Nařízení Rady (ES) č. 235/2004
ze dne 10. února 2004,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2320/97 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých bezešvých trubek a trubek ze železa a nelegované oceli pocházejících mimo jiné z Rumunska, pokud jde o dovoz výrobků vyráběných Petrotub SA a Republica SA do Evropského společenství
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 233 a 253 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen "základní nařízení") [1], a zejména na čl. 2 odst. 1 a 11 tohoto nařízení,
s ohledem na návrh Komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
(1) Dne 9. ledna 2003 Soudní dvůr Evropských společenství (ESD) ve svém rozsudku ve věci C-76/00 P (dále jen "rozsudek") zrušil rozhodnutí Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 15. prosince 1999 ve spojených věcech T-33/98 a T-34/98 (Petrotub a Republica v. Rada). [2] ESD tímto svým rozsudkem fakticky zrušil nařízení Rady (ES) č. 2320/97 ze dne 17. listopadu 1997 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých bezešvých trubek a trubek ze železa a nelegované oceli pocházejících z Maďarska, Polska, Ruska, České republiky, Rumunska a Slovenské republiky [3] (dále jen "nařízení o uložení konečného antidumpingového cla" nebo "napadené nařízení"), pokud jde o dovoz společností Petrotub SA a Republica SA do Společenství.
(2) Soudy uznávají [4], že v případě, kdy je postup tvořen několika administrativními kroky, zrušením jednoho z těchto kroků není zrušen celý postup. Antidumpingové řízení je příkladem takového postupu o několika krocích. Proto ze zrušení částí nařízení o uložení konečného antidumpingového cla neplyne zrušení celého postupu provedeného před přijetím dotčeného nařízení. Naproti tomu, podle článku 233 Smlouvy, jsou orgány Společenství povinny dodržovat rozsudek Soudního dvora. Proto mají orgány Společenství, při dodržení rozsudku, možnost opravit aspekty napadeného nařízení, které vedly k jeho zrušení, přičemž nesporné části nedotčené rozsudkem ponechají beze změn [5].
(3) Po rozsudku bylo zveřejněno oznámení o antidumpingových opatřeních proti dovozu některých bezešvých trubek a trubek ze železa nebo nelegované oceli pocházejících z Rumunska [6], v němž je uvedeno, že Petrotub SA a Republica SA již nepodléhají antidumpingovým opatřením podle nařízení o uložení konečného antidumpingového cla.
(4) Toto nařízení má opravit, pokud jde o Petrotub SA a Republica SA, aspekty napadeného nařízení, které rozsudek shledal v rozporu s právem Společenství, a které proto vedly ke zrušení napadeného nařízení. Všechna ostatní zjištění uvedená v napadeném nařízení, která nebyla napadena ve lhůtách k tomu určených, a která proto nebyla soudy posuzována a nevedla ke zrušení napadeného nařízení, zůstávají v platnosti.
B. DOTČENÉ VÝROBKY
(5) Dotčené skupiny výrobků jsou stejné jako výrobky zvažované v nařízení o uložení konečného antidumpingového cla, tj.:
a) bezešvé trubky ze železa nebo nelegované oceli používané pro ropovody a plynovody, o vnějším průměru nejvýše 406,4 mm; a
b) bezešvé trubky s kruhovým průřezem, ze železa nebo nelegované oceli, tažené nebo válcované za studena, jiné než přesné trubky; a
c) ostatní trubky s kruhovým průřezem, ze železa nebo nelegované oceli, jiné než se závity nebo než vhodné k řezání závitů, o vnějším průměru nejvýše 406,4 mm, vyráběné Petrotub SA a Republica SA, v současné době kódů KN ex73041010, ex73041030, 73043199, 73043991 a 73043993. Tyto kódy KN jsou uvedeny pouze informativně.
C. NOVÉ POSOUZENÍ ZÁVĚRŮ NA ZÁKLADĚ ROZSUDKU ESD
1. Úvodní poznámka
(6) Toto nařízení se zabývá aspekty rozsudku týkajícími se výpočtu dumpingového rozpětí Petrotub SA a určení běžné hodnoty Republica SA.
(7) Dumpingové rozpětí Petrotub SA bylo vypočteno, jak je vysvětleno v bodu odůvodnění 22 nařízení o uložení konečného antidumpingového cla, na základě porovnání váženého průměru běžné hodnoty stanovené pro společnost Petrotub SA s cenami všech jejích jednotlivých vývozů. Tento postup byl považován za nezbytný, aby odrážel plný rozsah praktikovaného dumpingu a proto, že bylo zjištěno, že struktura vývozních cen Petrotub se výrazně liší podle jednotlivých kupujících, regionů nebo období.
Podle rozsudku může být tato metoda, která je stanovena v druhé větě čl. 2 odst. 11 základního nařízení, použita pouze tehdy, jestliže je kromě zjištění vývozní struktury, která se výrazně liší podle jednotlivých kupujících, regionů nebo období, vysvětleno, proč první dvě metody uvedené v první větě čl. 2 odst. 11 (též nazývané "symetrické metody") neumožňují vzít náležitě v úvahu tyto rozdíly ve struktuře vývozních cen, a proto neodrážejí plný rozsah praktikovaného dumpingu. V nařízení o uložení konečného antidumpingového cla však Rada, když řádně zmínila v bodu odůvodnění 22, že existuje struktura, která se výrazně liší podle jednotlivých kupujících, regionů nebo období, dospěla pouze k závěru, že první z obou symetrických metod (srovnání průměrů) neodráží plný rozsah praktikovaného dumpingu v dotčeném kontextu, aniž se zabývala druhou symetrickou metodou (srovnání transakcí). Toto nařízení proto znovu zvažuje a opravuje výsledky šetření, které vedlo k uložení konečného antidumpingového cla na dovoz společnosti Petrotub SA, tím, že zvažuje použitelnost druhé symetrické metody ve světle požadavku rozsudku. Tato symetrická metoda spočívá ve srovnání jednotlivých běžných hodnot a jednotlivých vývozních cen do Společenství v jednotlivých transakcích.
