NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. 78/2009
ze dne 14. ledna 2009
o schvalování typu motorových vozidel s ohledem na ochranu chodců a ostatních nechráněných účastníků silničního provozu, o změně směrnice 2007/46/ES a o zrušení směrnic 2003/102/ES a 2005/66/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, ve kterém musí být zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu. Za tímto účelem existuje systém ES schvalování typu motorových vozidel. Technické předpisy pro schvalování typu motorových vozidel z hlediska ochrany chodců by měly být harmonizovány, aby se zabránilo stanovení odlišných požadavků v jednotlivých členských státech a aby se zajistilo řádné fungování vnitřního trhu.
(2)
Toto nařízení je jedním ze zvláštních právních aktů v rámci postupu ES schvalování typu podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (3). Aby mohlo být dosaženo cílů uvedených v 1. bodě odůvodnění tohoto nařízení, měly by být změněny přílohy I, III, IV, VI a XI směrnice 2007/46/ES.
(3)
Ze zkušenosti vyplývá, že právní předpisy v oblasti motorových vozidel často obsahují velmi podrobná technická ustanovení. Je proto vhodné přijmout nařízení namísto směrnice, aby se zabránilo vzniku rozporů mezi prováděcími opatřeními a zbytečnému množství právních předpisů v členských státech, jelikož nebude potřeba provedení ve vnitrostátních právních předpisech.. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/102/ES ze dne 17. listopadu 2003 o ochraně chodců a ostatních nechráněných účastníků silničního provozu před střetem a v případě střetu s motorovým vozidlem (4) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/66/ES ze dne 26. října 2005 o použití systémů čelní ochrany na motorových vozidlech (5), která stanoví požadavky na montáž a použití systémů čelní ochrany na vozidlech, a tedy úroveň ochrany chodců, by proto měly být nahrazeny tímto nařízením, aby byla zajištěna soudržnost v této oblasti. K tomu je nutné, aby členské státy zrušily právní předpisy, kterými se zrušované směrnice provádějí ve vnitrostátním právu.
(4)
Ukázalo se, že požadavky na druhou etapu provádění směrnice 2003/102/ES nejsou proveditelné. V této souvislosti článek 5 uvedené směrnice požadoval, aby Komise předložila potřebné návrhy, které by vyřešily problémy proveditelnosti těchto požadavků a eventuálně využily systémy aktivní bezpečnosti a zároveň zajistily, aby nedošlo ke snížení úrovně bezpečnosti poskytované nechráněným účastníkům silničního provozu.
(5)
Ze studie, kterou Komise zadala, vyplývá, že ochranu chodců lze výrazně zlepšit požadavkem na kombinaci pasivních a aktivních opatření, která nabízejí vyšší úroveň ochrany než dřívější ustanovení. Studie zejména ukazuje na to, že systém aktivní bezpečnosti, totiž systém asistence při brzdění v kombinaci se změnami požadavků na pasivní bezpečnost, výrazně zvýší úroveň ochrany chodců. Stanovení povinnosti instalovat v nových motorových vozidlech systémy asistence při brzdění je proto vhodné. Tím by však neměly být nahrazeny, nýbrž pouze doplněny, systémy pasivní bezpečnosti s vysokou úrovní ochrany.
(6)
Vozidla vybavená systémy pro prevenci střetů nemusí splňovat některé požadavky stanovené tímto nařízením v rozsahu, v jakém budou schopna zabránit střetům s chodci namísto pouhého zmírnění následků těchto střetů. Ukáže-li posouzení takovéto technologie, že její použití může účinně zabránit střetům s chodci a ostatními nechráněnými účastníky silničního provozu, může Komise předložit návrhy na změnu tohoto nařízení umožňující použití systémů pro prevenci střetů.
(7)
Vzhledem k tomu, že je v silničním provozu ve městech používán stále větší počet těžších vozidel, je vhodné, aby se předpisy v oblasti ochrany chodců nevztahovaly pouze na vozidla s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, nýbrž po uplynutí omezeného přechodného období rovněž na vozidla kategorie M1 a kategorie N1, která uvedený hmotnostní limit převyšují.
(8)
V zájmu zlepšení ochrany chodců v co nejbližší době by výrobci, kteří chtějí žádat o schválení typu v souladu s novými požadavky ještě před tím, než tyto požadavky budou povinné, měli by mít možnost tak učinit, pokud jsou již v platnosti potřebná prováděcí opatření.
(9)
Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (6).
