft geleid dan volgens de huuropbrengstmethode het geval zou zijn geweest. Vtesse beweert bijvoorbeeld dat BT voor gebouwen 34 GBP belasting per m2 moet betalen terwijl voor andere telecombedrijven een belasting van 115 GBP per m2 geldt; verder zou BT 74 GBP per kilometer optische vezel betalen tegen 1 000/12 000 GBP per optisch vezelpaar voor andere bedrijven, en 19 GBP per aansluiting per jaar tegen een jaarlijkse vergoeding van 122 GBP die momenteel door operatoren wordt betaald voor ontbundelde aansluitnetten.
(153)
Deze benadering is om een aantal redenen niet bevredigend. Ten eerste hebben de Britse autoriteiten overtuigend betoogd dat deze cijfers, zo zij al juist zijn, niet rechtstreeks kunnen worden vergeleken. Om redenen die in overweging 125 reeds zijn besproken zijn de optische vezelnetwerken van BT en Kingston van andere aard dan, en niet vergelijkbaar met die van andere bedrijven. Het is daarom niet mogelijk huurgegevens betreffende de optische-vezelnetwerken van andere operatoren met die van BT en Kingston te vergelijken. Hoe dan ook kloppen de berekeningen en vergelijkingen van Vtesse niet.
(154)
Allereerst dienen, om een goede vergelijking te kunnen maken, enkel de belichte vezels in aanmerking te worden genomen omdat alleen deze vezels worden belast. Belangrijker is echter dat Vtesse de gemiddelde belastbare waarde per kilometer optische vezel van BT heeft vergeleken met de huurwaarde van een vezelpaar per route. In feite varieert de huurwaarde van een optische vezel zoals door het VOA toegepast naargelang van het aantal optische vezels per route. Hoe meer vezels per route, hoe lager de huurwaarde ervan is (45). Uit het huuroverzicht voor belichte vezels dat sinds 2005 van toepassing is, blijkt dat de huurwaarde van twee optische vezels (d.w.z. één vezelpaar) per kilomer route voor netwerken van meer dan 3 000 km (46) 450 GBP bedraagt (47). De huurwaarde van drie optische vezels per kilometer route bedraagt 540 GBP, d.w.z. 189 GBP per optische vezel (48). Voor kleinere netwerken bedraagt de huurwaarde van 48 optische vezels per kilometer route 1 728 GBP, d.w.z. 36 GBP per optische vezel (49). Het VOA beweert dat deze waarden op de marktvoorwaarden gebaseerd zijn (50).
(155)
Het is duidelijk dat het corenetwerk van BT gemiddeld uit tientallen belichte vezels per route bestaat. Dit betekent dat de belastbare waarde van BT per kilometer optische vezel moet worden vergeleken met het laagste segment van het overzicht dat door het VOA wordt gebruikt. In tegenstelling tot wat Vtesse beweert brengt een dergelijke vergelijking tussen de belastbare waarde van BT per kilometer optische vezel en de door het VOA gebruikte huurwaarden, geen belangrijke discrepantie of een onderwaardering van het netwerk van BT aan het licht.