(8) Za druhé, v nařízení o uložení konečného antidumpingového cla byly prodeje Republica SA provedené s využitím zápočtu pohledávek považovány za prodeje v rámci běžného obchodního styku. V odstavci 86 rozsudku ESD uvádí, že tento závěr nebyl doložen přiměřeným odůvodněním, protože pouhé konstatování v bodu odůvodnění 19 nařízení o uložení konečného antidumpingového cla, že bylo zjištěno, že "prodeje provedené s využitím zápočtu byly skutečně provedeny v rámci běžného obchodního styku", neobsahuje žádné vysvětlení takového druhu, aby bylo dotčeným stranám zřejmé, jaké důvody vedly Radu k jejím závěrům. Toto nařízení proto poskytuje nezbytné odůvodnění v souladu s článkem 253 Smlouvy.
(9) Protože informace nezbytné k nápravě nedostatků v nařízení o uložení konečného antidumpingového cla, které zjistil ESD a které vedly k jeho zrušení, měla Komise k dispozici již v době přijetí nařízení o uložení konečného antidumpingového cla a má je dosud, nebylo nutné provádět žádné další šetření ohledně Petrotub SA, Republica SA či dalších stran. Požadované odůvodnění může být proto založeno na stávajících informacích shromážděných v rámci šetření, které vedlo k uložení konečných opatření.
2. Dumpingové rozpětí Petrotub SA
(10) Podle čl. 2 odst. 11 základního nařízení je u druhé symetrické metody výpočet dumpingového rozpětí založen na porovnání jednotlivých běžných hodnot různých druhů dotčených výrobků s příslušnými jednotlivými vývozními cenami v jednotlivých transakcích.
(11) Tato metoda je použitelná pouze při splnění řady podmínek. Srovnání jednotlivých transakcí z definice vylučuje užití průměrů (ať už na straně domácích prodejů, nebo na straně vývozních prodejů). Aby byly srovnatelné, mohou se použít pouze transakce uskutečněné téhož dne, jak na straně domácí, tak na straně vývozní. Každá odchylka od tohoto pravidla použitím cen transakcí, které nebyly uskutečněny téhož dne, by byla svévolná. Pro srovnání mezi transakcemi lze použít pouze domácí a vývozní prodeje týkající se stejného nebo srovnatelného druhu výrobku, jinak nemůže být srovnání platné. Domácí prodeje mohou být použity pouze tehdy, uskuteční-li se v rámci běžného obchodního styku. Podle čl. 2 odst. 2 základního nařízení musejí být domácí prodeje provedeny v rámci běžného obchodního styku v množství, které činí alespoň 5 % objemu vývozních transakcí. Prodejní transakce, které nebyly provedeny v rámci běžného obchodního styku, byly identifikovány v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Podle druhé symetrické metody nemohou být vývozní ceny porovnávány s vypočtenými běžnými hodnotami. Konečně, má se za to, že tato metoda může být reprezentativní pouze tehdy, jestliže pokrývá dostatečně velký objem vývozních transakcí a prodejních transakcí na domácím trhu.
(12) Na tomto základě bylo zkoumáno, zda je možné použít výpočet metodou porovnání transakcí. Bylo zjištěno, že objem vývozních transakcí, který by mohl být srovnáván, činí 66,6 %. Pro určení běžné hodnoty by však bylo možné použít pouze 9,5 % objemu domácích prodejů provedených v rámci běžného obchodního styku. Jinými slovy, naprostá většina domácích prodejů by při výpočtu dumpingu nebyla vzata v úvahu. Takto nízké využití transakčních údajů proto nepředstavuje dostatečně reprezentativní základ pro určení běžné hodnoty, která je srovnávací hodnotou pro každou analýzu dumpingu u vývozních transakcí. Z tohoto důvodu nebyla v tomto případě metoda porovnávání transakcí považována za vhodnou k výpočtu dumpingového rozpětí.
(13) Vzhledem k tomu, že by užití druhé symetrické metody neposkytlo reprezentativní výsledky, tato metoda by také neumožnila vzít v úvahu výrazné rozdíly ve struktuře vývozních cen. Proto musela být použita třetí metoda, a sice porovnání vážených průměrů běžných hodnot s jednotlivými vývozními cenami (asymetrická metoda), protože při existenci struktury vývozních cen bylo zjištěno, že ani první, ani druhá symetrická metoda by neumožnila vzít tyto rozdíly v úvahu.
3. Běžná hodnota Republica SA
(14) Jak je vysvětleno v bodu odůvodnění 8, ESD konstatoval, že Rada nesplnila požadavky povinnosti odůvodnění, když v bodu odůvodnění 19 pátém odstavci napadeného nařízení pouze konstatovala, že prodeje s využitím zápočtu se uskutečnily v rámci běžného obchodního styku. Toto odůvodnění je proto uvedeno níže.