(10)
Zejména je třeba zmocnit Komisi k přijetí technických ustanovení o uplatňování požadavků na zkoušky a prováděcích opatření založených na výsledcích vyhodnocování. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení, včetně jeho doplněním o nové jiné než podstatné prvky, musí být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES.
(11)
V zájmu zajištění plynulého přechodu od ustanovení směrnic 2003/102/ES a 2005/66/ES k tomuto nařízení je třeba použitelnost tohoto nařízení odložit o určitou dobu po jeho vstupu v platnost.
(12)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž uskutečnění vnitřního trhu zavedením společných technických požadavků v oblasti ochrany chodců, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu rozsahu tohoto nařízení lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví požadavky na konstrukci a fungování vozidel a systémů čelní ochrany s cílem snížit počet a závažnost zranění chodců a ostatních nechráněných účastníků silničního provozu, do kterých narazí vozidla svou přední částí, jakož i zabránit těmto střetům.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na
a)
motorová vozidla kategorie M1 podle definice v čl. 3 odst. 11 směrnice 2007/46/ES a v části A bodě 1 přílohy II uvedené směrnice s výhradou odstavce 2 tohoto článku;
b)
motorová vozidla kategorie N1 podle definice v čl. 3 odst. 11 směrnice 2007/46/ES a v části A bodě 2 přílohy II uvedené směrnice s výhradou odstavce 2 tohoto článku;
c)
systémy čelní ochrany montované na vozidla uvedená v písmenech a) a b) jako původní vybavení nebo dodávané jako samostatné technické celky určené k montáži do těchto vozidel.
2. Části 2 a 3 přílohy I tohoto nařízení se nepoužijí na
a)
vozidla kategorie N1 a
b)
vozidla kategorie M1, která jsou odvozena od vozidel kategorie N1 a maximální hmotností převyšující 2 500 kg,
u nichž se R-bod sedadla řidiče nachází buď před přední nápravou, nebo podélně za příčnou střednicí přední nápravy o maximálně 1 100 mm.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„sloupkem A“ přední vnější podpěra střechy, vedoucí od podvozku ke střeše vozidla;
2)
„systémem asistence při brzdění“ funkce brzdového systému, která odvodí případ nouzového brzdění od charakteru řidičova požadavku na brzdění a za takových podmínek:
a)
pomáhá řidiči dosáhnout maximálního dosažitelného brzdného zpomalení nebo
b)
postačuje k aktivaci úplného cyklu protiblokovacího brzdového systému (ABS);
3)
„nárazníkem“ jakákoliv přední spodní vnější část konstrukce vozidla, s výjimkou jakéhokoliv systému čelní ochrany, včetně upevňovacích prvků, která je určena k ochraně vozidla při čelním střetu v nízké rychlosti s jiným vozidlem;
4)
„systémem čelní ochrany“ samostatná konstrukce nebo samostatné konstrukce, jako např. pevný ochranný rám nebo přídavný nárazník, které jsou společně s nárazníkem, jenž je součástí původního vybavení, určeny k ochraně vnějšího povrchu vozidla před poškozením v případě střetu s předmětem, s výjimkou konstrukcí s hmotností menší než 0,5 kg, určených pouze k ochraně světel;
5)
„maximální hmotností“ maximální technicky přípustná hmotnost plně naloženého vozidla udávaná výrobcem podle bodu 2.8 přílohy I směrnice 2007/46/ES;
6)
„vozidly kategorie N1 odvozenými od kategorie M1“ vozidla kategorie N1, která mají v části před sloupky A stejnou základní konstrukci a tvar jako původní vozidla kategorie M1;
7)
„vozidly kategorie M1 odvozenými od kategorie N1“ vozidla kategorie M1, která mají v části před sloupky A stejnou základní konstrukci a tvar jako původní vozidla kategorie N1.
KAPITOLA II
POVINNOSTI VÝROBCŮ
Článek 4
Technické požadavky
1. V souladu s článkem 9 výrobci zajistí, aby vozidla uváděná na trh byla vybavena systémem asistence při brzdění schváleným pro daný typ v souladu s požadavky části 4 přílohy I a aby tato vozidla splňovala požadavky stanovené v části 2 nebo 3 přílohy I.
2. V souladu s článkem 10 výrobci zajistí, aby systémy čelní ochrany, buď montované na vozidla uváděná na trh jako původní vybavení nebo dodávané jako samostatné technické celky, splňovaly požadavky stanovené v částech 5 a 6 přílohy I.
