Nařízení Rady (ES) č. 1207/2001
ze dne 11. června 2001
o postupech usnadňujících vydávání průvodních osvědčení EUR.1, vystavování prohlášení na fakturách a tiskopisů EUR.2 a vydávání některých oprávnění schváleného vývozce podle předpisů upravujících preferenční obchod mezi Evropským společenstvím a některými zeměmi a o zrušení nařízení (EHS) č. 3351/83
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (EHS) č. 3351/83 ze dne 14. listopadu 1983 o postupu usnadňujícím vydávání průvodního osvědčení EUR.1 a vystavování tiskopisů EUR.2 podle předpisů upravujících preferenční obchod mezi Evropským hospodářským společenstvím a některými zeměmi [1] stanovuje, jak mají být správně uplatňována pravidla preferenčního původu v případě vývozů ze Společenství do některých třetích zemí.
(2) Od přijetí nařízení (EHS) č. 3351/83 nastalo v celní oblasti mnoho změn.
(3) V rámci jednotného trhu bylo zjištěno, že chtějí-li firmy vyvážející zboží z jednoho nebo více členských států, ve kterých nejsou usazeny, používat zjednodušené postupy pro vydávání dokladů o původu, musejí někdy žádat o zvláštní povolení pro každý členský stát, ze kterého zboží vyvážejí. Je žádoucí tento stav zjednodušit, přičemž je třeba zajistit, aby dále řádně fungoval mechanismus preferenčních dohod.
(4) Orgány odpovědné za vydávání a ověřování dokladů o původu by měly být schopny plnit závazky Společenství na základě preferenčních dohod v rámci předepsaných lhůt.
(5) V zájmu jasnosti by nařízení (EHS) č. 3351/83 mělo být zrušeno a nahrazeno tímto nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pravidla, která mají usnadnit:
a) orgánům členských států vydávání průvodních osvědčení EUR.1, vývozcům Společenství vystavování prohlášení na fakturách a tiskopisů EUR.2;
b) vydávání oprávnění schváleného vývozce, která jsou platná ve více členských státech;
c) fungování metod administrativní spolupráce mezi členskými státy.
Článek 2
Prohlášení dodavatele a jejich používání
1. Prostřednictvím prohlášení poskytují dodavatelé informace o statusu výrobků s ohledem na pravidla preferenčního původu Společenství.
2. Prohlášení dodavatele používají vývozci jako důkazní prostředek, zejména na podporu žádostí o vydání průvodního osvědčení EUR.1, nebo jako doklad, na jehož základě může být vystaveno prohlášení na faktuře nebo tiskopis EUR.2.
Článek 3
Vystavování prohlášení dodavatele
Dodavatel učiní, s výjimkou případů uvedených v článku 4, pro každou dodávku zboží samostatné prohlášení.
Dodavatel učiní toto prohlášení na příslušné obchodní faktuře k této dodávce nebo na dodacím listě či na jiném obchodním dokladu, v němž je dotyčné zboží popsáno dostatečně podrobně tak, aby bylo možné jeho ztotožnění.
Dodavatel může učinit prohlášení kdykoliv, i poté, co zboží bylo dodáno.
Článek 4
Dlouhodobé prohlášení dodavatele
1. Dodává-li dodavatel určitému zákazníkovi pravidelně zboží, u kterého se předpokládá, že se jeho status s ohledem na pravidla preferenčního původu po delší dobu nezmění, může učinit jednorázové prohlášení dodavatele, které se vztahuje i na následné dodávky tohoto zboží, dále jen "dlouhodobé prohlášení dodavatele". Dlouhodobé prohlášení dodavatele může být vystaveno maximálně na období jednoho roku ode dne, kdy bylo prohlášení učiněno.
2. Dlouhodobé prohlášení dodavatele může být vystaveno se zpětnou platností. V těchto případech nesmí jeho platnost překročit období jednoho roku ode dne, kdy toto prohlášení začalo platit.
3. Přestane-li dlouhodobé prohlášení dodavatele týkající se dodávaného zboží platit, informuje o tom dodavatel neprodleně odběratele.
Článek 5
Způsob a vystavování prohlášení dodavatele
1. Prohlášení dodavatele týkající se výrobků, které získaly status preferenčního původu, se vystavuje způsobem předepsaným v příloze I nebo v případě dlouhodobého prohlášení dodavatele způsobem předepsaným v příloze II.