(15) V průběhu šetření, které vedlo k uložení konečných antidumpingových cel, Republica SA tvrdila, že podstatný objem jejích prodejů na domácím trhu se uskutečňuje na základě ujednání o zápočtu pohledávek. Uvedla, že o prodejních cenách výrobků dodávaných na základě takového ujednání o zápočtu nebylo možné vyjednávat, protože Republica SA byla nucena zapojit dodavatele do zápočtového cyklu s tím důsledkem, že prodejní ceny účtované těmto dodavatelům byly podstatně nižší než obvyklé ceny, a nebyly tedy srovnatelné s tržními cenami. Republica SA argumentovala, že prodeje na základě zápočtových ujednání by proto neměly být brány v úvahu jako domácí prodeje pro účely výpočtu obvyklé ceny, protože je nelze považovat za ceny dosažené v rámci běžného obchodního styku.
(16) Je nutno podtrhnout, že platba podle zápočtového ujednání popsaného v bodu odůvodnění 15 tohoto nařízení by měla být odlišena od existence ujednání o zápočtu ve smyslu čl. 2 odst. 1 základního nařízení. Zatímco pro platbu na základě zápočtového ujednání, jak je popisuje Republica SA ve svém podání a jak je uvedeno v bodu odůvodnění 15 tohoto nařízení, bylo konstatováno, že jde fakticky o vypořádání faktur, při němž dochází k vzájemnému zápočtu pohledávek a závazků, aniž by to mělo vliv na cenové podmínky dodávaného zboží, ujednání o zápočtu ve smyslu čl. 2 odst. 1 základního nařízení je dohoda, podle níž se vyměňuje zboží nebo služby mezi dodavatelem a zákazníkem, přičemž fakturovaná částka je založena na rozdílu hodnot takového zboží nebo služeb, takže neodráží reálnou hodnotu dodaného zboží.
(17) Při šetření na místě v podniku Republica SA bylo zjištěno, že některé domácí prodeje, které byly nesprávně vykázány jako prodeje provedené za standardních podmínek pro hotovostní platby, byly ve skutečnosti vypořádány zápočtem podle zápočtové dohody. Forma zápočtu praktikovaná mezi Republica SA a jejím zákazníkem spočívala ve vzájemném započtení pohledávek a závazků ve stejné výši, přičemž zákazník jednal současně jako dodavatel nějakého jiného zboží nebo služeb. Někdy se transakce účastnila jedna nebo více třetích stran, např. tehdy, když Republica SA prodává zákazníkovi, který použije svou pohledávku za třetí stranou k vypořádání svého závazku vůči Republica SA. Tento druh vypořádání transakcí dohodou o zápočtu je běžný v ekonomikách s nízkou likviditou a šetření ukázalo, že neovlivnil původní ceny transakcí. Dále bylo zjištěno, že když Republica SA trvala na hotovostních platbách od svých zákazníků (např. když potřebovala hotovost na výplatu svých zaměstnanců), prodejní ceny byly nastaveny níže než v případě plateb podle dohody o zápočtu, aby byli zákazníci za hotovostní platbu zvýhodněni. Závěrem bylo konstatováno, že platby Republica SA na základě zápočtu nespadají pod pojem zápočtových dohod ve smyslu čl. 2 odst. 1 základního nařízení, protože bylo zjištěno, že zápočtové dohody, jichž se Republica SA účastnila, neovlivnily uvedené prodejní ceny.
(18) Lze proto dojít k závěru, že argument, který použila Republica SA ohledně prodejů vypořádaných pomocí zápočtu a jejich vlivu na domácí prodejní ceny, neodpovídá realitě, a tedy že také prodeje uskutečněné společností Republica SA podle zápočtových ujednání byly provedeny v rámci běžného obchodního styku.
4. Závěr
(19) Užití druhé symetrické metody pro určení dumpingového rozpětí Petrotub SA není odůvodněné, protože objem domácích prodejů, který by mohl být využit pro určení běžné hodnoty, není dostatečně reprezentativní pro porovnání podle této metody. Tato metoda proto nemůže vzít v úvahu výrazné rozdíly ve struktuře vývozních cen, tj. nemůže odrážet plný rozsah dumpingu. Protože tedy ani první, ani druhá symetrická metoda, i když z různých důvodů, nemohou odrážet plný rozsah praktikovaného dumpingu, musela být použita třetí metoda stanovená v čl. 2 odst. 11 základního nařízení. V důsledku toho se potvrzuje její použití a výsledky jejího použití podrobně popsané v bodech odůvodnění 22 a 23 napadeného nařízení.
(20) Z důvodů uvedených v bodech odůvodnění 16 a 17 bylo zjištěno, že prodeje, které uskutečnila Republica SA s využitím zápočtu pohledávek, byly provedeny v rámci běžného obchodního styku.
(21) V důsledku toho se potvrzují dumpingová rozpětí určená v rámci nařízení (ES) č. 2320/97.
D. ZVEŘEJNĚNÍ
(22) Strany byly informovány o základních faktech a úvahách, na jejichž základě byl pojat úmysl doporučit znovuuložení konečného antidumpingového cla. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, během níž mohly po tomto zveřejnění zaujmout stanovisko.
(23) Byly zváženy ústní a písemné argumenty předložené stranami a tam, kde to bylo vhodné, byly vzaty v úvahu.
E. ZÁVAZKY
(24) Dva rumunští vyvážející výrobci nabídli cenové závazky v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení. Tyto nabídnuté cenové závazky obsahují stejná ustanovení, jaká pozbyla platnosti dne 9. ledna 2003 v důsledku rozsudku ESD. Komise je toho názoru, že nabídnuté závazky jsou přijatelné a dostatečné, aby chránily průmysl Společenství před škodlivými dopady dumpingu.