3. Výrobci poskytnou schvalovacím orgánům příslušné údaje o požadavcích na vozidlo a systém čelní ochrany a o podmínkách zkoušek. Mezi těmito údaji musí být rovněž informace požadované pro účely kontroly fungování jakýchkoli zařízení aktivní bezpečnosti instalovaných ve vozidle.
4. V případě systémů čelní ochrany dodávaných jako samostatné technické celky výrobci poskytnou schvalovacím orgánům příslušné údaje o požadavcích na tyto systémy a podmínkách zkoušek.
5. Systémy čelní ochrany jako samostatné technické celky nesmějí být distribuovány, nabízeny k prodeji ani prodávány, jestliže k nim není připojen seznam typů vozidel, pro něž byl systém čelní ochrany schválen, a srozumitelné pokyny k montáži. Pokyny k montáži musí obsahovat konkrétní návod na připevnění včetně způsobů uchycení pro vozidla, pro něž byl celek schválen, aby bylo možné připevnit schválené konstrukční části na vozidlo způsobem, jenž je v souladu s příslušnými ustanoveními části 6 přílohy I.
6. Komise přijme prováděcí opatření stanovující technické požadavky pro použití požadavků uvedených v příloze I. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení včetně jeho doplněním, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 40 odst. 2 směrnice 2007/46/ES.
Článek 5
Žádost o ES schválení typu
1. Žádá-li výrobce o ES schválení typu pro typ vozidla z hlediska ochrany chodců, předloží schvalovacímu orgánu informační dokument vyhotovený v souladu se vzorem stanoveným v části 1 přílohy II.
Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu předá výrobce vozidlo reprezentativní pro typ vozidla, který má být schválen.
2. Žádá-li výrobce o ES schválení typu pro typ vozidla z hlediska montáže systému čelní ochrany, předloží schvalovacímu orgánu informační dokument vyhotovený v souladu se vzorem stanoveným v části 2 přílohy II.
Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu předá výrobce vozidlo reprezentativní pro typ vozidla s namontovaným systémem čelní ochrany, který má být schválen. Na požádání musí výrobce technické zkušebně předat rovněž specifické konstrukční části nebo vzorky použitých materiálů.
3. Žádá-li výrobce o ES schválení typu pro typ systému čelní ochrany jako samostatného technického celku, předloží schvalovacímu orgánu informační dokument vyhotovený v souladu se vzorem stanoveným v části 3 přílohy II.
Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu předá výrobce jeden vzorek typu systému čelní ochrany, který má být schválen. Bude-li to zkušebna považovat za nutné, může požádat o další vzorky. Vzorky musí být zřetelně a nesmazatelně označeny obchodní firmou nebo značkou žadatele a označením typu. Výrobce přijme opatření pro pozdější povinné uvedení značky ES schválení typu.
KAPITOLA III
POVINNOSTI ORGÁNŮ ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 6
Udělení ES schválení typu
1. Jsou-li splněny příslušné požadavky, udělí schvalovací orgán ES schválení typu a vydá číslo schválení typu v souladu se systémem číslování stanoveným v příloze VII směrnice 2007/46/ES.
2. Pro účely části 3 tohoto čísla schválení typu se použije jedno z následujících písmen:
a)
Pro schvalování vozidel s ohledem na ochranu chodců:
-
„A“ pokud vozidlo splňuje požadavky části 2 přílohy I,
-
„B“ pokud vozidlo splňuje požadavky části 3 přílohy I.
b)
Pro schválení vozidla z hlediska montáže systému čelní ochrany nebo schválení systému čelní ochrany dodávaného jako samostatný technický celek:
-
„A“ pokud systém čelní ochrany splňuje požadavky části 5 přílohy I s ohledem na použití bodů 5.1.1.1, 5.1.2.1, 5.2 a 5.3 této přílohy,
-
„B“ pokud systém čelní ochrany splňuje požadavky části 5 přílohy I s ohledem na použití bodů 5.1.1.2, 5.1.2.1, 5.2 a 5.3 této přílohy,
-
„X“ pokud systém čelní ochrany splňuje požadavky části 5 přílohy I s ohledem na použití bodů 5.1.1.3, 5.1.2.2, 5.2 a 5.3 této přílohy.
