Nařízení Rady (ES) č. 1493/1999
ze dne 17. května 1999
o společné organizaci trhu s vínem
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 36 a 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
s ohledem na stanovisko Výboru regionů [4];
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Fungování a rozvoj společného trhu se zemědělskými produkty vyžadují současně vytvoření společné zemědělské politiky, která musí zahrnovat zejména společnou organizaci zemědělských trhů, jež může v závislosti na produktu nabývat různých forem.
(2) Cílem společné zemědělské politiky je dosažení cílů stanovených v článku 33 Smlouvy, zejména stabilizovat trhy v odvětví vína a zajišťovat zemědělcům v tomto odvětví přiměřenou životní úroveň. Těchto cílů lze dosáhnout přizpůsobením zdrojů potřebám, přičemž toto přizpůsobení spočívá zejména v politice přizpůsobení se produkčnímu potenciálu a politice jakosti.
(3) Stávající rámec společné organizace trhu s vínem byl vytvořen nařízením (EHS) č. 822/87 [5] naposledy pozměněným nařízením (ES) č. 1627/98 [6]. Ze zkušeností vyplývá, že by tento rámec měl být nahrazen, aby více zohledňoval současný stav v odvětví vína, zejména skutečnost, že strukturální přebytky jsou méně časté, zatímco stále mohou existovat přebytky víceleté, protože toto odvětví může podléhat mezi sklizněmi významným výkyvům produkce.
(4) Provádění dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola v roce 1995 vedlo jak k většímu otevření trhu Společenství, na němž původní intervenční opatření ztratila nyní mnoho ze svého účinku, tak ke zmenšení prostoru pro subvencované dovozy, takže producenti Společenství musí zvýšit svou konkurenceschopnost. Většina vývozu se již uskutečňuje bez jakýchkoli subvencí.
(5) Současný největší problém trhu pro určité úseky odvětví vína Společenství spočívá v tom, že se nedokáží dostatečně rychle přizpůsobit změnám v oblasti hospodářské soutěže na vnitřním i vnějším trhu. Stávající společná organizace trhu nedokázala nabídnout řešení pro oblasti pěstování révy, jejichž produkce zřetelně nemůže najít rentabilní odbyt. Rovněž není pro tyto oblasti s rozšiřujícími se trhy dostatečně pružná a neumožňuje jejich rozvoj.
(6) Již v roce 1994 předložila Komise návrh na reformu společné organizace trhu s vínem, který však nebyl přijat. Od té doby se situace na trhu změnila.
(7) Společná organizace trhu s vínem by měla být proto reformována a učiněna dostatečně pružnou, aby se mohla bezproblémově přizpůsobovat novému vývoji a aby mohly být dosaženy tyto velké cíle: na trhu Společenství je nutno udržovat stabilnější rovnováhu mezi nabídkou a poptávkou; je nutno umožnit producentům využívání rozšiřujících se trhů; odvětví se musí stát z dlouhodobého hlediska konkurenceschopnější; je žádoucí odstranit používání intervencí jakožto umělé odbytové možnosti pro přebytky; je třeba podporovat trh s vínem a tím také přispět k tomu, že část odvětví konzumního alkoholu, která tradičně používá produkty z destilace vína, bude těmito produkty kontinuálně zásobována; musí být přihlédnuto k regionálním rozdílům; musí být úředně uznána potencionální úloha seskupení producentů a odvětvových organizací.
(8) Nařízení (EHS) č. 822/87 bylo doplněno a provedeno těmito nařízeními: nařízením (EHS) č. 346/79 [7], (EHS) č. 351/79 [8] naposledy pozměněným nařízením (EHS) č. 1029/91 [9], (EHS) č. 460/79 [10] naposledy pozměněným nařízením (EHS) č. 3805/85 [11], (EHS) č. 465/80 [12] naposledy pozměněným nařízením (EHS) č. 1597/83 [13], (EHS) č. 457/80 [14], (EHS) č. 458/80 [15] naposledy pozměněným nařízením (EHS) č. 596/91 [16], (EHS) č. 1873/84 [17] naposledy pozměněným nařízením (ES) č. 2612/97 [18], (EHS) č. 895/85 [19] naposledy pozměněným nařízením (EHS) č. 3768/85 [20], (EHS) č. 823/87 [21] naposledy pozměněným nařízením (ES) č. 1426/96 [22], (EHS) č. 1442/88 [23] naposledy pozměněným nařízením (ES) č. 859/1999 [24], (EHS) č. 3877/88 [25], (EHS) č. 4252/88 [26] naposledy pozměněným nařízením (ES) č. 1629/98 [27], (EHS) č. 2046/89 [28] naposledy pozměněným nařízením (ES) č. 2468/96 [29], (EHS) č. 2048/89 [30], (EHS) č. 2389/89 [31] naposledy pozměněným nařízením (ES) č. 2088/97 [32], (EHS) č. 2390/89 [33] naposledy pozměněným nařízením (ES) č. 2611/97 [34], (EHS) č. 2391/89 [35], (EHS) č. 2392/89 [36] naposledy pozměněným nařízením (ES) č. 1427/96 [37], (EHS) č. 3677/89 [38] naposledy pozmě něným nařízením (ES) č. 2796/94 [39], (EHS) č. 3895/91 [40], (EHS) č. 2332/92 [41] naposledy pozměněným nařízením (ES) č. 1692/98 a (EHS) č. 2333/92 [42] naposledy pozměněným nařízením (ES) č. 1429/96 [43]. Uvedená nařízení byla několikrát podstatně změněna. Protože mají být provedeny další změny, mělo by být uvedené nařízení z důvodu jasnosti nově zpracováno v jeden text.
(9) Podle nařízení (EHS) č. 822/87 přijímá obecná prováděcí ustanovení Rada. Tímto vznikla právní úprava s komplexní strukturou. Výše uvedená nařízení obsahovala velké množství technických podrobností, které musely být často měněny. Proto by mělo toto nařízení obecně obsahovat všechny hlavní zásady pro jeho provádění. Rada by v souladu s článkem 211 Smlouvy měla přenést všechny nezbytné prováděcí pravomoci na Komisi.
(10) Pravidla pro společnou organizaci trhu s vínem jsou mimořádně složitá. V některých případech nepřihlížejí dostatečně k regionálním rozdílům. Proto je žádoucí tato pravidla v nejvyšší možné míře zjednodušit a v rámci Společenství definovat a provádět politiku na úrovni co nejbližší producentům.
(11) Aby byla využita a podpořena stabilnější rovnováha trhu a aby se nabídka lépe přizpůsobila poptávce po určitých druzích produktů, je třeba vytvořit rámcové podmínky pro správu produkčního potenciálu, jimiž budou upravena střednědobá pěstební omezení, prémie za konečné vzdání se vinohradnictví, příspěvky na restrukturalizaci a přeměnu vinic.
(12) Na strukturální opatření, která se přímo netýkají výroby vína, se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova poskytované Evropským zemědělským orientačním a záručním fondem (EZOZF) a změně a zrušení některých nařízení [44]. Protože opatření na podporu odbytu značně přispívají ke zvýšení konkurenceschopnosti tohoto odvětví, měla by nadále působit zejména na podporu odbytu vína Společenství. Aby však byl zajištěn soulad s obecnou politikou Společenství týkající se podpory odbytu, měla by být opatření specifická pro odvětví vína přijata v rámci příslušného horizontálního předpisu. Za tímto účelem předložila Komise návrh nařízení o informačních a propagačních opatřeních pro zemědělské produkty ve třetích zemích [45].
(13) Zlepšila se rovnováha na trhu, přestože poměrně pomalým a obtížným způsobem. K tomuto zlepšení došlo zejména působením pěstebních omezení. Na základě zkušeností je zřejmé, že není možné použít jiná opatření ke zhodnocení a zvýšení stability rovnováhy trhu. Proto je v obecném zájmu nezbytné omezit tímto způsobem výkon vlastnických práv producentů.
(14) Aby mohla být všechna stávající opatření účinná, měla by být zachována pěstební omezení na střednědobě dlouhé období, jakož i zákaz pěstování révy pro výrobu vína až do 31. července 2010, pokud není tímto nařízením stanoveno jinak.
(15) Stávající povolení pro novou výsadbu révy za účelem produkce roubů, scelování pozemků a vyvlastnění, jakož i pro vinohradnické pokusné účely nezpůsobila žádné závažnější narušení trhu, a mohou proto zůstat nadále zachována, s výhradou nezbytných kontrol. Z podobných důvodů by mělo zůstat povoleno pěstování révy, jež je určena pro vlastní spotřebu v rodině vinaře.
(16) Stávající povolení pro novou výsadbu révy pro výrobu jakostního vína stanovené pěstitelské oblasti a stolního vína se zeměpisným označením se osvědčilo jako užitečný prvek politiky jakosti, jehož prostřednictvím má být nabídka lépe přizpůsobena poptávce. Tohoto cíle bude však možné dosáhnout pomocí systému rezerv práv na výsadbu, jakmile se stane plně funkčním. Na přechodné období do 31. července 2003, kdy bude tento systém plně fungovat, je žádoucí zachovat stávající povolení, s výhradou nezbytných kontrol.
(17) Stávající povolení pro opětovnou výsadbu je nezbytné k umožnění běžné obnovy starých vysloužilých vinic. Stávající režim by s výhradou nezbytných kontrol měl zůstat zachován. Pro zvýšení pružnosti by režim měl rovněž s výhradou nezbytných kontrol povolovat nabývání a výkon práv na opětovnou výsadbu před provedením klučení. Měla by být dodržována práva na opětovnou výsadbu nabytá podle předchozího režimu Společenství nebo vnitrostátní právní úpravy. Rovněž by s výhradou přísných kontrol mělo být možné převést práva na opětovnou výsadbu na jiný podnik, pokud je tento převod v souladu s politikou jakosti nebo jde o založení porostu za účelem produkce roubů nebo je spojen s převodem částí podniku. V zájmu řádného fungování společné organizace trhu by měl být takový převod možný pouze v rámci členského státu.
(18) Za účelem zlepšení správy produkčního potenciálu, podpory efektivního výkonu práv na výsadbu, a tím dalšího zmírnění působení pěstebních omezení, by měl být vytvořen systém státních nebo regionálních rezerv.
(19) Členské státy by s výhradou nezbytných kontrol měly získat při správě rezerv větší prostor, aby mohly lépe přizpůsobit výkon práv na výsadbu z těchto rezerv místním potřebám. Přitom musí být rovněž umožněn nákup práv na výsadbu pro rezervu, jakož i prodej práv z rezervy. Za tímto účelem by členské státy měly mít právo systém rezerv nepoužívat, pokud mohou prokázat, že disponují účinným systémem pro správu práv na výsadbu.
(20) Zvláštní podpůrná opatření pro mladé producenty nemohou podporovat pouze jejich usazení, ale také přizpůsobení struktury jejich podniků po prvním usazení. Mělo by jim být proto umožněno zdarma vykonávat práva na výsadbu z rezervy.
(21) Aby bylo zajištěno optimální využití zdrojů a lepší přizpůsobení poptávky nabídce, měla by být práva na výsadbu vykonána jejich držiteli v rozumné době, nebo v opačném případě vložena či znovu vložena do rezervy. Ze stejných důvodů by měla být v rozumné době udělena práva vložená do rezervy.
(22) Stabilnější rovnováha trhu a rozšiřující se světový trh mohou být důvodem pro rozšíření práv na výsadbu, která by měla být přiznána dotyčnému členskému státu a jejichž část by měla připadnout do rezervy Společenství, z níž mohou být opět užita v případě dodatečné poptávky na trhu. Toto rozšíření by mělo být sníženo o práva na novou výsadbu poskytovaná pro jakostní vína s. o. a stolní vína se zeměpisným označením.
(23) Bez ohledu na stávající pěstební omezení byly některé plochy osazovány, a tím byla tato omezení porušována. Ukázalo se, že stávající sankce určené k tomu, aby produkty z takových oblastí nenarušovaly trh s vínem, lze jen obtížně prosadit. Plochy protiprávně osázené by měly být proto vyklučeny. Povinnost vyklučení by se měla vztahovat na veškerou protiprávní výsadbu, ke které došlo po zveřejnění návrhu tohoto nařízení, neboť producenti od uvedeného okamžiku věděli o plánovaném zavedení této povinnosti.
(24) Aniž jsou dotčena stávající vnitrostátní opatření, není z důvodu právní jistoty možné požadovat na úrovni Společenství vyklučení v oblastech, které byly osázeny v rozporu s uvedenými omezeními před zveřejněním návrhu tohoto nařízení. Pro lepší kontrolu produkčního potenciálu by mělo být proto na určitou dobu členskému státu umožněno s výhradou nezbytných kontrol dodatečně tyto plochy povolovat. Při dodatečném povolování lze podle okolností dotyčné výsadby činit rozdíly, zejména pokud hrozí, že tato výsadba povede k nárůstu produkce. V tomto případě mohou být dotyčnému producentovi uloženy správní sankce.
(25) Členskému státu by mělo být umožněno přihlédnout k místním podmínkám, a případně stanovit z tohoto důvodu přísnější pravidla pro novou výsadbu, opětovnou výsadbu a přeštěpování.
(26) Existují ještě oblasti pěstování révy, jejichž produkce není přizpůsobena poptávce. Na podporu lepšího přizpůsobení odvětví jako celku je třeba podporovat rovněž konečné vzdání se vinohradnictví v těchto oblastech. Proto by měla být za tímto účelem poskytována prémie. Tyto prémie by v rámci Společenství a s výhradou nezbytných kontrol měly být spravovány tak, aby byly lépe zaměřené na dotyčné regiony. Členským státům by mělo být proto umožněno určit dotyčné regiony a stanovit výši prémií podle objektivních kritérií a až do obecné horní meze.
(27) Produkce členských států, které neprodukují více než 25000 hektolitrů ročně, neovlivňuje závažným způsobem rovnováhu na trhu. Na tyto členské státy by se proto neměla vztahovat pěstební omezení, ale zároveň by neměly mít přístup k prémiím za konečné vzdání se vinohradnictví.
(28) Existují ještě další oblasti pěstování révy, jejichž produkce sice neodpovídá poptávce, ale mohla by být lépe přizpůsobena restrukturalizací vinic formou odrůdové přeměny, změnou osázení vinic nebo zdokonalením technik obhospodařování vinic. Za tímto účelem by měly být zajištěny nezbytné kontroly.
(29) Aby byly taková restrukturalizace a přeměna vinic prováděny kontrolovaným způsobem, měly by být plánovány. K tomuto plánování by mělo docházet na úrovni co nejbližší producentovi, aby bylo zajištěno, že budou zohledněny regionální rozdíly. Konečná odpovědnost za tyto plány by však měla připadnout členským státům, aby byl zajištěn soulad těchto plánů s právem Společenství.
(30) Restrukturalizace a přeměna vinic mají pro producenta dva hlavní finanční důsledky, a to ztrátu příjmu během období přeměny a náklady na provádění uvedených opatření. Podpora by se proto měla vztahovat na oba dva tyto důsledky. Při restrukturalizaci vzniká uvnitř stanoveného rámce prostor pro doplňující vnitrostátní opatření.
(31) Pro lepší správu produkčního potenciálu by měly členské státy nebo příslušné regiony sestavit jeho přehled. Na podporu členským státům pro vypracování tohoto přehledu by jim mělo být umožněno dodatečné povolování protiprávně osázených vinařských ploch, rozšíření práv pro výsadbu a podpora pro restrukturalizaci a přeměnu vinic. V případě regionálních přehledů nesmějí být regiony, které přehled vypracovaly, vyloučeny z využívání výhod plynoucích z opatření k dodatečnému povolování, k restrukturalizaci a přeměně vinic kvůli tomu, že jiné regiony tento přehled nevypracovaly. Všechny regionální přehledy musí být však dokončeny do 31. prosince 2001.
(32) Zatřídění odrůd révy by měla probíhat na úrovni co nejbližší producentovi. Proto by mělo Společenství přenést tuto úlohu na členské státy.
(33) Nařízení Rady (EHS) č. 2392/86 ze dne 24. července 1986 o zavedení registru vinic Společenství [46], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1631/98 [47], by mělo zůstat v platnosti, aby mohly členské státy, které se dosud přípravou registru nezabývaly, toto učinit. Mělo by však být přijato ustanovení pro dodatečnou změnu nebo zrušení uvedeného nařízení.
(34) Pro zachování rovnováhy na trhu by mělo být přijato ustanovení na podporu soukromého skladování stolního vína a určitých druhů hroznového moštu. Toto opatření by mělo být co nejpružnější a snadno přizpůsobitelné vývoji na trhu. Za tím účelem by zejména mělo být možné krátkodobě toto opatření nepoužívat.
(35) Aby již nebyla intervence jakožto umělá odbytová možnost pro přebytky používána, měla by být změněna právní úprava pro destilaci. Měly by být proto zavedeny tyto formy destilace: povinná destilace vedlejších produktů vinifikace, povinná destilace vína vyráběného z hroznů odrůd nezatříděných výhradně jako odrůdy moštové, opatření ohledně destilace v zájmu trhu s vínem spočívající v podpoře nepřetržitého zásobování částí odvětví konzumního alkoholu, které tradičně využívají produktů z destilace vína, a opatření pro nouzovou destilaci. Jiných forem destilace by nemělo být používáno. Tato opatření by měla být co nejpružnější, aby odpovídala potřebám trhu a specifickým regionálním podmínkám.
(36) Kvůli nízké jakosti vína získávaného z úplného vylisování by tento způsob produkce měl být zakázán a k zabránění tomuto způsobu by měla být přijata ustanovení k povinné destilaci vinných kalů a matolin. Aby bylo přihlédnuto k podmínkám produkce v určitých vinařských oblastech, mohou však být stanoveny odchylky od této povinnosti. Protože struktury produkce a trhu ve vinařské zóně A, v německé části vinařské zóny B nebo ve vinařských oblastech v Rakousku mohou zajistit dosažení cílů opatření, neměla by se na producenty v těchto regionech vztahovat povinnost destilace vedlejších produktů vinifikace, tyto vedlejší produkty však musejí být pod kontrolou odstraňovány.
(37) Víno, které je vyráběno z hroznů odrůd nezatříděných výhradně jako odrůdy moštové, by mělo být v prvním stupni určeno k tradičnímu použití v odvětví destilátů a jiným tradičním odběratelům. Měla by být stanovena povinná destilace pro množství vína přesahující běžná množství určená k uvedeným účelům.
(38) Určité části odvětví konzumního alkoholu jsou důležitým tradičním odběratelem pro produkty z destilace vína a jiné produkty z révy. Proto by měla být pro destilaci stolního vína a vína vhodného k získávání stolního vína pro zásobení příslušného trhu stanovena podpora Společenství ve formě hlavní podpory pro destilaci takových vín a vedlejší podpory pro skladování vzniklého destilátu.
(39) K odstranění výjimečných narušení trhu nebo k řešení závažných problémů s jakostí by mělo být stanoveno opatření pro nouzovou destilaci. Aby mohly být zohledněny zvláštní problémové případy, měla by výši a formu této podpory stanovit Komise, včetně případů zaznamenání významného pádu tržní ceny některého druhu vína. Uvedená právní úprava by měla být pro producenty dobrovolná. Je-li toto opatření uplatňováno pro určitý druh vína (v určité zóně) v období tří po sobě následujících let, měla by Komise předkládat Evropskému parlamentu Radě zprávu a případné návrhy.
(40) Odbyt alkoholu získaného destilací by měl probíhat tak, aby byla umožněna větší průhlednost a kontrola a vyloučeno narušení tradičních trhů s alkoholem.
(41) Vlivem rozdílných enologických postupů povolených tímto nařízením není v současné době prováděno zvýšení přirozeného obsahu alkoholu v % objemových všemi producenty Společenství za stejných podmínek. Za účelem odstranění této diskriminace je třeba podporovat používání produktů z révy k obohacování, což zlepší jejich odbytové podmínky a přispěje k zabránění přebytkům. Za tím účelem by měly být přizpůsobeny ceny různých produktů používaných k obohacování. Toto lze provést právní úpravou podpory pro zahuštěný hroznový mošt a rektifikovaný moštový koncentrát, které jsou používány k obohacování a pocházejí z určitých regionů.
(42) Pro dosažení stabilnější rovnováhy mezi produkcí a použitím je nadále nezbytné zvýšit používání produktů z révy. Zdá se, že je nezbytné zasáhnout přímo v etapě předcházející výrobě stolního vína a podporovat poskytováním podpor používání moštu k jiným účelům, než je vinifikace, aby bylo zajištěno, že vinařským produktům Společenství zůstanou zachovány jejich odbytové možnosti. Toto opatření by mělo být používáno tak, aby nedošlo k narušení hospodářské soutěže a bylo přihlédnuto k tradičním metodám produkce.
(43) Producentům, kteří nesplňují své povinnosti podle opatření o povinné destilaci, by nemělo být povoleno využívat žádných intervenčních opatření.
(44) Měla by být vypracována ustanovení, která by umožnila intervenci v případě vysokých cen na trhu Společenství.
(45) Vzhledem ke zvláštnostem trhu s vínem může ustavení seskupení producentů přispět k dosažení cílů společné organizace s vínem. Členské státy mohou taková seskupení uznat. Tato seskupení musí být ustavena na dobrovolném základě a musí prokázat svou účelnost rozsahem a efektivností služeb, které poskytují svým členům.
(46) V zájmu lepšího fungování trhu s jakostními víny s. o. a stolními víny se zeměpisným označením by mělo být členským státům umožněno provádět opatření přijatá odvětvovými organizacemi. Tato opatření by měla vylučovat určité jednání ve vzájemné shodě. Komise by měla zajistit, aby uvedená rozhodnutí byla slučitelná s právem Společenství. Odvětvové organizace by měly vykonávat určité úkoly a přitom přihlížet k zájmům spotřebitelů.
(47) Ze zdravotních důvodů a se zřetelem na cíle týkající se jakosti by měla být na úrovni Společenství stanovena enologická ošetření a postupy, které jsou jediné přípustné pro produkci produktů, na něž se vztahuje toto nařízení. Z podobných důvodů by měly být k výrobě vína k lidské spotřebě používány pouze moštové odrůdy hroznů.
(48) S přihlédnutím ke skutečnosti, že se produkční podmínky, zejména půda, poloha a podnebí mezi jednotlivými vinařskými zónami Společenství velmi liší, musí být tyto rozdíly zohledněny při enologických postupech a ošetřeních. Pro jednoduchost a usnadnění změn založených na zkušenostech a technickém pokroku by měla být stanovena v rámci prováděcích ustanovení určitá technická omezení a podmínky spojené s těmito postupy a ošetřeními. Vzhledem k dopadu oxidu siřičitého, kyseliny sorbové a sorbanu draselného na zdraví by však pro uvedené látky měly být tímto nařízením stanoveny mezní hodnoty.
(49) Měla by být přijata ustanovení pro povolené metody rozboru vinařských produktů.
(50) Popis, označování a obchodní úprava produktů, na něž se vztahuje toto nařízení, mohou mít velký vliv na jejich prosazení se na trhu. Proto by měla být v tomto nařízení stanovena pravidla, která přihlédnou k oprávněným zájmům spotřebitelů a řádnému fungování vnitřního trhu a jsou potřebná k výrobě kvalitních produktů. K základním zásadám těchto pravidel musí patřit jak povinné používání určitých údajů, na jejichž základě může být produkt identifikován a které mohou poskytnout spotřebiteli určité důležité informace, tak dobrovolné používání jiných údajů podle předpisů Společenství a s výhradou ustanovení proti podvodným praktikám.
(51) Pravidla týkající se zejména označování musí obsahovat ustanovení proti podvodným praktikám a sankce použitelné na úrovni Společenství pro případ nenáležitého označování etiketami, používání jazyků, zejména pokud jde o rozdílné abecedy, a používání známek, které by mohlo spotřebitele uvést v omyl.
(52) Se zřetelem k rozdílům mezi produkty, na něž se vztahuje toto nařízení, a jejich trhy, jakož i k očekáváním spotřebitelů a tradičním zvyklostem musí být pravidla rozlišena podle jednotlivých produktů, zejména u šumivého vína, a podle jejich původu.
(53) Rovněž na označování jednotlivých produktů etiketami by se měla vztahovat určitá pravidla, aby byl zřetelně jasný jejich původ a vyloučena možnost záměny s produkty Společenství.
(54) Právo na používání zeměpisných označení a jiných tradičních výrazů má hospodářský význam. Proto by mělo být toto právo předpisy upraveno a tyto pojmy chráněny. Aby byla zajištěna poctivá hospodářská soutěž a spotřebitel nebyl uváděn v omyl, musí se tato ochrana vztahovat rovněž na produkty, na něž se nevztahuje toto nařízení, včetně produktů, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy.
(55) V zájmu spotřebitele a úsilí o zajištění rovnocenného zacházení s jakostními víny s. o. ve třetích zemích by měla být přijata ustanovení, která umožňují, aby byla dovážená a ve Společenství na trh uváděná vína se zeměpisným označením, jež jsou určena k lidské spotřebě, zahrnuta pod tuto ochranu a odpovídající kontrolu.
(56) Aby se dosáhlo souladu s povinnostmi vyplývajícím zejména z článků 23 a 24 Dohody o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví, jež je součástí Dohody o zřízení Světové obchodní organizace schválené rozhodnutím 94/800/ES [48], měla by být přijata ustanovení, která za určitých podmínek umožní zúčastněným stranám, aby zabránily neoprávněnému používání zeměpisných označení, která jsou chráněna třetí zemí, jež je členem Světové obchodní organizace.
(57) Politika jakosti v zemědělství a zejména ve vinohradnictví může jen přispět ke zlepšení poměrů na trhu a tím k rozšíření odbytových možností. Přijetí doplňujících společných pravidel pro výrobu a kontrolu jakostních vín s. o. spadá do této politiky a může přispět k dosažení uvedených cílů.
(58) Aby byla u jakostních vín s. o. zajištěna minimální jakost, zabránilo se nekontrolovanému rozšiřování výroby těchto vín a byly navzájem přizpůsobeny předpisy jednotlivých členských států za účelem vytvoření rovných soutěžních podmínek Společenství, musí být stanoven rámec pravidel Společenství pro výrobu a kontrolu těchto vín, se kterým musejí být zvláštní ustanovení přijatá členskými státy slučitelná.
(59) Faktory, podle kterých lze rozeznat jednotlivá jakostní vína s. o., musejí být uvedeny a definovány podle druhu a významu s přihlédnutím k tradičním podmínkám produkce. Společně se však musí usilovat o harmonizaci požadavků na jakost. Je třeba přihlédnout k těmto faktorům: vymezení produkční oblasti, odrůdové skladbě, pěstitelským metodám, metodám vinifikace, minimálnímu přirozenému obsahu alkoholu, hektarovému výnosu, jakož i rozboru a zhodnocení organoleptických vlastností. Kromě toho musí být pro jakostní likérová vína s. o. a jakostní šumivá vína s. o. přijaty zvláštní předpisy s ohledem na zvláštní vlastnosti těchto vín.
(60) Na základě zkušeností je zřejmé, že je nezbytné zpřesnit pravidla pro sestupňování jakostního vína s. o. na stolní víno a upravit, v kterých případech nemusí producent žádat, aby byl produkt z jeho sklizně nebo z prohlášení o produkci vhodný pro získávání jakostního vína s. o. zatříděn jako jakostní víno s. o.
(61) Pro zachování zvláštní kvalitativní povahy jakostních vín s. o. by mělo být členským státům umožněno uplatňovat s přihlédnutím k ustáleným poctivým zvyklostem doplňující nebo přísnější pravidla pro produkci a uvádění jakostních vín s. o. na trh.
(62) Vytvoření jednotného trhu Společenství s vínem vyžaduje zavedení jednotného obchodního režimu na vnějších hranicích Společenství. Obchodní režim, který doplňuje intervenční opatření a stanoví dovozní poplatky a vývozní náhrady, by měl zásadně stabilizovat trh Společenství. Uvedený režim by měl vycházet z dohod, které byly uzavřeny v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání.
(63) Pro zajištění dohledu nad rozsahem obchodu s vínem se třetími zeměmi by měl být pro určité produkty zaveden režim dovozních a vývozních licencí, který by zahrnoval složení jistoty, aby bylo zajištěno, že k obchody, pro něž byla licence žádána, budou uskutečněny.
(64) Aby bylo vyloučeno, že dovozy určitých zemědělských produktů budou mít negativní účinek na trh Společenství, měly by být za dovozy jednoho nebo více takových produktů vybírány dovozní poplatky, pokud jsou splněny určité podmínky.
(65) Za určitých předpokladů by Komise měla být oprávněna otevřít a spravovat celní kvóty vyplývající z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou nebo z jiných právních aktů Rady.
(66) Náhrady při vývozu do třetích zemí poskytované na základě Dohody o zemědělství v rámci WTO [49], které odpovídají rozdílu mezi cenami ve Společenství a na světovém trhu, mají zajišťovat podíl Společenství na světovém obchodu s vínem. Tyto náhrady podléhají omezení, jak ohledně množství, tak ohledně hodnoty.
(67) Dodržování omezení hodnoty by mělo být při stanovení náhrad zajištěno v rámci sledování plateb podle ustanovení o Evropském zemědělském orientačním a záručním fondu. Toto sledování může být usnadněno povinným stanovením náhrad předem, přičemž je v případě rozlišených náhrad možné změnit místo určení uvnitř zeměpisné oblasti, na niž se vztahuje jednotná sazba náhrady. V případě změny místa určení by měla být vyplacena náhrada použitelná pro skutečné místo určení, přičemž nesmí být překročena částka pro původní místo určení.
(68) Zajištění souladu s množstevními omezeními vyžaduje zavedení spolehlivého a účinného systému dohledu. Za tímto účelem by mělo být poskytování náhrad vázáno na vývozní licenci. Náhrady by měly být poskytovány v rámci množství, která jsou k dispozici, s přihlédnutím k jednotlivým situacím u příslušných produktů. Výjimky z této právní úpravy by měly být povoleny pouze pro potravinovou pomoc, na niž se nevztahují žádná omezení. Dohled nad množstvími vyváženými v průběhu hospodářského roku za využití náhrad, jak je uvedeno v Dohodě o zemědělství WTO, by se měl uskutečňovat na základě vývozních licencí vydaných pro každý hospodářský rok.
(69) Je-li to pro řádné fungování výše uvedeného režimu nezbytné, měla by být rovněž přijata ustanovení, která by zcela nebo zčásti zakazovala, aby byl použit režim aktivního zušlechťovacího styku, pokud by to situace na trhu vyžadovala.
(70) Celní režim se umožňuje obejít bez jakýchkoliv dalších ochranných opatření na vnějších hranicích Společenství; ve výjimečných případech se však může ukázat jako nedostatečný. V takových případech by mělo být Společenství umožněno přijmout neprodleně všechna nezbytná opatření, aby nebyl trh Společenství ponechán bez ochrany proti narušení, ke kterému by mohlo dojít po odstranění stávajících překážek dovozu. Tato opatření by měla být v souladu se závazky vyplývajícími z dohod uzavřených v rámci WTO.
(71) Na produkty dovážené ze třetích zemí se musí vztahovat pravidla, která zajistí určitou vyváženost s definicemi vína, jak je stanovilo Společenství. Měly by být rovněž v souladu s předpisy platnými v zemi původu a měla by k nim případně být přiložena zpráva o výsledku rozboru.
(72) Mělo by být stanoveno, že ke všem produktům, na něž se vztahuje toto nařízení, by měl být při oběhu ve Společenství přiložen průvodní doklad.
(73) Poskytováním určitých podpor by mohlo být ohroženo vytvoření jednotného trhu. Proto by se ustanovení Smlouvy, která umožňují posoudit podpory poskytované členskými státy a zakazují podpory, které jsou neslučitelné se společným trhem, měla vztahovat i na odvětví vína. Předpisy o prémiích za konečné vzdání se vinohradnictví nevylučují poskytnutí podpor stanovených vnitrostátními předpisy pro tytéž účely.
(74) Protože jsou předpisy v odvětví vína nevyhnutelně komplikované, měly by za jejich dodržování být odpovědné příslušné orgány členských států. Komise by prostřednictvím svých inspektorů spolupracujících s orgány členských států měla mít možnost na toto dodržování dohlížet a zajišťovat je.
(75) S přihlédnutím ke společnému trhu s vínem by si členské státy a Komise měly vzájemně předávat údaje nezbytné k používání tohoto nařízení. Protože jsou tyto údaje nezbytné, měli by producenti moštových hroznů, producenti hroznového moštu a vína odevzdávat prohlášení o sklizni. Členské státy mohou od producentů vyžadovat další informace. Komise může při vyhodnocování všech údajů využívat externích odborníků.
(76) S cílem usnadnit provádění navrhovaných opatření by měl být stanoven postup pro zajištění úzké spolupráce mezi členskými státy a Komisí prostřednictvím řídícího výboru.
(77) Výdaje členských států v důsledku povinností vyplývajících z tohoto nařízení hradí Společenství v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1258/1999 o financování společné zemědělské politiky [50].
(78) Společná organizace trhu s vínem by měla současně a vhodným způsobem zohledňovat cíle stanovené v článcích 33 a 131 Smlouvy.
(79) Společná organizace trhu s vínem by měla být v souladu s dohodami uzavřenými podle čl. 300 odst. 2 Smlouvy, zejména s těmi, jež jsou součástí Dohody o zřízení Světové obchodní organizace, především k Dohodě o technických překážkách obchodu [51].
(80) V důsledku přechodu od režimu stanoveného v nařízení (ES) č. 822/87 a v ostatních nařízeních v odvětví vína k režimu stanovenému v tomto nařízení by mohly vzniknout potíže, k nimž není v tomto nařízení přihlédnuto. Aby byla Komise na tuto možnost připravena, měla by mít možnost přijmout nezbytná přechodná opatření. Komise by měla být rovněž oprávněna řešit určité praktické problémy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
1. Společná organizace trhu s vínem obsahuje ustanovení o produkčním potenciálu, tržních mechanismech, seskupeních producentů a odvětvových organizacích, enologických postupech a ošetřování, popisu, označování, obchodní úpravě a ochraně, jakostním vínu s. o. a obchodu se třetími zeměmi.
2. Vztahuje se na tyto produkty:
kód KN | Označení |
| Hroznová šťáva (včetně hroznového moštu) |
22043092 | Ostatní hroznový mošt, s výjimkou částečně zkvašeného hroznového moštu nebo hroznového moštu, jehož kvašení bylo zastaveno jinak než přidáním alkoholu |
22043094 |
22043096 |
22043098 |
| Víno z čerstvých vinných hroznů, včetně alkoholizovaného vína; hroznový mošt s výjimkou hroznových moštů čísla 2009, nezahrnující jiné hroznové mošty podpoložek 22043092, 22043094, 22043096 a 22043098 |
| Čerstvé vinné hrozny, s výjimkou stolních hroznů |
08061095 |
08061097 |
22090011 | Vinný ocet |
22090019 |
| Matolinové víno |
23070011 | Vinné kaly |
23070019 |
23089011 | Matoliny |
23089019 |
3. Názvy produktů používané v tomto nařízení jsou definovány v příloze I, obsah alkoholu v příloze II a vinařské zóny v příloze III. Prováděcí pravidla k těmto přílohám mohou být stanovena postupem podle článku 75.
4. Hospodářský rok pro produkty, na něž se vztahuje toto nařízení (dále jen "hospodářský rok"), začíná 1. srpna každého roku a končí 31. července následujícího roku.
HLAVA II
PRODUKČNÍ POTENCIÁL
KAPITOLA I
VÝSADBA VINIC
Článek 2
1. Výsadba vinic odrůdami zatříděnými podle čl. 19 odst. 1 jako moštové je až do 31. července 2010 zakázána, nebude-li uděleno:
a) právo na novou výsadbu podle článku 3;
b) právo na opětovnou výsadbu podle článku 4 nebo
c) v případě použití čl. 5 odst. 8 právo na výsadbu z rezervy podle článku 5 nebo podle čl. 6 odst. 1.
Až do té doby je zakázáno roubování keřů révy jiným způsobem než moštovými odrůdami na moštové odrůdy.
2. Hrozny, které byly sklizeny na plochách,
a) jež byly osázeny révou před 1. zářím 1998 a
b) jejichž produkce směla být v souladu s čl. 6 odst. 3 nebo čl. 7 odst. 4 nařízení (EHS) č. 822/87 uváděna do oběhu pouze za účelem destilace,
nesmí být použity k výrobě vína určeného k uvedení na trh. Produkty získané z těchto hroznů mohou být uváděny do oběhu pouze za účelem destilace. Přesto z nich nesmí být vyráběn žádný alkohol o skutečném obsahu alkoholu 80 % objemových nebo méně.
3. Pokud členský stát zhotoví přehled produkčního potenciálu podle článku 16, může se odchýlit od odstavce 2. Tato odchylka musí být poskytnuta před 31. červencem 2002 a musí obsahovat povolení pro příslušné plochy k výrobě a uvádění určitých vín na trh.
Odchylka se poskytuje:
a) v případě, že příslušný producent před tím vyklučil jiný porost révy na ploše rovnocenné z hlediska čisté kultury, s výjimkou případů, kdy producent již obdržel na příslušnou plochu prémii za vyklučení podle vnitrostátních právních předpisů nebo právních předpisů Společenství nebo
b) povolením výkonu práva na opětovnou výsadbu, které producent nabyl během období, jež bude stanoveno, v souvislosti s výsadbou příslušné plochy; členské státy mohou pro tento účel použít i nově vytvořená práva na výsadbu podle čl. 6 odst. 1 nebo
c) pokud členský stát (ke spokojenosti Komise) může prokázat, že disponuje právy na výsadbu, na která nebyl ještě podán žádný požadavek a která by ještě stále platila, kdyby žádost o ně byla podána; v takovém případě lze tato práva na výsadbu vykonávat a znovu udělit producentům na plochu rovnocennou z hlediska čisté kultury nebo
d) pokud se příslušný producent zaváže k vyklučení plochy rovnocenné z hlediska čisté kultury během tří let, byla-li tato plocha zaznamenána v registru vinic příslušného členského státu.