(25) Společnosti rovněž budou poskytovat Komisi pravidelné a podrobné informace o svých vývozech do Společenství, což znamená, že Komise může tyto závazky účinně kontrolovat.
(26) Aby bylo zajištěno účinné dodržování a kontrola závazků, při předložení žádosti o propuštění do volného oběhu podle těchto závazků příslušnému celnímu orgánu by mělo být osvobození od cla podmíněno předložením platného originálu výrobního osvědčení, které obsahuje informace vyjmenované v příloze tohoto nařízení. Toto výrobní osvědčení musí být předloženo do tří měsíců od data vydání a množství předložené celním orgánům pro dovoz do Společenství bez antidumpingového cla nesmí překročit množství stanovené v osvědčení. Jestliže není takové osvědčení předloženo, jestliže neodpovídá dotčenému výrobku nebo jestliže je překročeno množství stanovené v tomto osvědčení, musí být zaplaceno antidumpingové clo v příslušné výši.
(27) V případě podezření na porušení, skutečného porušení nebo zpětvzetí závazku kteroukoli stranou může být uloženo antidumpingové clo v souladu s čl. 8 odst. 9 a 10 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Potvrzují se závěry nařízení (ES) č. 2320/97, pokud jde o rumunské vyvážející výrobce Petrotub SA a Republica SA. Ukládají se konečná antidumpingová cla na tyto dovozy pocházející z Rumunska vyrobené společnostmi Petrotub SA a Republica SA:
a) bezešvé trubky, ze železa nebo nelegované oceli, používané pro ropovody a plynovody, o vnějším průměru nejvýše 406,4 mm (v současné době zařazené do podpoložek KN ex73041010 a ex73041030 - kódy TARIC 7304101010 a 7304103010);
b) bezešvé trubky s kruhovým průřezem, ze železa nebo nelegované oceli, tažené nebo válcované za studena, jiné než přesné trubky (v současné době zařazené do podpoložky KN 73043199);
c) ostatní trubky s kruhovým průřezem, ze železa nebo nelegované oceli, jiné než se závity nebo než vhodné k řezání závitů, o vnějším průměru nejvýše 406,4 mm (v současné době zařazené do podpoložek KN 73043991 a 73043993).
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na netto ceny beze cla franko hranice Společenství činí:
Země | Výrobce | Celní sazba | Dodatečný kod TARIC |
Rumunsko | Petrotub SA | 9,8 % | 8468 |
Republica SA | 9,8 % | 8469 |
3. Pokud není uvedeno jinak, použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
1. Dovozy jsou osvobozeny od antidumpingových cel uložených v článku 1 za podmínky, že jsou vyrobeny a prodány pro vývoz do Společenství společnostmi vyjmenovanými v odstavci 4, které nabídly závazky přijaté Komisí, a za podmínky, že jsou splněny podmínky odstavců 2, 3 a 4.
2. Při předložení prohlášení o propuštění do volného oběhu je osvobození od cla podmíněno předložením platného originálu výrobního osvědčení vydaného jednou ze společností vyjmenovaných v odstavci 4 příslušným celním orgánům členských států. Toto výrobní osvědčení musejí splňovat požadavky na taková osvědčení stanovené v závazku přijatém Komisí, přičemž hlavní prvky takového osvědčení jsou vyjmenovány v příloze.
3. Výrobní osvědčení zmíněné v odstavci 2 musí být předloženo do tří měsíců od data vydání. Množství předložené celním orgánům členských států pro dovoz do Společenství bez antidumpingového cla nesmí překročit množství stanovené v tomto osvědčení. Jestliže je množství stanovené v tomto osvědčení překročeno, přebytek podléhá clu a musí být deklarován pod příslušným dodatečným kódem TARIC uvedeným v čl. 1 odst. 2.
4. Dovozy s výrobním osvědčením se deklarují pod tímto dodatečným kódem TARIC:
Země | Výrobce | Dodatečný kód TARIC |
Rumunsko | Petrotub SA | 8514 |
Republica SA | 8515 |
Článek 3
Ve zprávách členských států Komisi podle čl. 14 odst. 6 nařízení (ES) č. 384/96 bude pro každé propuštění do volného oběhu uveden rok a měsíc dovozu, kódy KN, TARIC a dodatečný kód TARIC, druh opatření, země původu, množství, hodnota, antidumpingové clo, členský stát dovozu a případně pořadové číslo výrobního osvědčení.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. února 2004.
Verordening (EG) nr. 235/2004 van de Raad
van 10 februari 2004
tot wijziging van Verordening (EG) nr. 2320/97 tot instelling van definitieve antidumpingrechten op bepaalde naadloze buizen en pijpen van ijzer of van niet-gelegeerd staal uit, onder andere, Roemenië, voorzover deze producten zijn vervaardigd door Petrotub SA en Republica SA
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, en met name op de artikelen 233 en 253,
Gelet op Verordening (EG) nr. 384/96 van de Raad van 22 december 1995 betreffende beschermende maatregelen tegen invoer met dumping uit landen die geen lid zijn van de Europese Gemeenschap(1) (de "basisverordening"), en met name op artikel 2, leden 1 en 11,
Gelet op het voorstel dat de Commissie heeft ingediend na overleg met het Raadgevend Comité,
Overwegende hetgeen volgt:
A. PROCEDURE
(1) Op 9 januari 2003 heeft het Hof van Justitie van de Europese Gemeenschappen in zijn arrest in zaak C-76/00 P ("het arrest") het eerdere arrest van het Gerecht van eerste aanleg van de Europese Gemeenschappen van 15 december 1999 in de gevoegde zaken T-33/98 en T-34/98 (Petrotub en Republica v. Raad)(2) nietig verklaard. In zijn arrest verklaarde het Hof van Justitie hiermee Verordening (EG) nr. 2320/97 van de Raad van 17 november 1997 tot instelling van definitieve antidumpingrechten op de invoer van bepaalde naadloze buizen en pijpen van ijzer of van niet-gelegeerd staal, van oorsprong uit Hongarije, Polen, Rusland, de Tsjechische Republiek, Roemenië en de Slowaakse Republiek, tot intrekking van Verordening (EEG) nr. 1189/93 en tot beëindiging van de procedure met betrekking tot dergelijke invoer van oorsprong uit de Republiek Kroatië(3) (de "definitieve verordening" of "betwiste verordening") nietig, voorzover deze betrekking had op producten vervaardigd door Petrotub SA en Republica SA.