(156)
Wat de vergelijking tussen het tarief voor ontbundelde aansluitnetten en de belastbare waarde van BT per aansluitint betreft wordt ten eerste opgemerkt dat het tarief voor het ontbundelde aansluitnetwerk volgens de Britse autoriteiten niet hetzelfde is als de huur voor het belastbare goed, omdat een aanzienlijk deel van dit tarief betrekking heeft op systeem- en onderhoudskosten, facturering, en kosten voor het gebruik van de niet-belastbare installaties en machines van BT. Dit tarief kan derhalve niet rechtstreeks worden vergeleken met de belastbare waarde volgens de wettelijke definitie daarvan. Ten tweede hebben de Britse autoriteiten aangegeven dat sommige aansluitnetten feitelijk een hoge waarde hebben, andere een lage waarde en sommige zelfs een negatieve waarde. Anderzijds is het aanbieden van diensten op het gebied van ontbundelde aansluitnetten er volgens OFCOM op gericht om de concurrentie op het gebied van breedbanddiensten te bevorderen (51). De ontbundeling van aansluitnetten wordt derhalve tevens beïnvloed door de vraag naar breedbanddiensten, een vraag die op een groot aantal aansluitnetten van BT, die alleen nodig zijn voor telefonie, ontbreekt. Daarom vormt het tarief voor ontbundelde aansluitnetten geen afspiegeling van de gemiddelde waarde van alle aansluitingen van BT, en kan geen conclusie worden getrokken uit een vergelijking van de belastbare waarde van BT per aansluiting en het tarief voor ontbundelde aansluitnetten. Zoals blijkt uit de opmerkingen van OFCOM naar aanleiding van de beschikking tot inleiding van de procedure is deze ratio voor BT, NTL en Telewest vrijwel gelijk, ondanks het feit dat op de laatste twee ondernemingen een andere waarderingsmethode was toegepast. Om de hierboven uiteengezette redenen lijkt de ratio voor NTL en Telewest een geschiktere maatstaf dan de door Vtesse genoemde tarieven voor ontbundelde aansluitnetten, en uit een vergelijking van deze ratio's blijkt geen verschil tussen de verschillende operatoren. Verder dient te worden opgemerkt dat het VOA in het kader van de vaststelling van het belastingtarief, overweegt een belastbare waarde toe te passen van 15 à 20 GBP per ontbundeld aansluitnet (52), hetgeen opnieuw in overeenstemming is met de belastbare waarde van BT per aansluiting.
(157)
Wat het vermeende verschil in belastbare waarde per m2 voor gebouwen betreft wees de Commissie er allereerst op dat het correcte bedrag dat uit de Telereal-transactie naar voren komt (53) niet 35 GBP per m2 is zoals Vtesse beweert, maar 51 GBP per m2, en wel volgens een berekening die te vergelijken is met die welke Vtesse heeft toegepast. Vervolgens wordt dit bedrag door Vtesse vergeleken met een bedrag van 115 GBP per m2 voor andere telecombedrijven. De basis en de vergelijkbaarheid van dit cijfer zijn niet duidelijk, en het vormt evenmin een afspiegeling van de verschillen als gevolg van met name, de uiteenlopende geografische locatie van de telecombedrijven. De Britse autoriteiten hebben verklaard dat het onroerend goed dat eigendom is van BT zich over het gehele Verenigd Koninkrijk uitstrekt en ook in de meest achtergestelde en geïsoleerde gebieden gelegen is, wat een negatieve invloed heeft op de gemiddelde huurwaarde van het onroerend goed van de onderneming.
(158)
Belangrijker nog is het feit dat de gebouwen met een algemene bestemming, zoals kantoren of magazijnen die geen verband houden met of aangesloten zijn op het netwerk, lokaal en individueel worden gewaardeerd op basis van de huuropbrengstmethode. In 2000 bedroeg de belastbare waarde van deze gebouwen 180 miljoen GBP. De totale belastbare waarde van de gebouwen van BT omvat zowel de belastbare waarde van de afzonderlijk getaxeerde gebouwen van BT, die in 2000 circa 180 miljoen GBP bedroeg, en de belastbare waarde van de gebouwen die als onderdeel van het gehele netwerk worden gewaardeerd, welke niet apart kan worden vastgesteld maar die een aanzienlijk deel vormt van de belastbare waarde ten bedrage van 560 miljoen GBP van het netwerk van BT in het Verenigd Koninkrijk. Uit deze cijfers blijkt geen aanzienlijk verschil tussen de feitelijke marktwaarde van de gebouwen van BT zoals die in de Telereal-transactie tot uiting komt (54) en de belastbare waarde ervan zoals door het VOA berekend (55). Deze cijfers vormen derhalve geen enkel bewijs dat deze belastbare waarde te laag is ingeschat.