2. Prohlášení dodavatele týkající se výrobků, které byly ve Společenství zpracovány nebo opracovány, ale nezískaly status preferenčního původu, se vystavuje způsobem předepsaným v příloze III nebo v případě dlouhodobých prohlášení dodavatele způsobem předepsaným v příloze IV.
3. Prohlášení dodavatele musí být opatřeno vlastnoručním podpisem dodavatele a lze jej učinit na předtištěném tiskopisu. Jsou-li však faktura a prohlášení dodavatele vyhotoveny elektronicky, nemusí být prohlášení dodavatele podepsáno vlastnoručně za předpokladu, že se dodavatel písemně zaváže odběrateli, že přejímá veškerou zodpovědnost za každé prohlášení dodavatele, na kterém je uvedeno jeho jméno, jako kdyby je vlastnoručně podepsal.
Článek 6
Osvědčení údajů INF 4
1. Za účelem ověření správnosti a pravosti prohlášení dodavatele mohu celní orgány požádat vývozce, aby získal od dodavatele osvědčení údajů INF 4 za použití tiskopisu uvedeného v příloze V.
2. Osvědčení údajů INF 4 vydávají celní orgány členského státu, ve kterém je dodavatel usazen. Tyto orgány mají právo požadovat veškeré důkazy a provést kontrolu účetnictví dodavatele nebo jinou kontrolu, kterou považují za nezbytnou.
3. Celní orgány vydají osvědčení údajů INF 4 ve lhůtě tří měsíců od přijetí žádosti, kterou jim předložil dodavatel, a uvedou, zda prohlášení dodavatele je či není správné.
4. Vyplněné osvědčení údajů se předá dodavateli, který jej doručí vývozci k předložení příslušnému celnímu orgánu.
Článek 7
Uchovávání prohlášení a podkladů
1. Dodavatel, který vystaví prohlášení dodavatele, je povinen uchovávat veškeré doklady o správnosti prohlášení po dobu nejméně tří let.
2. Celní orgán, u kterého byla podána žádost o vystavení osvědčení údajů INF 4, uchovává tiskopis žádosti po dobu nejméně tří let.
Článek 8
Oprávnění schváleného vývozce
1. Vývozce, který často vyváží zboží z jiného členského státu, než ve kterém je usazen, může pro tyto vývozy získat status schváleného vývozce.
Za tímto účelem předloží žádost příslušným celním orgánům členského státu, ve kterém je usazen a ve kterém uchovává záznamy s doklady o původu.
2. Jakmile orgány uvedené v odstavci 1 ověří, že jsou splněny podmínky stanovené v protokolech o původu k příslušným dohodám nebo v právních předpisech Společenství o autonomních preferenčních režimech, a jakmile vydají oprávnění, oznámí to celním správám dotyčných členských států.
Článek 9
Vzájemná správní pomoc
Celní orgány členských států si vzájemné pomáhají při kontrole správnosti údajů uvedených v prohlášeních dodavatele a při zajišťování správného fungování systému oprávnění schváleného vývozce.
Článek 10
Kontrola prohlášení dodavatele
1. Není-li vývozce schopen předložit osvědčení údajů INF 4 do čtyř měsíců po výzvě celních orgánů, mohou celní orgány členského státu, ze kterého se zboží vyváží, požádat přímo orgány členského státu, ve kterém je dodavatel usazen, aby potvrdily status dotyčných výrobků s ohledem na pravidla preferenčního původu.
2. Pro účely odstavce 1 zašlou celní orgány členského státu, ze kterého se zboží vyváží, celním orgánům členského státu, kterým je žádost určena, veškeré dostupné údaje a uvedou formální a věcné důvody svého dotazu.
Na podporu své žádosti poskytnou veškeré dokumenty a údaje, které získaly a které zakládají podezření, že prohlášení dodavatele je nesprávné.
3. Ověřování provádějí celní orgány členského státu, ve kterém bylo vystaveno prohlášení dodavatele. Dotyčné orgány mohou požadovat jakékoliv doklady, provést kontrolu účetnictví výrobce nebo provést jiné ověření, které považují za vhodné.
4. Celní orgány, které požádaly o ověření, musí být informovány o výsledcích v co nejkratší možné lhůtě prostřednictvím osvědčení údajů INF 4.