4. Při použití odst. 3 písm. a) nebo odst. 3 písm. c) uloží členské státy přiměřené správní sankce dotčeným producentům.
5. Ustanovení odst. 3 písm. c) lze použít pouze v případě ploch o rozloze do 1,2 % celkové plochy vinic.
6. V případě použití odst. 3 písm. b) platí:
a) získá-li producent práva z rezervy, je to možné pouze podle čl. 5 odst. 3 písm. b), přičemž zaplatí 150 % částky, kterou běžně členský stát na základě uvedeného ustanovení vybírá;
b) získá-li producent právo na opětovnou výsadbu, vztahuje se toto právo na příslušné plochy plus 50 %, přičemž těchto 50 % se převádí z rezervy podle článku 5 nebo, v případě použití čl. 5 odst. 8, z nově vytvořených práv na výsadbu podle čl. 6 odst. 1.
7. Parcely osázené odrůdami, které jsou podle čl. 19 odst. 1 zatříděny jako moštové a
a) které byly vysázeny po 1. září 1998 a z nichž produkty mohou být uvedeny do oběhu podle čl. 6 odst. 3 nebo čl. 7 odst. 4 nařízení (EHS) č. 822/87 jen za účelem destilace nebo
b) které byly vysázeny v rozporu se zákazem výsadby uvedeným v odstavci 1,
budou vyklučeny. Náklady na klučení nese dotčený producent. Členské státy přijmou opatření nezbytná k provádění tohoto odstavce.
Článek 3
1. Členské státy mohou producentům udělit právo na novou výsadbu pro plochy, které jsou určeny:
a) k nové výsadbě prováděné v rámci scelování pozemků nebo vyvlastnění ve veřejném zájmu podle vnitrostátních právních předpisů,
b) k provádění vinohradnických pokusů nebo
c) k založení porostů za účelem produkce roubů.
Členské státy mohou udělit právo na novou výsadbu také na plochy, z nichž získané vinařské produkty jsou určeny výhradně ke spotřebě v rodině vinaře.
2. Členské státy mohou rovněž až do 31. července 2003 udělovat práva na novou výsadbu pro plochy určené k produkci jakostního vína s. o. nebo stolního vína se zeměpisným označením, u něhož bylo uznáno, že výroba dotyčného vína je vzhledem k jeho jakosti mnohem menší než poptávka.
3. K výkonu práva na novou výsadbu je oprávněn ten producent, kterému bylo toto právo uděleno; toto oprávnění se vztahuje pouze na plochy a účely, pro které toto právo bylo uděleno.
4. Práva na novou výsadbu je nutno vykonat před koncem druhého hospodářského roku následujícího po roku jeho udělení. Jiná než v odstavci 1 uvedená práva na novou výsadbu, která nebudou vykonána během uvedeného období, se podle čl. 5 odst. 2 písm. a) vloží do rezervy.
5. Jiná než v odstavci 1 uvedená práva na novou výsadbu mohou být producentovi udělena pouze v rozsahu stanoveném v rámci čl. 6 odst. 1. V tomto případě platí:
a) před vložením nově vytvořených práv na výsadbu podle článku 6 do jedné nebo několika rezerv zajistí členský stát, aby udělením práv na novou výsadbu neklesl rozsah nově vytvořených práv na výsadbu podle čl. 6 odst. 1 na hodnotu pod nulu, a
b) jakmile členský stát vložil v článku 6 uvedená nově vytvořená práva na výsadbu do jedné nebo několika rezerv, má s tím související udělení práv na novou výsadbu za následek, že zanikne právo na výsadbu vložené v rezervě nebo rezervách pro příslušný region, které odpovídá ploše rovnocenné z hlediska čisté kultury.
Článek 4
1. Právy na opětovnou výsadbu jsou
a) práva na opětovnou výsadbu udělená podle odstavce 2 nebo
b) obdobná práva nabytá podle předchozích vnitrostátních právních předpisů nebo předchozích právních předpisů Společenství.
2. Členské státy udělí práva na opětovnou výsadbu producentům, kteří vyklučili plochu vinice. Práva na opětovnou výsadbu mohou být členskými státy udělena producentům, kteří se zaváží vyklučit plochu vinic před uplynutím třetího roku od výsadby. Práva na opětovnou výsadbu se vztahují na plochy, které jsou rovnocenné z hlediska čisté kultury vyklučeným plochám nebo plochám určeným ke klučení.
3. Práva na opětovnou výsadbu vykonává podnik, kterému jsou udělena. Členské státy mohou však stanovit, že tato práva mohou být vykonávána pouze na té ploše, na které se uskutečnilo klučení.
4. Odchylně od odstavce 3 mohou být práva na opětovnou výsadbu zcela nebo částečně převedena na jiný podnik ve stejném členském státě, pokud:
a) část dotčeného podniku byla převedena tomuto jinému podniku. V takovém případě smí být vykonáváno právo na opětovnou výsadbu na ploše posledně jmenovaného podniku, která nesmí být větší než převedená plocha, nebo
b) plochy tohoto jiného podniku jsou určeny k
i) produkci jakostního vína s. o. nebo stolního vína se zeměpisným označením nebo
ii) založení porostu určeného k produkci roubů.
Práva mohou být vykonávána pouze na těch plochách a pro ty účely, pro které byla udělena.
Členské státy zajistí, aby uplatnění této odchylky nevedla na jejich území k celkovému nárůstu produkčního potenciálu, a to zvláště v případě převodu z nezavlažovaných na zavlažované plochy.
5. Práva na opětovnou výsadbu nabytá podle tohoto nařízení lze vykonávat pouze do konce pátého hospodářského roku následujícího po vyklučení. Odchylně od toho může členský stát tuto lhůtu prodloužit na osm let. Práva na opětovnou výsadbu nevykonaná během této lhůty se podle čl. 5 odst. 2 písm. a) převádějí do rezervy.
Článek 5
1. Za účelem lepší správy produkčního potenciálu na státní nebo regionální úrovni vytvoří členské státy státní rezervu nebo případně regionální rezervy práv na výsadbu.
2. Do rezervy nebo rezerv se vloží:
a) práva na novou výsadbu, práva na opětovnou výsadbu a z rezervy udělená práva na výsadbu, která nebyla vykonána během lhůty uvedené v čl. 3 odst. 4, čl. 4 odst. 5 nebo odstavci 6 tohoto článku;
b) práva na opětovnou výsadbu, která jejich vlastníci vložili do rezervy, případně i za úhradu ze státních prostředků, jejíž výši a ostatní podmínky stanoví členské státy s přihlédnutím k oprávněným zájmům zúčastněných stran;
c) nově vytvořená práva na výsadbu uvedená v článku 6.
3. Členské státy mohou z rezervy udělit práva těmito způsoby:
a) bez úhrady producentům mladším 40 let, kteří disponují přiměřenými odbornými dovednostmi a vědomostmi, poprvé se usadili ve vinařském podniku a tento jako jeho vedoucí obhospodařují, nebo
b) za úhradu do státního a případně regionálního fondu producentům, kteří mají v úmyslu vykonat práva k výsadbě vinic, jejichž produkce má zajištěný odbyt. Členské státy stanoví podmínky k určení výše úhrady, která může záviset na předpokládaném konečném produktu dotyčné vinice.
4. Členské státy zajistí, aby místo, na kterém bude vykonáno právo udělené z rezervy, a použité odrůdy a pěstitelské techniky zaručovaly, že následující produkce bude úměrná poptávce trhu a že výnosy budou úměrné průměrnému výnosu v regionu, ve kterém bude toto právo vykonáváno, a to obzvláště v případech, když právo na výsadbu původně získané pro nezavlažované plochy bylo vykonáváno na plochách zavlažovaných.
5. Práva na výsadbu vložená do rezervy mohou být z rezervy opětovně udělována až do konce pátého hospodářského roku následujícího po roce převodu. Práva na výsadbu, která nebudou opětovně udělena během této lhůty, zaniknou.
6. Práva na výsadbu udělená z rezervy lze vykonávat pouze do konce druhého hospodářského roku následujícího po roce udělení. Práva na výsadbu udělená z rezervy a během tohoto období nevykonaná se podle odst. 2 písm. a) opět převádějí do rezervy.
7. Členské státy, které vytvoří regionální rezervy, mohou upravovat převod práv na výsadbu mezi regionálními rezervami. Jestliže v některém členském státě existují jak regionální, tak i státní rezervy, mohou být povoleny také převody mezi těmito rezervami.
Na převody podle tohoto odstavce se může použít koeficient krácení.
8. Odchylně od odstavců 1 až 7 může příslušný orgán členského státu rozhodnout, že systém rezerv nepoužije, pokud příslušný členský stát může prokázat, že na svém území disponuje účinným systémem pro správu práv na výsadbu. Tento systém se případně může odchylovat od příslušných ustanovení této kapitoly. Disponuje-li členský stát takovým systémem, prodlužuje se doba platnosti práv na opětovnou výsadbu podle čl. 4 odst. 5 první věty o pět hospodářských let. Ustanovení čl. 4 odst. 5 druhé věty zůstává použitelné.
Článek 6
1. Nově vytvořená práva na výsadbu, včetně práv na novou výsadbu udělených členským státem podle čl. 3 odst. 2, jsou rozdělena takto:
(a)Německo: | 1534 ha |
Řecko: | 1098 ha |
Španělsko: | 17355 ha |
Francie: | 13565 ha |
Itálie: | 12933 ha |
Lucembursko: | 18 ha |
Rakousko: | 737 ha |
Portugalsko: | 3760 ha |
(b)rezerva Společenství: | 17000 ha. |
2. Nově vytvořená práva na výsadbu mohou být vložena do rezervy nebo vykonána podle čl. 2 odst. 3 písm. b) pouze tehdy, pokud členský stát zpracoval přehled produkčního potenciálu podle článku 16.
3. Vklad nově vytvořených práv na výsadbu podle odstavce 1 do rezervy nebo výkon těchto práv podle čl. 2 odst. 3 písm. b) lze provést pouze jednou.
Článek 7
1. Na tuto kapitolu se vztahují tyto definice:
a) "klučením" se rozumí úplné odstranění révových keřů, které se nacházejí na pozemku osázeném révou;
b) "výsadbou" se rozumí definitivní vysazení štěpované nebo neštěpované révy či jejích částí za účelem produkce hroznů nebo založení porostu k produkci roubů;
c) "právem na výsadbu" se rozumí právo sázet révu podle článků 3, 4, 5 a 6 na základě práva na novou výsadbu, práva na opětovnou výsadbu, práva na výsadbu uděleného z rezervy nebo nově vytvořeného práva na výsadbu;
d) "právem na opětovnou výsadbu" se rozumí právo sázet révu na ploše rovnocenné z hlediska čisté kultury ploše, na které réva byla nebo bude vyklučena podle článku 4 a čl. 5 odst. 8;
e) "přeštěpováním" se rozumí štěpování révového keře, na kterém již dříve bylo štěpování provedeno.
2. Prováděcí pravidla k této kapitole se stanoví postupem podle článku 75.
Mohou zahrnovat zejména:
- ustanovení o destilaci produktů získaných z révy uvedené v čl. 2 odst. 7,
- ustanovení proti nadměrným správním výdajům při provádění této kapitoly,
- uznání podle čl. 3 odst. 2,
- souběžnou existenci ploch vinic ve smyslu čl. 4 odst. 2,
- použití koeficientu krácení podle čl. 5 odst. 7,
- zacházení s rezervou Společenství podle čl. 6 odst. 1. Prováděcí pravidla mohou zejména stanovit, že až do 31. prosince 2003 nově vytvořená práva na výsadbu z rezervy Společenství budou rozdělena členským státům k využití v oblastech, pro které mohou prokázat dodatečnou potřebu a která může být pokryta přídělem těchto nově vytvořených práv na výsadbu,
- opatření, kterými lze zajistit, aby udělením práv na novou výsadbu podle čl. 3 odst. 1 nebyl dotčen zákaz nových výsadeb podle čl. 2 odst. 1.
3. Komise předloží do 31. prosince 2003 a poté každé tři roky Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění této kapitoly. Tato zpráva může případně zahrnovat návrhy na udělení dalších nově vytvořených práv na výsadbu.
KAPITOLA II
PRÉMIE ZA KONEČNÉ VZDÁNÍ SE VINOHRADNICTVÍ
Článek 8
1. Za konečné vzdání se vinohradnictví na určité ploše vinic může být poskytnuta prémie.
Prémie může být postupem podle této kapitoly poskytnuta producentům, kteří na vinicích pěstují révu k produkci hroznů. Dotyčná plocha vinic musí činit alespoň 10 arů.
2. Členské státy mohou stanovit, na které plochy lze poskytnout prémie. Možnost získání prémií na tyto plochy může být rovněž vázána na podmínky, zejména na podmínky zajištění rovnováhy mezi produkcí a vlivem na životní prostředí v dotčeném regionu.
3. Při získání prémie ztrácí producent právo na opětovnou výsadbu pro plochu, na kterou byla poskytnuta prémie.
4. Výši prémie na hektar stanovuje členský stát na základě:
a) zemědělského výnosu nebo produkční kapacity podniku,
b) metody produkce,
c) plochy, na kterou má být prémie poskytnuta, ve vztahu k ploše podniku,
d) druhu vyráběného vína a
e) existenci smíšeného pěstitelství.
5. Výše prémie nesmí překročit částku, která bude stanovena.
Článek 9
Prémie se neposkytují na
a) obhospodařované plochy vinic, na kterých během období, jež bude stanoveno, nejvýše však deset hospodářských let, dojde k porušení předpisů Společenství nebo vnitrostátních předpisů týkajících se výsadby;
b) plochy vinic, které již nejsou obdělávány;
c) plochy vinic, které byly osázeny během období, jež bude stanoveno, nejvýše však během deset hospodářských let;
d) plochy vinic, na které během období, jež bude stanoveno, nejvýše však deseti let, byly získány příspěvky na jejich restrukturalizaci a přeměnu.
Článek 10
Prováděcí pravidla k této kapitole se stanoví postupem podle článku 75.
Mohou zahrnovat zejména:
a) termíny pro podání žádosti a provedení klučení;
b) podmínky pro poskytnutí plateb;
c) horní mez výše prémie podle čl. 8 odst. 5;
d) úvahy o vlivu na životní prostředí a
e) stanovení období podle článku 9.
KAPITOLA III
RESTRUKTURALIZACE A PŘEMĚNA VINIC
Článek 11
1. Zavádí se režim restrukturalizace a přeměny vinic.
2. Cílem tohoto režimu je přizpůsobení produkce poptávce na trhu.
3. Tento režim zahrnuje jedno nebo více z následujících opatření:
a) přeměnu odrůdové skladby, rovněž prostřednictvím přeštěpování;
b) změnu osázení vinic;
c) zlepšení technik obhospodařování vinic tak, aby odpovídaly cílům tohoto režimu.
Nevztahuje se na běžnou obnovu starých vysloužilých vinic.
4. Tento režim může být uplatňován pouze v těch oblastech členského státu, pro které členský stát zpracoval přehled produkčního potenciálu podle článku 16.
Článek 12
Za vytvoření plánů restrukturalizace a přeměny vinic a případně za jejich schvalování odpovídají členské státy. Tyto plány musí být v souladu s ustanoveními této kapitoly a s pravidly stanovenými k jejímu provádění.
Článek 13
1. Podpora na restrukturalizaci a přeměnu vinic může být poskytnuta pouze na základě plánu vytvořeného a popřípadě schváleného členským státem. Podpora se poskytuje formou:
a) náhrady producentům za ztrátu příjmů, která souvisí s prováděním plánu a
b) příspěvku na náklady restrukturalizace a přeměny vinic.
2. Náhradu producentům za ztrátu příjmů lze poskytnou formou:
a) povolení souběžné existence staré a nové vinice během pevně stanoveného období ve výši nejvýše 3 let, aniž jsou dotčena ustanovení kapitoly I této hlavy, nebo
b) finanční náhrady z rozpočtu Společenství.
3. Příspěvek Společenství na náklady restrukturalizace a přeměny vinic nesmí přesáhnout 50 % těchto nákladů. V regionech zařazených jako regiony, na něž se vztahuje cíl 1 podle nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech [52], však může být poskytnut příspěvek Společenství až do výše 75 %. Aniž je dotčen čl. 14 odst. 4, nesmí ani v jednom z uvedených případů členské státy poskytnout žádný příspěvek na náklady.
Článek 14
1. Komise každoročně předběžně přidělí prostředky členským státům na základě objektivních kritérií s přihlédnutím k jednotlivým situacím a potřebám, jakož i na základě úsilí, jež má být vynaloženo k dosažení cílů tohoto režimu.
2. Předběžné přidělení prostředků se přizpůsobí na základě skutečných výdajů a přezkoumaných prognóz výdajů předložených členskými státy, přičemž se přihlíží k cílům tohoto režimu a dostupným prostředkům.
3. Rozdělení prostředků mezi členské státy náležitě zohledňuje podíl plochy vinic členských států na celkové ploše vinic Společenství.
4. Jsou-li některému členskému státu přiděleny prostředky na určitý počet hektarů, může je použít pro větší počet hektarů, než na jaký byly přiděleny. Přitom může tento členský stát použít státní prostředky k tomu, aby zvedl sníženou částku na hektar až do výše původní horní meze na hektar poskytované Společenstvím.
Článek 15
Prováděcí pravidla k této kapitole se stanoví postupem podle článku 75.
Mohou zahrnovat zejména:
a) minimální rozlohu dotčených vinic;
b) ustanovení o využití práv na opětovnou výsadbu v rámci provádění plánů;
c) ustanovení proti nárůstu produkčního potenciálu v důsledku provádění této kapitoly;
d) nejvyšší podpůrné částky na hektar.
KAPITOLA IV
INFORMACE A OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 16
1. Přehled produkčního potenciálu obsahuje údaje o:
a) plochách, které jsou na území členského státu osázeny révou, která je podle čl. 19 odst. 1 zatříděna jako moštová odrůda révy;
b) dotčených odrůdách;
c) celkovém stavu stávajících práv na výsadbu;
d) všech vnitrostátních nebo regionálních právních předpisech přijatých při provádění této hlavy.
2. Členský stát může stanovit, že přehled může být sestaven na regionální bázi. V takovém případě však musí být všechny regionální přehledy sestaveny do 31. prosince 2001. V souladu s tímto nařízením nebrání skutečnost, že se sestavení přehledu v některém regionu zpozdí, použití této hlavy v jiných regionech dotyčného členského státu.
Článek 17
1. Komise může posuzovat:
a) produkci v odvětví vína;
b) rozsah průmyslového využití produktů z révy;
c) vývoj spotřeby vína a jiných produktů odvětví vína v nezměněném stavu;
d) ostatní aspekty, jejichž znalost je potřebná pro řízení trhu nebo režimu přizpůsobení nabídky.
2. Pro posouzení může Komise využít externích odborníků.
3. Komise poskytne finanční prostředky na nezávislou studii o používání interspecifických odrůd révy. Na základě této studie předloží do 31. prosince 2003 Evropskému parlamentu a Radě zprávu doplněnou případně o návrhy.
Článek 18
1. Producenti moštových hroznů, jakož i producenti moštu a vína podávají každoročně prohlášení o množství produktů z poslední sklizně. Členské státy mohou požadovat i od obchodníků s moštovými hrozny, že každoročně podají prohlášení o množství z poslední sklizně, které bylo uvedeno na trh.
2. Producenti hroznového moštu a vína, jakož i obchodníci s výjimkou maloobchodníků podávají každoročně prohlášení o svých zásobách moštu a vína, ať už tyto zásoby pocházejí ze sklizně běžného roku, nebo z dřívějších sklizní. Mošty a vína dovezená z třetích zemí se vykazují samostatně.
Článek 19
1. Členské státy zatřídí odrůdy révy určené k výrobě vína. Zatříděné odrůdy révy musí náležet k druhu Vitis vinifera nebo pocházet z křížení tohoto druhu s jinými druhy rodu Vitis. Zatříděny nesmějí být tyto odrůdy révy:
- Noah (zvaný rovněž Charvát, Noe),
- Othello,
- Isabelle,
- Jacquez,
- Clinton,
- Herbémont.
2. Ve svém zatřídění označí členské státy odrůdy révy, které jsou na jejich území vhodné k výrobě jakostních vín s. o. Tyto odrůdy musí náležet k druhu Vitis vinifera.
3. Na území Společenství mohou být vysazovány, opětovně vysazovány nebo štěpovány pro účely výroby vína pouze zatříděné odrůdy révy. Toto omezení se nevztahuje na odrůdy révy, které jsou určeny pro vědecké výzkumné a pokusné účely.
4. Plochy, které jsou osázeny nezatříděnými odrůdami révy, musí být vyklučeny s výjimkou případů, kdy produkce z těchto ploch je určena výhradně ke spotřebě rodiny vinaře. Členské státy přijmou potřebná opatření k dohledu nad uvedenou výjimkou.
5. Jsou-li odrůdy vymazány ze zatřídění, musí být dotčené plochy do 15 let od výmazu vyklučeny.
Článek 20
Pravidla pro registr vinic Společenství jsou stanovena v nařízení (EHS) č. 2392/86.
Článek 21
Kapitoly I a II této hlavy se nepoužijí v členských státech, ve kterých výroba vína za hospodářský rok činí nejvýše 25000 hektolitrů. Základem výpočtu pro tuto výrobu je průměrná výroba uplynulých pěti hospodářských let.
Článek 22
Členské státy mohou vydat přísnější vnitrostátní předpisy pro novou nebo opětovnou výsadbu révy nebo pro přeštěpování. Mohou vyžadovat, aby žádosti nebo informace stanovené v této hlavě byly doplněny dalšími údaji potřebnými pro kontrolu vývoje produkčního potenciálu.
Článek 23
1. Prováděcí pravidla k této kapitole se stanoví postupem podle článku 75.
Mohou upravit zejména:
a) formu a míru podrobnosti údajů požadovaných pro přehled podle článku 16;
b) správu zatřiďování odrůd révy podle článku 19;
c) využití produktů z odrůd, které nejsou zapsány v tomto zatřídění.
2. Předpisy o průvodních dokladech pro révový vegetativní množitelský materiál a odpovídající prováděcí pravidla, včetně předpisů o kontrole, mohou být stanovena postupem podle článku 75.
3. Nařízení (EHS) č. 2392/86 může být pozměněno nebo zrušeno postupem podle článku 75.
4. Postupem podle článku 75 bude rozhodnuto, zda některý členský stát vytvoří přehled podle článku 16 nebo případně zda bude dotyčné rozhodnutí zrušeno, jestliže například členský stát přehled neaktualizoval.
HLAVA III
MECHANISMY TRHU
KAPITOLA I
PODPORA SOUKROMÉHO SKLADOVÁNÍ
Článek 24
1. Producentům se poskytne podpora soukromého skladování:
a) stolního vína,
b) hroznového moštu, zahuštěného hroznového moštu a rektifikovaného moštového koncentrátu.
2. Podpora se poskytne jedině tehdy, pokud bude v době od 16. prosince až do 15. února následujícího roku a za podmínek, jež budou stanoveny, uzavřena s intervenční agenturou dlouhodobá smlouva o skladování.
3. Doba trvání dlouhodobých smluv o skladování končí
a) pro stolní víno nejdříve 1. září po datu uzavření smlouvy, pro hroznový mošt, zahuštěný hroznový mošt a rektifikovaný moštový koncentrát nejdříve 1. srpna po datu uzavření smlouvy a
b) nejpozději 30. listopadu po datu uzavření smlouvy.
Článek 25
1. Na uzavření smluv o skladování se vztahují podmínky týkající se především jakosti dotčených produktů.
2. Smlouvy o skladování stolního vína musí obsahovat ustanovení, že výplata podpory za celé uskladněné množství nebo jeho část se může zastavit a odpovídající povinnosti producenta mohou skončit, jakmile tržní cena dotčeného druhu stolního vína překročí práh, který bude stanoven.
3. Částka podpory na soukromé skladování může pokrýt pouze technické náklady spojené se skladováním a úroky; tyto náklady i úroky se stanoví paušálně.
4. U zahuštěného hroznového moštu se může na výši této podpory použít koeficient odpovídající jeho hustotě.
Článek 26
1. Prováděcí pravidla k této kapitole se stanoví postupem podle článku 75.
Mohou zahrnovat zejména:
- stanovení prahu, paušální částky a koeficientu podle článku 25,
- ustanovení, že dlouhodobé smlouvy o skladování stolního vína lze uzavřít pouze pro určité druhy stolního vína,
- ustanovení, že hroznový mošt, pro který byla uzavřena dlouhodobá smlouva o skladování, může být během trvání smlouvy zcela nebo částečně zpracován na zahuštěný hroznový mošt nebo rektifikovaný moštový koncentrát,
- pravidla pro používání ustanovení o zastavení platby podpor podle čl. 25 odst. 2,
- ustanovení, že hroznový mošt a zahuštěný hroznový mošt k výrobě hroznové šťávy nemohou být předmětem dlouhodobých smluv o skladování,
- skutečnou dobu trvání smlouvy.
2. Postupem podle článku 75 může být stanoveno, že
- režim podpor soukromého skladování nelze uplatňovat, jestliže vývoj trhu ukáže, že tento režim je neopodstatněný, a
- možnost uzavírání dalších dlouhodobých smluv o skladování lze kdykoli pozastavit, jestliže je to opodstatněno vývojem trhu a zejména rozsahem již uzavřených smluv.
KAPITOLA II
DESTILACE
Článek 27
1. Úplné vylisování rozdrcených nebo nerozdrcených vinných hroznů a lisování vinných kalů se zakazuje. Obnovené kvašení matolin pro jiné účely než destilaci se zakazuje.
2. Filtrace a odstředění vinných kalů se nepovažují za lisování, pokud
a) získané produkty mají řádnou a uspokojivou obchodní jakost a
b) takto zpracované vinné kaly nejsou dále převáděny do suchého stavu.
3. S výjimkou osob a seskupení uvedených v odstavci 7 musí každá fyzická či právnická osoba nebo seskupení osob, které prováděly vinifikaci, nechat destilovat všechny vedlejší produkty vinifikace.
4. Množství alkoholu ve vedlejších produktech musí dosahovat nejméně 10 % objemových alkoholu obsaženého v získaném vínu, jestliže víno bylo získáno přímou vinifikací hroznů. S výjimkou odchylek v technicky opodstatněných případech nesmí toto množství činit méně než 5 %, jestliže víno bylo získáno vinifikací hroznového moštu, částečně zkvašeného hroznového moštu nebo mladého vína v procesu kvašení. Nebude-li dosaženo této procentní sazby, musí osoba povinná destilací dodat odpovídající množství vína ze své vlastní produkce, aby se dosáhlo uvedené procentní sazby.
Pro skupiny producentů, jež budou určeny, pro určité produkční regiony, jakož i pro vína podléhající destilaci podle článku 28 mohou být učiněny odchylky od odstavce 3 a od prvního pododstavce.
5. Povinnost dodávky podle odstavce 3 může být splněna dodáním vína octárně.
6. S výjimkou osob a seskupení uvedených v odstavci 7 musí každá fyzická nebo právnická osoba či jejich seskupení disponující vedlejšími produkty, které vznikly při jiném zpracování hroznů než vinifikaci, dodávat tyto produkty k destilaci.
7. Každá fyzická nebo právnická osoba či jejich seskupení, která zpracovává hrozny sklizené ve vinařské zóně A nebo v německé části vinařské zóny B nebo zpracovává hrozny sklizené v Rakousku, musí pod kontrolou a za podmínek, jež budou stanoveny, odstranit vedlejší produkty vznikající při tomto zpracování.
8. Každá osoba nebo seskupení podléhající povinnostem uvedeným v odstavci 3 nebo v odstavci 6 mohou tyto povinnosti splnit stažením vedlejších produktů vinifikace pod kontrolou a za podmínek, jež budou stanoveny.
9. Nákupní cena matolin, vinných kalů a vína dodaných podle tohoto článku k destilaci činí 0,995 eura za % objemové a hektolitr.
10. Cena, kterou má zaplatit palírna, nemůže být nižší než nákupní cena.
11. Palírna může
a) získat podporu pro produkt k destilaci, jestliže destilací získaný produkt vykazuje nejméně 52 % objemových alkoholu nebo
b) destilací získaný produkt dodat intervenční agentuře, pokud vykazuje nejméně 92 % objemových alkoholu.
Je-li víno již před dodáním do palírny zpracováno na alkoholizované víno, je výrobci alkoholizovaného vína vyplacena podpora podle písmene a) a produkt destilace nelze dodat intervenční agentuře.
12. Může být rozhodnuto, že dodávku intervenční agentuře lze nahradit dodávkou hospodářskému subjektu, který předložil nabídku v rámci prodejů uspořádaných pro odbyt produktů destilace a jehož nabídka byla přijata v rámci postupu podle čl. 31 odst. 1.
13. Odstavce 1 až 12 se nevztahují na hroznovou šťávu a zahuštěnou hroznovou šťávu ani na hroznový mošt a zahuštěný hroznový mošt určený k výrobě hroznové šťávy.
Článek 28
1. Víno z hroznů odrůd, které jsou zatříděny pro stejnou správní jednotku jako odrůdy moštové i jako odrůdy k jiným účelům, se musí před termínem, jež bude stanoven, destilovat, pokud překračuje běžně vinifikované množství a není v daném hospodářském roce vyvezeno. Není-li stanoveno jinak, lze jej dodávat pouze do palíren.
2. Pro stanovení běžně vinifikovaného množství se přihlíží zejména
a) k množství vinifikovanému v průběhu referenčního období, jež bude stanoveno, a
b) k množství vína vyhrazeného pro tradiční účely užití.
3. Nákupní cena vína dodaného k destilaci podle tohoto článku činí 1,34 eura za % objemové a hektolitr; tato cena může během daného hospodářského roku kolísat, pokud její průměrná výše v tomto hospodářském roce činí 1,34 eura za % objemové a hektolitr.
4. Cena, kterou má zaplatit palírna, nemůže být nižší než nákupní cena.
5. Palírna může
a) získat podporu pro produkt k destilaci, jestliže destilací získaný produkt vykazuje nejméně 52 % objemových alkoholu nebo
b) destilací získaný produkt dodat intervenční agentuře, pokud vykazuje nejméně 92 % objemových alkoholu.
Je-li víno již před dodáním do palírny zpracováno na alkoholizované víno, je výrobci alkoholizovaného vína vyplacena podpora podle písmene a) a produkt destilace nelze dodat intervenční agentuře.
6. Může být rozhodnuto, že dodávku intervenční agentuře lze nahradit dodávkou hospodářskému subjektu, který předložil nabídku v rámci prodejů uspořádaných pro odbyt produktů destilace a jehož nabídka byla přijata v rámci postupu podle čl. 31 odst. 1.
7. Tento článek se použije bez ohledu na čl. 1 odst. 2.
Článek 29
1. Společenství může podporovat destilaci stolního vína a vína vhodného k získávání stolního vína, aby podpořilo trh s vínem a průběžné zásobení té části odvětví konzumního alkoholu produkty destilace vína, ve které se tento alkohol tradičně používá.
2. Podpora spočívá v poskytnutí hlavní a vedlejší podpory palírně.
3. Hlavní podpora se poskytuje na základě destilovaného množství stolního vína a vína vhodného k získávání stolního vína.
4. Hlavní podpora se poskytuje na základě smlouvy uzavřené mezi palírnou a producentem vína. Stanoví se minimální cena, kterou musí palírny zaplatit producentovi; tato cena může během daného hospodářského roku kolísat, pokud její průměrná výše v tomto hospodářském roce činí 2,488 eura za % objemové a hektolitr.
5. Výše hlavní podpory zohledňuje tyto podmínky:
a) průměrná minimální cena hrazená palírnami producentům vína musí během daného hospodářského roku odpovídat částce uvedené v odstavci 4;
b) musí být i nadále a za soutěžní ceny zásobováni tradiční odběratelé odvětví konzumního alkoholu.
6. Vedlejší podpora se poskytuje ve formě platby k pokrytí přiměřených nákladů na skladování vzniklých destilátů. Je určena ke zjednodušení uplatňování režimu hlavní podpory.
Článek 30
1. V případě výjimečného narušení trhu následkem značných přebytků nebo problémů s jakostí může být přijato opatření pro nouzovou destilaci.
2. Účelem tohoto opatření je:
a) odstranění specifických přebytků a
b) zajištění průběžného zásobování od jedné sklizně ke druhé.
3. Toto opatření je pro producenty dobrovolné.
4. Toto opatření může být omezeno na některé druhy vína nebo pěstitelské oblasti. Pro jakostní víno s. o. lze toto opatření uplatňovat pouze na žádost dotčeného členského státu.
5. Jedním z kritérií, která by mohla být určující pro zavedení tohoto opatření, je prokazatelné zhoršení tržní ceny v určité době pro některý druh vína nebo pro víno určité pěstitelské oblasti.
6. Jestliže Společenství uplatňovalo toto opatření ve třech po sobě následujících letech pro některý druh vína (v určité oblasti), předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o této trvající krizi a případně předloží odpovídající návrhy.
Článek 31
1. Alkohol převzatý intervenční agenturou bude odprodán buď prostřednictvím veřejné dražby, nebo v nabídkovém řízení. Při odbytu tohoto alkoholu zamezí úřady v nejvyšší možné míře případné újmě při prodeji alkoholu, který je tradičně závislý na existenci tohoto trhu. Tento alkohol nesmí proniknout do odvětví konzumního alkoholu.
2. Lze však rozhodnout od odprodeji tohoto alkoholu do uvedeného odvětví, pokud zásobování části odvětví, ve kterém je užití alkoholu vinného původu předepsáno, není zajištěno na základě článků 27, 28 a 29.
Článek 32
1. Pro víno od producentů, kteří zvýšili jeho obsah alkoholu přidáním sacharosy nebo moštu a získali na to podporu podle článku 34, se snižuje pro každou destilaci s výjimkou destilace podle článku 27 stanovená nákupní cena uvnitř každé oblasti pěstování révy o stejnou paušální částku, která bude vypočtena podle výše podpory uvedené v článku 34 a podle stanoveného zvýšení obsahu alkoholu pro danou oblast pěstování révy.
2. Na žádost dotčeného producenta se snížení provádí jenom u množství, u kterého byl zvýšen obsah alkoholu podle odstavce 1.
Článek 33
1. Prováděcí pravidla k této kapitole se stanoví postupem podle článku 75.
Mohou upravit zejména:
a) odchylky uvedené v této kapitole;
b) podmínky podle článků 27 a 28, za kterých se provádí destilace, zjišťování obsahu alkoholu ve vínu, podmínky, za kterých se produkty dodávají intervenčním agenturám, a nákupní ceny produktů destilace, které mohou být převzaty intervenčními agenturami, nebo kritéria stanovení těchto cen;
c) minimální normy pro matoliny a vinné kaly;
d) podmínky, za kterých může být provedeno odstranění pod kontrolou uvedené v čl. 27 odst. 7;
e) běžně vinifikované množství podle čl. 28 odst. 2;
f) pravidla pro uplatňování opatření uvedeného v článku 30, včetně produktů, na něž se vztahuje, jakož i odbyt produktů destilace, zejména za účelem zabránění narušení trhu s alkoholem a lihovinami;
g) možnost přizpůsobení nákupní ceny uvedené v čl. 28 odst. 3 a
h) stanovení minimální ceny podle čl. 29 odst. 4.
2. Výše podpor uvedených v článcích 27 a 28 určených k zajištění odbytu získaných produktů, výše podpor uvedených v článku 29, pravidla vymezující okolnosti, jež by mohly způsobit uplatnění opatření uvedeného v článku 30, jakož i rozsah a forma finanční podpory Společenství pro tato opatření se stanoví postupem podle článku 75.
KAPITOLA III
PODPORY PRO SPECIFICKÉ VYUŽITÍ
Článek 34
1. Zavádí se podpora pro použití
a) zahuštěného hroznového moštu a
b) rektifikovaného moštového koncentrátu
vyrobených ve Společenství, pokud budou užity ke zvýšení obsahu alkoholu vinařských produktů, pro které je takové zvýšení podle tohoto nařízení povoleno.
2. Poskytování podpory může být vyhrazeno pro produkty získané ve vinařské zóně C III, jestliže by bez tohoto opatření nebylo možné zachovat současný obchod s hroznovým moštem a vínem pro scelování.
3. Výše podpory se stanoví v eurech za procento objemové možného obsahu alkoholu a za hektolitr zahuštěného hroznového moštu nebo rektifikovaného moštového koncentrátu s přihlédnutím k rozdílům mezi náklady na obohacování prostřednictvím uvedených produktů a náklady na obohacování prostřednictvím sacharosy.
Článek 35
1. Zavádí se podpora pro použití
a) hroznového moštu a zahuštěného hroznového moštu vyrobených ve Společenství za účelem výroby hroznové šťávy nebo jiných poživatelných produktů z hroznové šťávy;
b) hroznového moštu a zahuštěného hroznového moštu vyrobených ve vinařské zóně C III určených ve Spojeném království a Irsku k výrobě produktů kódu KN 220600, pro které mohou dotyčné členské státy v souladu s přílohou VII částí C bodem 2 povolit užití složeného výrazu obsahujícího slovo "víno";
c) zahuštěného hroznového moštu vyrobeného ve Společenství jako hlavní složky sortimentu zboží, které ve Spojeném království a Irsku bude uváděno do oběhu s výslovným návodem, jak z něj spotřebitel připraví nápoj napodobující víno (home-made wine).