(2) Het Gerecht van eerste aanleg en het Hof van Justitie(4) erkennen dat de nietigverklaring van een van de stappen in procedures die uit verschillende administratieve stappen bestaan, niet de nietigverklaring betekent van de volledige procedure. De antidumpingprocedure is een voorbeeld van zo'n procedure met meerdere stappen. De nietigverklaring van delen van de definitieve verordening betekent derhalve niet dat de volledige procedure voorafgaand aan de goedkeuring van de desbetreffende verordening nietig wordt verklaard. De EG-instellingen zijn anderzijds volgens artikel 233 van het Verdrag verplicht arresten van het Hof uit te voeren. Daarbij beschikken zij over de mogelijkheid alleen die delen van de betwiste verordening die zijn nietig verklaard te corrigeren en de niet-betwiste delen waarop het arrest geen betrekking heeft ongewijzigd te laten(5).
(3) Na het arrest werd een bericht bekendgemaakt betreffende antidumpingmaatregelen ten aanzien van bepaalde naadloze buizen en pijpen van ijzer of van niet-gelegeerd staal uit Roemenië(6), waarin werd aangekondigd dat Petrotub SA en Republica SA niet langer onderworpen waren aan de bij de definitieve verordening ingestelde antidumpingmaatregelen.
(4) Deze verordening heeft ten doel die aspecten van de betwiste verordening die in het arrest niet conform het Gemeenschapsrecht werden bevonden en zo aanleiding gaven tot de nietigverklaring, te corrigeren. Alle andere bevindingen in de betwiste verordening die niet betwist werden binnen de hiervoor vastgestelde termijnen en derhalve niet door het Gerecht en het Hof werden onderzocht en geen aanleiding hebben gegeven tot de nietigverklaring van de betwiste verordening blijven van kracht.
B. BETROKKEN PRODUCT
(5) Onderhavig onderzoek heeft betrekking op dezelfde categorieën producten als de definitieve verordening, d.w.z.
a) naadloze buizen, van ijzer of van niet-gelegeerd staal, van het soort gebruikt voor olie- of gasbuizen, met een uitwendige diameter van niet meer dan 406,4 mm, en
b) naadloze pijpen met rond profiel, van ijzer of niet-gelegeerd staal, koudgetrokken of koudgewalst, andere dan precisiebuizen, en
c) andere pijpen met rond profiel, van ijzer of van niet-gelegeerd staal, andere dan met schroefdraad of van schroefdraad te voorzien, met een uitwendige diameter van niet meer dan 406,4 mm, thans in te delen onder de GN-codes ex 7304 10 10, ex 7304 10 30, 7304 31 99, 7304 39 91 en 7304 39 93. Deze GN-codes worden slechts ter informatie vermeld.
C. NIEUWE BEOORDELING VAN DE BEVINDINGEN UITGAANDE VAN HET ARREST VAN HET HOF VAN JUSTITIE
1. Ter inleiding
(6) Deze verordening heeft betrekking op de in het arrest vermelde aspecten, namelijk de berekening van de dumpingmarge voor Petrotub SA en de vaststelling van de normale waarde voor Republica SA.
(7) De dumpingmarge van Petrotub SA was, zoals vermeld in overweging 22 van de definitieve verordening, berekend door vergelijking van de gewogen gemiddelde normale waarde die voor Petrotub SA was vastgesteld met de prijzen van alle afzonderlijke exporttransacties van deze onderneming. Dit werd noodzakelijk geacht om de dumping volledig tot uiting te brengen en omdat de exportprijzen van Petrotub SA grote verschillen vertoonden al naar gelang van de afnemers, regio's of perioden.
Volgens het arrest kan deze methode, beschreven in artikel 2, lid 11, tweede zin, van de basisverordening, alleen worden gebruikt indien een exportpatroon wordt waargenomen dat sterk uiteenloopt tussen de verschillende afnemers, regio's of perioden. In dit geval evenwel moet ook worden toegelicht waarom de eerste twee methoden die zijn beschreven in artikel 2, lid 11, eerste zin (ook wel de "symmetrische methoden" genoemd), niet kunnen worden gebruikt om de verschillende patronen in exportprijzen, en derhalve de dumping, volledig tot uiting te brengen. Na in overweging 22 van de definitieve verordening te hebben verklaard dat er aanzienlijke verschillen waren tussen de verschillende afnemers, regio's of perioden, had de Raad echter alleen vastgesteld dat de eerste van de twee symmetrische methoden (vergelijking aan de hand van gemiddelden) de dumping in die context niet volledig tot uiting bracht, zonder de tweede symmetrische methode (vergelijking per transactie) in overweging te nemen. Deze verordening houdt derhalve een nieuwe beoordeling in van de resultaten van het onderzoek die hebben geleid tot de vaststelling van het definitieve antidumpingrecht op de producten van Petrotub SA en corrigeert deze door in het licht van de eisen van het arrest na te gaan of de tweede symmetrische methode kan worden toegepast. Deze tweede symmetrische methode houdt een vergelijking in van de afzonderlijke normale waarden en de afzonderlijke prijzen bij uitvoer naar de Gemeenschap, per transactie.