5. Není-li do pěti měsíců od data podání žádosti o ověření poskytnuta odpověď nebo neobsahuje-li odpověď údaje dostačující k tomu, aby se prokázal skutečný původ zboží, prohlásí celní orgány země, ze které se zboží vyváží, vydané průvodní osvědčení EUR.1, prohlášení na fakturách nebo tiskopisy EUR.2 vystavené na základě dotyčných dokumentů za neplatné.
Článek 11
Zrušení
Zrušuje se nařízení (EHS) č. 3351/83.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 12
Přechodná ustanovení
1. Prohlášení dodavatele, včetně dlouhodobých prohlášení dodavatele, která byla vystavena před vstupem tohoto nařízení v platnost, zůstávají v platnosti.
2. Prohlášení dodavatele, která jsou v souladu se vzorem uvedeným v nařízení (EHS) č. 3351/83, mohou být podávána ještě po dobu 12 měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
3. Tiskopisy osvědčení údajů INF 4, jejichž vzor je uveden v příloze V nařízení (EHS) č. 3351/83, mohou být užívány ještě po dobu 12 měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 13
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 11. června 2001.
Verordening (EG) nr. 1207/2001 van de Raad
van 11 juni 2001
betreffende procedures ter vergemakkelijking van de afgifte van certificaten inzake goederenverkeer EUR.1, de opstelling van factuurverklaringen en formulieren EUR.2 en de afgifte van bepaalde vergunningen "toegelaten exporteur" in het kader van de bepalingen die voor het preferentiële handelsverkeer tussen de Europese Gemeenschap en sommige landen gelden en tot intrekking van Verordening (EEG) nr. 3351/83
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op artikel 133,
Gezien het voorstel van de Commissie,
Overwegende hetgeen volgt:
(1) Verordening (EEG) nr. 3351/83 van de Raad van 14 november 1983 betreffende de regeling ter vergemakkelijking van de afgifte van certificaten inzake goederenverkeer EUR.1 en het opstellen van formulieren EUR.2 in het kader van de bepalingen die voor het preferentiële handelsverkeer tussen de Europese Economische Gemeenschap en sommige landen gelden(1), heeft de voorwaarden vastgelegd voor de juiste toepassing van de preferentiële oorsprongsregels in het kader van de uitvoer van de Gemeenschap naar bepaalde derde landen.
(2) Sinds de vaststelling van Verordening (EEG) nr. 3351/83 hebben zich op het douanegebied vele veranderingen voorgedaan.
(3) In het kader van de eengemaakte markt is vastgesteld dat bedrijven die goederen uitvoeren uit een of meer andere lidstaten dan die waarin zij zijn gevestigd en die voor de afgifte van bewijzen van oorsprong vereenvoudigde procedures willen toepassen, soms voor iedere lidstaat van uitvoer een afzonderlijke vergunning moeten aanvragen en verkrijgen. Om te bewerkstelligen dat het systeem van preferentiële regelingen behoorlijk kan blijven werken, is het wenselijk deze situatie te vereenvoudigen.
(4) De autoriteiten die voor de afgifte of de controle van bewijzen van de oorsprong verantwoordelijk zijn, dienen in staat te zijn binnen de vereiste termijnen aan de verplichtingen van de Gemeenschap op grond van de preferentiële overeenkomsten te voldoen.
(5) Verordening (EEG) nr. 3351/83 moet terwille van de duidelijkheid worden ingetrokken en vervangen door de onderhavige verordening,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Doel
In deze verordening worden bepalingen vastgesteld ter vergemakkelijking van:
a) de afgifte van certificaten inzake goederenverkeer EUR.1 door de autoriteiten van de lidstaten en de opstelling van factuurverklaringen of formulieren EUR.2 door de exporteurs van de Gemeenschap,
b) de afgifte van vergunningen "toegelaten exporteur" die in verscheidene lidstaten geldig zijn,
c) de werking van de methoden van administratieve samenwerking tussen de lidstaten.
Artikel 2
Leveranciersverklaringen en het gebruik ervan
1. Leveranciers verstrekken door middel van een verklaring informatie over het karakter van de producten met betrekking tot de in de Gemeenschap geldende preferentiële oorsprongsregels.