(159)
Vtesse heeft op basis van het Telereal-argument nog een tweede argument aangevoerd. Zij betoogt dat de huur die door BT aan Telereal is betaald voor haar gebouwen circa 50 % van haar belastbare waarde in 2001 bedraagt, ondanks het feit dat het grootste gedeelte van de belastbare waarde moet worden toegeschreven aan het netwerk en niet aan de gebouwen. Vtesse lijkt uit dit alles de conclusie te trekken dat het netwerk van BT werkelijk te laag is getaxeerd. Dit argument is evenwel op onjuiste veronderstellingen gebaseerd, omdat een deel van het onroerend goed dat in het kader van de Telereal-transactie van eigenaar verwisselde, afzonderlijk was getaxeerd op 180 miljoen GBP. De totale belastbare waarde van BT voor het gehele Verenigd Koninkrijk bedroeg derhalve ten tijde van de transactie 560 miljoen GBP voor het netwerk en het daarmee verbonden onroerend goed plus 180 miljoen GBP voor de afzonderlijk gewaardeerde gebouwen, hetgeen een totaalbedrag van 740 miljoen GBP oplevert. De huur van 280 miljoen GBP die door BT aan Telereal wordt betaald bedraagt 38 % van de totale belastbare waarde van de onderneming. Op grond van dit cijfer kan geen zinnige conclusie worden getrokken.
(160)
Hoe dan ook lijkt een methode waarbij delen van het onroerend goed van BT worden afgesplitst en afzonderlijk worden gewaardeerd, betwistbaar. Zoals in de Britse rechtspraak wordt bevestigd moet het VOA het onroerend goed van telecombedrijven als geheel waarderen. Deze regel wordt zonder discriminatie op al deze bedrijven toegepast. Het is inherent kenmerk van alle onroerendgoedtaxaties dat de markthuur voor een goed als geheel gewoonlijk verschillend is van de som van de huurbedragen van delen van dat goed: deze is dikwijls lager (56) maar kan in bepaalde omstandigheden ook wel hoger zijn. Het is derhalve waarschijnlijk dat de markthuur van het onroerendgoedportfolio van BT afzonderlijk beschouwd, verschillend zal zijn van de waarde ervan als onderdeel van het geheel.
(161)
Er is derhalve geen onomstotelijk bewijs dat de O&U-methode over het algemeen een lagere belastbare waarde zou opleveren dan de huuropbrengstmethode of dat het VOA, bij de toepassing van de O&U-methode op BT en Kingston, zich heeft vergist en de belastbare waarde van het onroerend goed van deze ondernemingen te laag zou hebben ingeschat.
6.2.2 Biedt de O&U-methode een marginaal voordeel?
(162)
Allereerst dient te worden opgemerkt dat de kwestie van de marginale belasting, d.w.z. de belasting van recentelijk belichte vezels, slechts van belang is voor de waardebepaling van BT maar niet voor Kingston. Zoals in overweging 22 is opgemerkt bezit Kingston een dochteronderneming, Torch Communications Ltd., die een vezel backbone netwerk exploiteert buiten het lokale toegangsnetwerk van Kingston om, en die wordt gewaardeerd op basis van de huuropbrengstmethode. Daardoor wordt Torch Communications Ltd. Volledig belast op basis van recentelijk geactiveerde vezels. De O&U-methode wordt slechts op dat gedeelte van het netwerk van Kingston toegepast dat in wezen een lokaal toegangsnetwerk is. Zoals reeds is uiteengezet (57) wordt het onroerend goed van de onderneming niet aan een herzieningsmechanisme onderworpen. Dit komt doordat volgens de Britse autoriteiten geen enkele concurrent netwerken heeft aangelegd in de agglomeratie Kingston upon Hull, en Kingston reeds een netwerkdekking van bijna 100 % bezat in de regio, zodat de onderneming haar netwerk niet heeft uitgebreid. Er was derhalve geen sprake van een „concrete verandering van omstandigheden” (MCC) die de belastbare waarde van het netwerk van Kingston aanzienlijk had kunnen beïnvloeden. De Commissie aanvaardt dit argument en merkt op dat geen enkele belanghebbende heeft beweerd dat Kingston profiteerde van een marginaal belastingvoordeel.