2. Ukáže-li se, že zeměpisné omezení výroby hroznového moštu a zahuštěného hroznového moštu podle odst. 1 písm. b) vede k narušení hospodářské soutěže, může být odchylně od odst. 1 písm. b) rozhodnuto, že podpora bude poskytnuta i pro hroznový mošt a zahuštěný hroznový mošt, který byl vyroben v jiných oblastech Společenství než ve vinařské zóně C III.
3. Podpory uvedené v odstavci 1 se poskytují výhradně pro užití produktů, které byly získány z odrůd révy zatříděných výhradně jako moštové odrůdy nebo zatříděných jako moštové odrůdy a současně jako odrůdy pro jiné účely; mohou být rovněž poskytnuty na hrozny z těchto odrůd pocházející ze Společenství.
4. Výše podpor se stanoví tak, aby náklady na zásobování hroznovým moštem a zahuštěným hroznovým moštem pocházejícím ze Společenství byly na úrovni, která zajistí udržení jejich tradičních odbytových možností.
5. Část podpory uvedené v odst. 1 písm. a), která bude stanovena později, je určena na propagační kampaň na podporu spotřeby hroznové šťávy. Za účelem organizace této kampaně může být podpora stanovena na větší výši, než je výše vyplývající z použití odstavce 4.
Článek 36
Prováděcí pravidla k této kapitole se stanoví postupem podle článku 75.
Mohou upravit zejména:
a) podmínky pro poskytnutí podpory podle čl. 34 odst. 1;
b) opatření nezbytná k zajištění kontroly použití produktů podle čl. 35 odst. 1;
c) výši podpory podle článků 34 a 35, která se stanoví před začátkem každého hospodářského roku;
d) rozhodnutí podle čl. 35 odst. 2.
KAPITOLA IV
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 37
Producenti, na které se vztahují povinnosti podle článků 27 a 28, mohou využívat intervenční opatření podle této hlavy pouze tehdy, když uvedené povinnosti splnili během období, jež bude stanoveno. Toto období a prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 75.
Článek 38
1. Pokud jsou na trhu s vínem Společenství zjištěny příliš vysoké ceny některého druhu vína a je pravděpodobné, že tato situace bude pokračovat, a je-li tím trh narušen, může Komise přijmout nezbytná opatření.
2. Pokud trh se stolním vínem vyžaduje podporu, mohou být pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. b), s výjimkou stolního vína, přijata intervenční opatření postupem podle článku 75.
HLAVA IV
SESKUPENÍ PRODUCENTŮ A ODVĚTVOVÉ ORGANIZACE
KAPITOLA I
SESKUPENÍ PRODUCENTŮ
Článek 39
1. Pro účely tohoto nařízení se "seskupením producentů" rozumí právnická osoba, která
a) byla založena z podnětu producentů produktů, na něž se vztahuje toto nařízení;
b) pro své členy sleduje zejména tyto cíle:
i) zajištění plánování produkce a jejího přizpůsobení podle poptávky, zejména množstvím a jakostí;
ii) podpora soustředění nabídky a uvádění jejich produktů na trh;
iii) omezování produkčních nákladů a regulace produkčních cen;
iv) podpora ekologicky vhodných pěstitelských metod, technik produkce a technik nakládání s odpady, zvláště za účelem ochrany jakosti vod, půdy a krajiny, jakož i k udržení nebo podpoře biodiverzity.
2. Seskupení producentů uznaná v rámci tohoto nařízení musí mít možnost uložit přiměřené sankce svým členům v případě porušení závazků vyplývajících ze stanov.
3. Členské státy mohou jako seskupení producentů ve smyslu tohoto nařízení uznat ta seskupení, která o to požádají, pokud:
a) splňují požadavky uvedené v odstavcích 1 a 2 a za tím účelem mimo jiné prokážou, že sdružují alespoň minimální počet členů a disponují minimálním množstvím produktů, které lze uvést na trh;
b) skýtají dostatečnou záruku, pokud jde o uskutečňování, trvání a efektivnost své činnosti;
c) účinně připraví své členy k přijetí technické pomoci nezbytné pro využití ekologicky zaměřených pěstitelských metod.
Článek 40
1. Členské státy
a) rozhodnou o uznání seskupení producentů během tří měsíců od obdržení žádosti se všemi potřebnými údaji;
b) provádějí pravidelné kontroly, aby zjistily, zda seskupení producentů trvale plní předpoklady pro uznání, při jejich neplnění uplatní sankce vůči tomuto seskupení a v případě nutnosti rozhodnou o odejmutí uznání;
c) sdělí Komisi do dvou měsíců každé rozhodnutí o poskytnutí nebo odejmutí uznání.
2. Komise se prostřednictvím kontroly přesvědčí o dodržování článku 39 a odst. 1 písm. b) tohoto článku a případně na jejím základě požádá členský stát o odejmutí poskytnutého uznání.
KAPITOLA II
ODVĚTVOVÉ ORGANIZACE
Článek 41
1. Za účelem zlepšení fungování trhu s jakostními víny s. o. a stolními víny se zeměpisným označením mohou producentské členské státy, zejména při provádění rozhodnutí odvětvových organizací, stanovit pravidla pro uvádění na trh, aby byla řízena nabídka během prvního uvedení na trh, jestliže tato pravidla se vztahují na zadržení produktů v rezervě a/nebo stupňovité uvádění produktů na trh, s vyloučením všech ostatních jednání ve vzájemné shodě, například těchto:
- stanovení ceny, a to i orientační nebo prostřednictvím doporučení,
- zadržení příliš vysokého procentního podílu roční sklizně, která je běžně dostupná, a obecně každé neobvyklé opatření ke zúžení nabídky,
- odepření vydání státních potvrzení nebo potvrzení Společenství pro uvádění vinařských produktů do oběhu a na trh, pokud je toto uvádění na trh slučitelné s výše uvedenými pravidly.
2. Pravidla uvedená v odstavci 1 jsou dávána hospodářským subjektům na vědomí v plném znění prostřednictvím zveřejnění v úředním tisku dotčeného členského státu.
3. Členské státy, které využijí možnost uvedenou v odstavci 1, předají každoročně Komisi zprávu o přijatých rozhodnutích v předcházejícím roce. Komise ověří, zda jsou v souladu s právem Společenství, především s ustanoveními o volném pohybu zboží (články 28 až 31 Smlouvy), o hospodářské soutěži (články 81 až 86 Smlouvy) a se zásadou zákazu diskriminace (čl. 34 odst. 3 Smlouvy).
4. Organizace ve smyslu odstavce 1 provádí v jednom nebo několika regionech Společenství některá z následujících opatření, přičemž přihlíží k zájmům spotřebitelů:
i) zlepšení znalosti a průhlednosti produkce a trhu;
ii) přispění k lepší koordinaci uvádění produktů na trh, zvláště prostřednictvím průzkumů a studií trhu;
iii) vypracování smluvních vzorů slučitelných s právem Společenství;
iv) větší míra využívání produkčního potenciálu;
v) informace a průzkumy trhu za účelem zaměření produkce na produkty, které lépe odpovídají potřebám trhu, jakož i chuti a očekávání spotřebitele, především pokud jde o jakost a šetrnost k životnímu prostředí;
vi) vývoj postupů k omezení spotřeby přípravků na ochranu rostlin a jiných používaných látek a k zajištění jakosti produktů stejně jako ochrany půdy a vod;
vii) vývoj postupů a nástrojů ke zlepšení jakosti produktů ve všech etapách produkce, vinifikace a uvádění na trh;
viii) využívání možností a ochrana ekologického zemědělství, jakož i označení původu, značky jakosti a zeměpisných označení;
ix) podpora zejména integrované produkce nebo jiných ekologicky zaměřených metod produkce.
HLAVA V
ENOLOGICKÉ POSTUPY A OŠETŘOVÁNÍ, POPIS, OZNAČOVÁNÍ, OBCHODNÍ ÚPRAVA A OCHRANA
KAPITOLA I
POVOLENÉ POSTUPY A OŠETŘENÍ
Článek 42
1. Stanoví se enologické postupy a ošetření povolené ve Společenství pro výrobu produktů, na něž se vztahuje toto nařízení, s výjimkou hroznové šťávy, zahuštěné hroznové šťávy, jakož i hroznového moštu a zahuštěného hroznového moštu určeného pro výrobu hroznové šťávy.
2. Povolené enologické postupy a ošetření mohou být užity pouze k řádné vinifikaci, uchovávání nebo k řádnému vývoji produktu.
3. Povolené enologické postupy a ošetření vylučují přidání vody, kromě případů, kdy existuje zvláštní technická potřeba, jakož i přidání alkoholu, s výjimkou hroznového moštu z čerstvých vinných hroznů, jehož kvašení bylo zastaveno přidáním alkoholu, likérového vína, šumivého vína, alkoholizovaného vína a, za podmínek, které budou stanoveny, perlivého vína.
4. Členské státy mohou u enologických postupů a ošetření uplatňovat přísnější podmínky, aby zajistily zachování podstatných charakteristických znaků jakostního vína s. o., stolního vína se zeměpisným označením vyráběného na jejich území, jakož i šumivého a likérového vína. V takovém případě sdělí tyto podmínky Komisi, která o nich uvědomí ostatní členské státy.
5. Není-li stanoveno jinak, pouze hrozny odrůd zatříděných podle článku 19 jako moštové odrůdy a z nich získané produkty mohou být ve Společenství použity k výrobě těchto produktů:
a) hroznového moštu, jehož kvašení bylo zastaveno přidáním alkoholu,
b) zahuštěného hroznového moštu,
c) rektifikovaného moštového koncentrátu,
d) vína vhodného k získávání stolního vína,
e) stolního vína,
f) jakostního vína s. o.,
g) likérového vína,
h) částečně zkvašeného hroznového moštu ze zaschlých hroznů,
i) vína z přezrálých hroznů.
6. Scelením vína vhodného k získávání bílého stolního vína nebo bílého stolního vína s vínem vhodným k získávání červeného stolního vína nebo červeným stolním vínem nemůže vzniknout stolní víno.
Toto ustanovení však v některých případech, jež budou stanoveny, nevylučuje scelování podle prvního pododstavce, jestliže výsledný produkt vykazuje vlastnosti červeného stolního vína.
Odchylně od prvního pododstavce je uvedené scelování povoleno do 31. července 2005 v regionech, ve kterých je tento postup tradiční, a to za podmínek, jež budou stanoveny.
Článek 43
1. Povolené enologické postupy a ošetření jsou uvedeny v přílohách IV a V.
2. Zejména:
- povolené enologické postupy a ošetření týkající se obohacování, přikyselování, odkyselování a slazení, jakož i předpisy o obsahu oxidu siřičitého a nejvyšším obsahu těkavých kyselin jsou uvedeny v příloze V částech A až G,
- povolené enologické postupy a ošetření a pravidla pro výrobu šumivého vína a jakostního šumivého vína jsou uvedeny v příloze V částech H a I;
- povolené enologické postupy a ošetření a pravidla pro výrobu likérového vína jsou uvedeny v příloze V části J.
Článek 44
1. U produktů kódů KN 220410, 220421 a 220429 mohou být ve Společenství nabízena nebo dodávána k přímé lidské spotřebě pouze likérová vína, šumivá vína, šumivá vína dosycená oxidem uhličitým, perlivá vína, perlivá vína dosycená oxidem uhličitým, jakostní vína s. o., stolní vína a případně, odchylně od článku 45, vína dovezená v souladu s právem.
2. S výjimkou lahvového vína, u kterého lze prokázat, že se plnění uskutečnilo před 1. zářím 1971, může být jiné víno než jakostní víno s. o. pocházející z odrůd uvedených v čl. 42 odst. 5, avšak neodpovídající definicím podle přílohy I bodů 12 až 18, použito jen pro vlastní spotřebu rodiny vinaře, k výrobě vinného octa nebo k destilaci.
3. V letech s mimořádně nepříznivými povětrnostními podmínkami může být rozhodnuto, že produkty z vinařských zón A a B, které nedosahují minimálního přirozeného obsahu alkoholu stanoveného pro danou vinařskou zónu, mohou být ve Společenství použity k výrobě šumivého vína a šumivého vína dosyceného oxidem uhličitým, jestliže tato vína dosahují alespoň 8,5 % objemových skutečného obsahu alkoholu, nebo k výrobě perlivého vína dosyceného oxidem uhličitým. V takovém případě se může provést obohacování v rámci mezních hodnot stanovených v příloze V části D bodu 5.
4. Aniž jsou dotčena přísnější ustanovení, které členské státy mohou uplatňovat na svém území pro výrobu produktů, které nespadají pod kódy KN 220410, 220421 a 220429, může být hroznový mošt z čerstvých vinných hroznů, jehož kvašení bylo zastaveno přidáním alkoholu, použit pouze k výrobě těchto produktů.
5. Hroznová šťáva a zahuštěná hroznová šťáva pocházející ze Společenství nesmí být vinifikována, ani do vína přidávána. Tyto produkty podléhají kontrole týkající se jejich užití. Uvedení těchto produktů do alkoholového kvašení je na území Společenství zakázáno.
6. Odstavce 4 a 5 se nevztahují na produkty určené ve Spojeném království a Irsku k výrobě produktů kódů KN 220600, pro které mohou členské státy v souladu s přílohou VII částí C bodem 2 povolit užití složeného výrazu obsahujícího slovo "víno".
7. Vína vhodná k získávání stolního vína, která nedosahují minimálního skutečného obsahu alkoholu stolního vína, mohou být uvedena do oběhu pouze za účelem výroby šumivého vína, pro potřeby octáren a palíren nebo k jiným průmyslovým účelům. Obohacování těchto vín a jejich scelování se stolním vínem za účelem zvýšení skutečného obsahu alkoholu na úroveň předepsanou pro stolní víno může být provedeno pouze v zařízení výrobce vína nebo na jeho účet.
8. Z vinných kalů a matolin nesmí být vyráběno víno ani jakýkoliv nápoj k přímé lidské spotřebě s výjimkou alkoholu, vínovice nebo matolinového vína.
9. Matolinové víno může být - jestliže je jeho výroba povolena daným členským státem - použito jen k destilaci nebo pro vlastní spotřebu rodiny vinaře.
10. Alkoholizované víno může být použito pouze k destilaci.
11. Částečně zkvašený hroznový mošt ze zaschlých hroznů může být uveden do oběhu jen za účelem výroby likérového vína, a to pouze ve vinařských oblastech, ve kterých toto užití bylo tradičně používáno před 1. lednem 1985, a pro výrobu vína z přezrálých hroznů.
12. Čerstvé vinné hrozny, hroznový mošt, částečně zkvašený hroznový mošt, zahuštěný hroznový mošt, rektifikovaný moštový koncentrát, hroznový mošt, jehož kvašení bylo zastaveno přidáním alkoholu, hroznová šťáva a zahuštěná hroznová šťáva, které pocházejí ze třetích zemí, nesmějí být na území Společenství zpracovávány na víno ani přidávány do vína.
13. Uvedení produktů uvedených v odstavci 12 do alkoholového kvašení je na území Společenství zakázáno. Toto ustanovení se nevztahuje na produkty určené ve Spojeném království a Irsku k výrobě produktů kódu KN 220600, pro které mohou členské státy v souladu s přílohou VII částí C bodem 2 povolit užití složeného výrazu obsahujícího slovo "víno".
14. Scelování vína pocházejícího z třetích zemí s vínem ze Společenství, jakož i scelování vín pocházejících z jednotlivých třetích zemí na zeměpisném území Společenství je zakázáno.
15. Rada může v souladu s mezinárodními závazky Společenství rozhodnout o odchylkách od odstavce 12, odstavce 13 první věty a odstavce 14.
Článek 45
1. Není-li stanoveno jinak, nemohou být nabízeny nebo dodávány k přímé lidské spotřebě tyto produkty:
a) dovezené nebo nedovezené produkty kódů KN 220410, 220421, 220429 a 22043010, které byly vyrobeny za použití enologických postupů, které nejsou povoleny právními předpisy Společenství nebo - pokud je to umožněno - předpisy vnitrostátními;
b) produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. a), b) a c), které nemají řádnou a uspokojivou obchodní jakost;
c) produkty uvedené v čl. 1 odst. 2, které neodpovídají definicím podle přílohy I.
2. Odchylky uvedené v odstavci 1 pro dovezené produkty se stanoví postupem podle článku 133 Smlouvy.
Článek 46
1. Prováděcí pravidla k této kapitole a k přílohám IV a V se stanoví postupem podle článku 75.
Upravují zejména:
a) ve vztahu k příloze V části A přechodná ustanovení pro vína vyrobená před 1. zářím 1986 a změny seznamů vín v bodě 2;
b) ve vztahu k příloze IV a V mezní hodnoty a určité podmínky k užití enologických postupů a ošetřování uvedených v těchto přílohách, kromě mezních hodnot a podmínek již stanovených v těchto přílohách;
c) rozhodnutí, výjimky, odchylky, podmínky a seznamy uvedené v této kapitole a příloze V;
d) používání přílohy V částí C až G na produkty, které nebyly sklizeny v oblastech Společenství náležejících k vinařským zónám podle přílohy III;
e) ve vztahu k příloze V části J seznamy podle bodu 2 písm. b) a bodu 6, odchylky podle bodu 4 písm. b), jakož i postupy pro prohlášení a evidenci podle bodu 6.
2. Postupem podle článku 75 se stanoví tato pravidla:
a) pravidla pro srovnání určitých enologických postupů a ošetřování používaných ve třetích zemích s postupy a ošetřováním podle čl. 43 odst. 1 a přílohy IV;
b) předpisy pro míchání a scelování hroznového moštu a vína;
c) kriteria čistoty a identity pro látky užívané v enologických postupech;
d) správní předpisy k provádění povolených enologických postupů a ošetření; tyto předpisy mohou stanovit, že určité enologické postupy a ošetřování mohou být prováděny pouze pod dohledem osoby uznané členským státem, která disponuje dostatečnými znalostmi, aby zaručila jakost, hygienu a prospěšnost produktu pro zdraví;
e) podmínky držení a oběhu, užití produktů uvedených v článku 45 nebo seznamy produktů, na něž se nevztahují podmínky uvedeného článku, a kriteria umožňující zmírnit nepřiměřenou tvrdost v jednotlivých případech, podmínky, za kterých mohou členské státy povolit držení a oběh, jakož i užití produktů neodpovídajících jiným ustanovením tohoto nařízení než čl. 45 odst. 1 nebo předpisům vydaným při použití tohoto nařízení, a
f) obecná pravidla k používání jinak nepovolených enologických postupů a ošetřování k pokusným účelům.
3. Metody rozboru, podle kterých může být zjišťováno složení produktů, na něž se vztahuje toto nařízení, jakož i pravidla, podle kterých může být zjištěno, zda tyto produkty nebyly podrobeny nepovoleným enologickým postupům, se stanoví postupem podle článku 75.
Stejným postupem se v případě potřeby stanoví mezní hodnoty charakterizující složení používaných látek určitých enologických postupů, jakož i srovnávací tabulky údajů získaných rozborem.
Jestliže však nebudou v rámci Společenství stanoveny žádné metody rozboru nebo pravidla ve smyslu prvního pododstavce ke zjištění a kvantifikaci látek hledaných v daném produktu, použijí se tyto metody:
a) metody rozboru uznané generálním shromážděním Mezinárodního úřadu pro révu a víno (OIV) a zveřejněné z jeho podnětu nebo
b) jestliže se mezi metodami uvedenými pod písmenem a) nenachází žádná vhodná metoda, pak taková metoda rozboru, která odpovídá normám doporučeným Mezinárodní organizací pro standardizaci (ISO), nebo
c) v případě neexistence metod podle písmen a) a b) jedna z níže uvedených metod podle její přesnosti, opakovatelnosti a proveditelnosti:
i) jedna z metod rozboru povolených dotčeným členským státem nebo
ii) v případě nutnosti jakákoliv jiná vhodná metoda rozboru.
Za metody rozboru rovnocenné metodám Společenství uvedeným v prvním pododstavci jsou považovány automatizované metody rozboru používané místo metod rozboru Společenství, pokud bylo postupem podle článku 75 zjištěno, že výsledky jsou z hlediska přesnosti, opakovatelnosti a proveditelnosti přinejmenším rovnocenné s výsledky dosaženými na základě odpovídajících metod rozboru Společenství.
KAPITOLA II
POPIS, OZNAČOVÁNÍ, OBCHODNÍ ÚPRAVA A OCHRANA URČITÝCH PRODUKTŮ
Článek 47
1. Pravidla pro popis, označování a obchodní úpravu některých produktů, na něž se vztahuje toto nařízení, jakož i pravidla pro ochranu určitých označení, údajů a výrazů obsahuje tato kapitola a přílohy VII a VIII. V těchto pravidlech jsou zohledněny zejména tyto cíle:
a) ochrana oprávněných zájmů spotřebitele,
b) ochrana oprávněných zájmů producenta,
c) řádné fungování vnitřního trhu a
d) podpora kvalitní produkce.
2. Pravidla uvedená v odstavci 1 zahrnují zejména ustanovení o
a) povinném používání některých údajů,
b) možném používání některých dalších údajů za určitých podmínek,
c) možném používání dalších údajů, včetně informací, které mohou být užitečné pro spotřebitele,
d) ochraně a kontrole užití některých údajů,
e) používání zeměpisných označení a tradičních výrazů,
f) označování dovezených produktů nebo - jestliže je to tímto nařízením umožněno - produktů zhotovených z dovezených produktů, aby se zaručilo, že spotřebitelé jsou o vlastnostech těchto produktů informováni a že takové produkty nebudou označeny jako produkt Společenství nebo produkt některého členského státu.
3. Pravidla stanovená v odstavci 1 se vztahují na označování tam uvedených produktů:
a) na etiketě,
b) v evidenčních knihách, jakož i v průvodních dokladech a v ostatních dokladech předepsaných předpisy Společenství (dále jen "úřední doklady"), s výjimkou celních dokladů,
c) v obchodních dokladech, a sice zvláště na fakturách a dodacích listech a
d) v reklamě, pokud jsou v tomto nařízení stanovena za tím účelem zvláštní ustanovení.
4. Pravidla stanovená v odstavci 1 se vztahují na obchodní úpravu tam uvedených produktů, pokud jde o:
a) nádoby včetně uzávěrů,
b) etiketu,
c) balení.
5. Pravidla stanovená v odstavci 1 se vztahují na produkty držené za účelem prodeje a na produkty uvedené do oběhu.
Článek 48
Popis a obchodní úprava produktů uvedených v tomto nařízení, jakož i reklamy na tyto produkty nesmí být klamavé a nesmí vést k záměně či uvádět v omyl osoby, pro které jsou určeny, zejména pokud jde o:
- údaje upravené článkem 47; toto ustanovení se vztahuje rovněž na případné užití překladů těchto údajů nebo odkazů na skutečný původ či dodatků jako "druh", "typ", "způsob", "imitace", "známka" nebo podobných,
- vlastnosti produktu jako především druh, složení, obsah alkoholu, barva, původ nebo místo, odkud se dováží, jakost, odrůda révy, ročník nebo objem nádoby,
- totožnost a povaha fyzických nebo právnických osob či jejich seskupení, které se podílejí nebo podílely na zhotovení produktu nebo na jeho prodeji, především stáčírny.
Článek 49
1. Produkty, jejichž označení nebo obchodní úprava neodpovídá tomuto nařízení nebo návazným prováděcím předpisům, nesmí být ve Společenství drženy za účelem prodeje ani uváděny do oběhu.
V případě produktů určených k vývozu mohou však být odchylky od tohoto nařízení:
- členskými státy povoleny, pokud to vyžadují právní předpisy dovážející třetí země,
- stanoveny v prováděcích pravidlech pro případy, na které se nevztahuje první odrážka.
2. Členský stát, na jehož území se nachází produkt, jehož označení či obchodní úprava neodpovídá odstavci 1, přijme potřebná opatření k uložení sankcí za porušení tohoto ustanovení v závislosti na jeho závažnosti.
Členský stát však může povolit, že daný produkt lze ve Společenství držet za účelem prodeje či uvádět do oběhu nebo vyvézt, pokud bude jeho označení nebo obchodní úprava uvedena do souladu s odstavcem 1.
Článek 50
1. Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření umožňující zúčastněným stranám zabránit za podmínek uvedených v článcích 23 a 24 Dohody o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví tomu, aby se ve Společenství užívala zeměpisná označení produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. b) pro produkty, které nepocházejí z místa udaného v zeměpisném označení, a to i v případě, že je uveden rovněž skutečný původ produktu nebo je zeměpisné označení použito v překladu nebo společně s dodatky "druh", "typ", "způsob", "imitace" nebo podobnými výrazy.
2. Ve smyslu tohoto článku se "zeměpisným označením" rozumí označení, které udává původ produktu v oblasti, regionu či místu třetí země, která je členem Světové obchodní organizace, jestliže jakost, pověst nebo jiná charakteristická vlastnost produktu může být v podstatné míře přičítána tomuto zeměpisnému původu.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí bez ohledu na ostatní právní předpisy Společenství, která se vztahují na pravidla pro označování a obchodní úpravu produktů, na něž se vztahuje toto nařízení.
Článek 51
1. Pro účely této hlavy se "názvem zeměpisné jednotky menší než členský stát" rozumí:
- název malé lokality nebo jednotky seskupující více takových lokalit,
- název obce nebo části obce,
- název vinařské podoblasti nebo části vinařské podoblasti,
- název jiné oblasti než stanovené pěstitelské oblasti.
2. Povoluje se užití zeměpisného označení pro stolní víno, které bylo získáno scelením vín pocházejících z moštových hroznů vypěstovaných v různých produkčních oblastech, jestliže nejméně 85 % stolního vína získaného scelováním pochází z produkční oblasti, jejíž název nese.
Užití zeměpisného označení vztahujícího se k produkční nacházející se v zóně A nebo B pro bílé stolní víno se však povoluje pouze tehdy, jestliže produkty, které tvoří směs vín, pocházejí z dotyčné vinařské zóny nebo dané víno bylo získáno scelením stolního vína z vinařské zóny A se stolním vínem z vinařské zóny B.
3. Členské státy mohou pro užití zeměpisného označení pro stolní víno stanovit zejména podmínku, že dotyčné víno bylo zcela získáno z výslovně popsané odrůdy révy a pochází výhradně z přesně ohraničené oblasti, jejíž název nese.
Článek 52
1. Přidělí-li členský stát název stanovené pěstitelské oblasti jakostnímu vínu s. o., jakož i případně vínu, které je určeno pro zpracování na jakostní víno s. o., pak nesmí toto jméno být použito pro označování vinařských produktů, které nepocházejí z této oblasti nebo jimž nebylo přiděleno toto jméno podle příslušných vnitrostátních právních předpisů a právních předpisů Společenství. Totéž pravidlo se uplatní i v případě, že některý stát přiřadil název obce, části obce nebo lokality výhradně jakostnímu vínu s. o., jakož i případně vínu, které je určeno pro zpracování na jakostní víno s. o.
Aniž jsou dotčena ustanovení Společenství o některých druzích jakostních vín s. o., mohou členské státy za podmínek produkce, které samy stanovily, povolit, aby se název stanovené pěstitelské oblasti kombinoval s údajem o způsobu výroby nebo druhu produktu nebo s názvem odrůdy révy nebo s jeho synonymem.
Odchylně od prvního pododstavce může Rada až do 31. srpna 2001 na návrh Komise kvalifikovanou většinou povolit, aby určité zeměpisné názvy tradičně užívané k označení stolního vína, které se staly názvem stanovené pěstitelské oblasti, byly používány rovněž pro označování stolního vína, nejdéle však po dobu tří hospodářských let.
2. Následující názvy a výrazy:
- název odrůdy révy,
- zvláštní tradiční výraz podle přílohy VII části A bodu 2 písm. c) druhé odrážky čtvrté pododrážky nebo podle přílohy VIII části D bodu 2 písm. c) druhé odrážky nebo
- doplňující tradiční výraz podle přílohy VII části B bodu 1 písm. b) páté odrážky, jestliže je pro označování vína stanoven členským státem v souladu s ustanoveními Společenství,
mohou být užity k označení a obchodní úpravě jiného nápoje než vína nebo hroznového moštu a v reklamě na něj, pokud je vyloučeno jakékoliv nebezpečí záměny ohledně druhu, původu nebo místa, odkud se dováží, a složení tohoto nápoje.
3. Použití názvu nebo výrazu ve smyslu odstavce 2 nebo některého z výrazů "Hock", "Claret", "Liebfrauenmilch" a "Liebfraumilch", i když se objeví ve spojení se slovy jako "druh", "typ" nebo "způsob", "imitace" nebo s jiným podobným výrazem, se zakazuje pro označení a obchodní úpravu tohoto zboží:
- zboží kódu KN 2206, kromě případů, kdy toto zboží skutečně pochází z takto označené oblasti,
- zboží uváděného na trh se zřetelným návodem pro spotřebitele na přípravu nápoje, který je napodobeninou vína; smí však být použit název odrůdy révy, pokud dotyčné zboží bylo skutečně z této odrůdy vyrobeno, pokud tím nemůže dojít k záměně s názvem stanovené pěstitelské oblasti nebo zeměpisné jednotky, která je používána pro označení některého jakostního vína s. o.
4. Názvy
- stanovené pěstitelské oblasti,
- menší zeměpisné jednotky, než je stanovená pěstitelská oblast, pokud je tento název vyhrazen členským státem podle předpisů Společenství k označení nějakého vína,
mohou být užity k označení a obchodní úpravě jiného nápoje než vína nebo hroznového moštu a v reklamě na něj pouze za těchto podmínek:
a) v případě produktů kódů KN 2009, 2202, 2205, 2206, 2207, 2208 a 2209, jakož i v případě produktů zhotovených ze suroviny pro výrobu vína, musí být použité názvy a výrazy uznány členským státem, ze kterého produkt pochází, a toto uznání musí být slučitelné s právem Společenství;
b) v případě jiných nápojů než uvedených pod písmenem a), pokud je vyloučeno jakékoliv nebezpečí záměny ohledně druhu, původu nebo místa, odkud se dováží, a složení tohoto nápoje.
Je-li však dodrženo ustanovení písmene b), mohou být tyto názvy dále používány až do 31. prosince 2000 rovněž v případě, že nedošlo k uznání podle písmene a).
Článek 53
1. Prováděcí pravidla k této kapitole a k přílohám VII a VIII se stanoví postupem podle článku 75. Tato ustanovení se týkají především odchylek, podmínek a povolení uvedených v těchto přílohách.
2. Postupem podle článku 75 se stanoví:
a) údaje, značky a ostatní známky podle přílohy VII úvodní části nebo přílohy VIII části A bodu 2;
b) seznam zvláštních tradičních výrazů podle přílohy VII části A bodu 2 písm. c) druhé odrážky čtvrté pododrážky nebo přílohy VIII části D bodu 2 písm. c) druhé odrážky;
c) podmínky pro použití zeměpisných označení uvedených v příloze VII části A bodu 2;
d) údaje ve smyslu přílohy VII části A bodu 4;
e) podmínky pro použití údajů podle přílohy VII části B bodu 1 a rámec použití údajů podle přílohy VII části B bodu 3;
f) údaje ve smyslu přílohy VII části B bodu 2 a podmínky, za kterých mohou být užívány;
g) rozsah a podmínky, za kterých se ustanovení přílohy VII použijí na produkty, na něž se vztahuje toto nařízení, a které nejsou uvedeny v příloze VII části A bodu 1 nebo v příloze VIII, především na hroznový mošt, částečně zkvašený hroznový mošt, zahuštěný hroznový mošt a mladé víno v procesu kvašení, jakož i víno z přezrálých hroznů, jsou-li tyto produkty vyráběny ve Společenství;
h) podmínky pro skladování a přepravu produktů v nádobách, pro jejich používání a označování, včetně nádob pro výrobu a meziskladování šumivého vína;
i) případně přidělení názvu zeměpisné jednotky podle přílohy VIII části E bodu 1 druhé odrážky;
j) povinné a nepovinné údaje v evidenčních knihách, úředních dokladech a obchodních dokladech;
k) podrobnosti podle přílohy VIII části G bodu 2, případně části G bodu 5;
l) podrobnosti a ustanovení o odchylkách podle přílohy VIII části I bodu 6.
HLAVA VI
JAKOSTNÍ VÍNO STANOVENÝCH PĚSTITELSKÝCH OBLASTÍ
Článek 54
1. Výrazem "jakostní vína stanovené pěstitelské oblasti" (zkráceně "jakostní vína s. o.") se rozumějí vína, která odpovídají ustanovením této hlavy a příslušným vnitrostátním právním předpisům a právním předpisům Společenství.
2. Jakostní víno s. o. zahrnuje tyto kategorie:
a) jakostní likérová vína stanovených pěstitelských oblastí (zkráceně "jakostní likérová vína s. o."), která odpovídají definici likérového vína;
b) jakostní šumivá vína stanovených pěstitelských oblastí (zkráceně "jakostní šumivá vína s. o."), která odpovídají definici šumivého vína, včetně aromatických šumivých vín s. o.;
c) jakostní perlivá vína stanovených pěstitelských oblastí (zkráceně "jakostní perlivá vína s. o."), která odpovídají definici perlivého vína;
d) ostatní jakostní vína s. o., kromě vín uvedených pod písmeny a), b) a c).
3. Produkty vhodné k získávání jakostních vín s. o. jsou:
a) čerstvé vinné hrozny,
b) hroznový mošt,
c) částečně zkvašený hroznový mošt,
d) mladé víno v procesu kvašení,
e) víno.
4. Členské státy odevzdají Komisi seznam jimi uznaných jakostních vín s. o. s uvedením odkazu na vnitrostátní předpisy pro produkci a přípravu každého z těchto jakostních vín s. o.
5. Komise zveřejní tento seznam v Úředním věstníku Evropských společenství, řadě C.
Článek 55
1. Ustanovení, které je třeba dodržovat při produkci jakostního vína s. o. - vedle vnitrostátních právních předpisů případně přijatých podle čl. 57 odst. 1 s přihlédnutím k tradičním produkčním podmínkám, a to v rozsahu, v němž neohrožují politiku jakosti a řádného fungování vnitřního trhu - se opírají o tyto skutečnosti:
a) ohraničení pěstitelské oblasti,
b) odrůdová skladba,
c) pěstitelské metody,
d) metody vinifikace,
e) minimální přirozený obsah alkoholu,
f) hektarový výnos,
g) rozbor a vyhodnocování organoleptických vlastností.
2. Ustanovení podle odstavce 1 jsou uvedena v příloze VI částech A až J.
3. Ustanovení přílohy VI části K se vztahují pouze na jakostní šumivé víno s. o. Ustanovení přílohy VI části L se vztahují pouze na jakostní likérové víno s. o.
Článek 56
1. Členské státy stanoví pravidla, podle kterých v etapě produkce
a) může producent
i) v případě produktu, který je uveden v jeho prohlášení o sklizni nebo produkci jako vhodný k získávání jakostního vína s. o., nepožádat o zařazení do stupně jakostní víno s. o. nebo
ii) sestupnit jakostní víno s. o. především na stolní víno;
b) může příslušný subjekt, který bude členským státem určen, provést sestupnění jakostního vína s. o.
2. Sestupnění jakostního vína s. o. v etapě obchodování se uskutečňuje:
a) příslušným subjektem členského státu, na jehož území se toto víno nachází,
i) jestliže se jedná o víno pocházející z tohoto členského státu nebo
ii) jestliže se jedná o malá množství, jež budou stanovena;
b) příslušným subjektem členského státu, ze kterého víno pochází, v případech neuvedených pod písmenem a).
3. Sestupnění ve smyslu odstavce 2 se provede zvláště tehdy, jestliže příslušný subjekt zjistil, že
a) víno utrpělo při skladování nebo přepravě zhoršení jakosti, které oslabilo nebo pozměnilo charakteristické znaky dotyčného jakostního vína s. o.;
b) víno bylo podrobeno nepovolenému ošetření nebo bylo neoprávněně označeno jako jakostní víno s. o.
Článek 57
1. Mimo hledisek uvedených v článku 55 mohou producentské členské státy se zřetelem na tradiční a právní zvyklosti stanovit všechny doplňující produkční podmínky nebo charakteristické vlastnosti, jimž musí vyhovovat jakostní vína s. o.
2. Mimo ostatních ustanovení tohoto nařízení mohou producentské členské státy se zřetelem na ustálené poctivé zvyklosti stanovit dodatečné nebo přísnější charakteristické vlastnosti či podmínky pro produkci, přípravu a uvedení do oběhu pro jakostní vína s. o., která byla vyrobena na jejich území.
Článek 58
Prováděcí pravidla k této hlavě a příloze VI se stanoví postupem podle článku 75.
Mohou upravit zejména:
a) rozhodnutí, výjimky, odchylky a seznamy uvedené v této hlavě a příloze VI,
b) ohraničení oblastí v bezprostřední blízkosti stanovené pěstitelské oblasti při zohlednění především zeměpisné polohy a správní struktury,
c) užití, k němuž jsou určena sestupněná jakostní vína s. o., jakož i podmínek tohoto užití,
d) přiměřená ustanovení o systematickém a všeobecném provádění organoleptických zkoušek, o užití vín, která nesplní požadavky zkoušek, a o podmínkách tohoto užití,
e) určení malých množství ve smyslu čl. 56 odst. 2 písm. a) bodu ii).
HLAVA VII
OBCHOD SE TŘETÍMI ZEMĚMI
Článek 59
1. Při dovozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. a) a b) do Společenství se vyžaduje předložení dovozní licence. Předložení dovozní nebo vývozní licence může být rovněž požadováno pro každý dovoz a vývoz všech ostatních produktů uvedených v čl. 1 odst. 2.