2. Leveranciersverklaringen worden door exporteurs als bewijsstuk gebruikt, met name bij de aanvraag om afgifte van certificaten inzake goederenverkeer EUR.1 of als grondslag voor de opstelling van factuurverklaringen of formulieren EUR.2.
Artikel 3
De opstelling van leveranciersverklaringen
Behalve in de in artikel 4 bedoelde gevallen verstrekt de leverancier voor iedere zending goederen een leveranciersverklaring.
De leverancier brengt de verklaring aan op de bij de zending behorende handelsfactuur, of op een leveringsbon, of op een ander handelsdocument waarop de goederen voldoende nauwkeurig zijn omschreven om deze te kunnen identificeren.
De leverancier kan de verklaring te allen tijde verstrekken, zelfs na de levering van de goederen.
Artikel 4
Leveranciersverklaringen voor herhaald gebruik
1. Wanneer een leverancier een bepaalde afnemer geregeld goederen levert waarvan het karakter met betrekking tot de preferentiële oorsprongsregels vermoedelijk geruime tijd ongewijzigd zal blijven, mag hij één enkele verklaring verstrekken die voor alle latere zendingen van de betrokken goederen geldig is, hierna "leveranciersverklaring voor herhaald gebruik" genoemd. Een leveranciersverklaring voor herhaald gebruik wordt verstrekt voor een periode van ten hoogste één jaar vanaf de datum waarop de verklaring werd afgegeven.
2. Een leveranciersverklaring voor herhaald gebruik kan met terugwerkende kracht worden verstrekt. In dergelijke gevallen mag de geldigheidsduur ervan niet langer zijn dan één jaar vanaf de datum waarop de verklaring van kracht werd.
3. Wanneer de leveranciersverklaring voor herhaald gebruik niet meer voor de geleverde goederen geldt, deelt de leverancier dit de afnemer onmiddellijk mede.
Artikel 5
Vorm en opstelling van de leveranciersverklaring
1. Voor producten die een preferentieel oorsprongskarakter hebben verkregen, wordt de leveranciersverklaring afgegeven in de in bijlage I voorgeschreven vorm en de leveranciersverklaring voor herhaald gebruik in de in bijlage II voorgeschreven vorm.
2. Voor producten die in de Gemeenschap be- of verwerkingen hebben ondergaan zonder een preferentieel oorsprongskarakter te hebben verkregen, wordt de leveranciersverklaring afgegeven in de in bijlage III voorgeschreven vorm en de leveranciersverklaring voor herhaald gebruik in de in bijlage IV voorgeschreven vorm.
3. De leveranciersverklaringen worden door de leverancier eigenhandig ondertekend en kunnen in een voorgedrukte vorm worden opgemaakt. Wanneer de factuur en de leveranciersverklaring met behulp van de computer worden opgesteld, behoeft de leveranciersverklaring echter niet met de hand te worden ondertekend, mits de leverancier de afnemer een schriftelijke toezegging doet toekomen waarin hij de volle verantwoordelijkheid op zich neemt voor iedere leveranciersverklaring waaruit zijn identiteit blijkt alsof hij deze eigenhandig had ondertekend.
Artikel 6
Inlichtingenblad INF 4
1. Om de juistheid en de echtheid van een leveranciersverklaring te controleren kunnen de douaneautoriteiten de exporteur verzoeken bij de leverancier een inlichtingenblad INF 4 aan te vragen, waarvan een voorbeeld in bijlage V is opgenomen.
2. Het inlichtingenblad INF 4 wordt afgegeven door de douaneautoriteiten van de lidstaat waarin de leverancier gevestigd is. Genoemde autoriteiten zijn gerechtigd bewijsmateriaal op te vragen, de administratie van de leverancier in te zien en elke andere controle te verrichten die zij dienstig achten.
3. Het inlichtingenblad INF 4 wordt door de douaneautoriteiten afgegeven binnen drie maanden na ontvangst van de aanvraag, met de vermelding of de door de leverancier verstrekte verklaring juist was of niet.
4. Het ingevulde inlichtingenblad wordt afgegeven aan de leverancier die het aan de exporteur zendt met het oog op de toezending aan de bevoegde douaneautoriteiten.
Artikel 7
De bewaring van verklaringen en de daarbij behorende bewijsstukken
1. De leverancier die een leveranciersverklaring opstelt, bewaart alle bewijsstukken voor de juistheid van de verklaring ten minste drie jaar.