(163)
In het geval van BT sluit echter het feit dat het bestaan van een voordeel ten aanzien van de algehele waardering van het onroerend goed van deze onderneming niet bewezen is, niet noodzakelijk uit dat de marginale belasting, d.w.z. de belasting op de waarde van recentelijk geactiveerde vezels, deze onderneming een voordeel toekent. Sterker nog, uit opmerkingen van een aantal belanghebbenden blijkt dat de uiteenlopende wijze waarop BT en de andere telecombedrijven op de activering van een nieuwe vezel worden belast, tot concurrentievervalsing kan leiden wanneer deze ondernemingen naar hetzelfde contract dingen. Dit probleem stelt de meer algemene kwestie van de herziening van belastbare waarden aan de orde die jaarlijks door het VOA wordt verricht.
(164)
Zoals eerder werd uiteengezet wordt, wanneer een telecombedrijf waarop de huuropbrengstmethode wordt toegepast een nieuwe vezel aansluit en activeert, de belastbare waarde van dit bedrijf verhoogd met de belastbare waarde van de nieuwe vezel. Het tegengestelde gebeurt wanneer een vezel wordt uitgeschakeld en ontkoppeld: de belastbare waarde van de vezel wordt in mindering gebracht. Telecombedrijven die op basis van de O&U-methode worden getaxeerd worden niet aan dit soort nauwkeurige correcties onderworpen. In het geval van BT zijn de jaarlijkse herzieningen gebaseerd op een marktcorrectiemechanisme: aangenomen wordt dat veranderingen in de marktaandelen van BT een afspiegeling vormen van de wijziging van de waarde van het netwerk. De vraag is derhalve of de verschillende manieren waarop veranderingen in de netwerken in aanmerking worden genomen, zoals de activering van nieuwe vezels, een voordeel voor BT kunnen inhouden.
(165)
Voorzover de Commissie bekend is raamt het VOA op basis van de bedrijfsplannen die door BT zijn verstrekt, de hypothetische huuropbrengst die van het onroerend goed van BT kan worden verwacht op basis van de voorziene ontvangsten en uitgaven die uit het gebruik van dat onroerend goed voortvloeien. De waardebepaling omvat derhalve alle mogelijke uitbreidingen van het netwerk, ook de activering van nieuwe optische vezels waarmee aan de verwachte vraag moet worden voldaan. Het VOA anticipeert derhalve op en houdt rekening met de activering van nieuwe optische vezels, ongeacht of deze door BT worden gehuurd of eigendom van de onderneming zijn (58). Als gevolg van deze waarderingsmethode en in tegenstelling tot de telecombedrijven die op basis van de huuropbrengstmethode worden gewaardeerd, wordt BT tevens belast op de onbelichte vezels op basis van de veronderstelling dat een deel van deze onbelichte vezels in de loop van de waarderingsperiode van de volgende vijf jaar zullen worden geactiveerd. Ten slotte is de jaarlijkse herwaardering op basis van een evaluatie van de marktaandelen van BT bedoeld om de concrete veranderingen in het netwerk van BT te verdisconteren. (59).