2. Členské státy vydají licenci každému žadateli bez ohledu na místo jeho usazení ve Společenství a aniž tím jsou dotčena opatření přijatá k provádění článků 62 a 63.
Licence je platná na celém území Společenství.
Vydání licencí je podmíněno složením jistoty jako záruky toho, že produkty budou dovezeny nebo vyvezeny během doby platnosti licence; s výjimkou případů vyšší moci jistota zcela nebo zčásti propadne, jestliže se v uvedené lhůtě dovoz nebo vývoz neuskuteční, nebo jestliže se uskuteční pouze částečně.
3. Postupem podle článku 75 se stanoví:
a) seznam produktů, pro které se vyžadují dovozní nebo vývozní licence,
b) doba platnosti licencí a ostatní prováděcí pravidla k tomuto článku.
Článek 60
1. Pokud toto nařízení nestanoví jinak, uplatňují se na produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 celní sazby společného celního sazebníku.
2. V případě hroznové šťávy a moštu kódů KN 200960 a 220430, u kterých je použití celní sazby společného celního sazebníku závislé na dovozní ceně produktu, se skutečná výše této ceny prověřuje kontrolou dané zásilky nebo podle paušální dovozní hodnoty, kterou vypočítá Komise na základě kurzů dotyčného produktu v zemích původu.
Je-li udaná dovozní cena dotyčné zásilky vyšší než paušální dovozní hodnota zvýšená o cenové rozpětí stanovené podle odstavce 3, které nesmí překročit paušální hodnotu o více než 10 %, musí být složena jistota ve výši dovozního cla stanoveného na základě paušální dovozní hodnoty.
Není-li dovozní cena dotyčné zásilky v případě uvedeném v druhém pododstavci udána, závisí použití společného celního sazebníku na paušální dovozní hodnotě nebo na použití příslušných ustanovení celních předpisů, a to za podmínek, jež budou stanoveny v souladu s odstavcem 3.
3. Když se na dovezené produkty použijí odchylky uvedené v čl. 44 odst. 15, složí dovozci na pověřených celních úřadech za tyto produkty jistotu v okamžiku jejich propuštění do volného oběhu. Jistota se rovná částce, jež bude stanovena. Bude uvolněna, jakmile dovozce předloží celnímu úřadu členského státu, v němž je produkt propuštěn do volného oběhu, doklad, že z moštu byla získána šťáva používaná v jiných produktech mimo odvětví vína nebo že v případě vinifikace byla odpovídajícím způsobem označena, a dotyčný celní úřad tento doklad přijme.
4. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 75. Upraví zejména kritéria, podle kterých se určí, jaké kontrolní mechanismy se užijí a jaké skutečnosti vzít v úvahu pro výpočet paušální dovozní hodnoty, výši jistoty podle odstavce 3 a pravidla pro uvolnění této jistoty.
Článek 61
1. Aby se vyloučily nebo potlačily nepříznivé účinky, které by na trhu Společenství mohl způsobit dovoz některých produktů uvedených v čl. 1 odst. 2, podléhá dovoz jednoho nebo více těchto produktů s celní sazbou stanovenou ve společném celním sazebníku dodatečnému dovoznímu clu, pokud jsou splněny podmínky stanovené v článku 5 Dohody o zemědělství uzavřené v souladu s článkem 300 Smlouvy v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání, kromě případů, kdy nehrozí nebezpečí, že dovozy naruší trh Společenství, nebo kdyby účinky byly s ohledem na zamýšlený cíl nepřiměřené.
2. Dodatečné clo lze uložit při dovozech za ceny nižší než jsou spouštěcí ceny, jež Společenství předá Světové obchodní organizaci.
Spouštěcí objemy, při jejichž překročení se ukládá dodatečné dovozní clo, se stanoví zejména na základě dovozů do Společenství uskutečněných v období tří let, které předchází roku, v němž se projeví nebo v němž hrozí, že se projeví, nepříznivé účinky uvedené v odstavci 1.
3. Dovozní ceny, které je nutné brát v úvahu při uložení dodatečného dovozního cla, se stanoví na základě dovozních cen CIF dané zásilky.
Dovozní ceny CIF se pro tento účel prověřují na základě reprezentativních cen daného produktu na světovém trhu nebo na dovozním trhu Společenství s tímto produktem.
4. Komise stanoví prováděcí pravidla k tomuto článku postupem podle článku 75. Tato pravidla se týkají zejména:
a) produktů, na něž se ukládají dodatečná dovozní cla v souladu s článkem 5 Dohody o zemědělství;
b) ostatních kritérií nezbytných k zajištění toho, aby byl odstavec 1 používán v souladu s článkem 5 uvedené dohody.
Článek 62
1. Celní kvóty pro produkty, na něž se vztahuje toto nařízení, vyplývající z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy nebo z jiných aktů Rady otevírá a spravuje Komise podle prováděcích pravidel stanovených postupem podle článku 75.
2. Kvóty mohou být spravovány jedním z následujících způsobů nebo jejich kombinací:
a) způsob založený na časovém pořadí podaných žádostí (podle zásady "kdo dřív přijde, je dřív na řadě");
b) způsob rozdělování kvót úměrně k požadovaným množstvím v době podání žádosti (tzv. způsob "souběžného zkoumání");
c) způsob přihlížející k tradičním obchodním tokům (tzv. způsob "tradičních dovozců/nových žadatelů").
Mohou být stanoveny i jiné vhodné způsoby. Tyto způsoby nesmí vést k jakékoli diskriminaci mezi dotčenými hospodářskými subjekty.
3. Přijatý způsob správy vezme v případě potřeby v úvahu požadavky na zásobování trhu Společenství a nutnost zachovat rovnováhu na tomto trhu, přičemž může vycházet ze způsobů používaných v minulosti u kvót odpovídajících kvótám v odstavci 1, a to aniž jsou dotčena práva vyplývající z obchodních dohod uzavřených v rámci obchodních jednání Uruguayského kola.
4. Prováděcí pravidla uvedená v odstavci 1 stanoví otevírání kvót na jednoletém základě a, je-li to nutné, jejich vhodné časové rozvržení, určí způsob správy, který se má použít, a případně zahrnou:
a) záruky vztahující se na povahu a původ produktu a místo, odkud je dovezen,
b) ustanovení o uznávání dokladu, který slouží k ověření záruk uvedených v písmenu a),
c) podmínky pro vydávání dovozních licencí a dobu jejich platnosti.
Článek 63
1. V míře nezbytné pro vývoz
a) produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. a), b) a c),
b) cukrů kódů KN 1701, glukosy a glukosového sirupu kódů KN 17023091, 17023099, 17024090 a 17029050, také ve formě produktů kódů KN 17023051 a 17023059, které jsou začleněny do produktů kódů KN 20096011, 20096071, 20096079 a 22043099,
na základě cen těchto produktů v mezinárodním obchodě a v mezích vyplývajících z dohod uzavřených v souladu s článkem 300 Smlouvy, může být rozdíl mezi těmito cenami a cenami v rámci Společenství pokryt vývozní náhradou.
2. Pro přidělování množství, která lze vyvézt s náhradou, se stanoví postup, který:
a) je nejvhodnější pro povahu produktu a situaci na daném trhu, umožňuje nejúčinnější využití dostupných zdrojů a zohledňuje efektivnost a strukturu vývozů ze Společenství, aniž by však vedl k diskriminaci mezi malými a velkými hospodářskými subjekty;
b) je s přihlédnutím k požadavkům na správu pro hospodářské subjekty administrativně nejméně náročný;
c) vyhýbá se jakékoli diskriminaci mezi dotčenými hospodářskými subjekty.
3. Náhrada je stejná pro celé Společenství. Může být rozlišena podle místa určení, pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky určitých trhů.
Náhrady podle odst. 1 písm. a) se stanoví postupem podle článku 75. Stanovení se uskutečňuje v pravidelných intervalech.
Náhrady stanovené v pravidelných intervalech může Komise v případě nutnosti na žádost některého členského státu nebo z vlastního podnětu v mezidobí upravovat.
Článek 64 ve vztahu k produktům v něm uvedeným se použije jako doplňující.
4. Náhrada se poskytuje pouze na základě žádosti a po předložení příslušné vývozní licence.
5. Výší náhrady pro vývoz produktů uvedených v článku 1 je částka náhrady platná ke dni podání žádosti o licenci; v případě rozlišené náhrady je to částka, která je platná ke stejnému dni:
a) pro místo určení uvedené v licenci nebo
b) případně pro skutečné místo určení, pokud se liší od místa určení uvedeného v licenci. V takovém případě nesmí použitelná částka překročit částku, která je platná pro místo určení uvedené v licenci.
Aby se zamezilo zneužívání pružnosti ustanovení tohoto odstavce, mohou být přijata vhodná opatření.
6. Postupem podle článku 75 se lze odchýlit odstavců 4 a 5 v případě produktů uvedených v článku 1, pro něž se poskytují náhrady v rámci potravinové pomoci.
7. Dodržování omezení objemů vyplývajících z dohod uzavřených v souladu s článkem 300 Smlouvy je zajišťováno prostřednictvím vývozních licencí vydaných na referenční období v nich uvedená a použitelných na dotyčné produkty.
S ohledem na dodržování povinností vyplývajících z dohod uzavřených v rámci obchodních jednání Uruguayského kola není platnost vývozní licence dotčena uplynutím referenčního období.
8. Prováděcí pravidla k tomuto článku, včetně pravidel pro přerozdělení dosud nepřidělených nebo nevyužitých množství, která lze vyvézt, se stanoví postupem podle článku 75.
Článek 64
1. Tento článek se vztahuje na náhrady podle čl. 63 odst. 1.
2. Částka náhrady v případě produktů podle čl. 63 odst. 1 písm. b) odpovídá:
a) u surového a bílého cukru částce náhrady pro vývoz těchto produktů v nezměněném stavu stanovené v souladu s článkem 17 nařízení Rady (EHS) č. 1785/81 ze dne 30. června 1981 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [53] a jeho prováděcích předpisech;
b) u glukosy a glukosového sirupu částce náhrady pro vývoz těchto produktů v nezměněném stavu stanovené v souladu s článkem 13 nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu s obilovinami [54] a jeho prováděcích předpisech.
Aby mohl žadatel náhradu získat, musí ke zpracovaným produktům přiložit při jejich vývozu prohlášení, ve kterém je uvedeno množství surového cukru, bílého cukru, glukosy nebo glukosového sirupu použité při výrobě.
Správnost tohoto prohlášení podléhá kontrole příslušných orgánů dotyčného členského státu.
3. Při stanovení náhrad se berou v úvahu tyto skutečnosti:
a) stávající situace a předpokládaný vývoj:
i) cen a dostupnosti produktů uvedených v čl. 63 odst. 1 na trhu Společenství;
ii) cen těchto produktů v mezinárodním obchodu;
b) nejpříznivější náklady na uvedení produktů na trh a na jejich dopravu z trhů Společenství do přístavů nebo jiných míst vývozu ve Společenství, jakož i náklady na dopravu do zemí určení;
c) cíle společné organizace trhu s vínem, jimiž je zajištění rovnováhy na trhu a přirozený vývoj cen i obchodu;
d) omezení vyplývající z dohod uzavřených v souladu s článkem 300 Smlouvy;
e) nutnost vyhnout se narušení trhu Společenství;
f) hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
4. Ceny ve Společenství uvedené v čl. 63 odst. 1 se stanoví s ohledem na nejvýhodnější použitou vývozní cenu.
Ceny v mezinárodním obchodu uvedené v čl. 63 odst. 1 se stanoví s přihlédnutím
a) ke kurzům zjištěným na trzích třetích zemí,
b) k nejvýhodnějším dovozním cenám při dovozu ze třetích zemí do třetích zemí určení,
c) k produkčním cenám zjištěným ve vyvážejících třetích zemích, případně s ohledem na subvence, které jsou těmito zeměmi poskytovány,
d) k nabídkové ceně s dodáním na hranice Společenství.
5. Aniž je dotčen čl. 63 odst. 3 třetí pododstavec, stanoví se postupem podle článku 75 intervaly vydávání seznamu produktů, pro které je skutečně přiznána náhrada, a výše této náhrady.
6. Náhrada je vyplacena, jestliže se prokáže, že produkty:
a) mají původ ve Společenství
b) byly vyvezeny ze Společenství a
c) v případě rozlišené náhrady dosáhly místa určení uvedeného v licenci nebo jiného místa určení, pro které byla náhrada stanovena, aniž je dotčen čl. 63 odst. 5 písm. b). Postupem podle článku 75 však mohou být stanoveny odchylky od tohoto pravidla, pokud budou vymezeny podmínky, jež jsou schopny poskytnout rovnocenné záruky.
Doplňující pravidla mohou být stanovena postupem podle článku 75.
7. Aniž je dotčen odst. 6 písm. a), nepřizná se náhrada v případě vývozu produktů, které jsou dovezeny ze třetích zemí a opětovně vyvezeny do třetích zemí, pokud neexistuje odchylka stanovená postupem podle článku 75.
Článek 65
1. V míře nezbytné pro řádné fungování společné organizace trhu s vínem může Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou ve zvláštních případech zcela nebo částečně vyloučit používání režimu aktivního zušlechťovacího styku v případě produktů uvedených v článku 1.
2. Komise odchylně od odstavce 1 v případech, ve kterých situace uvedená v odstavci 1 vyžaduje obzvláště nutně zakročení a je-li trh Společenství narušen nebo hrozí jeho narušení aktivním nebo pasivním zušlechťovacím stykem, rozhodne z vlastního podnětu nebo na návrh některého členského státu o vhodných opatřeních; opatření jsou sdělena Radě a členským státům, jejich doba platnosti nesmí překročit šest měsíců a jsou okamžitě použitelná. Pokud některý členský stát předloží Komisi žádost, Komise přijme rozhodnutí do jednoho týdne od jejího obdržení.
3. Rozhodnutí přijaté Komisí může kterýkoli členský stát předložit do jednoho týdne ode dne jeho sdělení Radě k přezkoumání. Rada může kvalifikovanou většinou rozhodnutí Komise potvrdit, změnit nebo zrušit. Nepřijme-li Rada do tří měsíců žádné rozhodnutí, je rozhodnutí Komise považováno za zrušené.
Článek 66
1. Na sazební zařazení produktů, na něž se vztahuje toto nařízení, se použijí obecná pravidla pro výklad kombinované nomenklatury a zvláštní pravidla pro její používání; celní nomenklatura vyplývající z používání tohoto nařízení se přejímá do společného celního sazebníku.
2. Pokud toto nařízení nebo právní předpisy přijaté na jeho základě nestanoví jinak, je zakázáno:
a) vybírání jakýchkoli poplatků s účinkem rovnocenným clu,
b) uplatňování jakýchkoli množstevních omezení nebo opatření s rovnocenným účinkem.
Článek 67
1. Dovoz produktů uvedených v tomto nařízení, k nimž byl přidán alkohol, se zakazuje; tento zákaz se nevztahuje na produkty, které odpovídají produktům pocházejícím ze Společenství, u nichž je tento přídavek povolen.
2. Prováděcí pravidla k tomuto článku, zejména podmínky, za kterých si produkty odpovídají, a odchylky od odstavce 1 se stanoví postupem podle článku 75.
Článek 68
1. Produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. a) a b) mohou být dováženy pouze tehdy, jsou-li splněny tyto podmínky:
a) v případě všech produktů:
i) odpovídají-li ustanovením pro produkci, uvádění do oběhu a případně pro dodání k přímé lidské spotřebě ve třetí zemi, z níž pocházejí, přičemž splnění této podmínky se prokáže prostřednictvím osvědčení poskytnutého subjektem třetí země, z níž produkty pocházejí, který je uveden na seznamu, jenž bude sestaven;
ii) jsou-li určeny k přímé lidské spotřebě a je-li k nim přiložena zpráva o výsledku rozboru vypracovaná subjektem nebo útvarem pověřenými třetí zemí, z níž produkt pochází;
b) v případě vína určeného k přímé lidské spotřebě kromě likérového a šumivého vína:
i) vykazuje-li skutečný obsah alkoholu nejméně 9 % objemových a celkový obsah alkoholu nejvýše 15 % objemových;
ii) vykazuje-li celkový obsah kyselin, vyjádřeno jako kyselina vinná, nejméně 3,5 gramu na litr, tj. 46,6 miliekvivalentů na litr.
2. Postupem podle článku 75 lze stanovit:
a) charakteristické vlastnosti, které musí vykazovat likérové a šumivé víno, jakož i odchylky od odst. 1 písm. b);
b) že produkty uvedené v odstavci 1, které jsou přepravovány v omezeném množství a baleny v malých nádobách, jsou osvobozeny od předkládání osvědčení a zprávy o výsledku rozboru ve smyslu odst. 1 písm. a);
c) že určitá vína s potvrzením o označení původu nebo s osvědčením o původu jsou zcela nebo částečně osvobozena od všech údajů, které jsou stanoveny pro osvědčení a zprávu o výsledku rozboru ve smyslu odst. 1 písm. a).
3. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 75.
Článek 69
1. Pokud je v důsledku dovozu nebo vývozu trh Společenství s jedním nebo více produkty uvedenými v čl. 1 odst. 2 vážně narušen nebo hrozí-li, že bude vážně narušen, a tím budou ohroženy cíle stanovené v článku 33 Smlouvy, mohou být pro obchod se třetími zeměmi přijímána vhodná opatření po dobu, po kterou toto narušení nebo jeho hrozba trvá.
Při posuzování otázky, zda situace odpovídá užití těchto opatření, se zohledňuje především:
a) množství, na které byly uděleny nebo požadovány dovozní licence, a situace na trhu s vínem ve Společenství;
b) případně rozsah intervencí.
Rada stanoví na návrh Komise kvalifikovanou většinou obecná prováděcí pravidla k tomuto odstavci a určí, v jakých případech a v rámci jakých mezí mohou členské státy přijmout ochranná opatření.
2. Pokud nastane situace uvedená v odstavci 1, rozhodne Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu o nezbytných opatřeních, která jsou sdělena členským státům a jsou okamžitě použitelná. Pokud členský stát předloží Komisi žádost, Komise přijme rozhodnutí do tří pracovních dnů od jejího obdržení.
3. Opatření, o kterém rozhodne Komise, může kterýkoli členský stát do tří pracovních dnů ode dne jeho sdělení předložit Radě k přezkoumání. Rada se sejde neprodleně. Kvalifikovanou většinou může dotyčné opatření změnit nebo zrušit.
4. Ustanovení tohoto článku jsou prováděna se zřetelem na povinnosti vyplývající z mezinárodních dohod uzavřených podle čl. 300 odst. 2 Smlouvy.
HLAVA VIII
OBECNÁ, PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 70
1. Produkty v působnosti tohoto nařízení mohou být uváděny do oběhu uvnitř Společenství pouze s průvodním dokladem kontrolovaným státní správou.
2. Všechny fyzické či právnické osoby a jejich seskupení, které za účelem výkonu svého povolání drží tyto produkty, především producenti, stáčírny a zpracovatelé, jakož i obchodníci, jež budou určeni, musí vést o uvedených produktech evidenční knihu zaznamenávající vstupy a výstupy těchto produktů.
3. Prováděcí pravidla k tomuto článku, zejména povahu a vzor dokladu uvedeného v odstavci 1, jakož i odchylky od tohoto článku, se stanoví postupem podle článku 75.
Článek 71
1. Není-li tímto nařízením stanoveno jinak, vztahují se články 87, 88 a 89 Smlouvy na produkci produktů v působnosti tohoto nařízení a obchod s nimi.
2. Hlava II kapitola II nebrání poskytování vnitrostátních podpor, které sledují obdobné cíle jako uvedená kapitola. Na tyto podpory se však vztahuje odstavec 1.
Článek 72
1. Členské státy určí jeden nebo více orgánů pověřených dohledem nad dodržováním předpisů Společenství v odvětví vína. Určí rovněž laboratoře pověřené prováděním úředních rozborů v odvětví vína.
2. Členské státy sdělí Komisi názvy a adresy těchto orgánů a laboratoří. Komise předá tyto údaje ostatním členským státům.
3. Komise sestaví skupinu speciálních pracovníků pověřených spoluprací s příslušnými orgány členských států při kontrolách na místě, aby zajistili jednotné používání právní úpravy odvětví vína.
4. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 75.
Tato ustanovení mohou zahrnovat zejména:
a) zajištění jednotného používání předpisů Společenství týkajících se odvětví vína, zejména s ohledem na kontrolu;
b) vztahy mezi pověřenými orgány;
c) specifické finanční předpisy za účelem zlepšování kontroly;
d) správní sankce;
e) pravomoci a povinnosti pověřených inspektorů.
Článek 73
Členské státy a Komise si vzájemně sdělí údaje nezbytné k provádění tohoto nařízení. Pravidla tohoto sdělování, včetně druhu a rozsahu sdělovaných údajů, jakož i lhůty pro sdělení a šíření těchto údajů se stanoví postupem podle článku 75.
Článek 74
Zřizuje se řídící výbor pro víno (dále jen "výbor") složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.
Článek 75
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc výboru jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu nebo na žádost zástupce některého členského státu.
2. Zástupce Komise předloží návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme své stanovisko ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou podle čl. 205 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Při hlasování ve výboru je hlasům členských států přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná. Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě může Komise nejvýše o jeden měsíc ode dne tohoto sdělení odložit použitelnost opatření, o kterých rozhodla.
Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě stanovené v druhém pododstavci přijmout odlišné rozhodnutí.
Článek 76
Výbor může posoudit jakoukoli jinou otázku, kterou mu předloží jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
Článek 77
1. Toto nařízení musí být prováděno tak, aby se současně a vhodným způsobem zohlednily cíle stanovené v článcích 33 a 131 Smlouvy.
2. Toto nařízení je prováděno se zřetelem na povinnosti vyplývající z dohod uzavřených podle čl. 300 odst. 2 Smlouvy.
Článek 78
1. Nařízení (ES) č. 1258/1999 a jeho prováděcí pravidla se vztahují na produkty v působnosti tohoto nařízení.
2. Prémie podle hlavy II kapitoly II, podpora podle hlavy II kapitoly III, podpora podle hlavy III kapitoly I, nákup a podpora podle hlavy III kapitoly II, podpory podle hlavy III kapitoly III, jakož i náhrady podle hlavy VII jsou považovány za intervence ke stabilizaci zemědělského trhu ve smyslu čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 1258/1999.
3. Aniž jsou dotčena přísnější ustanovení, podpora Společenství, která může být poskytnuta na základě hlavy III, a náhrady, které mohou být poskytnuty na základě hlavy VII, mohou být poskytovány pouze na produkty, které byly vyrobeny ve Společenství z hroznů sklizených ve Společenství.
Článek 79
Aby se předešlo nadbytečnému množství stolního vína a vína vhodného k získávání stolního vína, mohou členské státy stanovit horní mez výnosu vyjádřenou v hektolitrech na hektar, při jejímž překročení ztrácí producent nárok na náhrady podle tohoto nařízení.
Článek 80
Postupem podle článku 75 se přijímají opatření
a) k usnadnění přechodu od předpisů uvedených v článku 81 k právní úpravě podle tohoto nařízení a
b) v případě potřeby k řešení zvláštních praktických problémů. Tato opatření se mohou odchylovat od příslušných ustanovení tohoto nařízení, pokud je to řádně odůvodněno.
Článek 81
Zrušují se nařízení (EHS) č. 346/79, (EHS) č. 351/79, (EHS) č. 460/79, (EHS) č. 456/80, (EHS) č. 457/80, (EHS) č. 458/80, (EHS) č. 1873/84, (EHS) č. 895/85, (EHS) č. 822/87, (EHS) č. 823/87, (EHS) č. 1442/88, (EHS) č. 3877/88, (EHS) č. 4252/88, (EHS) č. 2046/89, (EHS) č. 2048/89, (EHS) č. 2389/89, (EHS) č. 2390/89, (EHS) č. 2391/89, (EHS) č. 2392/89, (EHS) č. 3677/89, (EHS) č. 3895/91, (EHS) č. 2332/92 a (EHS) č. 2333/92.
Článek 82
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. srpna 2000.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. května 1999.
VERORDENING (EG) Nr. 1493/1999 VAN DE RAAD
van 17 mei 1999
houdende een gemeenschappelijke ordening van de wijnmarkt
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op de artikelen 36 en 37,
Gezien het voorstel van de Commissie(1),
Gezien het advies van het Europees Parlement(2),
Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité(3),
Gezien het advies van het Comité van de regio's(4),
(1) Overwegende dat de werking en de ontwikkeling van de gemeenschappelijke markt voor landbouwproducten met de totstandkoming van een gemeenschappelijk landbouwbeleid gepaard moeten gaan, en dat dit beleid met name een gemeenschappelijke ordening van de landbouwmarkten dient te omvatten die naar gelang van het product verscheidene vormen kan aannemen;
(2) Overwegende dat het gemeenschappelijk landbouwbeleid ten doel heeft de in artikel 33 van het Verdrag vervatte doeleinden te bereiken en, met name voor de wijnsector, de markten te stabiliseren en voor de betrokken landbouwbevolking een redelijke levensstandaard te waarborgen; dat deze doelstellingen kunnen worden bereikt door de productie aan de behoeften aan te passen, met name door een op aanpassing van het wijnbouwpotentieel en een op kwaliteit gericht beleid te voeren;
(3) Overwegende dat de huidige opzet van de gemeenschappelijke marktordening voor wijn bij Verordening (EEG) nr. 822/87(5), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1627/98(6) is vastgesteld; dat de ervaring uitwijst dat het dienstig zou zijn deze te vervangen, teneinde rekening te houden met de huidige situatie in de wijnsector en met name met het feit dat er minder structurele overschotten zijn maar dat de mogelijkheid van een aantal jaren optredende overschotten blijft bestaan, vooral als gevolg van het aan deze sector inherente verschijnsel van intense productieschommelingen dat zich van de ene oogst op de andere voordoet;
(4) Overwegende dat de uitvoering van de overeenkomsten van de Uruguayronde in 1995 heeft geleid tot zowel een meer open markt van de Gemeenschap, waarin de traditionele interventiemaatregelen veel van hun doeltreffendheid hebben ingeboet, als minder mogelijkheden voor gesubsidieerde uitvoer, hetgeen de producenten in de Gemeenschap ertoe noopt concurrerender te worden; dat de meeste uitvoer reeds zonder subsidie geschiedt;
(5) Overwegende dat het belangrijkste probleem waarmee de wijnsector in bepaalde gebieden van de Gemeenschap thans te kampen heeft, in de beperkte capaciteit van die gebieden is gelegen om zich snel genoeg aan wijzigingen in de concurrentiesituatie, zowel op de communautaire markt als op die van derde landen, aan te passen; dat de huidige gemeenschappelijke marktordening geen oplossing heeft gebracht voor wijnproducerende gebieden waarvan de productie duidelijk geen lonende afzetmarkten kan vinden; dat voor die gebieden die groeimarkten kennen, er onvoldoende flexibiliteit heeft bestaan om ruimte voor groei te bieden;
(6) Overwegende dat de Commissie in 1994 een voorstel voor een hervorming van de gemeenschappelijke ordening van de wijnmarkt heeft voorgesteld, dat echter geen goedkeuring heeft verkregen; dat in de marktsituatie sedertdien verandering is opgetreden;
(7) Overwegende dat zich daarom een hervorming van de gemeenschappelijke ordening van de wijnmarkt opdringt om de nodige flexibiliteit te scheppen voor een vlotte aanpassing aan nieuwe ontwikkelingen, met de volgende ruime doeleinden: behoud van het verbeterde evenwicht tussen vraag en aanbod op de markt van de Gemeenschap; de producten de mogelijkheid bieden van groeimarkten te profiteren; de sector in staat stellen zijn concurrentiepositie op langere termijn te verbeteren; afschaffing van interventie als kunstmatige afzetmogelijkheid vooroverschotten; de wijnmarkt ondersteunen en aldus de continuïteit bevorderen van de bevoorrading met destillatieproducten van wijn uit segmenten van de sector drinkalcohol die wijn traditiegetrouw gebruiken; benutting van de mogelijkheden van regionale verscheidenheid; vaststelling van officiële regels voor de potentiële rol van producentenorganisaties en brancheorganisaties;
(8) Overwegende dat Verordening (EEG) nr. 822/87 is aangevuld en ten uitvoer gelegd bij de Verordeningen (EEG) nr. 346/79(7); (EEG) nr. 351/79(8), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EEG) nr. 1029/91(9); (EEG) nr. 460/79(10), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EEG) nr. 3805/85(11); (EEG) nr. 456/80(12), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EEG) nr. 1597/83(13); (EEG) nr. 457/80(14); (EEG) nr. 458/80(15), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EEG) nr. 596/91(16); (EEG) nr. 1873/84(17), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EEG) nr. 2612/97(18); (EEG) nr. 895/85(19), gewijzigd bij Verordening (EEG) nr. 3768/85(20); (EEG) nr. 823/87(21), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1426/96(22); (EEG) nr. 1442/88(23), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 859/1999(24); (EEG) nr. 3877/88(25); (EEG) nr. 4252/88(26), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1629/98(27); (EEG) nr. 2046/89(28), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 2468/96(29); (EEG) nr. 2048/89(30); (EEG) nr. 2389/89(31), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 2088/97(32); (EEG) nr. 2390/89(33), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 2611/97(34); (EEG) nr. 2391/89(35); (EEG) nr. 2392/89(36), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1427/96(37); (EEG) nr. 3677/89(38), laaatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 2796/94(39); (EEG) nr. 3895/91(40); (EEG) nr. 2332/92(41), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1629/98 en (EEG) nr. 2333/92(42), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1429/96(43); dat deze verordeningen een aantal malen ingrijpend zijn gewijzigd; dat, aangezien opnieuw wijzigingen dienen te worden aangebracht, deze verordeningen voor de duidelijkheid een algehele omwerking dienen te ondergaan en in één enkele tekst dienen te worden samengebracht;
(9) Overwegende dat in Verordening (EEG) nr. 822/87 is bepaald dat de Raad de algemene bepalingen voor de toepassing ervan vaststelt; dat hierdoor een ingewikkelde wetgevingsstructuur is ontstaan; dat de vorenvermelde verordeningen zeer veel technische details bevatten die veelvuldige aanpassing vergden; dat daarom in de onderhavige verordening in het algemeen alle nodige raambepalingen voor de toepassing ervan dienen te worden opgenomen; dat de Raad overeenkomstig artikel 211 van het Verdrag alle nodige bevoegdheden voor de tenuitvoerlegging aan de Commissie dient te verlenen;
(10) Overwegende dat de bepalingen van de gemeenschappelijke ordening van de wijnmarkt buitengewoon ingewikkeld zijn; dat in sommige gevallen daarin niet voldoende rekening is gehouden met regionale verscheidenheid; dat de bepalingen derhalve zoveel mogelijk dienen te worden vereenvoudigd en dat, binnen een communautair raam, ontwikkeling en tenuitvoerlegging van het beleid zo na mogelijk bij de producent dienen te geschieden;
(11) Overwegende dat, om het verbeterde marktevenwicht te benutten en dit te consolideren en om voor verschillende soorten producten het aanbod beter op de vraag af te stemmen, een raam van maatregelen voor het beheer van het wijnbouwpotentieel dient te worden vastgesteld dat aanplantbeperkingen voor de middellange termijn, premies voor de definitieve stopzetting van wijnbouw en steun voor de herstructurering en omschakkeling van wijngaarden omvat;
(12) Overwegende dat structuurmaatregelen die niet rechtstreeks met de wijnproductie verband houden binnen de werkingssfeer van Verordening (EG) nr. 1257/1999 van de Raad van 17 mei inzake steun voor plattelandsontwikkeling uit het Europees Oriëntatie- en Garantiefonds voor de Landbouw (EOGFL) en tot wijziging en instelling van een aantal verordeningen(44) dienen te vallen; dat afzetbevorderende maatregelen een aanzienlijke bijdrage tot de concurrentiekracht van de sector leveren; dat met name de bevordering van de afzet van communautaire wijn op de markten van derde landen dient te worden gestimuleerd; dat evenwel met het oog op de samenhang met het algemene beleid van de Gemeenschap inzake afzetbevordering dergelijke maatregelen betreffende de wijnsector binnen de werkingssfeer van een horizontale regeling dienen te vallen; dat de Commissie daartoe een voorstel voor een verordening heeft ingediend(45);
(13) Overwegende dat de verbetering van het marktevenwicht, hoewel betrekkelijk langzaam en met moeite, toch is bereikt; dat is gebleken dat de bestaande aanplantbeperkingen voor dat resultaat een essentiële factor zijn geweest; dat het in het licht van de ervaring niet mogelijk lijkt andere maatregelen toe te passen om het verbeterde marktevenwicht te benutten en te consolideren; dat het daarom in het algemeen belang dienstig voorkomt het gebruik van de eigendom van de wijnproducent op die wijze aan banden te leggen;
(14) Overwegende dat bestaande aanplantbeperkingen daarom voor een tot de middellange termijn beperkte periode dienen te worden gehandhaafd totdat het volledige spectrum van structurele maatregelen effect kan sorteren; dat derhalve tot en met 31 juli 2010 elke aanplant van wijnstokken voor de productie van wijn dient te worden verboden, tenzij in deze verordening anders is bepaald;
(15) Overwegende dat is gebleken dat de bestaande toelating voor nieuwe aanplant voor het kweken van moederplanten, ruilverkaveling en onteigening, alsmede wijnbouwexperimenten, niet op de markt gebrachte productie en het kweken van entwijnstokken, de wijnmarkt niet ernstig blijkt te hebben verstoord en derhalve dient te worden gehandhaafd, mits de nodige controles worden verricht; dat om soortgelijke redenen ook toestemming moet worden verleend voor de aanplant van wijnstokken waarvan de opbrengst bestemd is voor gebruik door de wijnbouwer en zijn gezin;
(16) Overwegende dat de bestaande toelating tot nieuwe aanplant voor de productie van in bepaalde gebieden voortgebrachte kwaliteitswijn, hierna "v.q.p.r.d." genoemd, en van met een geografische aanduiding omschreven tafelwijn een belangrijk bestanddeel van het kwaliteitsbeleid is gebleken dat is ontworpen om het aanbod beter op de vraag af te stemmen; dat evenwel, wanneer eenmaal een regeling van reserves van aanplantrechten volledig operationeel is, daarmee het vorenvermelde doel moet kunnen worden bereikt; dat de bestaande toelating derhalve, mits de nodige controles worden verricht, voor een overgangsperiode die zich uitstrekt tot en met 31 juli 2003 dient te worden behouden, op welke datum de reserveregeling volledig operationeel behoort te zijn;
(17) Overwegende dat de bestaande toelating voor herbeplanting met wijnstokken noodzakelijk is om een normale vernieuwing van uitgeputte wijngaarden mogelijk te maken; dat derhalve de bestaande regeling, mits de nodige controles worden verricht, dient te worden behouden; dat voor meer flexibiliteit van de regeling, mits de nodige controles worden verricht, eveneens de verwerving en het gebruik van herbeplantingsrechten nog vóórdat de daarmee samenhangende rooiing geschiedt, dienen te worden toegestaan; dat in het raam van eerdere communautaire of nationale wetgeving verworven herbeplantingsrechten dienen te worden geëerbiedigd; dat het mogelijk dient te worden om herbeplantingsrechten aan een ander bedrijf over te dragen, mits strenge controles worden verricht en deze overdracht past in het kwaliteitsbeleid, betrekking heeft op entstokken, of gekoppeld is aan de overdracht van een deel van het bedrijf; dat voor de goede werking van de gemeenschappelijke marktordening deze overdrachten binnen dezelfde lidstaat moeten plaatsvinden;
(18) Overwegende dat om het beheer van het wijnbouwpotentieel te verbeteren en om een efficiënt gebruik van de aanplantrechten te bevorderen en zodoende de gevolgen van de aanplantbeperking te verzachten een regeling van nationale en/of van regionale reserves dient te worden ingevoerd;
(19) Overwegende dat de lidstaten bij het beheer van de reserves ruimschoots vrijheid dient te worden gelaten, mits de nodige controles worden verricht, teneinde hen in staat te stellen om het gebruik van de aanplantrechten uit de reserve beter op de plaatselijke behoeften af te stemmen; dat dit ook de mogelijkheid dient te omvatten tot aankoop van aanplantrechten om de reserve te bevoorraden, en tot verkoop van aanplantrechten uit de reserves; dat daartoe de lidstaten de vrijheid dient te worden gelaten het reservesysteem niet toe te passen, mits zij kunnen aantonen dat zij beschikken over een doeltreffend systeem voor het beheer van de aanplantrechten;
(20) Overwegende dat de toekenning van specifieke voordelen aan jonge landbouwers niet alleen hun vestiging, maar ook de structurele aanpassing van hun bedrijf na hun eerste vestiging kan vergemakkelijken; dat deze producenten derhalve in aanmerking dienen te komen om rechten uit de reserve om niet te verkrijgen;
(21) Overwegende dat, om te waarborgen dat de middelen op de doeltreffendste wijze worden gebruikt en om het aanbod beter op de vraag af te stemmen, de aanplantrechten binnen een redelijke termijn door de houders ervan dienen te worden benut, en anders aan de reserves dienen te worden toegewezen of hertoegewezen; dat aan de reserves overgedragen rechten om dezelfde redenen binnen een redelijke termijn dienen te worden toegewezen;
(22) Overwegende dat in het licht van het verbeterde marktevenwicht en van de groeiende wereldmarkt een toename van de aanplantrechten gerechtvaardigd kan zijn; dat deze rechten aan de betrokken lidstaten moeten worden toegekend en een gedeelte terecht moet komen in een communautaire reserve om onder voorwaarden te kunnen worden gebruikt om te voldoen aan meer vraag op de markt; dat van die toename de extra aanplantrechten moeten worden afgetrokken voor v.q.p.r.d. en tafelwijnen met een geografische aanduiding;