(8) In de definitieve verordening werd de verkoop van Republica SA met gebruik van schuldcompensatie beschouwd als verkoop die had plaatsgevonden in het kader van normale handelstransacties. Bij rechtsoverweging 86 van zijn arrest verklaarde het Hof van Justitie dat deze conclusie niet voldoende was gemotiveerd daar de loutere verklaring in overweging 19 van de definitieve verordening dat "in het gewone handelsverkeer inderdaad verkoop plaatsvond waarbij voor de betaling gebruik wordt gemaakt van compensatie" onvoldoende duidelijkheid verschafte over de redenen die de Raad tot deze conclusie hadden geleid. Deze verordening bevat de vereiste motivering overeenkomstig artikel 253 van het Verdrag.
(9) Omdat de Commissie niet alleen op het tijdstip van de vaststelling van de definitieve verordening, maar ook nu over de informatie beschikt die nodig is om de gebreken te verhelpen die de definitieve verordening volgens het Hof van Justitie bevat en die tot de nietigverklaring hebben geleid, is geen verder onderzoek nodig ten aanzien van Petrotub SA, Republica SA of andere partijen. De vereiste motivering kan derhalve worden gebaseerd op de bestaande informatie die werd bijeengebracht in het kader van het onderzoek dat heeft geleid tot de vaststelling van de definitieve maatregelen.
2. Dumpingmarge van Petrotub SA
(10) De dumpingmarge wordt overeenkomstig artikel 2, lid 11, van de basisverordening berekend door vergelijking van de afzonderlijke normale waarden van de verschillende soorten van het betrokken product met de dienovereenkomstige afzonderlijke exportprijzen, per transactie (de tweede symmetrische methode).
(11) Deze methode kan alleen worden toegepast indien is voldaan aan een aantal voorwaarden. Een vergelijking per transactie sluit per definitie het gebruik uit van gemiddelden (zowel voor de binnenlandse verkoop als voor de export). Om te kunnen worden vergeleken kan alleen gebruik worden gemaakt van transacties indien deze hebben plaatsgevonden op dezelfde dag, zowel voor de binnenlandse verkoop als voor de export. Afwijken van dit principe door gebruik te maken van de prijzen van transacties die niet plaatsvonden op dezelfde dag zou arbitrair zijn. Voor een vergelijking per transactie kan alleen gebruik worden gemaakt van verkooptransacties op de binnenlandse markt en voor uitvoer van dezelfde of vergelijkbare productsoorten; in andere gevallen is de vergelijking niet geldig. Van de binnenlandse verkoop kan alleen gebruik worden gemaakt indien deze plaatsvindt in het kader van normale handelstransacties. Bovendien moet de omvang van de verkoop op de binnenlandse markt, overeenkomstig artikel 2, lid 2, van de basisverordening, ten minste 5 % bedragen van de omvang van de export. De verkooptransacties die niet in het kader van normale handelstransacties hadden plaatsgevonden, werden geïdentificeerd overeenkomstig artikel 2, lid 2, van de basisverordening. Bij gebruik van de tweede symmetrische methode kunnen exportprijzen niet worden vergeleken met geconstrueerde normale waarden. Tot slot wordt geoordeeld dat deze methode slechts representatief is indien zij betrekking heeft op een voldoende groot aantal verkooptransacties op de binnenlandse markt en voor uitvoer.
(12) Op deze basis werd onderzocht of de berekening per transactie kon worden toegepast. Hierbij werd vastgesteld dat de omvang van de export die kon worden vergeleken, 66,6 % bedroeg, maar dat slechts 9,5 % van de verkoop op de binnenlandse markt in het kader van normale handelstransacties kon worden gebruikt om de normale waarde vast te stellen. Met andere woorden, het overgrote deel van de verkoop op de binnenlandse markt zou bij de dumpingberekening buiten beschouwing blijven. Deze geringe hoeveelheid verkoopgegevens vormt dan ook geen voldoende representatieve basis om de normale waarde te kunnen vaststellen, het kerngegeven voor de vaststelling van dumping. De vergelijking per transactie bleek in dit geval daarom niet de juiste methode om de dumpingmarge te berekenen.
(13) Omdat gebruik van de tweede symmetrische methode geen representatieve resultaten zou hebben opgeleverd, zouden met deze methode evenmin aanzienlijke verschillen in het patroon van de exportprijzen kunnen worden aangetoond. De derde methode, d.w.z. de vergelijking van gewogen gemiddelde normale waarden met afzonderlijke exportprijzen ("asymmetrische methode"), moest derhalve worden toegepast, daar gebleken was dat noch met behulp van de eerste noch met behulp van de tweede symmetrische methode de verschillende patronen van exportprijzen tot uiting konden worden gebracht.
3. Normale waarde voor Republica SA
(14) Zoals vermeld in overweging 8, stelde het Hof van Justitie vast dat de Raad niet had voldaan aan de eis om redenen op te geven en in overweging 19, vijfde alinea, van de betwiste verordening alleen had verklaard dat in het gewone handelsverkeer inderdaad verkoop had plaatsgevonden waarbij met behulp van compensatieregelingen werd betaald. Hieronder volgen nu de redenen van de Raad.