(166)
Het is derhalve niet juist om te beweren dat BT niet geconfronteerd wordt met een toename van de belastingverplichting, zoals door de klager of belanghebbenden als Altnet wordt beweerd. Weliswaar is het, met een netwerkinfrastructuur in Engeland die momenteel een belastbare waarde van 530 miljoen GBP heeft en die als geheel wordt gewaardeerd, minder waarschijnlijk dat een kleine wijziging zoals de activering van een extra vezel een waarneembaar effect heeft dan bij een klein bedrijf als Vtesse. Verder worden waardestijgingen van BT's netwerk tenietgedaan door factoren die die waarde verminderen, zoals het uitrollen van netwerkcapaciteit door concurrenten. Hierdoor wordt het effect van de activering van nieuwe vezels door BT nog minder waarneembaar. Dit betekent echter niet dat deze nieuwe vezels niet worden belast.
(167)
Verder beweert Vtesse dat in het kader van een gebruikelijke aanbesteding zoals die voor de levering van backbone- en toegangsverbindingen met Kent MAN (60) haar belastingverplichting 16 % van de verwachte terugkerende inkomsten bedroeg. Zij meent dat met betrekking tot dezelfde aanbesteding BT ten hoogste met 2 % wordt belast, de vermeende gemiddelde belastingen/ontvangstenratio van BT. Vtesse concludeert hieruit dat BT veel minder zwaar wordt belast voor een vergelijkbare en in dit geval identieke transactie en dat deze onderneming derhalve een duidelijk voordeel wordt toegekend.
(168)
Deze bewering kan niet worden onderschreven. Ten eerste is het niet juist om aan te nemen dat BT, omdat zij een gemiddelde belastingen/ontvangstenratio heeft van 2 % (61), bij de desbetreffende aanbesteding tegen 2 % werd belast. Deze ratio wordt berekend op basis van de algehele belastbare waarde van BT, waaraan de waarde van de door BT geactiveerde vezels in het kader van het contract met Kent MAN werd toegevoegd, hetzij anticiperend, hetzij op basis van het op het marktaandeel gebaseerde herzieningsmechanisme. Om een passende en correcte vergelijking te maken met de belastingverplichting van Vtesse in verband met de betrokken aanbesteding zou moeten worden vastgesteld met welk bedrag het desbetreffende contract de belastbare waarde van het netwerk van BT heeft verhoogd, hetzij anticiperend, hetzij in het kader van het jaarlijkse herzieningsmechanisme. In het kader van de voorafgaande waardering wordt een algehele taxatie verricht zonder onderscheid naar individuele contracten. Het is derhalve niet mogelijk te bepalen met welk bedrag het contract met Kent MAN de belastbare waarde van het netwerk van BT heeft verhoogd. Hoe dan ook kunnen hieruit geen definitieve conclusies worden getrokken over de vraag of er al dan niet sprake is van een voordeel en derhalve van staatssteun. De belastingverplichting van Vtesse in het kader van bedoelde aanbesteding kan niet als ijkpunt worden beschouwd op basis waarvan kan worden beoordeeld of er sprake is van een voordeel voor BT in de zin van artikel 87, lid 1, EG. Het is zelfs zo dat de belastingverplichting vermoedelijk verandert naargelang van de gekozen technische oplossing, de kostenstructuur van de bedrijven die een offerte doen en de lengte van het optische-vezelnetwerk (62) dat zij gebruiken om de betrokken diensten te verstrekken; zij zal in hoofdzaak afhangen van de mate waarin zij nieuwe vezels moeten activeren (63).