(23) Overwegende dat niettegenstaande de bestaande aanplantbeperkingen, oppervlakten in strijd daarmee zijn aangeplant; dat de bestaande sancties, die bedoeld zijn om ervoor te zorgen dat de producten van dergelijke oppervlakten de wijnmarkt niet verstoren, moeilijk zijn gebleken om deze ten uitvoer te leggen; dat daarom onwettig beplante oppervlakten dienen te worden gerooid; dat deze maatregel voor elke onwettige aanplant na de bekendmaking van het voorstel voor deze verordening dient te gelden, aangezien de wijnbouwers vanaf dat tijdstip van het voornemen tot invoering van deze maatregel kennis hebben kunnen nemen;
(24) Overwegende dat het, onverminderd eventuele bestaande nationale maatregelen, om redenen van rechtszekerheid niet mogelijk is om op communautair niveau voor oppervlakten die in strijd met die beperkingen vóór de bekendmaking van het voorstel voor deze verordening zijn aangeplant, de rooing voor te schrijven; dat daarom, voor een betere beheersing van het wijnbouwpotentieel, de lidstaten gedurende een bepaalde termijn de mogelijkheid dient te worden geboden de status van dergelijke oppervlakten te regulariseren onder voorbehoud van de nodige controles; dat kan worden voorzien in een aparte regularisering voor bepaalde aanplanten, in het bijzonder wanneer een aanplant tot productietoename kan leiden; dat, wanneer dat gevaar bestaat, de betrokken producent aan passende administratieve sancties kan worden onderworpen;
(25) Overwegende dat de lidstaten in staat dienen te worden gesteld om met plaatselijke omstandigheden rekening te houden en daarom zo nodig strengere bepalingen voor nieuwe aanplant, herbeplanting en overenting zouden moeten kunnen vaststellen;
(26) Overwegende dat er gebieden zijn waar de productie niet op de vraag is afgestemd; dat om een betere afstemming in de sector als geheel te bevorderen, de definitieve stopzetting van de wijnbouw in dergelijke gebieden dient te worden aangemoedigd; dat daartoe een premie dient te worden toegekend; dat hen aan de lidstaten dient te worden overgelaten om deze premieregeling te beheren binnen een communautair raam en mits de nodige controles worden verricht, teneinde de premie beter op de betrokken gebieden te kunnen richten; dat zij daarom met name de betrokken gebieden zouden moeten kunnen aanwijzen en de hoogte van de premies zouden moeten kunnen bepalen aan de hand van objectieve criteria en binnen een algemeen steunplafond;
(27) Overwegende dat de productie in die lidstaten waar minder dan 25000 hectoliter wijn per jaar wordt geproduceerd, geen belangrijke invloed op het marktevenwicht heeft, dat deze lidstaten derhalve van de aanplantbeperkingen dienen te worden vrijgesteld, maar daarentegen de premie voor definitieve stopzetting van de wijnbouw voor deze lidstaten niet open dient te staan;
(28) Overwegende dat er andere gebieden zijn waar de productie niet op de vraag is afgestemd, maar waar een betere afstemming zou kunnen worden bereikt door herstructurering van wijngaarden door middel van omschakeling op andere rassen, door de aanleg van wijngaarden op andere plaatsen of door verbetering van de wijnbouwtechnieken; dat daarvoor derhalve steun dient te worden verleend, mits de nodige controles worden verricht;
(29) Overwegende dat, om te waarborgen dat deze herstructurering en omschakeling ordelijk verlopen, de uitvoering ervan op programma's dient te berusten; dat deze programma's, om te waarborgen dat met regionale verscheidenheid rekening wordt gehouden, op een zich zo dicht mogelijk bij de producent bevindend niveau dienen te worden opgesteld; dat niettemin, om de conformiteit van de programma's met de communautaire regelgeving te waarborgen, de lidstaten in laatste instantie verantwoordelijk moeten blijven voor die programma's;
(30) Overwegende dat herstructurering en omschakeling voor de producent in financieel opzicht twee hoofdconsequenties heeft, namelijk inkomstenderving tijdens de omschakelingsperiode en uitvoeringskosten; dat de steun derhalve beide gevolgen dient te dekken; dat voor de herstructurering binnen welbepaalde grenzen ruimte is voor aanvullende nationale maatregelen;
(31) Overwegende dat het voor een beter beheer van het wijnbouwpotentieel wenselijk is dat op nationaal en regionaal niveau een inventaris van dit potentieel wordt opgesteld; dat om de lidstaten daartoe aan te moedigen, de mogelijkheid tot regularisatie van onwettig beplante oppervlakten, de toename van aanplantrechten, herstructurerings- en omschakelingssteun voor die lidstaten dienen te worden gereserveerd, die de inventaris hebben opgesteld; dat bij regionale inventarissen regio's die zo'n inventaris hebben opgesteld, niet van de herstructurerings- en omschakelingsmaatregelen mogen worden uitgesloten omdat andere regio's dat niet hebben gedaan; dat de regionale inventarissen wel vóór 31 december 2001 gereed moeten zijn;
(32) Overwegende dat de indeling van de wijnstokrassen voor de productie van wijn een taak is die het best zo na mogelijk bij de producent dient te geschieden; dat de lidstaten deze taak derhalve van de Gemeenschap dienen over te nemen;
(33) Overwegende dat Verordening (EEG) nr. 2392/86 van de Raad van 24 juli 1986 betreffende het communautaire wijnbouwkadaster(46), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1631/98(47), van kracht dient te blijven om de lidstaten waar de samenstelling ervan nog niet is beëindigd, in staat te stellen deze taak te voltooien; dat evenwel in de mogelijkheid dient te worden voorzien om die verordening nadien te wijzigen of in te trekken;
(34) Overwegende dat het voor het behoud van marktevenwicht dienstig is in steun voor particuliere opslag van tafelwijn en van bepaalde soorten druivenmost te voorzien; dat de maatregel zo soepel mogelijk dient te worden toegepast en zo nauw mogelijk op de marktontwikkelingen dient aan te sluiten; dat het daartoe met name mogelijk dient te zijn om de toepassing van die maatregel op korte termijn te beëindigen;
(35) Overwegende dat, om te voorkomen dat interventie als een kunstmatige afzetmogelijkheid voor productieoverschotten blijft voortbestaan, terwijl alle traditionele afzetmogelijkheden voor drinkalcohol en voor op de wijnstok gebaseerde producten behouden blijven, de distillatieregeling dient te worden gewijzigd; dat daarom de volgende vormen van distillatie dienen te worden gehandhaafd: verplichte distillatie van bijproducten van de wijnbereiding, verplichte distillatie van wijn bereid uit druiven die niet uitsluitend als druiven van wijndruivenproducerende rassen zijn ingedeeld, distillatie ter ondersteuning van de wijnmarkt door het bevorderen van de continuïteit van de bevoorrading met distillatieproducten van wijn uit segmenten van de sector drinkalcohol die deze alcohol van oudsher gebruiken, en een crisisdistillatiemaatregel; dat andere vormen van distillatie dienen te worden afgeschaft; dat deze maatregelen zo soepel mogelijk dienen te zijn om aan de behoeften van de markt en aan specifieke regionale omstandigheden tegemoet te komen;
(36) Overwegende dat, gezien de povere kwaliteit van door intense persing verkregen wijn, deze bewerking dient te worden verboden; dat ter voorkoming darvan in de verplichting dient te worden voorzien tot distillatie van druivendraf en van wijnmoer; dat evenwel afwijkingen van deze verplichting mogelijk zijn om rekening te houden met de productieomstandigheden in bepaalde wijnbouwgebieden; dat voorts, gezien het feit dat de productie- en marktstructuren in wijnbouwzone A, in het Duitse gedeelte van wijnbouwzone B of in het met wijnstokken beplante gebied in Oostenrijk zodanig zijn dat de doelstellingen van de maatregel zeker zullen worden gehaald, voor de producenten uit die gebieden de verplichting tot distillatie van de bijproducten van de wijnbereiding moet worden vervangen door de verplichting deze bijproducten onder controle uit de markt te laten nemen;
(37) Overwegende dat de productie van wijn uit druiven die niet uitsluitend als druiven van wijndruivenproducerende rassen zijn ingedeeld, vooral op traditionele gebruiken in de sector gedistilleerd en op andere traditionele afzetmogelijkheden dient te worden gericht; dat dient te worden bepaald dat dergelijke wijn die boven de normale, voor deze gebruiksdoeleinden geproduceerde hoeveelheden is geproduceerd, verplicht dient te worden gedistilleerd;
(38) Overwegende dat bepaalde segmenten van de sector drinkalcohol een belangrijk traditioneel afzetgebied voor wijn en wijnbouwproducten vormen; dat de Gemeenschap derhalve voor de distillatie van tafelwijn en van wijn die geschikt is om tafelwijn op te leveren, steun dient te verlenen om deze markt te bevoorraden, en wel in de vorm van een primaire steun, uitgekeerd voor de distillatie van deze wijn en een secundaire steun, uitgekeerd voor de opslag van het verkregen distillaat;
(39) Overwegende dat om rekening te houden met uitzonderlijke gevallen van verstoring van de markt en met ernstige kwaliteitsproblemen een crisisdistillatiemaatregel dient te worden vastgesteld; dat het niveau en de vorm van de steun door de Commissie dienen te worden vastgesteld om met specifieke situaties rekening te houden zoals het geval dat een aantoonbare verslechtering van de marktprijs voor een wijnsoort is genoteerd; dat de maatregel voor producenten factultatief dient te zijn; dat moet worden bepaald dat wanneer van deze maatregel drie jaar achtereen voor een bepaalde wijnsoort in een bepaald gebied gebruik wordt gemaakt, de Commissie een rapport, eventueel vergezeld van voorstellen, aan het Europees Parlement en de Raad zal voorleggen;
(40) Overwegende dat de afzet van de door distillatie verkregen alcohol op een zodanige wijze dient te geschieden dat een grotere doorzichtigheid en een betere controle mogelijk wordt en verstoring van de traditionele markten voor alcohol kan worden vermeden;
(41) Overwegende dat thans, wegens de verschillende oenologische procédés die bij deze verordening zijn toegestaan, de verhoging van het natuurlijke alcoholvolumegehalte niet door alle producenten van de Gemeenschap onder dezelfde economische voorwaarden wordt uitgevoerd; dat, om deze discriminatie op te heffen, het gebruik van wijnstokproducten voor verrijking dient te worden gestimuleerd, waardoor de afzetmogelijkheden voor deze producten worden vergroot en de vorming van wijnoverschotten wordt vermeden; dat daartoe de prijzen van de onderscheiden, voor verrijking dienende producten op elkaar dienen te worden afgestemd; dat dit kan worden bereikt door de instelling van een steunregeling voor uit bepaalde gebieden komende geconcentreerde druivenmost en gerectificeerde geconcentreerde druivenmost die voor verrijking worden gebruikt;
(42) Overwegende dat het, om een stabieler evenwicht tussen productie en gebruik tot stand te brengen, noodzakelijk blijft het gebruik van wijnstokproducten te doen toenemen; dat het verantwoord lijkt reeds in het stadium vóór de productie van tafelwijn in te grijpen en, door het gebruik van most voor bepaalde andere doeleinden dan wijnbereiding door steun verlening aan te moedigen, te waarborgen dat de communautaire wijnproducten hun traditionele afzetmarkten kunnen behouden; dat deze maatregel op een zodanige wijze dient te worden toegepast dat concurrentiedistorsies worden vermeden met inachtneming van traditionele productiemethoden;
(43) Overwegende dat producenten die hun verplichtingen uit hoofde van de verplichte distillatiemaatregelen niet zijn nagekomen, van enige andere interventiemaatregel dienen te worden uitgesloten;
(44) Overwegende dat ook in de mogelijkheid van maatregelen dient te worden voorzien in het geval van hoge prijzen op de markt van de Gemeenschap;
(45) Overwegende dat, gezien de speciale kenmerken van de wijnmarkt, de oprichting van producentenorganisaties waarvan de leden tot inachtneming van bepaalde regels verplicht zijn, met name met betrekking tot het op de markt brengen, tot het bereiken van de doelstellingen van de gemeenschappelijke marktordening kan bijdragen; dat de lidstaten dergelijke organisaties kunnen erkennen; dat de aansluiting daarbij vrijwillig dient te zijn; dat zij hun nut dienen te bewijzen aan de hand van de reikwijdte en de doeltreffendheid van de door de organisaties aan haar leden geboden diensten;
(46) Overwegende dat om de werking van de markt voor v.q.p.r.d. en tafelwijn met een geografische aanduiding te verbeteren, de lidstaten in staat moeten zijn besluiten van brancheorganisaties te erkennen; dat deze besluiten niet mogen voorzien in bepaalde vormen van onderling afgestemd gedrag; dat de Commissie moet toezien op de verenigbaarheid van deze besluiten met het Gemeenschapsrecht; dat brancheorganisaties bepaalde taken moeten verrichten en daarbij de consumentenbelangen voor ogen moeten houden;
(47) Overwegende dat, in verband met de gezondheid en met het oog op een op kwaliteit gericht beleid, op communautair niveau de toegestane oenologische procédés en behandelingen dienen te worden vastgesteld die als enige voor de bereiding van de onder deze verordening begrepen producten mogen worden gebruikt; dat om dezelfde redenen moet worden bepaald dat voor menselijke consumptie bestemde wijn alleen uit druiven van wijndruiven producerende rassen mag worden bereid;
(48) Overwegende dat de productieomstandigheden, met name bodem, terrein, klimaat, van wijnbouwzone tot wijnbouwzone in de Gemeenschap aanzienlijk verschillen en dat met die verschillen dan ook rekening moet worden gehouden wanneer het gaat om oenologische procédés en behandelingen; dat terwille van de eenvoud en ter vergemakkelijking van wijzigingen op grond van de opgedane ervaring en de technologische vooruitgang bepaalde technische grenzen en voorwaarden die met deze procédés en behandelingen verband houden, in het kader van uitvoeringsbepalingen moeten worden geregeld; dat niettemin in deze verordening grenzen moeten worden vastgesteld voor het gebruik van zwaveldioxide, sorbinezuur en kaliumsorbaat, in verband met het belang ervan voor de gezondheid;
(49) Overwegende dat in toegestane methodes voor de analyse van producten van de wijnsector dient te worden voorzien;
(50) Overwegende dat de omschrijving, de aanduiding en de aanbiedingsvorm van de onder deze verordening begrepen producten voor de verkoopbaarheid van deze producten op de markt belangrijke gevolgen kunnen hebben; dat hiervoor derhalve in deze verordening regels dienen te worden vastgesteld waarbij met de gewettigde belangen van consumenten en producenten rekening wordt gehouden en die tevens de soepele werking van de interne markt en de productie van kwaliteitsproducten bevorderen; dat de grondbeginselen van deze regels moeten voorzien in het verplicht gebruik van bepaalde aanduidingen die het mogelijk maken het product te identificeren en de consument een hoeveelheid belangrijke voorlichting te verstrekken, alsmede in het facultatieve gebruik van een aantal andere aanduidingen op de grondslag van communautaire voorschriften of onder voorbehoud van de bepalingen inzake de preventie van frauduleuze handelingen;
(51) Overwegende dat de voorschriften betreffende met name de omschrijving moeten voorzien in bepalingen inzake preventie van frauduleuze handelingen, communautaire sancties bij onjuiste etikettering, gebruik van talen, met name wanneer er verschillende alfabetten in het spel zijn, en het gebruik van merken, met name wanneer die verwarring bij de consument zouden kunnen stichten;
(52) Overwegende dat, gezien de verschillen tussen de onder deze verordening vallende producten en hun markten, alsmede de verwachtingen van de consument en de traditionele gebruiken, de voorschriften moeten worden gedifferentieerd naargelang de betrokken producten, in het bijzonder wanneer het om mousserende wijn gaat, en naargelang van hun oorsprong;
(53) Overwegende dat de voorschriften ook moeten gelden voor de etikettering van geïmporteerde producten, in het bijzonder om duidelijk te maken waar zij vandaan komen en om elke verwarring met communautaire producten te vermijden;
(54) Overwegende dat het recht om geografische aanduidingen en andere traditionele vermeldingen te gebruiken economisch waardevol is; dat dit recht derhalve dient te worden gereglementeerd en in bescherming van deze vermeldingen moet worden voorzien; dat het terwille van een eerlijke concurrentie en om de consument niet te misleiden, nodig kan zijn deze bescherming uit te breiden tot bepaalde, niet onder deze verordening vallende producten, met inbegrip van die welke niet in bijlage I van het Verdrag zijn opgenomen;
(55) Overwegende dat het, gezien het consumentenbelang en de wenselijkheid om tot een gelijkwaardige behandeling van v.q.p.r.d. in derde landen te komen, dienstig is te bepalen dat wederkerige regelingen kunnen worden getroffen waarbij rechtstreekse menselijke consumptie ingevoerde wijnen met een geografische aanduiding die in de Gemeenschap op de markt worden afgezet, eveneens voor deze beschermings- en controleregelingen in aanmerking komen;
(56) Overwegende dat, om rekening te houden met de verplichtingen die voortvloeien uit met name de artikelen 23 en 24 van de bij Besluit 94/800/EG(48) goedgekeurde Overeenkomst inzake handelsgerelateerde aspecten van de intellectuele eigendom, die een integrerend bestanddeel uitmaakt van de Overeenkomst tot oprichting van de Wereldhandelsorganisatie, dient te worden bepaald dat de betrokken partijen onder bepaalde voorwaarden onwettig gebruik moet voorkomen van geografische aanduidingen die zijn beschermd door een derde land dat lid is van de WTO;
(57) Overwegende dat de ontwikkeling van een beleid dat kwaliteitsproductie in de landbouw, en meer in het bijzonder in de wijnbouw aanmoedigt, zeker tot verbetering van de voorwaarden op de markt en daarmee tot een toeneming van de afzetmogelijkheden zal bijdragen; dat de vaststelling van extra gemeenschappelijke regels met betrekking tot de productie van en de controle op v.q.p.r.d. binnen het bestek van dit beleid valt en tot het bereiken van die doelstellingen kan bijdragen;
(58) Overwegende dat, teneinde voor v.q.p.r.d. een minimumkwaliteitsnorm te handhaven, een ongebreidelde toeneming van de productie van dergelijke wijnen te vermijden en de bepalingen van de lidstaten te harmoniseren teneinde voorwaarden voor eerlijke mededinging binnen de Gemeenschap te scheppen, communautaire regels voor de productie van en de controle op v.q.p.r.d. dienen te worden vastgesteld waaraan de specifieke bepalingen van de lidstaten dienen te voldoen;
(59) Overwegende dat, met inachtneming van traditionele productieomstandigheden, de aard en de draagwijdte van de factoren op basis waarvan elk van de v.q.p.r.d. kan worden onderscheiden, dienen te worden omschreven en opgesomd; dat ten aanzien van de kwaliteitseisen niettemin een gemeenschappelijke harmonisatie-inspanning dient te worden geleverd; dat deze factoren dienen te bestaan uit: de afbakening van het productiegebied, de wijnstokrassen, de teeltmethoden, de wijnbereidingsmethoden, het minimum natuurlijke alcoholgehalte, de opbrengst per hectare alsmede analyse en beoordeling van organoleptische kenmerken; dat voor in bepaalde gebieden voortgebrachte kwaliteitslikeurwijnen en voor in bepaalde gebieden voorgebrachte mousserende kwaliteitswijnen, wegens de bijzondere aard van deze producten bijzondere bepalingen dienen te worden vastgesteld;
(60) Overwegende dat de ervaring heeft uitgewezen dat nauwkeurige regels dienen te worden vastgesteld voor de declassering van v.q.p.r.d. tot tafelwijnen; dat dient te worden bepaald in welke gevallen de producent de keuze heeft om niet te verzoeken dat een product dat in zijn oogst- of productieopgave als een product dat geschikt is om v.q.p.r.d. op te leveren staat vermeld, als v.q.p.r.d. in te delen;
(61) Overwegende dat het met het oog op het behoud van de bijzondere kwaliteitskenmerken van v.q.p.r.d., de lidstaten dient te worden toegestaan om overeenkomstig loyale en traditionele gebruiken, voor de productie van en het in het verkeer brengen van v.q.p.r.d. bijkomende of strengere voorschriften toe te passen;
(62) Overwegende dat de totstandbrenging van één enkele gemeenschapsmarkt voor wijn gepaard dient te gaan met de invoering van een eenvormige regeling voor het handelsverkeer aan de buitengrenzen van de Gemeenschap; dat een regeling van het handelsverkeer die invoerrechten en uitvoerrestituties omvat, naast de maatregelen voor de interne markt, in beginsel de communautaire markt dient te stabiliseren; dat de regeling van het handelsverkeer dient te berusten op de verbintenissen die tijdens de multilaterale handelsbesprekingen van de Uruguayronde zijn aangegaan;
(63) Overwegende dat, om de omvang van de handel in wijn met derde landen te kunnen bewaken, voor bepaalde producten in een stelsel van invoer- en uitvoercertificaten dient te worden voorzien, waarin onder meer het stellen van een zekerheid wordt voorgeschreven om de uitvoering van de transacties waarvoor deze certificaten worden afgegeven, te garanderen;
(64) Overwegende dat, om de nadelige uitwerking op de markt van de Gemeenschap van invoer van bepaalde landbouwproducten te voorkomen of tegen te gaan, de invoer van een of meer van die producten aan een aanvullend invoerrecht dient te worden onderworpen, indien aan bepaalde voorwaarden wordt voldaan;
(65) Overwegende dat onder bepaalde voorwaarden aan de Commissie de bevoegdheid dient te worden verleend om uit de overeenkomstig het Verdrag gesloten internationale overeenkomsten of uit andere besluiten van de Raad voortvloeiende tariefcontingenten te openen en deze te beheren;
(66) Overwegende dat de deelneming van de Gemeenschap aan de internationale handel in wijn dient te worden veiliggesteld door bepalingen waarbij restituties bij uitvoer naar derde landen worden toegekend die op de verschillen tussen prijzen in de Gemeenschap en die op de wereldmarkt zijn gebaseerd en die binnen de in de WTO-Overeenkomst inzake de landbouw(49) gestelde grenzen blijven; dat voor deze restituties beperkingen wat hoeveelheid en waarde betreft, dienen te gelden;
(67) Overwegende dat er bij de vaststelling van de restituties voor dient te worden gezorgd dat beperkingen in waarde in acht worden genomen en wel door toezicht op de betalingen overeenkomstig de voor het Europees Oriëntatie- en Garantiefonds voor de Landbouw geldende voorschriften; dat het toezicht door middel van verplichte vaststelling vooraf van de restituties kan worden vergemakkelijkt, waarbij in het geval van gedifferentieerde restituties de mogelijkheid dient te worden geboden om binnen een geografisch gebied waarvoor één enkel restitutiebedrag geldt, de vermelde bestemming te wijzigen; dat bij wijziging van bestemming de voor de werkelijke bestemming geldende restitutie dient te worden uitgekeerd, met als maximum echter het bedrag dat voor de vooraf vastgestelde bestemming geldt;
(68) Overwegende dat, om ervoor te zorgen dat de beperkingen in hoeveelheid in acht worden genomen, een betrouwbaar en effectief toezichtsysteem dient te worden ingesteld; dat hiertoe de toekenning van restituties aan een uitvoercertificaat dient te worden gekoppeld; dat restitituties dienen te worden toegekend tot maximaal de hoeveelheden waarvoor dit in het raam van de beperkingen mogelijk is, afhankelijk van de specifieke situatie voor elk betrokken product; dat hierop uitsluitend uitzonderingen voor voedselhulp kunnen worden gemaakt, waarvoor geen enkele beperking geldt; dat het toezicht op de hoeveelheden die gedurende de in de WTO-Overeenkomst inzake de landbouw bedoelde verkoopseizoenen met restitutie worden uitgevoerd, aan de hand van de voor elk verkoopseizoen afgegeven uitvoercertificaten dient te worden uitgeoefend;
(69) Overwegende dat, ter aanvulling van het bovenbeschreven stelsel en voorzover nodig voor de goede werking ervan, in de mogelijkheid dient te worden voorzien om de toepassing van de regeling "actieve veredeling" voor te schrijven of, wanneer de marktsituatie zulks vereist, deze te verbieden;
(70) Overwegende dat het stelsel van douanerechten het mogelijk maakt van alle andere beschermende maatregelen aan de buitengrenzen van de Gemeenschap af te zien; dat de voor de interne markt en de douanerechten geldende mechanismen echter in uitzonderlijke omstandigheden kunnen blijken te kort te schieten; dat, om de markt van de Gemeenschap in dergelijke gevallen niet zonder bescherming te laten tegen verstoringen die hieruit kunnen voortvloeien, de Gemeenschap in staat dient te worden gesteld onverwijld alle vereiste maatregelen te nemen; dat deze maatregelen in overeenstemming moeten zijn met de verplichtingen die uit de desbetreffende WTO-Overeenkomsten voortvloeien;
(71) Overwegende dat voor producten die uit derde landen worden ingevoerd, voorschriften inzake bepaalde productspecificaties dienen te worden vastgesteld waardoor een zekere mate van evenwicht met de communautaire wijnen kan worden gewaarborgd; dat ingevoerde wijn ook dient te voldoen aan de voorschriften die in het land van oorsprong zijn vastgesteld en in bepaalde gevallen vergezeld dient te gaan van een analyseverslag;
(72) Overwegende dat dient te worden bepaald dat alle onder deze verordening vallende producten die zich binnen de Gemeenschap in het verkeer bevinden, van een begeleidend document vergezeld dienen te gaan;
(73) Overwegende dat de toekenning van bepaalde steunmaatregelen de eenmaking van de markt in gevaar zou brengen; dat daarom de Verdragsbepalingen die het mogelijk maken steunmaatregelen van de lidstaten te beoordelen en maatregelen die onverenigbaar zijn met de gemeenschappelijke markt te verbieden, in de wijnsector van toepassing dienen te worden verklaard; dat de bepalingen inzake premies voor de definitieve stopzetting van wijnbouw op zich geen beletsel mogen vormen voor de toekenning van nationale steun voor dezelfde doeleinden;
(74) Overwegende dat er, wegens de onvermijdelijke complexiteit van de bepalingen in de wijnsector, in de lidstaten voor het doen naleven van deze bepalingen verantwoordelijke autoriteiten dienen te zijn; dat de Commissie met inschakeling van haar eigen inspecteurs en in samenwerking met de autoriteiten van de lidstaten op die naleving dient te kunnen toezien en deze dient te kunnen waarborgen;
(75) Overwegende dat, naarmate de gemeenschappelijke wijnmarkt zich ontwikkelt, de lidstaten en de Commissie elkaar voor de toepassing van deze verordening de nodige gegevens dienen te verstrekken; dat de producenten van wijndruiven, van most en van wijn een oogstopgave zouden moeten indienen, aangezien daarmee noodzakelijke gegevens worden verschaft; dat de lidstaten van de producenten moeten kunnen verlangen dat zij hun aanvullende gegevens verstrekken; dat het de Commissie dient te worden toegestaan bij de beoordeling van de gegevens een beroep op externe medewerking te doen;
(76) Overwegende dat, om de uitvoering van de voorgenomen maatregelen te vergemakkelijken, in een procedure dient te worden voorzien waarbij in het raam van een comité van beheer een nauwe samenwerking tussen de lidstaten en de Commissie tot stand wordt gebracht;
(77) Overwegende dat de uitgaven die door de lidstaten worden gedaan als gevolg van de uit de toepassing van deze verordening voortvloeiende verplichtingen, door de Gemeenschap dienen te worden gefinancierd overeenkomstig Verordening (EEG) nr. 1258/1999 van de Raad van 17 mei 1999 betreffende de financiering van het gemeenschappelijk landbouwbeleid(50);
(78) Overwegende dat bij de gemeenschappelijke ordening van de wijnmarkt tezelfdertijd en op passende wijze met de in de artikelen 33 en 131 van het Verdrag vervatte doelstellingen rekening dient te worden gehouden;
(79) Overwegende dat bij de toepassing van de gemeenschappelijke marktordening voor wijn ook rekening dient te worden gehouden met de overeenkomstig artikel 300, lid 2, van het Verdrag gesloten overeenkomsten, met name met die welke deel uitmaken van de Overeenkomst tot oprichting van de Wereldhandelsorganisatie, en in het bijzonder het deel betreffende technische handelsbelemmeringen ervan(51);
(80) Overwegende dat zich bij de overgang van de bij Verordening (EEG) nr. 822/87 en de andere verordeningen in de wijnsector vastgestelde regelingen naar die in de onderhavige verordening moeilijkheden zouden kunnen voordoen waarmee in de onderhavige verordening geen rekening is gehouden; dat met het oog op deze mogelijkheid dient te worden bepaald dat de Commissie de nodige overgangsmaatregelen dient vast te stellen; dat het de Commissie eveneens dient te worden toegestaan om specifieke praktische vraagstukken op te lossen,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
TITEL I
WERKINGSSFEER
Artikel 1
1. De gemeenschappelijke ordening van de wijnmarkt omvat voorschriften betreffende het wijnproductiepotentieel, marktmechanismen, producentenorganisaties, brancheorganisaties, oenologische procédés en behandelingen alsmede productspecificaties, de omschrijving, de aanduiding, de aanbiedingsvorm en de bescherming van producten, in bepaalde gebieden voortgebrachte kwaliteitswijn (v.q.p.r.d.) en het handelsverkeer met derde landen.
2. Zij geldt voor de volgende producten:
RUIMTE VOOR DE TABEL
3. De definities van de termen die in deze verordening voor de producten worden gebruikt, staan in bijlage I, de definities van de termen betreffende de alcoholgehalten staan in bijlage II, en de wijnbouwgebieden zijn opgenomen in bijlage III. De bepalingen ter uitvoering van deze bijlagen kunnen worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75.
4. Het verkoopseizoen voor de onder deze verordening vallende producten, hierna "wijnoogstjaar" genoemd, begint elk jaar op 1 augustus en eindigt op 31 juli van het volgende jaar.
TITEL II
PRODUCTIEPOTENTIEEL
HOOFDSTUK I
AANPLANT VAN WIJNSTOKKEN
Artikel 2
1. De aanplant van wijnstokken die overeenkomstig artikel 19, lid 1, als wijndruivenrassen zijn ingedeeld is tot en met 31 juli 2010 verboden, tenzij de aanplant gebeurt op grond van:
a) nieuwe-aanplantrechten, als bedoeld in artikel 3,
b) een herbeplantingsrecht, als bedoeld in artikel 4, of
c) en uit een reserve toegekend aanplantrecht, als bedoeld in artikel 5 of, indien artikel 5, lid 8, wordt toegepast, in artikel 6, lid 1.
Tot diezelfde datum is ook het overenten van wijndruivenrassen op andere rassen van wijndruivenrassen verboden.
2. Druiven verkregen van oppervlakten:
a) waar vóór 1 september 1998 wijnstokken zijn aangeplant, en
b) waarvan de productie overeenkomstig artikel 6, lid 3, of artikel 7, lid 4, van Verordening (EEG) nr. 822/87 uitsluitend voor distillatie in het verkeer mag worden gebracht,
mogen niet worden gebruikt voor de productie van wijn die bestemd is om in de handel te worden gebracht. Uit deze druiven bereide producten mogen uitsluitend voor distillatie in het verkeer worden gebracht. Deze producten mogen evenwel niet worden gebruikt voor de bereiding van alcohol met een effectief alcoholvolumegehalte van 80 % vol of minder.
3. Indien een lidstaat overeenkomstig artikel 16 de inventaris van het wijnproductiepotentieel heeft opgesteld, kan hij afwijken van lid 2. Zo'n afwijking moet worden verleend vóór 31 juli 2002 en moet voor de betrokken oppervlakten de machtiging inhouden om wijn bestemd om in de handel te worden gebracht, te produceren.
De afwijking wordt verleend:
a) wanneer de betrokken wijnproducent eerder andere wijnstokken heeft gerooid op een oppervlakte die, uitgedrukt in uitsluitend met wijnstokken beplante cultuurgrond, gelijkwaardig is, behalve wanneer voor de betrokken oppervlakte op grond van de communautaire of nationale wetgeving een rooipremie is ontvangen; en/of
b) door het gebruik van herbeplantingsrechten toe te staan, wanneer een wijnproducent deze rechten heeft verkregen binnen een na de beplanting van de betrokken oppervlakte vast te stellen periode; de lidstaten kunnen daartoe ook de nieuw gecreëerde aanplantrechten bedoeld in artikel 6, lid 1, gebruiken; en/of
c) indien de lidstaat ten genoegen van de Commissie kan bewijzen dat hij beschikt over niet opgeëiste herbeplantingsrechten die nog geldig zouden zijn indien daarvoor een verzoek was ingediend, mogen die rechten worden gebruikt en toegewezen aan producenten voor een oppervlakte die, uitgedrukt in uitsluitend met wijnstokken beplante cultuurgrond, gelijkwaardig is; en/of
d) indien de betrokken wijnproducent zich ertoe heeft verbonden binnen een periode van drie jaar een oppervlakte te rooien die, uitgedrukt in uitsluitend met wijnstokken beplante cultuurgrond, gelijkwaardig is, indien die oppervlakte is opgenomen in het wijnbouwkadaster van die lidstaat.
4. Indien lid 3, onder a) of onder c), wordt toegepast, legt de lidstaat de betrokken producenten een passende administratieve sanctie op.
5. Lid 3, onder c), mag alleen worden toegepast voor een oppervlakte van ten hoogste 1,2 % van de met wijnstokken beplante oppervlakte.
6. Wanneer lid 3, onder b), wordt toegepast:
a) kunnen de rechten, wanneer de producent deze uit een reserve verkrijgt, alleen op grond van artikel 5, lid 3, onder b), worden verkregen en betaalt de producent 150 % van de normaliter door de lidstaat op grond van die bepaling aangerekende prijs, of
b) moeten herbeplantingsrechten, wanneer de producent die koopt, gelden voor de betrokken oppervlakte, vermeerderd met 50 %, welke 50 % extra overeenkomstig artikel 5 in de reserve of reserves wordt geplaatst dan wel, indien artikel 5, lid 8, wordt toegepast, aan de nieuw gecreëerde aanplantrechten bedoeld in artikel 6, lid 1, wordt toegevoegd.
7. Wijnstokken die overeenkomstig artikel 19, lid 1, als wijndruivenrassen zijn ingedeeld en
a) die zijn aangeplant met ingang van 1 september 1998 en waarvan de productie overeenkomstig artikel 6, lid 3, of artikel 7, lid 4, van Verordening (EEG) nr. 822/87 uitsluitend voor distillatie in het verkeer mocht worden gebracht, of
b) in strijd met lid 1, zijn aangeplant,
worden gerooid. De voor het rooien gedane uitgaven worden gedragen door de betrokken producent. De lidstaten treffen de maatregelen die nodig zijn voor de toepassing van dit lid.
Artikel 3
1. De lidstaten kunnen producenten nieuwe-aanplantrechten toekennen voor oppervlakten:
a) die in het kader van ruilverkavelingen of onteigeningen ten algemenen nutte waartoe krachtens de nationale wetgeving is besloten, voor nieuwe aanplant zijn bestemd;
b) die voor wijnbouwexperimenten zijn bestemd;
c) die voor het kweken van entstokken zijn bestemd.
De lidstaten kunnen eveneens nieuwe-aanplantrechten toekennen voor oppervlakten waarvan de wijnbouwproducten uitsluitend bestemd zijn voor consumptie door het gezin van de wijnbouwer.
2. De lidstaten kunnen ook tot uiterlijk 31 juli 2003 nieuwe-aanplantrechten toekennen voor oppervlakten die bestemd zijn voor de productie van v.q.p.r.d. of van met een geografische aanduiding omschreven tafelwijn, wanneer is erkend dat de productie van de betrokken wijn vanwege de kwaliteit van die wijn ver bij de vraag achterblijft.
3. Nieuwe-aanplantrechten moeten worden gebruikt door de producent aan wie zij zijn toegekend en voor de oppervlakten en de doeleinden waarvoor zij zijn toegekend.
4. Nieuwe-aanplantrechten moeten worden gebruikt vóór het einde van het tweede wijnoogstjaar volgend op het wijnoogstjaar waarin zij zijn toegekend. Andere dan in lid 1 bedoelde nieuwe-aanplantrechten die in die periode niet zijn gebruikt, worden overeenkomstig artikel 5, lid 2, onder a), aan een reserve toegewezen.
5. Andere dan in lid 1 bedoelde nieuwe-aanplantrechten mogen aan de producenten slechts worden toegekend binnen de in artikel 6, lid 1, bepaalde hoeveelheden. Daarbij geldt het volgende:
a) voordat de in artikel 6 bedoelde nieuw gecreëerde aanplantrechten aan één of meer reserves worden toegewezen, verzekeren de lidstaten zich ervan dat het toekennen van de nieuwe-aanplantrechten de omvang van de in artikel 6, lid 1, bedoelde nieuw gecreëerde aanplantrechten niet verminderd tot een waarde kleiner dan nul; en
b) zodra een lidstaat de in artikel 6 bedoelde nieuw gecreëerde aanplantrechten aan één of meer reserves heeft toegewezen, brengt toekenning naderhand van een nieuwe-aanplantrecht met zich dat een aanplantrecht dat overeenkomt met een oppervlakte die, uitgedrukt in uitsluitend met wijnstokken beplante cultuurgrond, daaraan gelijk is, en dat aan de, aan het betrokken gebied gerelateerde reserve(s) is toegewezen, komt te vervallen. Indien in de betrokken reserve(s) niet meer voldoende aanplantrechten beschikbaar zijn, mogen er geen nieuwe-aanplantrechten worden toegekend.