(15) Bij het onderzoek dat tot de instelling van definitieve antidumpingrechten heeft geleid, beweerde Republica SA dat een groot deel van haar binnenlandse verkoop plaatsvond in het kader van schuldcompensatieregelingen. Aangevoerd werd dat bij gebruik van een compensatieregeling geen onderhandelingen mogelijk waren over verkoopprijzen omdat Republica SA gedwongen was leveranciers op te nemen in het compensatiecircuit waardoor de verkoopprijzen aan deze leveranciers aanzienlijk lager waren dan de normale prijzen en derhalve niet vergelijkbaar waren met de normale marktprijzen. Republica SA voerde aan dat de verkoop op basis van compensatieregelingen buiten beschouwing moest blijven bij de berekening van de normale waarde aan de hand van de verkoop op de binnenlandse markt omdat deze verkoop niet kon worden beschouwd als verkoop in het kader van normale handelstransacties.
(16) Hierbij moet worden onderstreept dat betaling door middel van een compensatieregeling zoals beschreven in overweging 15 niet hetzelfde is als een compensatieregeling in de zin van artikel 2, lid 1, van de basisverordening. De door Republica SA beschreven (zie overweging 15) betaling door middel van compensatie komt neer op een vereffening van rekeningen waarbij vorderingen en schulden worden gecompenseerd zonder dat dit van invloed is op de prijsvoorwaarden van de geleverde goederen, terwijl een compensatieregeling in de zin van artikel 2, lid 1, van de basisverordening een regeling is waarbij goederen en/of diensten tussen leverancier en klant worden geruild en waarbij de prijs op de factuur is gebaseerd op het verschil van de waarde van dergelijke goederen en/of diensten en derhalve niet de reële waarde van de geleverde goederen weergeeft.
(17) Tijdens het onderzoek ter plaatse bij Republica SA werd vastgesteld dat bepaalde verkoop op de binnenlandse markt ten onrechte was opgegeven als verkoop tegen normale contante betaling, terwijl de betaling in het kader van een compensatieregeling had plaatsgevonden. Deze vorm van compensatie vond plaats door verrekening van vorderingen en schulden voor dezelfde bedragen tussen Republica SA en haar klant die in sommige gevallen tevens leverancier van andere goederen of diensten was. Soms waren één of meer derde partijen betrokken, zoals in het geval waarin Republica SA aan een afnemer verkocht die gebruikmaakte van een vordering op een derde partij om zijn schuld aan Republica SA te betalen. Dit soort betaling door middel van compensatie is gebruikelijk in economieën met schaarse liquide middelen en het onderzoek wees uit dat dit niet van invloed was op de oorspronkelijke prijsstelling. Voorts bleek dat wanneer Republica SA bij afnemers aandrong op contante betaling (bv. wanneer zij liquide middelen nodig had om haar personeel te betalen), de verkoopprijzen lager waren dan bij betaling door middel van compensatie, om de klant te belonen voor deze liquide betaling. De conclusie was dat de betaling van Republica SA door middel van compensatie niet onder het begrip "compensatieregeling" valt in de zin van artikel 2, lid 1, van de basisverordening, omdat de compensatieregelingen waarbij Republica SA partij was geen invloed hadden op de verkoopprijzen.
(18) De conclusie is derhalve dat het argument van Republica SA betreffende de verkoop in het kader van een compensatieregeling en de invloed daarvan op de verkoopprijs op de binnenlandse markt niet de realiteit weergeeft, zodat de verkoop van Republica SA in het kader van compensatieregelingen als verkoop in het kader van normale handelstransacties moet worden beschouwd.
4. Conclusie
(19) Het gebruik van de tweede symmetrische methode om de dumpingmarge van Petrotub SA vast te stellen is niet gerechtvaardigd, omdat de omvang van de verkoop op de binnenlandse markt die gebruikt zou kunnen worden om de normale waarde vast te stellen onvoldoende representatief is om als basis voor een vergelijking te dienen. Bij deze methode kan geen rekening worden gehouden met aanzienlijke verschillen in het patroon van de exportprijzen, d.w.z. deze methode brengt de dumping niet volledig tot uiting. Omdat noch de eerste noch de tweede symmetrische methode, zij het om verschillende redenen, de dumping volledig tot uiting brengt, moest de derde methode van artikel 2, lid 11, van de basisverordening worden toegepast. De toepassing en de resultaten van de toepassing van de derde methode zoals beschreven in de overwegingen 22 en 23 van de betwiste verordening worden derhalve bevestigd.
(20) Op grond van de redenen beschreven in de overwegingen 16 en 17 wordt de verkoop van Republica SA in het kader van een schuldcompensatieregeling beschouwd als verkoop in het kader van normale handelstransacties.
(21) Als gevolg hiervan worden de bij Verordening (EG) nr. 2320/97 vastgestelde dumpingmarges bevestigd.
D. MEDEDELING
(22) De partijen werden op de hoogte gebracht van de voornaamste feiten en overwegingen op grond waarvan de Commissie voornemens was de aanbeveling te doen om het definitieve antidumpingrecht opnieuw in te stellen. Tevens werd een periode vastgesteld waarbinnen zij over deze mededeling opmerkingen konden maken.
(23) Met de mondelinge en schriftelijke opmerkingen werd rekening gehouden.