2. De douaneautoriteit bij welke een aanvraag voor de afgifte van een inlichtingenblad INF 4 is ingediend, bewaart het aanvraagformulier ten minste drie jaar.
Artikel 8
Vergunning "toegelaten exporteur"
1. Een exporteur die veelvuldig goederen uit een andere lidstaat uitvoert dan die waarin hij is gevestigd, kan voor deze uitvoer de status van "toegelaten exporteur" verkrijgen.
Hij dient daartoe bij de bevoegde douaneautoriteiten van de lidstaat waarin hij is gevestigd en waar hij tevens de bewijsstukken in verband met de oorsprong bewaart, een aanvraag in.
2. Wanneer de in lid 1 bedoelde autoriteiten ervan overtuigd zijn dat aan de voorwaarden in de protocollen betreffende de oorsprong bij de desbetreffende overeenkomsten of in de Gemeenschapswetgeving betreffende de autonome preferentiële regelingen is voldaan, en zij de vergunning afgeven, stellen zij de douaneadministraties van de betrokken lidstaten daarvan in kennis.
Artikel 9
Wederzijdse administratieve bijstand
De douaneautoriteiten van de lidstaten verlenen elkaar bijstand bij het controleren van de juistheid van de in de leveranciersverklaringen vermelde gegevens en om ervoor te zorgen dat het systeem van vergunningen "toegelaten exporteur" naar behoren werkt.
Artikel 10
Controle van de leveranciersverklaringen
1. Wanneer een exporteur niet binnen vier maanden na het verzoek van de douaneautoriteiten een inlichtingenblad INF 4 kan overleggen, kunnen de douaneautoriteiten van de lidstaat van uitvoer rechtstreeks de autoriteiten van de lidstaat waarin de leverancier is gevestigd verzoeken het karakter van de betrokken producten met betrekking tot de regels van preferentiële oorsprong te bevestigen.
2. Voor de toepassing van lid 1 zenden de douaneautoriteiten van de lidstaat van uitvoer de douaneautoriteiten van de lidstaat tot welke het verzoek is gericht, alle beschikbare gegevens toe, onder vermelding van de materiële of formele redenen waarom om een onderzoek wordt verzocht.
Ter ondersteuning van hun verzoek verstrekken zij alle door hen verkregen bescheiden of gegevens die het vermoeden hebben doen rijzen dat de leveranciersverklaring niet juist is.
3. De controle wordt verricht door de douaneautoriteiten van de lidstaat waarin de leveranciersverklaring is afgegeven. Deze zijn gerechtigd bewijsmateriaal op te vragen, de administratie van de producent in te zien en elke andere controle te verrichten die zij dienstig achten.
4. De resultaten van de controle worden door middel van het inlichtingenblad INF 4 de douaneautoriteiten die om de controle hebben verzocht zo spoedig mogelijk medegedeeld.
5. Wanneer binnen vijf maanden na het verzoek om controle geen antwoord is ontvangen of wanneer het antwoord niet voldoende gegevens bevat om de werkelijke oorsprong van de producten vast te stellen, worden de afgegeven certificaten inzake goederenverkeer EUR.1, de factuurverklaringen of de formulieren EUR.2 die op grond van de betrokken documenten zijn opgesteld door de douaneautoriteiten van het land van uitvoer ongeldig verklaard.
Artikel 11
Intrekking
Verordening (EEG) nr. 3351/83 wordt ingetrokken.
Verwijzingen naar de ingetrokken verordening gelden als verwijzingen naar de onderhavige verordening.
Artikel 12
Overgangsbepalingen
1. Vóór de datum van inwerkingtreding van deze verordening opgestelde leveranciersverklaringen en leveranciersverklaringen voor herhaald gebruik blijven geldig.
2. Leveranciersverklaringen die met de voorbeelden in Verordening (EEG) nr. 3351/83 overeenkomen, kunnen nog gedurende een periode van twaalf maanden na de inwerkingtreding van deze verordening worden afgegeven.
3. De formulieren van het inlichtingenblad INF 4 van het model dat in bijlage V bij Verordening (EEG) nr. 3351/83 is opgenomen, kunnen nog gedurende een periode van twaalf maanden na de datum van de inwerkingtreding van deze verordening worden gebruikt.
Artikel 13
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Luxemburg, 11 juni 2001.