Artikel 4
1. Herbeplantingsrechten:
a) zijn rechten die overeenkomstig lid 2 worden toegekend, of
b) zijn soortgelijke rechten die op grond van eerdere communautaire of nationale wetgeving zijn verworven.
2. De lidstaten kennen herbeplantingsrechten toe aan producenten die een met wijnstokken beplante oppervlakte gerooid hebben. De lidstaten kunnen herbeplantingsrechten toekennen aan producenten die de verplichting aangaan een met wijnstokken beplante oppervlakte te rooien voor het eind van het derde jaar volgend op dat waarin de oppervlakte is aangeplant. De herbeplantingsrechten gelden voor een oppervlakte die, uitgedrukt in uitsluitend met wijnstokken beplante cultuurgrond, gelijkwaardig is aan die waarvan de wijnstokken zijn of zullen worden gerooid.
3. Herbeplantingsrechten moeten worden gebruikt op het bedrijf waaraan zij zijn toegekend. De lidstaten mogen voorts bepalen dat herbeplantingsrechten slechts mogen worden gebruikt op het gerooide oppervlak.
4. In afwijking van lid 3 mogen herbeplantingsrechten geheel of gedeeltelijk aan een ander bedrijf worden overgedragen:
a) wanneer een deel van het betrokken bedrijf aan dat andere bedrijf wordt overgedragen. In dit geval mag het recht worden gebruikt op een oppervlakte van laatstgenoemd bedrijf die niet groter is dan de overgedragen oppervlakte; of
b) wanneer oppervlakten van dat andere bedrijf zijn bestemd voor
i) de productie van v.q.p.r.d. of van met een geografische aanduiding omschreven tafelwijnen, of
ii) voor de teelt van moederplanten.
De rechten mogen slechts worden gebruikt voor de oppervlakten en de doeleinden waarvoor zij zijn toegekend.
De lidstaten zorgen ervoor dat de toepassing van deze afwijkingen niet leidt tot een stijging van het totale productiepotentieel op hun grondgebied in het bijzonder wanneer overdrachten gebeuren van niet-bevloeide naar bevloeide oppervlakten.
5. Op grond van deze verordening verworven herbeplantingsrechten moeten worden gebruikt vóór het einde van het vijfde wijnoogstjaar volgend op het wijnoogstjaar waarin het rooien is geschied. In afwijking hiervan mag deze periode door de lidstaten tot acht jaar worden verlengd. In die periode niet gebruikte herbeplantingsrechten worden overeenkomstig artikel 5, lid 2, onder a), aan een reserve toegewezen.
Artikel 5
1. Om het beheer van het productiepotentieel op nationaal en/of regionaal niveau te verbeteren, vormen de lidstaten een nationale reserve of, in voorkomend geval, regionale reserves van aanplantrechten.
2. Aan de reserve, respectievelijk reserves worden toegewezen:
a) uit de reserves toegekende nieuwe-aanplantrechten, herbeplantingsrechten en aanplantrechten die niet binnen de in artikel 3, lid 4, in artikel 4, lid 5, en in lid 6 van dit artikel vastgestelde termijn worden gebruikt;
b) herbeplantingsrechten die door producenten die deze rechten hadden, aan de reserve worden overgedragen, in voorkomend geval tegen een vergoeding uit nationale middelen, waarvan het bedrag en eventueel andere daarmee verband houdende bijzonderheden door de lidstaten worden vastgesteld met inachtneming van de wettige belangen van de partijen;
c) nieuw gecreëerde aanplantrechten, als bedoeld in artikel 6.
3. De lidstaten kunnen aan de reserve toegewezen rechten toekennen:
a) om niet, aan producenten die jonger dan 40 jaar zijn, de nodige vakbekwaamheid en -kennis hebben en voor het eerst als bedrijfshoofd een wijnbouwbedrijf opstarten, of
b) tegen betaling van een vergoeding aan een nationaal fonds en, in voorkomend geval, aan regionale fondsen, aan producenten die voornemens zijn de rechten te gebruiken voor de aanplant van wijngaarden waarvan de afzet van de productie ervan gegarandeerd is. De lidstaten stellen de criteria vast voor het bepalen van de hoogte van de vergoeding, welke kan variëren naar gelang van het toekomstige eindproduct van de betrokken wijngaarden.
4. De lidstaten dragen er zorg voor dat de plaats waar de uit een reserve toegekende aanplantrechten worden gebruikt, de gebruikte wijnstokrassen en de toegepaste teelttechnieken garanderen dat de productie voortaan aan de vraag op de markt beantwoordt en dat de opbrengsten kenmerkend zijn voor het gemiddelde in het gebied waar die rechten worden gebruikt, in het bijzonder wanneer de aanplantrechten uit niet-bevloeide oppervlakten op bevloeide oppervlakten worden gebruikt.
5. Aan een reserve toegewezen aanplantrechten mogen tot uiterlijk het einde van het vijfde wijnoogstjaar volgend op het wijnoogstjaar waarin zij daaraan zijn toegewezen, uit die reserve worden toegekend. Niet binnen deze termijn toegekende aanplantrechten vervallen.
6. Uit een reserve toegekende aanplantrechten moeten worden gebruikt vóór het einde van het tweede wijnoogstjaar volgend op het wijnoogstjaar waarin zij zijn toegekend. Uit een reserve toegekende aanplantrechten die niet binnen deze termijn worden gebruikt, worden opnieuw aan een reserve toegewezen overeenkomstig lid 2, onder a).
7. Een lidstat die regionale reserves vormt, kan regels stellen voor de overdracht van aanplantrechten tussen regionale reserves. Indien in een lidstaat zowel een nationale reserve als regionale reserves bestaan, mogen onderlinge overdrachten ook worden toegestaan.
Op dergelijke overdrachten kan een verminderingscoëfficiënt worden toegepast.
8. In afwijking van de leden 1 tot en met 7 mag de bevoegde autoriteit van een lidstaat verkiezen het reservesysteem niet toe te passen, mits de lidstaat kan aantonen dat er een doeltreffend systeem voor het beheer van aanplantrechten op zijn gehele grondgebied bestaat. Dat systeem mag indien nodig afwijken van de desbetreffende bepalingen van dit hoofdstuk. Indien een lidstaat zo'n systeem heeft, worden de in de eerste zin van artikel 4, lid 5, bedoelde herbeplantingsrechten met vijf wijnoogstjaren verlengd. De tweede zin van artikel 4, lid 5, blijft van toepassing.
Artikel 6
1. De nieuw gecreëerde aanplantrechten, met inbegrip van de door de lidstaat krachtens artikel 3, lid 2, verleende nieuwe-aanplantrechten, worden als volgt toegewezen:(in hectaren)
a) Duitsland: 1534
Griekenland: 1098
Spanje: 17355
Frankrijk: 13565
Italië: 12933
Luxemburg: 18
Oostenrijk: 737
Portugal: 3760
b) communautaire reserve: 17000.
2. De nieuw gecreëerde aanplantrechten mogen slechts aan een reserve worden toegewezen dan wel overeenkomstig artikel 2, lid 3, onder b), worden gebruikt wanneer de lidstaat overeenkomstig artikel 16 de inventaris van het productiepotentieel heeft opgesteld.
3. De in lid 1 bedoelden nieuw gecreëerde aanplantrechten mogen slechts eenmaal aan de reserve(s) worden toegewezen; dit geldt ook voor het gebruik van deze rechten overeenkomstig artikel 2, lid 3, onder b).
Artikel 7
1. Voor dit hoofdstuk gelden de volgende definities:
a) "rooien": de volledige verwijdering van alle wijnstokken op een met wijnstokken beplant perceel;
b) "aanplant": de definitieve aanplant van jonge wijnstokken of delen daarvan, al dan niet geënt, met het oog op de productie van druiven, of het kweken van entstokken;
c) "aanplantrecht": het recht om wijnstokken aan te planten krachtens een nieuwe-aanplantrecht, een herbeplantingsrecht, een aanplantrecht uit een reserve of een nieuw gecreëerd aanplantrecht overeenkomstig de voorwaarden van respectievelijk de artikelen 3, 4, 5 en 6;
d) "herbeplantingsrecht": het recht om wijnstokken aan te planten op een oppervlakte die, uitgedrukt in uitsluitend met wijnstokken beplante cultuurgrond, overeenkomt met de gerooide of te rooien oppervlakte overeenkomstig de voorwaarden van artikel 4 en artikel 5, lid 8;
e) "overenten": het enten van een wijnstok die voordien reeds werd geënt.
2. De uitvoeringsbepalingen van dit hoofdstuk worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75.
Die bepalingen kunnen met name betrekking hebben op:
- bepalingen inzake de distillatie van de producten afkomstig van de in artikel 2, lid 7, bedoelde rassen;
- bepalingen om excessieve administratieve rompslomp bij de toepassing van dit hoofdstuk te vermijden;
- de in artikel 3, lid 2, bedoelde erkenning;
- het in artikel 4, lid 2, bedoelde naast elkaar bestaan van wijnstokken;
- de toepassing van de in artikel 5, lid 7, bedoelde verminderingscoëfficiënt;
- de werking van de in artikel 6, lid 1, bedoelde communautaire reserve. De bepalingen kunnen voor de periode tot en met 31 december 2003 met name voorzien in de toewijzing van nieuw gecreëerde aanplantrechten uit de communautaire reserve aan lidstaten voor gebruik in regio's waarvoor kan worden aangetoond dat er extra behoeften zijn waarin kan worden voorzien door de toewijzing van die nieuw gecreëerde aanplantrechten;
- bepalingen om te waarborgen dat de overeenkomstig artikel 3, lid 1, toegekende nieuwe-aanplantrechten het in artikel 2, lid 1, vastgelegde verbod op nieuwe aanplant niet ondermijnen.
3. Voor 31 december 2003, en vervolgens om de drie jaar, brengt de Commissie aan de Raad en het Europees Parlement verslag uit over de werking van dit hoofdstuk. Het verslag kan, in voorkomend geval, vergezeld gaan van voorstellen voor het verlenen van aanvullende nieuw gecreëerde aanplantrechten.
HOOFDSTUK II
PREMIES VOOR DEFINITIEVE STOPZETTING
Artikel 8
1. Voor de definitieve stopzetting van de wijnbouw op een bepaalde oppervlakte kan een premie worden toegekend.
De premie mag overeenkomstig de bepalingen van dit hoofdstuk worden toegekend aan bedrijfsproducenten die op wijnbouwoppervlakten wijndruiven telen. De betrokken oppervlakte mag niet minder dan tien are beslaan.
2. De lidstaten kunnen bepalen voor welke oppervlakten de premie mag worden toegekend. Zij kunnen aan deze bepaling ook voorwaarden verbinden, met name om in de betrokken gebieden een evenwicht tussen productie en natuurlijk milieu te waarborgen.
3. De toekenning van de premie brengt voor de producent het verlies mee van het herbeplantingsrecht voor de oppervlakte waarvoor de premie wordt toegekend.
4. De lidstaten stellen het bedrag van de premie per hectare vast rekening houdende met:
a) de landbouwopbrengst of de productiecapaciteit van het bedrijf,
b) de productiemethode,
c) de betrokken oppervlakte in vergelijking tot de totale bedrijfsoppervlakte,
d) het geproduceerde type wijn, en
e) het bestaan van gecombineerde teelten.
5. Het premieniveau mag nader vast te stellen maxima niet overtreffen.
Artikel 9
De volgende oppervlakten komen niet in aanmerking voor de premie:
a) bebouwde wijnbouwoppervlakten waarvoor in een nader te bepalen periode van ten hoogste tien wijnoogstjaren inbreuken op communautaire of nationale aanplantbepalingen zijn vastgesteld;
b) wijnbouwoppervlakten die niet meer worden onderhouden;
c) wijnbouwoppervlakten die in een nader te bepalen periode van ten hoogste tien wijnoogstjaren zijn beplant;
d) wijnbouwoppervlakten waarvoor voor de herstructurering en omschakeling ervan in een nader te bepalen periode van ten hoogste tien wijnoogstjaren financiering is verkregen.
Artikel 10
De uitvoeringsbepalingen van dit hoofdstuk worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75.
Deze bepalingen kunnen met name het volgende inhouden:
a) de tijdstippen voor de indiening van de aanvragen en voor de uitvoering van het rooien,
b) de voorwaarden voor de toekening van uitkeringen,
c) de in artikel 8, lid 5, bedoelde maxima,
d) milieuoverwegingen, en
e) de vaststelling van de in artikel 9 bedoelde periodes.
HOOFDSTUK III
HERSTRUCTURERING EN OMSCHAKELING
Artikel 11
1. Er wordt een regeling ingesteld voor de herstructurering en omschakeling van wijngaarden.
2. Doelstelling van de regeling is het aanpassen van de productie aan de vraag op de markt.
3. De regeling omvat een of meer van de volgende acties:
a) omschakeling op andere rassen, onder meer door overenting;
b) heraanleg van wijngaarden;
c) verbetering van wijnbouwtechnieken in verband met het doel van de regeling.
Gewone vernieuwing van wijngaarden die het einde van hun natuurlijke ontwikkelingscyclus hebben bereikt, is niet onder de regeling begrepen.
4. Toegang tot de regeling staat slechts open in die gebieden van een lidstaat waarvoor deze lidstaat overeenkomstig artikel 16 de inventaris van het productiepotentieel heeft opgesteld.
Artikel 12
De lidstaten zijn verantwoordelijk voor de herstructurerings- en omschakelingsplannen en, in voorkomend geval, voor de goedkeuring ervan. Deze plannen moeten voldoen aan de voorschriften van dit hoofdstuk en de uitvoeringsbepalingen ervan.
Artikel 13
1. Herstructurerings- en omschakelingssteun wordt slechts toegekend voor plannen die zijn opgesteld en, zo nodig, goedgekeurd door de lidstaat. De steun vindt plaats in de volgende vormen:
a) een vergoeding van de producenten voor het verlies aan inkomsten ingevolge de uitvoering van het plan en
b) een bijdrage in de herstructurerings- en omschakelingskosten.
2. De vergoeding van de producenten voor het inkomstenverlies kan een van de volgende vormen krijgen:
a) toestemming om, ongeacht de bepalingen van deze titel, hoofdstuk I, gedurende een bepaalde periode van niet meer dan drie jaar zowel oude als nieuwe wijnstokken naast elkaar te laten bestaan, of
b) een door de Gemeenschap gefinancierde financiële vergoeding.
3. De deelname van de Gemeenschap in de herstructurerings- en omschakelingskosten bedraagt ten hoogste 50 % van die kosten. In regio's die overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1260/1999 van de Raad van 21 juni 1999 houdende algemene bepalingen met betrekking tot de structuurfondsen(52) als doelstelling 1-regio's worden aangemerkt, mag de communautaire deelname ten hoogste 75 % bedragen. Onverminderd artikel 14, lid 4, mogen de lidstaten in geen geval deelnemen in de kosten.
Artikel 14
1. De Commissie kent de lidstaten jaarlijks een eerste toewijzing tot aan de hand van objectieve criteria waarbij met specifieke situaties en behoeften en met de in het licht van het doel van de regeling te leveren inspanningen rekening wordt gehouden.
2. De eerste toewijzing wordt aangepast aan de werkelijke uitgaven en aan de hand van door de lidstaten ingediende herziene uitgavenramingen, waarbij met het doel van de regeling en met de beschikbare middelen rekening wordt gehouden.
3. Bij de toewijzing van de financiële middelen aan de lidstaten wordt terdege rekening gehouden met het aandeel van de betrokken lidstaat in het wijnbouwoppervlak in de Gemeenschap.
4. Wanneer een financiële toewijzing voor een bepaald aantal hectare aan een lidstaat is verleend, mag die lidstaat die financiële toewijzing gebruiken voor een groter aantal hectares dan waarvoor zij is verleend. In dit verband mag de lidstaat nationale middelen gebruiken om het verlaagde bedrag per hectare te verhogen tot het niveau van het oorspronkelijke maximum per hectare van de communautaire toewijzing.
Artikel 15
De uitvoeringsbepalingen van dit hoofdstuk worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75.
Deze bepalingen kunnen met name voorzien in:
a) een minimumoppervlakte voor de betrokken wijngaarden,
b) bepalingen inzake het gebruik van uit de uitvoering van planen voortvloeiende herbeplantingsrechten,
c) bepalingen om te voorkomen dat de toepassing van dit hoofdstuk tot een toename van het productiepotentieel leidt, en
d) maximumsteunbedragen per hectare.
HOOFDSTUK IV
INFORMATIE EN ALGEMENE BEPALINGEN
Artikel 16
1. In de inventaris van het productiepotentieel worden de volgende gegevens opgenomen:
a) de oppervlakten op het grondgebied van de betrokken lidstaat beplant met wijnstokken van rassen die overeenkomstig artikel 19, lid 1, als voor wijnbereiding bestemde rassen zijn ingedeeld;
b) de betrokken rassen;
c) het totaal van de bestaande aanplantrechten; en
d) alle ter uitvoering van deze titel vastgestelde nationale of regionale bepalingen.
2. Een lidstaat mag bepalen dat de inventaris op regionale basis kan worden opgesteld. In dit geval moeten evenwel alle regionale inventarissen uiterlijk op 31 december 2001 zijn opgesteld. Overeenkomstig de bepalingen van de verordening vormt het feit dat een regio geen inventaris heeft opgesteld, geen beletsel voor de toepassing van deze titel op andere regio's van die lidstaat.
Artikel 17
1. De Commissie kan evaluaties verrichten met betrekking tot:
a) de producten van de wijnsector,
b) het industriële gebruik van die producten,
c) de consumptietrends van wijn en andere producten van de wijnsector die zonder verdere bewerking kunnen worden geconsumeerd,
d) alle overige aspecten waarvan de kennis nodig is voor het beheer van de markt of voor een regeling om het aanbod aan te passen.
2. Om deze evaluaties te maken kan de Commissie een beroep doen op externe medewerking.
3. De Commissie financiert een onafhankelijke studie van het gebruik van interspecifieke rassen. Op basis van die studie legt zij voor 31 december 2003 een verslag voor aan de Raad en het Europees Parlement, in voorkomend geval met voorstellen.
Artikel 18
1. Producenten van voor wijnbereiding bestemte druiven en producenten van most en wijn doen jaarlijks opgave van de hoeveelheden die de jongste oogst heeft opgeleverd. De lidstaten kunnen ook de handelaren in voor wijnbereiding bestemde druiven ertoe verplichten elk jaar opgave te doen van de hoeveelheden die van de jongste oogst in de handel zijn gebracht.
2. Producenten van druivenmost en wijn en handelaren, niet zijnde kleinhandelaren, doen jaarlijks opgave van hun voorraden druivenmost en wijn, ongeacht of deze van de oogst van het jaar dan wel van vorige jaren zijn. Uit derde landen ingevoerde druivenmost en wijn worden afzonderlijk vermeld.
Artikel 19
1. De lidstaten stellen een indeling van de voor wijnbereiding bestemde wijnstokrassen op. De in de indeling opgenomen rassen moeten tot de soort Vitis vinifera behoren of uit een kruising van deze soort met andere soorten van het geslacht Vitis zijn verkregen. De volgende rassen mogen niet in de indeling worden opgenomen:
- Noah,
- Othello,
- Isabelle,
- Jacquez,
- Clinton,
- Herbémont.
2. In hun indeling geven de lidstaten de wijnstokrassen aan die voor de bereiding van elke van de op hun grondgebied geproduceerde v.q.p.r.d. geschikt zijn. Deze rassen moeten tot de soort Vitis vinifera behoren.
3. Alleen wijnstokrassen die in de indeling zijn opgenomen mogen in de Gemeenschap worden aangeplant, heraangeplant of geënt met het oog op de wijnbereiding. Deze beperking is niet van toepassing op wijnstokken die voor onderzoek en wetenschappelijke proeven worden gebruikt.
4. Oppervlakten die zijn beplant met voor wijnbereiding bestemde wijnstokrassen welke niet in de indeling zijn opgenomen, moeten worden gerooid, tenzij de productie uitsluitend voor consumptie door het gezin van de wijnbouwer is bestemd. De lidstaten nemen de nodige maatregelen om toe te zien op de naleving van deze uitzondering.
5. Wanneer rassen uit de indeling worden geschrapt, moeten de wijnstokken van de betrokken rassen binnen vijftien jaar na die schrapping worden gerooid.
Artikel 20
Met betrekking tot het communautaire wijnbouwkadaster geldt de regeling van Verordening (EEG) nr. 2392/86.
Artikel 21
De hoofdstukken I en II van deze titel zijn niet van toepassing in lidstaten waar de wijnproductie per wijnoogstjaar niet meer dan 25000 hectoliter bedraagt. Deze productie wordt berekend op basis van de gemiddelde productie in de voorafgaande vijf wijnoogstjaren.
Artikel 22
De lidstaten kunnen voor nieuwe aanplant van of herbeplanting met wijnstokken dan wel voor het overenten beperkender nationale bepalingen vaststellen. Zij kunnen bepalen dat de in deze titel bedoelde aanvragen of gegevens met andere, voor het toezicht op de ontwikkeling van het productiepotentieel benodigde gegevens worden aangevuld.
Artikel 23
1. De uitvoeringsbepalingen van dit hoofdstuk worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75.
Zij kunnen met name betrekking hebben op:
a) de vorm en de gedetailleerdheid van de gegevens die voor de in artikel 16 bedoelde inventaris worden vereist, en
b) het beheer van de indeling van de in artikel 19 bedoelde wijnstokrassen,
c) de bestemming van de producten afkomstig van variëteiten die niet in die indeling voorkomen.
2. Volgens de procedure van artikel 75 kunnen bepalingen worden vastgesteld inzake een begeleidend document voor vegetatief teeltmateriaal voor de wijnstok en nadere bepalingen voor de toepassing ervan, met name inzake controle.
3. Verordening (EEG) nr. 2392/86 kan worden gewijzigd of ingetrokken volgens de procedure van artikel 75.
4. Volgens de procedure van artikel 75 wordt geconstateerd of een lidstaat de in artikel 16 bedoelde inventaris heeft opgesteld en wordt, in voorkomend geval, deze constatering ingetrokken, met name wanneer de lidstaat de nodige bijwerking van de inventaris niet heeft verricht.
TITEL III
MARKTMECHANISMEN
HOOFDSTUK I
STEUN VOOR PARTICULIERE OPSLAG
Artikel 24
1. Voor de producenten wordt een steunregeling ingesteld voor de particuliere opslag van:
a) tafelwijn,
b) druivenmost, geconcentreerde druivenmost en gerectificeerde geconcentreerde druivenmost.
2. De steun wordt slechts toegekend indien tussen 16 december en 15 februari daaropvolgend onder nader te bepalen voorwaarden met de interventiebureaus een langlopend opslagcontract is gesloten.
3. Langlopende opslagcontracten worden gesloten voor een periode die afloopt:
a) voor tafelwijnen, op zijn vroegst op 1 september na de datum waarop het contract is gesloten, en voor druivenmost, geconcentreerde druivenmost en gerectificeerde geconcentreerde druivenmost, op zijn vroegst op 1 augustus na de datum waarop het contract is gesloten, en
b) uiterlijk op 30 november na de datum waarop het contract is gesloten.
Artikel 25
1. Het sluiten van de opslagcontracten is aan voorwaarden onderworpen, met name ten aanzien van de kwaliteit van de betrokken producten.
2. Voor tafelwijnen wordt in de opslagcontracten bepaald dat voor de opgeslagen hoeveelheid of voor een gedeelte daarvan de uitkering van de steun wordt beëindigd en de desbetreffende verplichting van de producenten vervalt, wanneer de marktprijzen voor de betrokken soort tafelwijn tot boven een vast te stellen niveau stijgen.
3. Het bedrag van de steun voor particuliere opslag mag slechts de technische opslagkosten en de rente dekken, welke beide forfaitair worden bepaald.
4. Het steunbedrag voor geconcentreerde druivenmost mag worden aangepast aan de hand van een met de concentratiegraad overeenkomende coëfficiënt.
Artikel 26
1. De uitvoeringsbepalingen van dit hoofdstuk worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75.
Deze bepalingen kunnen met name het volgende inhouden:
- de vaststelling van het prijsniveau, de forfaitaire bedragen en de coëfficiënt, bedoeld in artikel 25;
- de bepaling dat langlopende opslagcontracten voor tafelwijn slechts voor bepaalde tafelwijnen kunnen worden gesloten;
- de bepaling dat druivenmost waarvoor een langlopend opslagcontract is gesloten, tijdens de geldigheidsduur van het contract geheel of gedeeltelijk tot geconcentreerde druivenmost of gerectificeerde geconcentreerde druivenmost mag worden verwerkt;
- voorschriften voor de toepassing van de in artikel 25, lid 2, bedoelde bepaling betreffende de beëindiging van de steunuitkering;
- de bepaling dat voor druivenmost en geconcentreerde druivenmost bestemd voor de bereiding van druivensap, geen langlopende opslagcontracten mogen worden gesloten, en
- de daadwerkelijke looptijd van de contracten.
2. Volgens de procedure van artikel 75 kan worden bepaald dat:
- de steunregeling voor particuliere opslag niet wordt toegepast indien uit de marktsituatie blijkt dat toepassing van de regeling niet gerechtvaardigd is, en
- de mogelijkheid om nog langlopende opslagcontracten te sluiten, te allen tijde kan worden beëindigd indien dit op grond van de marktsituatie gerechtvaardigd is, met name gelet op de hoeveelheden waarvoor reeds contracten zijn gesloten.
HOOFDSTUK II
DISTILLATIE
Artikel 27
1. Intense persing van al dan niet gekneusde druiven en persing van wijnmoer is verboden. Het opnieuw vergisten van druivendraf voor andere doeleinden dan distillatie is eveneens verboden.
2. Filtrering en centrifugering van wijnmoer worden niet als persing beschouwd wanneer:
a) de verkregen producten van gezonde handelskwaliteit zijn en
b) de wijnmoer niet tot een droog product wordt gereduceerd.
3. Met uitzondering van de in lid 7 bedoelde personen en groepen is iedere natuurlijke persoon, rechtspersoon of groep personen, die wijn heeft bereid, verplicht alle bij deze wijnbereiding verkregen bijproducten voor distillatie te leveren.
4. De hoeveelheid alcohol in de bijproducten moet ten opzichte van het alcoholvolume in de voortgebrachte wijn tenminste gelijk zijn aan 10 %, wanneer de wijn rechtstreeks uit druiven is bereid. Behoudens afwijkingen voor technisch gerechtvaardigde gevallen, moet zij ten minste gelijk zijn aan 5 % wanneer de wijn uit druivenmost, uit gedeeltelijk gegiste druivenmost of uit jonge, nog gistende wijn is bereid. Indien het relevante percentage niet wordt bereikt, dient degene voor wie de verplichting geldt, een zodanige hoeveelheid wijn van eigen productie te leveren dat daarmee die percentages in acht worden genomen.
Van lid 3 en de eerste alinea van dit lid kan worden afgeweken voor nader te bepalen categorieën producenten, voor bepaalde productiegebieden en voor wijn die overeenkomstig artikel 28 gedistilleerd moet worden.
5. Aan de in lid 3 bedoelde leveringsverplichting mag worden voldaan door levering van wijn aan een azijnfabrikant.
6. Met uitzondering van de in lid 7 bedoelde personen en groepen is iedere natuurlijke persoon, rechtspersoon of groep personen die bijproducten houdt die van enige andere verwerking van druiven dan wijnbereiding zijn verkregen, verplicht die producten voor distillatie te leveren.
7. Iedere natuurlijke persoon, rechtspersoon of groep personen die druiven verwerkt welke zijn geoogst in wijnbouwzone A of het Duitse deel van wijnbouwzone B dan wel op met wijnstokken beplante oppervlakten in Oostenrijk, is verplicht alle bij deze verwerking verkregen bijproducten onder toezicht en onder nader te bepalen voorwaarden uit de markt te nemen.
8. Wie onderworpen is aan de in lid 3 of in lid 6 bedoelde verplichtingen, kan zich van die verplichtingen kwijten door de bijproducten van de wijnbereiding onder toezicht en onder nader te bepalen voorwaarden uit de markt te nemen.
9. De aankoopprijs van druivendraf, wijnmoer en wijn die op grond van dit artikel voor distillatie worden geleverd, bedraagt 0,995 EUR per % vol/hectoliter.
10. De door de distilleerder betaalde prijs mag niet lager zijn dan de aankoopprijs.
11. De distilleerder kan:
a) hetzij steun krijgen voor het te distilleren product, mits het distillatieproduct een alcoholgehalte van ten minste 52 % vol heeft,
b) hetzij het distillatieproduct aan een interventiebureau leveren, mits dit product een alcoholgehalte van ten minste 92 % vol heeft.
Indien de wijn vóór de levering aan de distilleerder tot distillatiewijn is verwerkt, wordt de onder a) bedoelde steun betaald aan de producent van de distillatiewijn en mag het distillatieproduct niet aan het interventiebureau worden geleverd.
12. Er kan worden besloten dat de levering van de alcohol aan het interventiebureau mag worden vervangen door levering aan een marktdeelnemer die in het kader van een met het oog op de afzet van distillatieproducten georganiseerde verkoop een offerte heeft ingediend en in het kader van de in artikel 31, lid 1, bedoelde procedure is geselecteerd.
13. De leden 1 tot en met 12 gelden niet voor druivensap en geconcentreerd druivensap noch voor druivenmost of geconcentreerde druivenmost die voor de bereiding van druivensap bestemd is.
Artikel 28
1. Boven de normale hoeveelheid geproduceerde wijn uit druiven van een ras dat voor dezelfde administratieve eenheid niet alleen als wijndruivenras is ingedeeld maar tevens als een ras dat voor een ander doel kan worden gebruikt, moet, als deze wijn niet in de loop van het betrokken wijnoogstjaar wordt uitgevoerd, uiterlijk op een nader te bepalen datum worden gedistilleerd. Behoudens afwijking, mag deze wijn niet in het verkeer komen dan uitsluitend met bestemming distilleerderij.
2. De hoeveelheid normaal geproduceerde wijn wordt berekend uit:
a) de in een nader te bepalen referentieperiode geproduceerde hoeveelheden, en
b) de voor traditioneel gebruik dienende hoeveelheden wijn.
3. De aankoopprijs van de op grond van dit artikel voor distillatie geleverde wijn bedraagt 1,34 EUR per % vol/hectoliter; hij kan tijdens een bepaald wijnoogstjaar variëren, mits het gemiddelde voor dat wijnoogstjaar 1,34 EUR per % vol/hectoliter blijft.
4. De door de distilleerder betaalde prijs mag niet lager zijn dan de aankoopprijs.
5. De distilleerder kan:
a) hetzij steun krijgen voor het te distilleren product, mits het distillatieproduct een alcoholgehalte van ten minstse 52 % vol heeft,
b) hetzij het distillatieproduct aan een interventiebureau leveren, mits dit product een alcoholgehalte van ten minste 92 % vol heeft.
Indien de wijn vóór de levering aan de distilleerder tot distillatiewijn is verwerkt, word de onder a) bedoelde steun betaald aan de producent van de distillatiewijn en mag het distillatieproduct niet aan het interventiebureau worden geleverd.
6. Er kan worden besloten dat de levering van de alcohol aan het interventiebureau mag worden vervangen door levering aan een marktdeelnemer die in het kader van een met het oog op de afzet van distillatieproducten georganiseerde verkoop een offerte heeft ingediend en in het kader van de in artikel 31, lid 1, bedoelde procedure is geselecteerd.
7. Dit artikel is van toepassing niettegenstaande artikel 1, lid 2.
Artikel 29
1. De Gemeenschap kan voor de distillatie van tafelwijn en van wijn die tot tafelwijn kan worden verwerkt, steun verlenen teneinde de wijnmarkt te ondersteunen en bijgevolg de continuïteit te bevorderen van de bevoorrading met distillatieproducten van wijn van de segmenten van de drinkalcoholsector waar deze alcohol van oudsher wordt gebruikt.
2. De steun wordt verleend in de vorm van een aan de distilleerders uitgekeerde primaire en een bijkomende steun.
3. De primaire steun wordt uitgekeerd op basis van de hoeveelheid tafelwijn en wijn die tot tafelwijn kan worden verwerkt, die wordt gedistilleerd.
4. De primaire steun wordt toegepast op basis van een systeem van contracten tussen distilleerders en wijnproducenten. Er wordt een minimumprijs vastgesteld die de distilleerders aan de wijnproducenten moeten betalen en die tijdens een bepaald wijnoogstjaar kan variëren, mits het gemiddelde voor dat wijnoogstjaar ten minste 2,488 EUR per % vol/hectoliter blijft.
5. Voor het niveau van de primaire steun wordt rekening gehouden met:
a) de noodzaak dat de gemiddelde minimumprijs die de distilleerders in een bepaald wijnjaar aan de wijnproducenten moeten betalen, het in lid 4 genoemde niveau bedraagt;
b) de noodzaak om de traditionele afzet in de drinkalcoholsector in stand te houden tegen concurrerende prijzen.
6. De bijkomende steun heeft de vorm van een uitkering voor de redelijke kosten voor opslag van het verkregen product. Deze steun is bedoeld om de werking van de primaire steunregeling te vergemakkelijken.
Artikel 30
1. Er kan een crisisdistillatiemaatregelen worden getroffen indien er zich als gevolg van ernstige overschotten en/of kwaliteitsproblemen een uitzonderlijk geval van marktverstoring voordoet.
2. De maatregel heeft tot doel:
a) specifieke overschotsegmenten weg te werken en
b) van de ene oogst tot de andere continuïteit in de voorziening te waarborgen.
3. Voor producenten is deelneming aan de maatregel vrijwillig.
4. De maatregel mag tot bepaalde wijncategorieën of tot bepaalde productiegebieden worden beperkt. De maatregel mag alleen op v.q.p.r.d. worden toegepast indien de betrokken lidstaat daarom verzoekt.
5. Een criterium voor de invoering van de maatregel kan zijn een aantoonbare verslechtering, in de loop der tijd, van de marktprijs voor een wijncategorie of voor wijn uit bepaalde productiegebieden.
6. Indien de Gemeenschap deze maatregel gedurende drie opeenvolgende jaren toepast voor een bepaald soort wijn (in een bepaald gebied) brengt de Commissie aan de Raad en het Europees Parlement verslag uit over de aanhoudende crisis, in voorkomend geval vergezeld van voorstellen.
Artikel 31
1. De door het interventiebureau overgenomen alcohol wordt afgezet door middel van een openbare veiling of door verkoop bij inschrijving. Bij het afzetten van deze alcohol vermijden de autoriteiten, voorzover mogelijk, dat de afzetgebieden voor alcohol die van oudsher van het bestaan van deze afzet afhankelijk zijn, worden aangetast. Deze alcohol mag niet in de sector voedingsmiddelenalcohol worden afgezet.
2. Evenwel kan worden besloten dat, indien de voorziening van het deel van de sector waar het gebruik van wijnalcohol verplicht is, niet door de toepassing van de artikelen 27, 28 en 29 wordt gewaarborgd, de alcohol dan in die sector mag worden afgezet.
Artikel 32
1. Voor wijnen die zijn verkregen door producenten die door toevoeging van sacharose of van most waarvoor de in artikel 34 bedoelde steun is toegekend, het alcoholgehalte hebben verhoogd, wordt de voor elke distillatie vastgestelde aankoopprijs, met uitzondering van die bedoeld in artikel 27, binnen elk wijnbouwgebied verlaagd met eenzelfde forfaitair bedrag, berekend op basis van het niveau van de in artikel 34 bedoelde steun en met de verhoging van het alcoholgehalte voor het betrokken wijnbouwgebied.
2. Op verzoek van de betrokken producent wordt de verlaging slechts toegepast binnen de grenzen van de hoeveelheden waarvan het alcoholgehalte is verhoogd als bedoeld in lid 1.
Artikel 33
1. De uitvoeringsbepalingen van dit hoofdstuk worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75.
Deze bepalingen kunnen met name betrekking hebben op de volgende punten:
a) de in dit hoofdstuk bedoelde afwijkingen;
b) wat de artikelen 27 en 28 betreft, de voorwaarden waaronder distillatie dient te gebeuren, de raming van het alcoholvolume in de geproduceerde wijn, de voorwaarden waarop producten aan het interventiebureau mogen worden geleverd en de aankoopprijzen van de distillatieproducten die door de interventiebureaus kunnen worden overgenomen, respectievelijk de criteria voor de berekening van die prijzen;
c) de minimumnormen waaraan druivendraf en wijnmoer moeten voldoen;
d) de voorwaarden waaronder het in artikel 27, lid 7, bedoelde onder toezicht uit de markt nemen mag geschieden;
e) de normaal geproduceerde hoeveelheden wijn, als bedoeld in artikel 28, lid 2;
f) de bijzonderheden van het mechanisme voor de toepassing van de in artikel 30 bedoelde maatregel, met inbegrip van de producten welke door die maatregel worden bestreken, en de afzet van de distillatieproducten, in het bijzonder om te voorkomen dat de markt van alcohol en gedistilleerde dranken in enig opzicht wordt verstoord;
g) de bepaling dat de in artikel 28, lid 3, genoemde aankoopprijs kan variëren; en
h) de vastsstelling van de in artikel 29, lid 4, genoemde minimumprijs.
2. Het bedrag van de in de artikelen 27 en 28 bedoelde steun om de verkregen producten af te zetten, dat van de in artikel 29 bedoelde steun, de regels die de omstandigheden bepalen welke tot toepassing van de in artikel 30 bedoelde maatregel leiden en het niveau alsmede de vorm van de financiële steun van de Gemeenschap voor die maatregel, worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75.