(169)
Dezelfde redenering kan worden toegepast op het argument van Vtesse dat gebaseerd is op een vergelijking tussen de prijzen van de Wholesale Extension Services („WES”) van BT en de belasting die een volgens de huuropbrengstmethode gewaardeerd bedrijf zou moeten betalen indien het optische vezels zou moeten activeren om de desbetreffende dienst te kunnen aanbieden. Vtesse beweert dat, naargelang van de capaciteit en de afstanden van de WES, een dergelijk bedrijf mogelijk een belasting zou moeten betalen die tot 87 % van de door BT aangerekende prijs zou bedragen en beschouwt dit als verder bewijs dat het optische netwerk van BT ondergewaardeerd is of niet voldoende marginaal wordt belast. Dit argument berust echter op de aanname dat het hypothetische telecombedrijf over één enkel belicht vezelpaar zou beschikken op dezelfde route als die welke door BT is gekozen. Indien dit bedrijf evenwel een reeds belichte vezel gebruikt om zijn WES aan te bieden, zullen de extra kosten aan belastingen, berekend volgens de huuropbrengstmethode, nihil zijn. Bovendien zullen, indien het nieuwe vezels activeert op een route waarop hij reeds over een aantal geactiveerde optische vezels beschikt, de marginale kosten veel lager zijn omdat de belasting per vezel daalt naarmate het aantal optische vezels per route stijgt. Ook uit dit argument kan derhalve geen conclusie worden getrokken.
(170)
In het licht van deze feiten is de bewering dat BT niet marginaal wordt belast onjuist. Zelfs indien het onderzoek, zoals Vtesse heeft voorgesteld, wordt gebaseerd op de belasting als gevolg van contracten ten aanzien waarvan Vtesse en BT elkaar beconcurreren, lijkt er geen duidelijk voordeel voor BT te zijn: de onderneming wordt belast op de nieuw belichte vezels, zij het op een andere, minder transparante wijze. De Commissie merkt tevens op dat, omdat de O&U-methode gebaseerd is op verwachte inkomsten, BT wordt belast op basis van onbelichte vezels waarbij wordt aangenomen dat deze vezels moeten worden geactiveerd om aan de verwachte vraag te voldoen. Derhalve wordt BT, in tegenstelling tot andere telecombedrijven die slechts worden belast op belichte vezels, ook op onbelichte vezels belast.
(171)
De Commissie sluit zich derhalve aan bij de opmerking van OFCOM dat „het stelsel [van herzieningen] in alle gevallen op lange termijn een vrijwel gelijk resultaat lijkt op te leveren, zij het dat dit resultaat via verschillende benaderingen en op weinig transparante wijze tot stand komt”.
(172)
Dat er geen sprake is van een duidelijk mededingingsprobleem wordt daarenboven bevestigd wanneer wordt gekeken naar de marktaandelen op de markt voor het verstrekken van diensten met hoge bandbreedte aan klanten in het bedrijfsleven, ten aanzien waarvan BT rechtstreeks met Vtesse concurreert (64). Volgens de door BT verstrekte cijfers bedraagt BT's aandeel van die markt 12 %, en is zij de op drie na grootste speler. Volgens de cijfers van OFCOM bezit BT [10-15] (65) % van de markt voor traditionele interface-huurlijnen van 622 Mbit/s en meer (66). Hoewel BT de gevestigde onderneming is in de telecomsector lijkt zij toch een betrekkelijk klein marktaandeel van deze specifieke markt in handen te hebben. Men zou kunnen aannemen dat, indien BT daadwerkelijk een zo belangrijk voordeel zou genieten in de vorm van een vrijstelling van marginale belasting op nieuwe vezels, haar marktaandeel aanzienlijk groter zou zijn. Daarom wordt de bewering dat BT een concurrentievoordeel heeft dat het voor andere operatoren zeer moeilijk zal maken op deze specifieke markt met BT te concurreren, niet door de gegevens waarover de Commissie beschikt bevestigd (67).