E. VERBINTENISSEN
(24) De twee Roemeense producenten/exporteurs hebben overeenkomstig artikel 8, lid 1, van de basisverordening prijsverbintenissen aangeboden. De aangeboden prijsverbintenissen bevatten dezelfde bepalingen als de prijsverbintenissen die op 9 januari 2003 als gevolg van het arrest van het Hof van Justitie kwamen te vervallen. De Commissie is van oordeel dat de aangeboden verbintenissen aanvaardbaar en toereikend zijn om de bedrijfstak van de Gemeenschap te beschermen tegen de schadelijke gevolgen van dumping.
(25) De bedrijven zullen de Commissie periodiek uitvoerige informatie verstrekken over hun export naar de Gemeenschap zodat de verbintenissen daadwerkelijk kunnen worden gecontroleerd door de Commissie.
(26) Om ervoor te zorgen dat de verbintenissen daadwerkelijk in acht worden genomen en dat hierop toezicht kan worden gehouden, dient, bij de aangifte voor het vrije verkeer van producten waarop de verbintenis betrekking heeft, een geldig origineel van het productiecertificaat te zijn gevoegd dat de in de bijlage bij deze verordening vermelde gegevens bevat. Dit productiecertificaat dient drie maanden na de datum van uitgifte te worden ingediend en de hoeveelheden die bij de douane worden aangeboden om met vrijstelling van antidumpingrechten te worden ingevoerd, mogen de op het certificaat vermelde hoeveelheden niet overschrijden. Wanneer een dergelijk productiecertificaat niet wordt voorgelegd, wanneer dit niet overeenkomt met het betrokken product of wanneer de op het certificaat vermelde hoeveelheden worden overschreden, zijn antidumpingrechten verschuldigd.
(27) Indien een verbintenis niet wordt nagekomen, indien vermoed wordt dat ze niet wordt nagekomen of indien zij wordt opgezegd, kan op grond van artikel 8, leden 9 en 10, van de basisverordening een antidumpingrecht worden ingesteld,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
1. De conclusies van Verordening (EG) nr. 2320/97 met betrekking tot de Roemeense producenten exporteurs Petrotub SA en Republica SA worden bevestigd. Er worden definitieve antidumpingrechten vastgesteld voor de volgende producten uit Roemenië die worden vervaardigd door Petrotub SA en Republica SA:
a) naadloze buizen, van ijzer of van niet-gelegeerd staal, van het soort gebruikt voor olie- of gasbuizen, met een uitwendige diameter van niet meer dan 406,4 mm (ingedeeld onder de GN-codes ex 7304 10 10 en ex 7304 10 30 - Taric-codes 7304 10 10 10 en 7304 10 30 10 );
b) naadloze pijpen met rond profiel, van ijzer of niet-gelegeerd staal, koudgetrokken of koudgewalst, andere dan precisiebuizen (ingedeeld onder GN-code 7304 31 99 );
c) andere pijpen met rond profiel, van ijzer of van niet-gelegeerd staal, andere dan met schroefdraad of van schroefdraad te voorzien, met een uitwendige diameter van niet meer dan 406,4 mm (ingedeeld onder de GN-codes 7304 39 91 en 7304 39 93 ).
2. De definitieve antidumpingrechten, van toepassing op de nettoprijs, franco grens Gemeenschap, vóór inklaring, zijn als volgt:
RUIMTE VOOR DE TABEL
3. De bepalingen inzake de douanerechten zijn van toepassing, tenzij anders vermeld.
Artikel 2
1. Producten die door de in lid 4 vermelde ondernemingen zijn vervaardigd en naar de Gemeenschap zijn uitgevoerd, waarvoor verbintenissen zijn aangeboden die door de Commissie zijn aanvaard, worden vrijgesteld van de bij artikel 1 ingestelde antidumpingrechten, mits is voldaan aan de voorwaarden in de leden 2, 3 en 4.
2. Bij indiening van de aangifte voor het vrije verkeer wordt vrijstelling van het antidumpingrecht verleend indien aan de bevoegde douanediensten van de lidstaten een geldig, oorspronkelijk productiecertificaat wordt overgelegd dat is afgegeven door een in lid 4 vermelde onderneming. Dit productiecertificaat dient te voldoen aan de eisen voor dergelijke certificaten zoals uiteengezet in de door de Commissie aanvaarde verbintenis en waarvan de voornaamste gegevens in de bijlage zijn vermeld.
3. Het in lid 2 bedoelde productiecertificaat moet uiterlijk drie maanden na afgifte worden overgelegd. De hoeveelheden die bij de douanediensten van de lidstaten voor invoer met vrijstelling van antidumpingrechten worden aangeboden, mogen de op het certificaat vermelde hoeveelheden niet overschrijden. Wanneer deze hoeveelheden worden overschreden, is het teveel onderworpen aan het antidumpingrecht en moet dit worden aangegeven onder de in artikel 1, lid 2, genoemde aanvullende Taric-code.
4. De producten die vergezeld gaan van een productiecertificaat worden aangegeven onder de volgende aanvullende Taric-codes:
RUIMTE VOOR DE TABEL
Artikel 3
In de verslagen van de lidstaten aan de Commissie overeenkomstig artikel 14, lid 6, van Verordening (EG) nr. 384/96 worden voor elke aangifte voor het vrije verkeer jaar en maand van invoer vermeld alsmede de GN-, de Taric- en de aanvullende Taric-code, de soort maatregel, het land van oorsprong, de hoeveelheid, de waarde, het antidumpingrecht, de lidstaat van invoer en eventueel het volgnummer van het productiecertificaat.
Artikel 4
Deze verordening treedt in werking op de dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 10 februari 2004.