HOOFDSTUK III
STEUN VOOR BEPAALDE VORMEN VAN GEBRUIK
Artikel 34
1. Steun wordt verleend voor het gebruik van:
a) geconcentreerde druivenmost; en
b) gerectificeerde geconcentreerde druivenmost,
die in de Gemeenschap zijn geproduceerd, wanneer deze worden gebruikt voor verhoging van het alcoholgehalte van wijnbouwproducten waarvoor een dergelijke verhoging volgens deze verordening is toegestaan.
2. De steun mag voor producten uit C III-wijnbouwzones worden gereserveerd, indien zonder deze maatregel de traditionele handelsstromen voor most en wijnen voor versnijding niet kunnen worden gewaarborgd.
3. Het steunbedrag wordt vastgesteld in euro per procent potentieel alcoholvolumegehalte en per hectoliter geconcentreerde druivenmost of gerectificeerde geconcentreerde druivenmost met inachtneming van het verschil tussen de kosten van verrijking door middel van deze producten en door middel van sacharose.
Artikel 35
1. Steun wordt verleend voor het gebruik van:
a) druivenmost en geconcentreerde druivenmost die met het oog op de vervaardiging van druivensap of van andere eetbare producten uit druivensap, in de Gemeenschap zijn geproduceerd;
b) druivenmost en geconcentreerde druivenmost die in de C III-wijnbouwzones zijn geproduceerd met het oog op de vervaardiging, in het Verenigd Koninkrijk en in Ierland, van producten van GN-code 2206 00, waarvoor het gebruik van een samengestelde benaming waarin het woord "wijn" voorkomt, door deze lidstaten mag worden toegestaan, overeenkomstig bijlage VII, punt C 2;
c) in de Gemeenschap geproduceerde geconcentreerde druivenmost als hoofdbestanddeel van een productenpakket dat in het Verenigd Koninkrijk en in Ierland in de handel wordt gebracht met duidelijke instructies voor de consument om daarmee een wijnimitatiedrank ("home-made wine") te maken.
2. In afwijking van de in lid 1, onder b), bedoelde geografische beperking met betrekking tot de in dat punt bedoelde productie van druivenmost en geconcentreerde druivenmost, kan, wanneer deze beperking tot concurrentiedistorsie leidt, worden besloten deze steun ook toe te kennen voor druivenmost en geconcentreerde druivenmost die in andere gebieden van de Gemeenschap dan de C III-wijnzones zijn geproduceerd.
3. De steun wordt uitsluitend verleend voor het gebruik van producten van wijnstokrassen die uitsluitend als wijndruivenrassen of als rassen voor wijndruiven en voor ander gebruik zijn ingedeeld en mag eveneens worden verleend voor druiven van oorsprong uit de Gemeenschap die van dezelfde rassen voortkomen.
4. De steunbedragen worden zodanig vastgesteld dat de kosten van voorziening met druivenmost en geconcentreerde druivenmost van oorsprong uit de Gemeenschap het mogelijk maken de traditionele afzetmogelijkheden voor deze producten in stand te houden.
5. Een nog te bepalen van de in lid 1, onder a), bedoelde steun wordt gereserveerd voor het voeren van campagnes ter stimulering van het druivensapverbruik. Met het oog op die campagnes mag het steunbedrag op een hoger niveau worden vastgesteld dan het uit de toepassing van lid 4 voortvloeiende niveau.
Artikel 36
1. De uitvoeringsbepalingen van dit hoofdstuk worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75.
Deze bepalingen kunnen met name betrekking hebben op de volgende punten:
a) de voorwaarden voor de toekenning van de in artikel 34, lid 1, bedoelde steun;
b) de maatregelen die nodig zijn om toezicht uit te oefenen op het gebruik van de in artikel 35, lid 1, bedoelde producten;
c) het bedrag van de in de artikelen 34 en 35 bedoelde steun dat wordt vastgesteld vóór het begin van elk wijnoogstjaar;
d) het in artikel 35, lid 2, eerste alinea, bedoelde besluit.
HOOFDSTUK IV
ALGEMENE BEPALINGEN
Artikel 37
Producenten die aan de in de artikelen 27 en 28 bedoelde verplichtingen zijn onderworpen, komen voor interventiemaatregelen uit hoofde van deze titel in aanmerking mits zij gedurende een te bepalen referentieperiode aan de genoemde verplichtingen hebben voldaan. Deze periode en de nadere bepalingen voor de toepassing van dit artikel worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75.
Artikel 38
1. Wanneer op de wijnmarkt van de Gemeenschap buitengewoon hoge prijzen worden geconstateerd en de mogelijkheid bestaat dat deze toestand voortduurt waarbij deze markt wordt verstoord, kan de Commissie de nodige maatregelen treffen.
2. Voorzover zulks nodig is om de markt voor tafelwijnen te ondersteunen, kunnen voor de in artikel 1, lid 2, onder b), genoemde producten, andere dan tafelwijn, volgens de procedure van artikel 75 interventiemaatregelen worden getroffen.
TITEL IV
PRODUCENTENORGANISATIES EN BRANCHEORGANISATIES
HOOFDSTUK I
PRODUCENTENORGANISATIES
Artikel 39
1. Onder "producentenorganisatie" die uit hoofde van deze verordening is erkend, wordt verstaan, een rechtspersoon:
a) die op initiatief van producenten van onder deze verordening begrepen producten is opgericht;
b) die met name tot doel heeft:
i) ervoor te zorgen dat de productie wordt gepland en wordt afgestemd op de vraag, met name wat kwaliteit en hoeveelheden betreft,
ii) de concentratie van het aanbod en de afzet op de markt van de door de leden geproduceerde producten te bevorderen,
iii) de productiekosten te drukken en de producentenprijzen te stabiliseren,
iv) de toepassing van uit milieuoogpunt deugdelijke teeltpraktijken, productietechnieken en afvalbeheersystemen te bevorderen om met name de kwaliteit van water, bodem en landschap te beschermen en de biodiversiteit te behouden en/of te bevorderen.
2. Producentenorganisaties die uit hoofde van deze verordening zijn erkend, moeten passende sancties kunnen nemen tegen leden die de statutaire verplichtingen schenden.
3. De lidstaten kunnen als producentenorganisatie in de zin van deze verordening alle groepen producenten erkennen die een verzoek om die erkenning indienen, mits:
a) zij aan de in de leden 1 en 2 vervatte eisen voldoen en een daartoe strekkend bewijs leveren, waaronder het bewijs dat zij een minimumaantal leden hebben en over een minimumvolume verkoopbare productie beschikken;
b) zij voldoende garantie bieden aangaande het verrichten, de duur en de doeltreffendheid van hun activiteiten;
c) zij daadwerkelijk hun leden in staat stellen om de nodige technische bijstand te verkrijgen om uit milieuoogpunt deugdelijke teeltpraktijken toe te passen.
Artikel 40
1. De lidstaten:
a) nemen, binnen drie maanden na de indiening van een met alle nodige bewijsstukken gestaafd erkenningsverzoek, een besluit tot erkenning van een producentenorganisatie;
b) verrichten met geregelde tussenpozen controles op de inachtneming van de erkenningsvoorwaarden door de producentenorganisaties, stellen bij niet-inachtneming de aan die organisaties op te leggen sancties vast en besluiten zo nodig hun erkenning in te trekken;
c) delen binnen twee maanden elk besluit tot verlening of intrekking van de erkenning aan de Commissie mee.
2. De Commissie vergewist zich, door middel van controles, van de naleving van artikel 39 en van lid 1, onder b), van dit artikel en verzoekt naar aanleiding van dergelijke controles de lidstaten in voorkomend geval de verleende erkenning in te trekken.
HOOFDSTUK II
BRANCHEORGANISATIES
Artikel 41
1. Ter verbetering van de marktwerking voor v.q.p.r.d. en tafelwijnen met geografische aanduiding, kunnen de producerende lidstaten met name bij de uitvoering van besluiten van de brancheorganisaties, regels inzake de afzet vaststellen ter regulering van het aanbod op het ogenblik dat het product voor het eerst op de markt wordt gebracht, mits die regels betrekking hebben op de opslag en/of de gefaseerde vrijgave van de producten, met uitzondering van alle andere afgesproken praktijken zoals:
- prijsstellingen, zelfs als het richtsnoeren of aanbevelingen betreft;
- blokkering van een buitensporig groot gedeelte van de normaliter beschikbare jaarlijkse oogst en, in het algemeen, elke ongewone vermindering van het aanbod;
- weigering de nationale en/of communautaire bewijsstukken af te geven die nodig zijn om wijnbouwproducten in het verkeer en op de markt te brengen, wanneer het op de markt brengen in overeenstemming is met de hierboven bedoelde regels.
2. De in lid 1 bedoelde regels worden in extenso aan de bedrijven meegedeeld door middel van bekendmaking in een officiële publicatie van de betrokken lidstaat.
3. Jaarlijks leggen de lidstaten die van de in lid 1 geboden mogelijkheid gebruik hebben gemaakt, aan de Commissie een verslag voor over de desbetreffende besluiten die zij in het voorafgaande jaar hebben genomen. De Commissie onderzoekt of die besluiten in overeenstemming zijn met het Gemeenschapsrecht, inzonderheid met de regels inzake vrij verkeer (artikelen 28-31 van het Verdrag) en mededinging (artikelen 81-86 van het Verdrag) en met het beginsel van non-discriminatie (artikel 34, lid 3, van het Verdrag).
4. De in lid 1 bedoelde organisaties oefenen met name, rekening houdend met de belangen van de consument, in een of meer regio's van de Gemeenschap verscheidene van de hiernavolgende werkzaamheden uit:
i) verbetering van de kennis inzake en de doorzichtigheid van de productie en de markt;
ii) bijdragen tot een betere coördinatie van de wijze waarop producten op de markt worden gebracht, in het bijzonder door onderzoek en marktstudies;
iii) opstelling van standaardcontracten die verenigbaar zijn met de Gemeenschapswetgeving;
iv) betere benutting van het productiepotentieel;
v) verschaffing van gegevens en verrichten van onderzoek om de productie te richten op producten die beter op de eisen van de markt en op de smaak en de verwachtingen van de consument zijn afgestemd, met name wat de kwaliteit van de producten en de bescherming van het milieu betreft;
vi) zoeken van methoden die minder gewasbeschermings- en andere productiemiddelen vergen en die de kwaliteit van het product en het behoud van bodem en water waarborgen;
vii) ontwikkeling van methoden en instrumenten om in alle stadia van productie, wijnbereiding en afzet de kwaliteit van het product te verbeteren;
viii) ontwikkeling van het potentieel van en de bescherming van biologische landbouw, alsmede van oorsprongsbenamingen, kwaliteitslabels en geografische aanduidingen; en
ix) bevordering, met name van geïntegreerde productie of van andere uit milieuoogpunt deugdelijke productiemethoden.
TITEL V
OENOLOGISCHE PROCÉDÉS EN BEHANDELINGEN, OMSCHRIJVING, AANDUIDING, AANBIEDINGSVORM EN BESCHERMING
HOOFDSTUK I
OENOLOGISCHE PROCÉDÉS EN BEHANDELINGEN
Artikel 42
1. Voor de bereiding van de onder deze verordening begrepen producten, behalve druivensap en geconcentreerd druivensap alsmede druivenmost en geconcentreerde druivenmost bestemd voor de vervaardiging van druivensap, worden toegestane communautaire oenologische procédés en behandelingen vastgesteld.
2. Toegestane oenologische procédés en behandelingen mogen slechts worden toegepast om een goede bereiding, een goede bewaring of een goede ontwikkeling van het product te waarborgen.
3. Van de toegestane oenologische procédés en behandelingen is de toevoeging van water uitgesloten, tenzij in gevallen waarin het een specifieke technische noodzaak is, en eveneens de toevoeging van alcohol, behalve voor druivenmost waarvan de gisting door de toevoeging van alcohol wordt gestuit, van likeurwijn, mousserende wijn, distillatiewijn en, onder nog vast te stellen voorwaarden, parelwijn.
4. De lidstaten kunnen met betrekking tot de oenologische procédés en behandelingen en de productspecificaties strengere voorwaarden stellen om het behoud van de wezenlijke kenmerken van v.q.p.r.d., van op hun grondgebied geproduceerde en met een geografische aanduiding omschreven tafelwijnen, van mousserende wijnen en van likeurwijnen te waarborgen. Zij delen deze voorwaarden aan de Commissie mee, die deze ter kennis van de andere lidstaten brengt.
5. Tenzij anders is besloten, mogen slechts druiven van rassen die in de overeenkomstig artikel 19 opgestelde indeling als wijndruivenras zijn ingedeeld, of daaruit verkregen producten, in de Gemeenschap worden gebruikt voor de bereiding van:
a) druivenmost waarvan de gisting door de toevoeging van alcohol is gestuit;
b) geconcentreerde druivenmost;
c) gerectificeerde geconcentreerde druivenmost;
d) wijn die tot tafelwijn kan worden verwerkt;
e) tafelwijn;
f) v.q.p.r.d.;
g) likeurwijn;
h) gedeeltelijk gegiste druivenmost van ingedroogde druiven;
i) wijn van overrijpe druiven.
6. Het versnijden van wijn die tot witte tafelwijn kan worden verwerkt of van witte tafelwijn met wijn die tot rode tafelwijn kan worden verwerkt of met rode tafelwijn, mag geen tafelwijn opleveren.
Deze bepaling belet echter in sommige nader te bepalen gevallen een dergelijke, als in de eerste alinea bedoelde, versnijding niet, mits het verkregen product de kenmerken van rode tafelwijn heeft.
In afwijking van de eerste alinea is een dergelijke versnijding tot en met 31 juli 2005 in gebieden waar dit van oudsher tot de praktijk behoorde, toegestaan overeenkomstig nog vast te stellen nadere bepalingen.
Artikel 43
1. De toegestane oenologische procédés en behandelingen zijn uiteengezet in de bijlagen IV en V.
2. Meer bepaald zijn:
- de toegestane oenologische procédés en behandelingen met betrekking tot verrijking, aanzuring, ontzuringen verzoeting alsmede de voorschriften inzake het zwaveldioxidegehalte en het maximumgehalte aan vluchtige zuren vastgesteld in bijlage V, punten A tot en met G;
- de toegestane oenologische procédés en behandelingen alsmede de voorschriften betreffende de bereiding van mousserende wijn en mousserende kwaliteitswijn vastgesteld in bijlage V, punten H en I;
- de toegestane oenologische procédés en behandelingen alsmede de voorschriften betreffende de likeurwijnbereiding vastgesteld in bijlage V, punt J.
Artikel 44
1. Van de onder de GN-codes 2204 10, 2204 21 en 2204 29 begrepen producten mogen slechts likeurwijnen, mousserende wijnen, mousserende wijnen waaraan koolzuur is toegevoegd, parelwijnen, parelwijnen waaraan koolzuur is toegevoegd, v.q.p.r.d. en, in voorkomend geval, in afwijking van artikel 45, legaal ingevoerde wijnen en tafelwijnen, voor rechtstreekse menselijke consumptie in de Gemeenschap worden aangeboden, respectievelijk afgeleverd.
2. Met uitzondering van wijn in flessen waarvoor bewijs bestaat dat deze vóór 1 september 1971 is gebotteld, mag andere wijn dan v.q.p.r.d., die verkregen is van de in artikel 42, lid 5, bedoelde wijnstokrassen, maar niet beantwoordt aan de in bijlage I, punten 12 tot en met 18, vermelde definities, slechts voor consumptie door de individuele wijnproducent en diens gezin, voor de vervaardiging van wijnazijn of voor distillatie worden gebruikt.
3. In jaren waarin de weersomstandigheden ongunstig zijn geweest, kan worden besloten dat producten uit de wijnbouwzones A en B die niet het voor de betrokken wijnbouwzone vastgestelde minimum aan natuurlijk alcoholvolumegehalte bezitten, in de Gemeenschap voor de productie van mousserende wijn of mousserende wijn waaraan koolzuur is toegevoegd, mogen worden gebruikt, mits deze wijnen een effectief alcoholvolumegehalte van ten minste 8,5 % vol hebben, of voor de productie van parelwijn waaraan koolzuur is toegevoegd. In dat geval gelden ten aanzien van de verrijking de grenzen bedoeld in bijlage V, D, punt 5.
4. Onverminderd eventuele strengere bepalingen die de lidstaten voor de bereiding, op hun grondgebied, van niet onder de GN-codes 2204 10, 2204 21 en 2204 29 begrepen producten toepassen, mag druivenmost waarvan de gisting door toevoeging van alcohol is gestuit, slechts voor de bereiding van die producten worden gebruikt.
5. Druivensap en geconcentreerd druivensap van oorsprong uit de Gemeenschap mogen niet worden verwerkt tot noch worden toegevoegd aan wijn. Het gebruik van deze producten wordt gecontroleerd. Het is verboden deze producten op het grondgebied van de Gemeenschap tot alcoholische vergisting te brengen.
6. De leden 4 en 5 zijn niet van toepassing op producten die zijn bestemd voor de productie, in het Verenigd Koninkrijk en in Ierland, van onder GN-code 2206 00 begrepen producten, waarvoor de lidstaten het gebruik van een samengestelde benaming waarin het woordt "wijn" voorkomt, mogen toestaan, overeenkomstig bijlage VII, punt C 2.
7. Wijn die kan worden verwerkt tot tafelwijn, die niet het minimale effectieve alcoholvolumegehalte voor tafelwijnen bereikt, mag niet in het verkeer worden gebracht behoudens voor de productie van mousserende wijn, voor azijnbereiding, voor distillatie of voor ander industrieel gebruik. Verrijking van die wijn en versnijding ervan met tafelwijn teneinde het effectieve alcoholvolumegehalte ervan tot het voor tafelwijn voorgeschreven peil te verhogen, mag slechts in de bedrijfsruimte van de wijnbereider of voor diens rekening geschieden.
8. Met uitzondering van alcohol, eau-de-vie en piquette, mogen wijn noch andere voor rechtstreekse menselijke consumptie bestemde dranken uit wijnmoer of druivendraf worden bereid.
9. Piquette, voorzover de vervaardiging ervan door de betrokken lidstaat wordt toegestaan, mag slechts voor distillatie of voor consumptie door de individuele wijnboer en diens gezin worden gebruikt.
10. Distillatiewijn mag alleen voor distillatie worden gebruikt.
11. Gedeeltelijk gegiste druivenmost van ingedroogde druiven mag slechts op de markt worden gebracht voor de vervaardiging van likeurwijnen in die wijnbouwgebieden waar dit gebruik op 1 januari 1985 van oudsher bestond, alsmede van wijn op basis van overrijpe druiven.
12. Druiven, druivenmost, gedeeltelijk gegiste druivenmost, geconcentreerde druivenmost, gerectificeerde geconcentreerde druivenmost, druivenmost waarvan de gisting door de toevoeging van alcohol is gestuit, druivensap en geconcentreerd druivensap, van oorsprong uit derde landen, mogen op het grondgebied van de Gemeenschap niet worden verwerkt tot noch worden toegevoegd aan wijn.
13. De in lid 12 genoemde producten mogen op het grondgebied van de Gemeenschap niet tot alcoholische vergisting worden gebracht. Deze bepaling is niet van toepassing op producten bestemd voor de productie in het Verenigd Koninkrijk en Ierland van producten van GN-code 2206 00 waarvoor de lidstaten overeenkomstig bijlage VII, punt C 2, het gebruik kunnen toestaan van een samengestelde benaming waarin het woord "wijn" voorkomt.
14. Het versnijden van wijn van oorsprong uit een derde land met een communautaire wijn en het versnijden, op het grondgebied van de Gemeenschap, van wijnen van oorsprong uit derde landen, is verboden.
15. De Raad kan van lid 12, lid 13, eerste zin, en lid 14 afwijken overeenkomstig de internationale verplichtingen van de Gemeenschap.
Artikel 45
1. Behoudens afwijkende bepalingen mogen de volgende producten niet voor rechtstreekse menselijke consumptie worden aangeboden of worden afgezet:
a) onder de GN-codes 2204 10, 2204 21, 2204 29 en 2204 30 10 begrepen producten, ongeacht of deze al dan niet zijn ingevoerd, waarop oenologische procédés zijn toegepast die niet bij communautaire of, waar zulks is toegelaten, bij nationale voorschriften zijn toegestaan;
b) producten als bedoeld in artikel 1, lid 2, onder a), b) en c), wanneer zij niet van gezonde handelskwaliteit zijn;
c) producten als bedoeld in artikel 1, lid 2, die niet aan de definities in bijlage I beantwoorden.
2. De in lid 1 bedoelde afwijkende bepalingen voor ingevoerde producten worden aangenomen volgens de procedure van artikel 133 van het Verdrag.
Artikel 46
1. De uitvoeringsbepalingen van dit hoofdstuk en van de bijlagen IV en V worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75.
Deze bepalingen betreffen met name:
a) wat bijlage V, punt A, betreft, de overgangsmaatregelen voor wijnen die vóór 1 september 1986 zijn geproduceerd en de wijzigingen van de lijsten van wijnen in punt 2;
b) wat de bijlagen IV en V betreft, de maxima en bepaalde voorwaarden voor het gebruik van de in die bijlagen bepaalde oenologische procédés en behandelingen, met uitzondering van in die bijlagen neergelegde berperkingen en voorwaarden;
c) de besluiten, uitzonderingen, afwijkingen, voorwaarden en lijsten bedoeld in dit hoofdstuk en in bijlage V;
d) de toepassing van bijlage V, punten C tot en met G, op producten die zijn geoogst in regio's van de Gemeenschap welke niet in de in bijlage III vermelde wijnbouwzones zijn genoemd; en
e) wat bijlage V, punt J, betreft, de in punt 2, onder b), en in punt 6 bedoelde lijsten, de in punt 4, onder b), bedoelde afwijkingen en de in punt 6 daarvan bedoelde aangifte- en registratieprocedure.
2. Volgens de procedure van artikel 75 worden de volgende bepalingen vastgesteld:
a) de regels voor de vergelijking van bepaalde in derde landen toegepaste oenologische procédés en behandelingen, en die welke zijn vermeld in artikel 43, lid 1, en bijlage IV;
b) de bepalingen inzake vermenging en versnijding van most en wijn;
c) de specificaties met betrekkig tot de zuiverheid en de identiteit van de bij de oenologische procédés te gebruiken stoffen;
d) administratieve voorschriften voor de uitvoering van de toegestane oenologische procédés en behandelingen; daarin kan worden bepaald dat sommige oenologische procédés en behandelingen slechts mogen worden toegepast onder toezicht van een door de lidstaat erkende persoon die voldoende deskundig is om de kwaliteit, de hygiëne en de gezondheid van het product te garanderen;
e) de voorwaarden voor het voorhanden hebben, het in het verkeer brengen en het gebruik van de producten als bedoeld in artikel 45, of lijsten van producten waarvoor de in dat artikel bepaalde eisen niet in acht behoeven te worden genomen, en de vaststelling van criteria om in individuele gevallen hardheid te voorkomen, de voorwaarden waarop de lidstaten het voorhanden hebben, in het verkeer brengen en gebruik van producten toestaan die niet aan de bepalingen van deze verordening, andere dan die bedoeld in artikel 45, lid 1, onder a), of niet aan de krachtens deze verordening vastgestelde bepalingen voldoen; en
f) de voorwaarden voor het experimenteel gebruik van anders niet-toegestane oenologische procédédes en behandelingen.
3. De analysemethoden waarmee de samenstelling van de onder deze verordening begrepen producten wordt bepaald en de voorschriften aan de hand waarvan kan worden bepaald of deze producten behandelingen hebben ondergaan die met de toegestane oenologische procédés strijdig zijn, worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75.
Volgens dezelfde procedure worden, zo nodig, maximumwaarden vastgesteld voor stoffen waarvan de aanwezigheid aangeeft dat bepaalde oenologische procédés zijn gebruikt evenals tabellen aan de hand waarvan de analytische gegevens kunnen worden vergeleken.
Wanneer evenwel voor de opsporing en de quantificering van stoffen waarnaar in het betrokken product wordt gezocht, niet in communautaire analysemethoden of in voorschriften als bedoeld in de eerste alinea is voorzien:
a) worden de analysemethoden gebruikt die door de algemene vergadering van het "Office international de la vigne et du vin" (OIV) zijn erkend en door het OIV zijn gepubliceerd; of
b) wordt, wanneer geen van de onder a) bedoelde analysemethoden passend is, een analysemethode gebruikt die voldoet aan de door de Internationale Organisatie voor Normalisatie (ISO) aanbevolen normen; of
c) wordt, wanneer een van de onder a) of b) bedoelde methoden ontbreekt, gelet op de nauwkeurigheid, de herhaalbaarheid en de reproduceerbaarheid ervan, een van de volgende methoden toegepast:
i) een door de betrokken lidstaat toegestane analysemethode, of
ii) indien nodig, een andere geschikte analysemethode.
Automatische analysemethodes die in plaats van een communautaire analysemethode worden gebruikt, worden geacht gelijkwaardig te zijn aan de in de eerste alinea bedoelde communautaire analysemethodes, mits volgens de procedure van artikel 75 wordt vastgesteld dat de verkregen resultaten, wat de nauwkeurigheid, de herhaalbaarheid en de reproduceerbaarheid ervan betreft, ten minste gelijkwaardig zijn aan die welke met de overeenkomstige communautaire methode worden verkregen.
HOOFDSTUK II
OMSCHRIJVING, AANDUIDING, AANBIEDINGSVORM EN BESCHERMING VAN BEPAALDE PRODUCTEN
Artikel 47
1. De voorschriften voor de omschrijving, de aanduiding en de aanbiedingsvorm van bepaalde onder deze verordening vallende producten, alsmede voor de bescherming van bepaalde aanduidingen, staan in dit hoofdstuk en in de bijlagen VII en VIII. Bij deze voorschriften wordt met name rekening gehouden met de volgende doelstellingen:
a) de bescherming van de wettige consumentenbelangen;
b) de bescherming van de wettige producentenbelangen;
c) de soepele werking van de interne markt;
d) de bevordering van de productie van kwaliteitsproducten.
2. De in lid 1 bedoelde voorschriften bevatten met name bepalingen die:
a) het gebruik van bepaalde aanduidingen verplicht stellen;
b) het gebruik, onder voorwaarden, van bepaalde aanduidingen toestaan;
c) het gebruik van andere aanduidingen toestaan, eventuele nuttige informatie voor de consumenten daaronder begrepen;
d) de bescherming van en de controle op het gebruik van bepaalde aanduidingen regelen;
e) het gebruik van geografische en traditionele aanduidingen regelen;
f) de etikettering regelen van producten die zijn ingevoerd of, wanneer dat volgens deze verordening is toegestaan, die uit ingevoerde producten zijn bereid, om ervoor te zorgen dat consumenten zich bewust zijn van de aard van het betrokken product en dat dit product niet geëtiketteerd wordt als product uit de Gemeenschap of als product uit een lidstaat.
3. De in lid 1 bedoelde voorschriften zijn van toepassing op de omschrijving van de in die voorschriften vermelde producten:
a) op de etitkettering;
b) in registers en op begeleidende documenten en andere in de communautaire regelgeving voorgeschreven documenten, hierna "officiële documenten" te noemen, met uitzondering van douanedocumenten;
c) op handelsdocumenten, met name op facturen en leveringsnota's; en
d) in de reclame, voorzover daartoe in deze verordening bijzondere bepalingen zijn opgenomen.
4. De in lid 1 bedoelde voorschriften zijn van toepassing op de aanbiedingsvorm van de aldaar vermelde producten wat betreft:
a) de recipiënten, met inbegrip van de sluiting;
b) de etikettering;
c) de verpakking.
5. De in lid 1 bedoelde voorschriften zijn van toepassing op producten die worden gehouden met het oog op de verkoop en op in het verkeer gebrachte producten.
Artikel 48
De omschrijving en de aanbiedingsvorm van de producten waarop deze verordening betrekking heeft, alsmede alle vormen van reclame voor deze producten mogen niet onjuist zijn noch aanleiding kunnen geven tot verwarring of tot misleiding van de personen voor wie zij bestemd zijn, met name ten aanzien van:
- de in artikel 47 genoemde vermeldingen. Dit geldt ook wanneer deze vermeldingen in vertaling of met een aanduiding van de feitelijke herkomst of met toevoegingen als "soort", "type", "wijze", "procédé", "limitatie", "merk" of dergelijke worden gebruikt;
- de eigenschappen van de producten, met name aard, samenstelling, alcoholvolumegehalte, kleur, oorsprong of herkomst, kwaliteit, druivenras, oogstjaar of nominaal volume van de recipiënten;
- de identiteit en de hoedanigheid van de natuurlijke of rechtspersonen of groep personen die deelnemen of deelgenomen hebben aan de bereiding of het in de handel brengen van het product, met name van de bottelaar.
Artikel 49
1. Producten waarvan de omschrijving of de aanbiedingsvorm niet beantwoordt aan deze verordening of aan de uitvoeringsbepalingen daarvan, mogen niet met het oog op verkoop in de Gemeenschap in voorraad worden gehouden, och aldaar in het verkeer worden gebracht, noch worden uitgevoerd.
Voor producten die bestemd zijn voor de uitvoer, mogen evenwel afwijkingen van deze verordening:
- worden toegestaan door de lidstaten, wanneer de wetgeving van het derde land van invoer daartoe noopt;
- bij uitvoeringsbepalingen worden vastgesteld in gevallen die niet onder het bepaalde in het eerste streepje vallen.
2. De lidstaat op het grondgebied waarvan zich het product bevindt waarvan de omschrijving of de aanbiedingsvorm niet aan de in lid 1 gestelde voorwaarden voldoet, neemt de nodige maatregelen om op begane inbreuken, naar gelang van de ernst ervan, een sanctie te stellen.
De lidstaat kan evenwel machtiging verlenen om het betrokken product met het oog op verkoop in de Gemeenschap in voorraad te houden of op de markt te brengen of uit te voeren, op voorwaarde dat de omschrijving of de aanbiedingsvorm van dit product met de in lid 1 genoemde voorschriften in overeenstemming wordt gebracht.
Artikel 50
1. De lidstaten nemen de nodige maatregelen om de belanghebbende partijen in staat te stellen om, overeenkomstig de bepalingen in de artikelen 23 en 24 van de Overeenkomst inzake handelsgerelateerde aspecten van intellectuele eigendom, te voorkomen dat in de Gemeenschap een geografische aanduiding voor de in artikel 1, lid 2, onder b), bedoelde producten wordt gebruikt voor producten die niet van oorsprong zijn uit de plaats die met de betrokken geografische aanduiding wordt aangegeven, zelfs indien de werkelijke oorsprong van de goederen wordt vermeld of de geografische aanduiding in een vertaling wordt gebruikt of vergezeld gaat van uitdrukkingen als "soort", "type", "stijl", "imitatie" en dergelijke.
2. Voor de doeleinden van dit artikel wordt verstaan onder "geografische aanduiding", een aanduiding die aangeeft dat het product van oorsprong is uit het grondgebied van een derde land dat lid is van de Wereldhandelsorganisatie, of van een regio of plaats binnen dat grondgebied, wanneer een bepaalde kwaliteit, faam of enig ander kenmerk van het product hoofdzakelijk aan die geografische plaats van oorsprong kan worden toegeschreven.
3. De leden 1 en 2 zijn van toepassing ongeacht andere specifieke bepalingen van de communautaire wetgeving tot vaststelling van voorschriften inzake de aanduiding en de aanbiedingsvorm van de onder deze verordening begrepen producten.
Artikel 51
1. Voor de toepassing van deze titel wordt onder "naam van een kleinere geografische eenheid dan de lidstaat" verstaan, de naam:
- van een buurtschap of veld van een groep buurtschappen of velden;
- van een gemeente of een gedeelte van een gemeente;
- van een wijndeelgebied of een gedeelte daarvan;
- van een ander gebied dan een bepaald gebied.
2. Het gebruik van een geografische aanduiding ter omschrijving van tafelwijnen verkregen door een versnijding van wijnen van druiven uit verschillende productiegebieden, is toegestaan indien ten minste 85 % van de door versnijding verkregen tafelwijn afkomstig is uit het productiegebied waarvan het de naam draagt.
Voor de omschrijving van witte tafelwijn is het gebruik van een geografische aanduiding die verband houdt met een productiegebied gelegen binnen wijnbouwzone A of B slechts toegestaan indien de in de versnijding begrepen producten uit de betreffende wijnbouwzone afkomstig zijn of indien de wijn het resultaat is van een versnijding van tafelwijn uit wijnbouwzone A met tafelwijn uit wijnbouwzone B.
3. De lidstaten kunnen het gebruik van een geografische aanduiding voor een tafelwijn onder andere afhankelijk stellen van de voorwaarde dat de wijn volledig verkregen is uit bepaalde met naam vermelde rassen en dat de wijn uitsluitend afkomstig is van het nauwkeurig afgebakende grondgebied waarvan het de naam draagt.
Artikel 52
1. Indien een lidstaat de naam van een bepaald gebied verleent aan een v.q.p.r.d. en, in voorkomend geval, aan een wijn die bestemd is om tot v.q.p.r.d. te worden verwerkt, mag deze naam niet worden gebruikt voor de omschrijving van producten uit de wijnbouwsector die niet afkomstig zijn uit dat gebied en/of waaraan deze naam niet is verleend overeenkomstig de toepasselijke communautaire en nationale voorschriften. Dit geldt ook indien een lidstaat de naam van een gemeente, van een gedeelte van een gemeente of van een buurtschap of veld uitsluitend heeft verleend aan een v.q.p.r.d. en, in voorkomend geval, aan een wijn die bestemd is om tot zo'n v.q.p.r.d. te worden verwerkt.
Onverminderd de communautaire bepalingen betreffende meer in het bijzonder bepaalde typen v.q.p.r.d., kunnen de lidstaten, onder door hen vast te stellen productievoorwaarden, toestaan dat de naam van een bepaald gebied wordt gecombineerd met een mededeling omtrent de wijze van bereiding of het type product, dan wel met de naam van een wijnstokras of het synoniem daarvoor.
In afwijking van de eerste alinea kan de Raad, op voorstel van de Commissie, met gekwalificeerde meerderheid van stemmen, tot en met 31 augustus 2001 besluiten toe te staan dat bepaalde geografische namen die van oudsher worden gebruikt voor de omschrijving van een tafelwijn en die de naam zijn geworden van een bepaald gebied, verder mogen worden gebruikt voor de omschrijving van tafelwijn. Dit mag ten hoogste voor drie wijnoogstjaren gelden.
2. De volgende namen en vermeldingen:
- de naam van een wijnstokras;
- een traditionele specifieke vermelding bedoeld in bijlage VII, punt A 2, onder c), tweede streepje, vierde dubbele streepje, of in bijlage VIII, punt D 2, onder c), tweede streepje;
of
- een aanvullende traditionele vermelding bedoeld in bijlage VII, punt B 1, onder b), vijfde streepje, voorzover die door een lidstaat is verleend voor de omschrijving van een wijn uit hoofde van de communautaire bepalingen,
mogen voor de omschrijving en de aanbiedingsvorm van, alsmede voor de reclame voor een andere drank dan wijn of druivenmost slechts worden gebruikt mits elk gevaar voor verwarring over de aard, de oorsprong of de herkomst en de samenstelling van die drank is uitgesloten.
3. Het gebruik van een naam of vermelding bedoeld in punt 2 of van een van de aanduidingen "Hock", "Claret", "Liebfrauenmilch" en "Liebfraumilch", ook indien vergezeld van een aanduiding als "soort", "type", "wijze", "imitatie" of een andere soortgelijke uitdrukking is verboden voor de omschrijving en aanbiedingsvorm van:
- een product van GN-code 2206, behalve indien het betrokken product daadwerkelijk afkomstig is van de aldus aangeduide plaats;
- een product dat in de handel is gebracht met duidelijke instructies om bij de consument een drank te verkrijgen die wijn nabootst; de naam van een wijnstokras mag wel worden gebruikt indien het betrokken product daadwerkelijk van dit ras afkomstig is, behalve indien de naam leidt tot verwarring met de naam van een bepaald gebied of van een geografische eenheid die wordt gebruikt voor de omschrijving van een v.q.p.r.d.
4. Namen:
- van een bepaald gebied:
- van een geografische eenheid kleiner dan het bepaalde gebied, voorzover deze naam door een lidstaat is verleend voor de omschrijving van een wijn uit hoofde van de communautaire bepalingen,
mogen voor de omschrijving en de aanbiedingsvorm van en de reclame voor een andere drank dan wijn of druivenmost alleen worden gebruikt, mits:
a) voor de producten van de GN-codes 2009, 2202, 2205, 2206, 2207, 2208 en 2209 en voor producten verkregen uit een wijnbouwgrondstof voornoemde namen en vermeldingen in de lidstaat van oorsprong van het product zijn erkend en deze erkenning verenigbaar is met het Gemeenschapsrecht;
b) voor andere dranken dan bedoeld onder a) elk gevaar voor verwarring over de aard, de oorsprong of de herkomst en de samenstelling van deze drank is uitgesloten.
Zelfs indien de onder a) bedoelde erkenning niet is verleend, mogen deze namen evenwel nog worden gebruikt tot en met 31 december 2000, mits het bepaalde onder b) wordt nageleefd.
Artikel 53
1. De uitvoeringsbepalingen van dit hoofdstuk en van de bijlagen VII en VIII worden vastgesteld volgende de procedure van artikel 75. Die bepalingen betreffen met name de in die bijlagen bedoelde afwijkingen, voorwaarden en toestemmingen.