(173)
Wat de herzieningen betreft merkte de Commissie tenslotte in haar beschikking tot inleiding van de procedure op dat „hoewel op BT een neerwaarts herzieningsmechanisme van toepassing is, de concurrenten niet aan een dergelijk stelselmatig onderzoek van de marktvoorwaarden worden onderworpen”. Gezien de verklaringen die door de Britse autoriteiten en BT zijn afgelegd, is de Commissie ervan overtuigd dat deze bezorgdheid ongegrond is. BT is immers niet alleen onderworpen aan een neerwaarts herzieningsmechanisme: zoals reeds is uiteengezet is het herzieningsmechanisme dat op BT wordt toegepast gebaseerd op de ontwikkeling van haar marktaandelen. Weliswaar zijn haar marktaandelen, en dus ook haar belastbare waarde, gedurende een aantal jaren afgenomen als gevolg van een waardeverlies door toegenomen concurrentie. In 2003 en 2004 nam haar belastbare waarde evenwel met respectievelijk 4 miljoen GBP en 7,1 miljoen GBP toe. Haar concurrenten kunnen daarentegen eveneens van neerwaartse herzieningen profiteren en hebben dit ook daadwerkelijk gedaan: zij ontvingen bijvoorbeeld vanaf 1 april 2001 een korting van 15 % op de belastbare waarde van hun optische-vezelnetwerken en vanaf 1 april 2002 een korting van 25 % in verband met het overaanbod in die sector. Daardoor daalde de belastbare waarde van een vezelpaar van 1 000 GBP per kilometer buiten de Londense regio in 2000 tot 850 GBP per kilometer in 2001, en tot 750 GBP tussen 2002 en 2004. Tijdens de geldigheidsperiode van het overzicht van 2005-2010 is de belastbare waarde van een vezelpaar per kilometer verder gedaald tot 500 GBP. Dit houdt in dat de belastbare waarde van het optische-vezelnetwerk van een telecombedrijf dat gedurende die periode stabiel is gebleven, met 50 % is gedaald.
(174)
Concluderend moet eraan worden herinnerd dat bedrijfsbelastingen een belasting op de waarde van het betrokken onroerend goed zijn, en geen belasting op winst of inkomsten. Zij worden in de regel toegepast op alle onroerend goed voor commerciële doeleinden, en zijn daarom van toepassing op alle telecommunicatienetwerken. Overeenkomstig Britse rechtspraak wordt elk telecommunicatienetwerk als geheel gewaardeerd. Er zijn verschillende methoden om dergelijk onroerend goed te waarderen. Wanneer alle methoden mogen worden toegepast moeten zij tot dezelfde waardering leiden. Het gebruik van een specifieke waarderingsmethode hangt af van de omstandigheden.
(175)
Thans is gebleken dat het VOA op BT en Kingston de algemene regels op het gebied van bedrijfsbelasting heeft toegepast die in de wetgeving en in de jurisprudentie zijn vastgelegd. Het is duidelijk dat de waardering van het onroerend goed van BT en Kingston, evenals de herziening van de belastbare waarden, op basis van een andere methode worden verricht dan die welke op hun concurrenten van toepassing is. De Commissie kan evenwel concluderen dat er geen bewijs is dat het gebruik van deze andere methode niet gerechtvaardigd wordt door de objectieve verschillen tussen deze ondernemingen en hun concurrenten en door de hoeveelheid bewijsmateriaal waarover het VOA beschikt.
(176)
Er is niet bewezen dat de toepassing van een andere waarderingsmethode op BT en Kingston tot een voordeel voor deze ondernemingen heeft geleid ten opzichte van hun concurrenten. Aangezien er geen bewijs is voor het bestaan van een voordeel, kan de Commissie concluderen dat de belasting op onroerend goed voor commerciële doeleinden gedurende de periode die door de Commissie is onderzocht, d.w.z. 1995-2005, geen staatssteun aan BT en/of Kingston inhield in de zin van artikel 87, lid 1, EG.
HEEFT DE VOLGENDE BESCHIKKING GEGEVEN:
Artikel 1
De toepassing van de belasting op onroerend goed voor commerciële doeleinden ten aanzien van BT plc. en Kingston Communication plc. vanaf 1995 tot eind 2005, omvat geen steun in de zin van artikel 87, lid 1, van het Verdrag.
Artikel 2
Deze beschikking is gericht tot het Verenigd Koninkrijk van Groot-Brittannië en Noord-Ierland.
Gedaan te Brussel, 12 oktober 2006.