2. De volgende bepalingen worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75:
a) de in bijlage VII, inleiding, of bijlage VIII, punt A 2, bedoelde aanduidingen, tekens en andere merken;
b) de in bijlage VII, punt A 2, onder c), tweede streepje, vierde dubbele streepje, of bijlage VIII, punt D 2, onder c), tweede streepje, bedoelde lijst van specifieke traditionele aanduidingen, tekens en andere merken;
c) de voorwaarden voor het gebruik van in bijlage VII, punt A 2, bedoelde geografische aanduidingen;
d) de in bijlage VII, punt A 4, bedoelde aanduidingen;
e) de voorwaarden waaronder de in bijlage VII, punt B 1, bedoelde aanduidingen gebruikt mogen worden, alsmede het gebruikskader van de in bijlage VII, punt B 3, bedoelde aanduidingen;
f) de in bijlage VII, punt B 2, bedoelde aanduidingen en de voorwaarden waaronder zij worden gebruikt;
g) de mate waarin en de voorwaarden waaronder de bepalingen van bijlage VII worden toegepast op de onder deze verordening vallende producten anders dan bedoeld in bijlage VII, punt A 1, of bijlage VIII, met name in de Gemeenschap geproduceerde druivenmost, gedeeltelijk gegiste druivenmost, geconcentreerde druivenmost, jonge, nog gistende wijn en wijn van overrijpe druiven, geproduceerd in de Gemeenschap;
h) de voorwaarden voor de opslag en het vervoer van producten in recipiënten alsmede het gebruik en de markering daarvan, mede voor recipiënten voor het bereiden en de opslag van mousserende wijn;
i) in voorkomend geval, het verlenen van de in bijlage VIII, punt E 1, tweede streepje, bedoelde namen van geografische eenheden;
j) de in registers en op officiële en handelsdocumenten aan te brengen verplichte en facultatieve aanduidingen;
k) de in bijlage VIII, punt G 2, respectievelijk G 5, bedoelde voorwaarden;
l) de in bijlage VIII, punt I 6, bedoelde voorwaarden en afwijkingen.
TITEL VI
IN BEPAALDE GEBIEDEN VOORTGEBRACHTE KWALITEITSWIJN
Artikel 54
1. Onder "in bepaalde gebieden voortgebrachte kwaliteitswijn" (v.q.p.r.d.) wordt verstaan, wijn die voldoet aan de bepalingen van deze titel en de communataire en nationale bepalingen die te dien aanzien zijn aangenomen.
2. V.q.p.r.d. omvatten de volgende categorieën:
a) "in bepaalde gebieden voortgebrachte kwaliteitslikeurwijn", hierna "v.l.q.p.r.d." genoemd, die beantwoordt aan de definitie van likeurwijn;
b) "in bepaalde gebieden voortgebrachte mousserende kwaliteitswijn", hierna "v.m.q.p.r.d." genoemd, die beantwoordt aan de definitie van mousserende wijn, met inbegrijp van aromatische v.m.q.p.r.d.;
c) "in bepaalde gebieden voortgebrachte kwaliteitsparelwijn", hierna "v.p.q.p.r.d." genoemd, die beantwoordt aan de definitie van parelwijn; en
d) andere v.q.p.r.d. dan die vermeld onder a), b) en c).
3. De producten die geschikt zijn om een v.q.p.r.d. op te leveren, zijn:
a) druiven;
b) druivenmost;
c) gedeeltelijk gegiste druivenmost;
d) jonge, nog gistende wijnen;
e) wijn.
4. De lidstaten verstrekken de Commissie de lijst van door hen erkende v.p.q.r.d., met opgave, voor elk van deze v.q.p.r.d., van de nationale bepalingen die voor de productie en de bereiding van deze v.p.q.r.d. gelden.
5. De Commissie maakt de lijst bekend in de C-serie van het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Artikel 55
1. Onverminderd op grond van artikel 57, lid 1, vastgestelde nationale voorschriften berusten de bepalingen betreffende de productie van v.q.p.r.d., rekening houdend met de traditionele productieomstandigheden voorzover deze aan het op kwaliteitsverbetering gerichte beleid en aan de goede werking van de interne markt geen afbreuk doen, op de volgende factoren:
a) de begrenzing van het productiegebied;
b) het wijnstokrassenbestand;
c) de teeltmethoden;
d) de wijnbereidingsmethoden;
e) het minimale natuurlijke alcoholvolumegehalte;
f) de opbrengst per hectare;
g) de analyse en de beoordeling van de organoleptische kenmerken.
2. De in lid 1 bedoelde bepalingen zijn in de punten A tot en met J van bijlage VI opgenomen.
3. De bepalingen in bijlage VI, punt K, zijn uitsluitend van toepassing op v.m.q.p.r.d. De bepalingen in bijlage VI, punt L, zijn uitsluitend van toepassing op v.l.q.p.r.d.
Artikel 56
1. De lidstaten stellen de regels vast op grond waarvan in het productiestadium:
a) de producent:
i) kan afzien van het verzoek om indeling als v.q.p.r.d. van een product dat in zijn oogst- of productieaangifte wordt aangemerkt als een product dat geschikt is om v.q.p.r.d. op te leveren, of
ii) een v.q.p.r.d. kan declasseren, onder meer tot tafelwijn;
b) de door de lidstaten aan te wijzen bevoegde instantie een v.q.p.r.d. kan declasseren.
2. Declassering van een v.q.p.r.d. in het afzetstadium gebeurt:
a) door de bevoegde instantie van de lidstaat op het grondgebied waarvan de wijn zich bevindt:
i) wanneer de wijn van oorsprong is uit die lidstaat, of
ii) wanneer het nader te bepalen kleine hoeveelheden betreft;
b) door de bevoegde instantie van de lidstaat van oorsprong van de wijn, in andere gevallen dan deze bedoeld onder a).
3. Tot declassering als bedoeld in lid 2 wordt met name besloten wanneer de bevoegde instantie heeft vastgesteld dat:
a) de wijn tijdens de opslag of het vervoer een verandering heeft ondergaan waardoor de kenmerken van de betrokken v.q.p.r.d. zijn verzwakt of gewijzigd;
b) de wijn niet-toegestane behandelingen heeft ondergaan of niet wettig als v.q.p.r.d. is aangeduid.
Artikel 57
1. De producerende lidstaten kunnen, rekening houdende met eerlijke en vaste handelspraktijken, onverminderd de in artikel 55 genoemde factoren, alle aanvullende productievoorwaarden en kenmerken bepalen waaraan v.q.p.r.d. moeten voldoen.
2. Onverminderd de andere bepalingen van deze verordening kunnen zij, rekening houdende met eerlijke en vaste handelspraktijken, aanvullende of strengere kenmerken of voorwaarden voor de productie, de bereiding en het verkeer van de op hun grondgebied voorgebrachte v.q.p.r.d. vaststellen.
Artikel 58
De uitvoeringsbepalingen van deze titel en van bijlage VI worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75.
Deze bepalingen kunnen met name betrekking hebben op:
a) de in deze titel en in bijlage VI bedoelde besluiten, uitzonderingen, afwijkingen en lijsten;
b) de bepaling van de gebieden in de onmiddellijke nabijheid van een bepaald gebied, daarbij met name rekening houdende met de geografische situatie en de administratieve structuren;
c) het gebruik dat van gedeclasseerde v.q.p.r.d. moet worden gemaakt en de voorwaarden voor dat gebruik;
d) passende bepalingen betreffende de systematische en algemene toepassing van organoleptische onderzoeken, het gebruik van wijnen die niet aan de eisen van het onderzoek en de voorwaarden voor dat gebruik voldoen;
e) de bepaling van de in artikel 56, lid 2, onder a), ii), bedoelde kleine hoeveelheden.
TITEL VII
HANDELSVERKEER MET DERDE LANDEN
Artikel 59
1. Voor de invoer in de Gemeenschap van de in artikel 1, lid 2, onder a) en b), genoemde producten moet een invoercertificaat worden overgelegd. Voor de invoer van de overige in artikel 1, lid 2, genoemde producten en voor de uitvoer van de in artikel 1, lid 2, genoemde producten kan de overlegging van een invoer-, respectievelijk uitvoercertificaat verplicht worden gesteld.
2. De certificaten worden, onverminderd de uitvoeringsbepalingen van de artikelen 62 en 63, door de lidstaten aan elke, daarom verzoekende belanghebbende, ongeacht diens plaats van vestiging in de Gemeenschap, afgegeven.
De certificaten zijn in de gehele Gemeenschap geldig.
De afgifte van deze certificaten is afhankelijk van het stellen van een zekerheid die moet waarborgen dat de verbintenis om tijdens de geldigheidsduur van het certificaat in, respectievelijk uit te voeren, wordt nagekomen en die, behoudens gevallen van overmacht, geheel of gedeeltelijk wordt verbeurd wanneer niet of slechts ten dele binnen deze termijn wordt in-, respectievelijk uitgevoerd.
3. Volgens de procedure van artikel 75 worden vastgesteld:
a) de lijst van producten waarvoor invoer- of uitvoercertificaten worden geëist;
b) de geldigheidsduur van de certificaten en andere uitvoeringsbepalingen van dit artikel.
Artikel 60
1. Behoudens andersluidende bepalingen in deze verordening gelden voor de in artikel 1, lid 2, genoemde producten de rechten van het gemeenschappelijk douanetarief.
2. Voor druivensap en druivenmost van GN-codes 2009 60 en 2204 30, waarvoor de toepassing van de rechten van het gemeenschappelijk douanetarief afhankelijk is van de invoerprijs van het ingevoerde product, wordt de echtheid van deze prijs geverifieerd, hetzij door controle van elke partij, hetzij aan de hand van een forfaitaire waarde bij invoer, die door de Commissie wordt berekend op basis van de prijsnoteringen voor dezelfde producten in de landen van oorsprong.
Wanneer de opgegeven invoerprijs van de betrokken partij hoger is dan de forfaitaire waarde bij invoer, verhoogd met een overeenkomstig lid 3 vastgestelde marge die de forfaitaire waarde met niet meer dan 10 % mag overschrijden, moet een zekerheid worden gesteld die gelijk is aan de op basis van de forfaitaire waarde bij invoer vastgestelde invoerrechten.
Wanneer in het in de tweede alinea bedoelde geval de invoerprijs van de betrokken partij niet wordt opgegeven, is de toepassing van de rechten van het gemeenschappelijk douanetarief afhankelijk van de forfaitaire waarde bij invoer of van de toepassing, onder overeenkomstig lid 3 te bepalen voorwaarden, van de desbetreffende bepalingen van de douanewetgeving.
3. Indien de in artikel 44, lid 15, bedoelde afwijkingen worden toegepast voor ingevoerde most, wordt voor druivenmost van GN-codes 2009 60 en 2204 30 op het ogenblik van de vrijgave voor het vrije verkeer door de importeurs een zekerheid gesteld bij de aangewezen douaneautoriteiten. De zekerheid is gelijk aan een nader te bepalen bedrag. De zekerheid wordt vrijgegeven wanneer de importeur ten genoegen van de douaneautoriteiten van de lidstaat van vrijgave voor het vrije verkeer bewijst dat de most tot druivensap is verwerkt, in andere producten buiten de wijnsector is gebruikt, of, indien hij tot wijn is verwerkt, naar behoren is geëtiketteerd.
4. De uitvoeringsbepalingen van dit artikel worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75. Deze bepalingen betreffen met name de vaststelling van de criteria om te bepalen welke controleregeling van toepassing is en welke factoren voor de berekening van de forfaitaire waarden bij invoer in aanmerking moeten worden genomen, alsook de grootte van de in lid 3 bedoelde zekerheid en de regels voor het vrijgeven van de zekerheid.
Artikel 61
1. Om schade voor de markt in de Gemeenschap door de invoer van bepaalde in artikel 1, lid 2, bedoelde producten te voorkomen of tegen te gaan, wordt invoer van een of meer van die producten tegen het in het gemeenschappelijk douanetarief vastgestelde recht aan de betaling van een aanvullend invoerrecht onderworpen, indien is voldaan aan de voorwaarden van artikel 5 van de Overeenkomst inzake de landbouw die overeenkomstig artikel 300 van het Verdrag in het kader van de multilaterale handelsbesprekingen van de Uruguayronde is gesloten, tenzij de invoer de communautaire markt niet dreigt te verstoren of de gevolgen niet in verhouding zouden staan tot het beoogde doel.
2. De prijzen waarbeneden een aanvullend invoerrecht kan worden toegepast, zijn de door de Gemeenschap aan de Wereldhandelsorganisatie doorgegeven prijzen.
De hoeveelheden die voor de toepassing van een aanvullend invoerrecht moeten worden overschreden, worden vastgesteld met name op basis van de invoer in de Gemeenschap tijdens de drie jaren die voorafgaan aan het jaar waarin de in lid 1 bedoelde schade zich heeft voorgedaan of zich dreigt voor te doen.
3. De invoerprijzen die voor de toepassing van een aanvullend invoerrecht in aanmerking dienen te worden genomen, worden vastgesteld op basis van de cif-invoerprijzen van de betrokken zending.
De cif-invoerprijzen worden daartoe geverifieerd aan de hand van de representatieve prijzen voor het betrokken product op de wereldmarkt of op de communautaire invoermarkt voor dat product.
4. De Commissie stelt de uitvoeringsbepalingen van dit artikel vast volgens de procedure van artikel 75. Deze bepalingen betreffen met name:
a) de producten waarop aanvullende invoerrechten worden toegepast overeenkomstig artikel 5 van de Overeenkomst inzake de landbouw;
b) de overige criteria die noodzakelijk zijn voor de toepassing van lid 1 overeenkomstig artikel 5 van genoemde overeenkomst.
Artikel 62
1. Tariefcontingenten voor de onder deze verordening begrepen producten, die uit overeenkomstig artikel 300 van het Verdrag gesloten overeenkomsten of uit enig ander besluit van de Raad voortvloeien, worden door de Commissie geopend en beheerd overeenkomstig nadere bepalingen die worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75.
2. De contingenten worden beheer volgens een van de onderstaande methoden of volgens een combinatie ervan:
a) op basis van de chronologische volgorde waarin de aanvragen worden ingediend (het beginsel "wie het eerst komt, het eerst maalt");
b) evenredige verdeling op basis van de bij de indiening van de aanvragen verlangde hoeveelheden (de methode "gelijktijdig onderzoek");
c) rekening houdend met de traditionele handelsstromen (de methode "traditionele invoerder/nieuwkomers").
Nog andere passende methoden kunnen worden vastgesteld. Deze moeten elke vorm van discriminatie van de betrokken marktdeelnemers vermijden.
3. Bij de vastgestelde beheersmethode wordt, in voorkomend geval, rekening gehouden met de voorzieningsbehoeften van de markt van de Gemeenschap en met de noodzaak het evenwicht op deze markt te vrijwaren, waarbij tegelijkertijd kan worden uitgegaan van de methoden die in het verleden zijn gehanteerd voor contingenten die overeenkomen met die welke in lid 1 zijn bedoeld, onverminderd de rechten die uit in het kader van de handelsbesprekingen van de Uruguayronde gesloten overeenkomsten voortvloeien.
4. De in lid 1 bedoelde nadere bepalingen voorzien in contingenten op jaarbasis, waar nodig op passende wijze over het jaar gespreid, alsmede in de vaststelling van de toe te passen beheersmethode en hebben in voorkomend geval betrekking op:
a) de waarborgen ten aanzien van de aard, de herkomst en de oorsprong van het product;
b) de erkenning van het document aan de hand waarvan de onder a) bedoelde waarborgen kunnen worden gecontroleerd; en
c) de voorwaarden voor de afgifte en de geldigheidsduur van de invoercertificaten.
Artikel 63
1. Voorzover nodig om de uitvoer mogelijk te maken van:
a) de in artikel 1, lid 2, onder a), b) en c), bedoelde producten;
b) suikers van GN-code 1701, glucose en glucosestroop van de GN-codes 1702 30 91, 1702 30 99, 1702 40 90 en 1702 90 50, ook in de vorm van producten van de GN-codes 1702 30 51 en 1702 30 59, verwerkt in producten van de GN-codes 2009 60 11, 2009 60 71, 2009 60 79 en 2204 30 99,
op basis van de prijzen van deze producten in de internationale handel en binnen de grenzen die voortvloeien uit de overeenkomsten die in overeenstemming met artikel 300 van het Verdrag zijn gesloten, mag het verschil tussen deze prijzen en de prijzen in de Gemeenschap door een restitutie bij uitvoer worden overbrugd.
2. Voor de toewijzing van de hoeveelheden die met restitutie mogen worden uitgevoerd, wordt de methode vastgesteld:
a) die voor de aard van het product en de betrokken marktsituatie het passendst is, zodat, rekening houdend met de doeltreffendheid en de structuur van de uitvoer van de Gemeenschap, de beschikbare middelen zo doeltreffend mogelijk kunnen worden gebruikt, doch zonder dat dit leidt tot discriminatie tussen grote en kleine marktdeelnemers;
b) die, gezien de beheerseisen, voor marktdeelnemers administratief het minst belastend is;
c) waarmee discriminatie tussen de betrokken marktdeelnemers wordt voorkomen.
3. Restituties zijn voor de gehele Gemeenschap gelijk. Zij kunnen naar bestemming worden gedifferentieerd, indien dit wegens de wereldhandelssituatie of de specifieke vereisten van bepaalde markten noodzakelijk is.
De in lid 1, onder a), bedoelde restituties worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75. Dit geschiedt periodiek.
De periodiek vastgestelde restituties kunnen, zo nodig, door de Commissie op verzoek van een lidstaat of uit eigen beweging tussentijds worden gewijzigd.
De bepalingen van artikel 64 betreffende de daarin bedoelde producten zijn aanvullend van toepassing.
4. Restituties worden uitsluitend op aanvraag en na overlegging van het desbetreffende uitvoercertificaat toegekend.
5. Het bedrag van de restitutie bij uitvoer van de in artikel 1 genoemde producten is het bedrag dat geldt op de dag van de aanvraag van het certificaat en, in geval van een gedifferentieerde restitutie, het bedrag dat op dezelfde dag geldt:
a) voor de op het certificaat aangegeven bestemming of, in voorkomend geval;
b) voor de werkelijke bestemming, indien deze verschilt van de op het certificaat aangegeven bestemming. In dat geval mag het toepasselijke bedrag niet hoger zijn dan het bedrag dat voor de op het certificaat vermelde bestemming geldt.
Passende maatregelen mogen worden getroffen om te voorkomen dat van de flexibiliteit waarin dit lid voorziet, misbruik wordt gemaakt.
6. Voor de in artikel 1 bedoelde producten waarvoor in het kader van voedselhulpacties restituties worden uitgekeerd, kan volgens de procedure van artikel 75 van het bepaalde in de leden 4 en 5 worden afgeweken.
7. De inachtneming van de volumelimieten die voortvloeien uit de overeenkomsten die in overeenstemming met artikel 300 van het Verdrag zijn gesloten, wordt gewaarborgd aan de hand van de uitvoercertificaten die worden afgegeven voor de daarin vermelde referentieperiodes voor de betrokken producten.
Wat de naleving betreft van de verplichtingen die voortvloeien uit de in het kader van de handelsbesprekingen van de Uruguayronde gesloten overeenkomsten, heeft het verstrijken van een referentieperiode geen gevolgen voor de geldigheid van de uitvoercertificaten.
8. De uitvoeringsbepalingen van dit artikel, met inbegrip van bepalingen betreffende de herverdeling van niet-toegewezen of niet-benutte hoeveelheden die voor uitvoer in aanmerking komen, worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75.
Artikel 64
1. Dit artikel is van toepassing op de in artikel 63, lid 1, bedoelde restituties.
2. Het restitutiebedrag voor de in artikel 63, lid 1, onder b), bedoelde producten is:
a) voor ruwe suiker en witte suiker, het bedrag van de uitvoerrestitutie voor deze producten in ongewijzigde staat, dat is vastgesteld overeenkomstig artikel 17 van Verordening (EEG) nr. 1785/81 van de Raad van 30 juni 1981 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector suiker(53), en de uitvoeringsbepalingen daarvan;
b) voor glucose en glucosestroop, het bedrag van de uitvoerrestitutie voor deze producten in ongewijzigde staat dat is vastgesteld overeenkomstig artikel 13 van Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad van 30 juni 1992 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector granen(54), en de uitvoeringsbepalingen daarvan.
Om voor de restitutie in aanmerking te komen, moeten de verwerkte producten bij uitvoer vergezeld gaan van een verklaring van de aanvrager waarin de bij de vervaardiging gebruikte hoeveelheden ruwe suiker, witte suiker, glucose en glucosestroop worden aangegeven.
De juistheid van deze verklaring wordt gecontroleerd door de bevoegde autoriteiten van de betrokken lidstaat.
3. Bij de vaststelling van de restituties worden de volgende factoren in aanmerking genomen:
a) de bestaande situatie en de vooruitzichten:
i) op de markt van de Gemeenschap, met betrekking tot de prijzen van de in artikel 63, lid 1, genoemde producten en de beschikbare hoeveelheden,
ii) in de internationale handel, met betrekking tot de prijzen voor die producten;
b) de afzetkosten en de gunstigste kosten voor het vervoer van de markten van de Gemeenschap naar de havens of andere uitvoerplaatsen van de Gemeenschap, alsmede de kosten van het vervoer naar het land van bestemming;
c) de doelstellingen van de gemeenschappelijke ordening van de wijnmarkt, die erin bestaan een evenwichtige situatie op de markt en een natuurlijke ontwikkeling van prijzen en handelsverkeer te waarborgen;
d) de limieten die voortvloeien uit de overeenkomsten die zijn gesloten in overeenstemming met artikel 300 van het Verdrag;
e) de noodzaak om verstoringen op de markt van de Gemeenschap te voorkomen;
f) het economische aspect van de beoogde uitvoer.
4. De in artikel 63, lid 1, bedoelde prijzen op de markt van de Gemeenschap worden bepaald rekening houdend met de toegepaste prijzen die het gunstigst blijken te zijn voor de uitvoer.
Bij de vaststelling van de in artikel 63, lid 1, bedoelde prijzen in de internationale handel wordt rekening gehouden met:
a) de op de markten van de derde landen genoteerde prijzen;
b) de gunstigste prijzen in derde landen van bestemming bij invoer uit derde landen;
c) de in de uitvoerende derde landen geconstateerde producentenprijzen, in voorkomend geval rekening houdend met door deze landen toegekende subsidies;
d) de aanbiedingsprijzen franco grens van de Gemeenschap.
5. Onverminderd artikel 63, lid 3, derde alinea, worden de regelmaat waarmee de lijst wordt vastgesteld van producten waarvoor daadwerkelijk een restitutie wordt toegekend, alsmede het bedrag van die restitutie vastgesteld volgens de procedure van artikel 75.
6. De restitutie wordt betaald wanneer is aangetoond dat de producten:
a) van oorsprong uit de Gemeenschap zijn;
b) uit de Gemeenschap zijn uitgevoerd; en
c) in geval van een gedifferentieerde restitutie, de op het certificaat opgegeven bestemming of een andere bestemming waarvoor een restitutie is vastgesteld, hebben bereikt, onverminderd artikel 63, lid 5, onder b). Van deze regel kan evenwel volgens de procedure van artikel 75 worden afgeweken, mits er voorwaarden worden vastgesteld die gelijkwaardige waarborgen bieden.
Aanvullende bepalingen kunnen worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75.
7. Onverminderd lid 6, onder a), wordt bij het ontbreken van een volgens de procedure van artikel 75 verleende afwijking, voor uit derde landen ingevoerde producten die naar derde landen worden wederuitgevoerd, geen uitvoerrestitutie verleend.
Artikel 65
1. Voorzover nodig voor de goede werking van de gemeenschappelijke ordening van de wijnmarkt, kan de Raad met gekwalificeerde meerderheid van stemmen, op voorstel van de Commissie, in bijzondere gevallen de in artikel 1 genoemde producten geheel of gedeeltelijk van de regeling actieve veredeling uitsluiten.
2. In afwijking van lid 1 worden, indien de in dat lid bedoelde situatie zich als uitzonderlijk dringend laat aanzien en indien de markt van de Gemeenschap door de regeling actieve veredeling, respectievelijk passieve veredeling wordt verstoord of dreigt te worden verstoord, door de Commissie op verzoek van een lidstaat of uit eigen beweging de nodige maatregelen vastgesteld; deze maatregelen worden meegedeeld aan de Raad en aan de lidstaten, hebben een geldigheidsduur van ten hoogste zes maanden en zijn onmiddellijk van toepassing. Wanneer de Commissie een verzoek van een lidstaat ontvangt, neemt zij binnen een week na ontvangst van het verzoek daaromtrent een besluit.
3. Iedere lidstaat kan het besluit van de Commissie binnen een week na de dag van de mededeling ervan, aan de Raad voorleggen. De Raad kan met gekwalificeerde meerderheid van stemmen het besluit van de Commissie bevestigen, wijzigen of intrekken. Indien de Raad binnen drie maanden geen besluit heeft genomen, wordt het besluit van de Commissie geacht te zijn ingetrokken.
Artikel 66
1. De algemene bepalingen voor de interpretatie van de gecombineerde nomenclatuur en de bijzondere regels voor de toepassing ervan gelden voor de indeling van de onder deze verordening begrepen producten; de tariefnomenclatuur die voortvloeit uit deze verordening, wordt in het gemeenschappelijk douanetarief overgenomen.
2. Behoudens andersluidende bepalingen die in deze verordening of ter uitvoering van een bepaling daarvan worden vastgesteld, is het volgende verboden:
a) de toepassing van enige heffing van gelijke werking als een douanerecht;
b) de toepassing van enige kwantitatieve beperking of maatregel van gelijke werking.
Artikel 67
1. Invoer van de onder deze verordening begrepen producten waaraan alcohol is toegevoegd, is verboden, tenzij het producten betreft die overeenstemmen met producten van oorsprong uit de Gemeenschap, waarvoor deze toevoeging is toegestaan.
2. De uitvoeringsbepalingen van dit artikel, met name de voorwaarden inzake de overeenstemming van producten, alsmede afwijkingen van lid 1, worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75.
Artikel 68
1. De in artikel 1, lid 2, onder a) en b), bedoelde producten mogen slechts worden ingevoerd wanneer aan de volgende voorwaarden wordt voldaan:
a) wat alle producten betreft, deze moeten:
i) voldoen aan de in het derde land van oorsprong van die producten voor de productie, het in het verkeer brengen en, in voorkomend geval, de levering voor rechtstreekse menselijke consumptie geldende bepalingen; het bewijs dat aan deze voorwaarde is voldaan, wordt geleverd door overlegging van een certificaat dat is afgegeven door een instantie van het der land van oorsprong die op een vast te stellen lijst voorkomt,
ii) vergezeld gaan van een analyseverslag dat is opgesteld door een door het derde land van oorsprong aangewezen instantie of dienst, wanneer zij voor rechtstreekse menselijke consumptie worden bestemd;
b) wat voor rechtstreekse menselijke consumptie bestemde wijnen, andere dan likeurwijnen en mousserende wijnen, betreft, deze moeten:
i) een effectief alcoholvolumegehalte van ten minste 9 % vol en een totaal alcoholvolumegehalte van ten hoogste 15 % vol hebben,
ii) een totaal zuurgehalte, uitgedrukt in wijnsteenzuur, van ten minste 3,5 gram per liter of 46,6 milli-equivalenten per liter hebben.
2. Volgens de procedure van artikel 75 kan worden bepaald:
a) welke kenmerken likeurwijn en mousserende wijn moeten hebben en welke afwijkingen er ten opzichte van lid 1, onder b), gelden;
b) dat bepaalde, in lid 1 bedoelde producten die in beperkte hoeveelheden worden vervoerd en in kleine recipiënten zijn verpakt, van de overlegging van het certificaat en het analyseverslag als bedoeld in lid 1, onder a), worden vrijgesteld;
c) dat voor bepaalde wijnen die van een certificaat inzake de oorsprongsaanduiding of van een certificaat van oorsprong vergezeld gaan, de in het certificaat of in het analyseverslag als bedoeld in lid 1, onder a), te verstrekken gegevens geheel of gedeeltelijk mogen worden weggelaten.
3. De uitvoeringsbepalingen van dit artikel worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75.
Artikel 69
1. Indien de markt van de Gemeenschap voor een of meer van de in artikel 1, lid 2, bedoelde producten als gevolg van in- of uitvoer ernstige verstoringen ondergaat of dreigt te ondergaan waardoor de doeleinden van artikel 33 van het Verdrag in gevaar kunnen worden gebracht, kunnen in het handelsverkeer met derde landen passende maatregelen worden toegepast, totdat de verstoring is opgeheven of het gevaar daarvoor is geweken.
Bij de beoordeling van de vraag of de situatie de toepassing van deze maatregelen rechtvaardigt, wordt met name rekening gehouden:
a) met de hoeveelheden waarvoor invoercertificaten zijn afgegeven of aangevraagd en met de situatie op de wijnmarkt in de Gemeenschap;
b) in voorkomend geval, met de omvang van de interventie.
De Raad stelt, met gekwalificeerde meerderheid van stemmen, op voorstel van de Commissie de algemene regels voor de toepassing van dit lid vast en bepaalt in welke gevallen en binnen welke grenzen de lidstaten conservatoire maatregelen kunnen treffen.
2. Wanneer de in lid 1 bedoelde situatie zich voordoet, neemt de Commissie op verzoek van een lidstaat of uit eigen beweging een besluit over de noodzakelijke maatregelen, die aan de lidstaten worden meegedeeld en onmiddellijk van toepassing zijn. Wanneer de Commissie een verzoek van een lidstaat ontvangt, neemt zij binnen drie werkdagen na ontvangst van het verzoek daaromtrent een besluit.
3. Iedere lidstaat kan de maatregel van de Commissie binnen drie werkdagen na de dag van de mededeling daarvan aan de Raad voorleggen. De Raad komt onverwijld bijeen. Hij kan maatregel met gekwalificeerde meerderheid van stemmen wijzigen of intrekken.
4. De bepalingen van dit artikel worden toegepast met inachtneming van de verplichtingen die voortvloeien uit de overeenkomsten die zijn gesloten in overeenstemming met artikel 300, lid 2, van het Verdrag.
TITEL VIII
ALGEMENE, OVERGANGS- EN SLOTBEPALINGEN
Artikel 70
1. De onder deze verordening begrepen producten mogen binnen de Gemeenschap slechts met een officieel gecontroleerd begeleidend document in het verkeer worden gebracht.
2. Natuurlijke personen, rechtspersonen of verenigingen van personen die voor de uitoefening van hun beroep houder van dergelijke producten zijn, met name producenten, bottelaars, verwerkers alsmede nader te bepalen handelaren, zijn verplicht registers van de in- en uitslag van de betrokken producten bij te houden.
3. De uitvoeringsbepalingen van dit artikel, met name betreffende de aard en het model van het in lid 1 bedoelde document, alsmede de afwijkingen van dit artikel, worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75.
Artikel 71
1. Behoudens andersluidende bepalingen van deze verordening zijn op de productie van en de handel in de onder deze verordening begrepen producten de artikelen 87, 88 en 89 van het Verdrag van toepassing.
2. Titel II, hoofdstuk II, vormt geen beletsel voor het verlenen van nationale steun ter verwezenlijking van de doelstellingen die overeenkomen met die welke met dat hoofdstuk worden nagestreefd. Voor deze steun geldt niettemin het bepaalde in lid 1.
Artikel 72
1. De lidstaten wijzen een of meer instanties aan die erop moeten toezien dat de communautaire bepalingen in de wijnsector worden nageleefd. Tevens wijzen zij de laboratoria aan die in de wijnsector officiële analyses mogen verrichten.
2. De lidstaten delen de Commissie naam en adres van deze instanties en laboratoria mee. De Commissie verstrekt deze gegevens aan de andere lidstaaten.
3. De Commissie stelt een korps samen van specifieke functionarissen die tot taak hebben bij de controles ter plaatse met de bevoegde instanties van de lidstaten samen te werken om te zorgen voor een uniforme toepassing van de voorschriften voor de wijnsector.
4. De uitvoeringsbepalingen van dit artikel worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75.
Deze bepalingen kunnen met name voorschriften inhouden:
a) om de uniforme toepassing van de communautaire voorschriften in de wijnsector, met name inzake controles, te waarborgen;
b) inzake de betrekkingen tussen de aangewezen instanties;
c) betreffende specifieke financiële bepalingen voor de verbetering van controles;
d) betreffende administratieve sancties; en
e) betreffende de bevoegdheden en verplichtingen van de aangewezen inspecteurs.
Artikel 73
De lidstaten en de Commissie verstrekken elkaar de voor de uitvoering van deze verordening benodigde gegevens. Nadere bepalingen met betrekking tot deze mededeling van gegevens, waaronder de aard en het formaat van de toe te zenden gegevens en de termijnen voor de mededeling en voor de verspreiding ervan, worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 75.
Artikel 74
Er wordt een Comité van beheer voor wijn ingesteld, hierna "het comité" genoemd dat is samengesteld uit vertegenwoordigers van de lidstaten en wordt voorgezeten door een vertegenwoordiger van de Commissie.
Artikel 75
1. In de gevallen waarin de in dit artikel omschreven procedure wordt gevolgd, legt de voorzitter de betrokken aangelegenheid aan het comité voor, hetzij op eigen initiatief, hetzij op verzoek van de vertegenwoordiger van een lidstaat.
2. De vertegenwoordiger van de Commissie legt het comité een ontwerp voor van de te nemen maatregelen. Het comité brengt over dit ontwerp advies uit binnen een termijn die de voorzitter kan vaststellen naar gelang van de urgentie van de materie. Het comité spreekt zich uit met de meerderheid die in artikel 205, lid 2, van het Verdrag is voorgeschreven voor besluiten die de Raad op voorstel van de Commissie dient te nemen. De stemmen van de vertegenwoordigers van de lidstaten worden gewogen overeenkomstig genoemd artikel. De voorzitter neemt niet aan de stemming deel.
De Commissie stelt maatregelen vast, die onmiddellijk van toepassing zijn. Indien deze maatregelen echter niet in overeenstemming zijn met het advies dat het comité heeft uitgebracht, worden zij onverwijld door de Commissie ter kennis van de Raad gebracht. In dat geval kan de Commissie de toepassing van de maatregelen waartoe zij besloten heeft, tot ten hoogste één maand na deze kennisgeving uitstellen.
De Raad kan binnen één maand met een gekwalificeerde meerderheid van stemmen een andersluidend besluit nemen.
Artikel 76
Het comité kan elk ander vraagstuk onderzoeken dat door zijn voorzitter, hetzij op diens initiatief, hetzij op verzoek van de vertegenwoordiger van een lidstaat, aan de orde wordt gesteld.
Artikel 77
1. Deze verordening dient zodanig te worden toegepast dat tevens op passende wijze rekening wordt gehouden met de in de artikelen 33 en 131 van het Verdrag vervatte doeleinden.
2. Deze verordening dient te worden toegepast met inachtneming van de verplichtingen die voortvloeien uit de overeenkomsten die zijn gesloten in overeenstemming met artikel 300, lid 2, van het Verdrag.
Artikel 78
1. Verordening (EG) nr. 1258/1999 en de desbetreffende uitvoeringsbepalingen zijn van toepassing op de onder deze verordening begrepen producten.
2. De in titel II, hoofdstuk II, bedoelde premie, de in titel II, hoofdstuk III, bedoelde steun, de in titel III, hoofdstuk I, bedoelde steun, de in titel III, hoofdstuk II, bedoelde aankoop en steun, de in titel III, hoofdstuk III, bedoelde steun en de in titel VII bedoelde restituties worden beschouwd als interventie ter regulering van de landbouwmarkten in de zin van artikel 2, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1258/1999.
3. Onverminderd eventuele restrictieve bepalingen mogen de communautaire steun die uit hoofde van titel III kan worden verleend en de restituties die uit hoofde van titel VII kunnen worden toegekend, uitsluitend worden toegekend voor producten die in de Gemeenschap uit aldaar geoogste producten worden bereid.
Artikel 79
Ter voorkoming van overschotten van tafelwijn en wijn die tot tafelwijn kan worden verwerkt, kunnen de lidstaten een maximale opbrengst vaststellen, uitgedrukt in hectoliters per hectare, bij overschrijding waarvan de producent niet langer in aanmerking komt voor steun uit hoofde van deze verordening.
Artikel 80
Volgens de procedure van artikel 75 worden maatregelen vastgesteld:
a) ter vergemakkelijking van de overgang van de regelingen waarin de in artikel 81 genoemde verordeningen voorzien naar de bij de onderhavige verordening vastgestelde regelingen; en
b) zo nodig ter oplossing van specifieke praktische problemen. Wanneer de noodzak van dergelijke maatregelen naar behoren is aangetoond, kan daarbij van bepaalde voorschriften van deze verordening worden afgeweken.
Artikel 81
De Verordeningen (EEG) nr. 346/79, (EEG) nr. 351/79, (EEG) nr. 460/79, (EEG) nr. 456/80, (EEG) nr. 457/80, (EEG) nr. 458/80, (EEG) nr. 1873/84, (EEG) nr. 895/85, (EEG) nr. 822/87, (EEG) nr. 823/87, (EEG) nr. 1442/88, (EEG) nr. 3877/88, (EEG) nr. 4252/88, (EEG) nr. 2046/89, (EEG) nr. 2048/89, (EEG) nr. 2389/89, (EEG) nr. 2390/89, (EEG) nr. 2391/89, (EEG) nr. 2392/89, (EEG) nr. 3677/89, (EEG) nr. 3895/91, (EEG) nr. 2332/92 en (EEG) nr. 2333/92 worden ingetrokken.
Artikel 82
Deze verordening treedt in werking op de zevende dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Zij is van toepassing met ingang van 1 augustus 2000.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 17 mei 1999.