3. Schvalovací orgán nepřidělí stejné číslo jinému typu vozidla nebo systému čelní ochrany.
4. Pro účely odstavce 1 vydá schvalovací orgán certifikát ES schválení typu v souladu s těmito vzory:
a)
vzor stanovený v části 1 přílohy III pro typ vozidla z hlediska ochrany chodců;
b)
vzor stanovený v části 2 přílohy III pro typ vozidla z hlediska montáže systému čelní ochrany;
c)
vzor stanovený v části 3 přílohy III pro typ systému čelní ochrany dodávaný jako samostatný technický celek.
Článek 7
Značka ES schválení typu
Každý systém čelní ochrany schválený v souladu s tímto nařízením v rámci schvalování typu vozidla z hlediska montáže systému čelní ochrany, nebo schvalování typu systému čelní ochrany dodávaného jako samostatný technický celek musí splňovat požadavky tohoto nařízení a musí mu být udělena značka ES schválení typu vytvořená v souladu s ustanoveními přílohy IV, která musí být následně na systému čelní ochrany připevněna.
Článek 8
Úprava typu a změny schválení typu
Každá změna vozidla v části před sloupky A nebo systému čelní ochrany, která má vliv na konstrukci, hlavní rozměry, materiály vnějšího povrchu vozidla, způsoby upevnění nebo uspořádání vnějších i vnitřních konstrukčních částí a která by mohla podstatně ovlivnit výsledky zkoušek, se považuje za změnu podle článku 13 směrnice 2007/46/ES, a vyžaduje proto podání nové žádosti o schválení typu.
Článek 9
Harmonogram pro použití nařízení na vozidla
1. Ode dne stanoveného v čl. 16 druhém pododstavci vnitrostátní orgány odmítnou z důvodů týkajících se ochrany chodců udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro následující nové typy vozidel:
a)
typy vozidel kategorie M1, které nesplňují technické požadavky uvedené v části 4 přílohy I;
b)
typy vozidel kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, které nesplňují technické požadavky uvedené v částech 2 nebo 3 přílohy I;
c)
typy vozidel kategorie N1 odvozené od typů vozidel kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, které nesplňují technické požadavky uvedené v částech 2 a 4 nebo částech 3 a 4 přílohy I.
2. Od 24. února 2011 vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců považují prohlášení o shodě za neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení do provozu následujících nových vozidel, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 4 přílohy I tohoto nařízení:
a)
vozidla kategorie M1;
b)
vozidla kategorie N1 odvozená od vozidel kategorie M1, jejichž maximální hmotnost nepřevyšuje 2 500 kg.
3. Od 24. února 2013 vnitrostátní orgány odmítnou z důvodů týkajících se ochrany chodců udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro následující nové typy vozidel:
a)
typy vozidel kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, které nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I;
b)
vozidla kategorie N1 odvozená od vozidel kategorie M1, jejichž maximální hmotnost nepřevyšuje 2 500 kg a která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I.
4. Od 31. prosince 2012 vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců považují prohlášení o shodě za neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení do provozu následujících nových vozidel, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 2 nebo 3 přílohy I tohoto nařízení:
a)
vozidla kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg,
b)
vozidla kategorie N1 odvozená od vozidel kategorie M1, jejichž maximální hmotnost nepřevyšuje 2 500 kg.
5. Od 24. února 2015 vnitrostátní orgány odmítnou z důvodů týkajících se ochrany chodců udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro následující nové typy vozidel:
a)
vozidla kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I;
b)
vozidla kategorie N1, která nesplňují technické požadavky uvedené v částech 3 a 4 přílohy I.
6. Od 24. srpna 2015 vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců považují prohlášení o shodě za neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení do provozu nových vozidel kategorie N1, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 4 přílohy I tohoto nařízení.
7. Od 24. února 2018 vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců považují prohlášení o shodě za neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení do provozu následujících nových vozidel:
a)
vozidla kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I tohoto nařízení;
b)
vozidla kategorie N1 odvozená od vozidel kategorie M1, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I tohoto nařízení.
8. Od 24. srpna 2019 vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců považují prohlášení o shodě za neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení následujících nových vozidel do provozu:
a)
vozidla kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I tohoto nařízení;
b)
vozidla kategorie N1, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I tohoto nařízení.
9. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 až 8 tohoto článku a s výhradou vstupu v platnost opatření přijatých podle čl. 4 odst. 6, pokud o to výrobce zažádá, nesmějí vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců odmítnout udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro nový typ vozidla ani zakázat registraci, prodej nebo uvedení do provozu nového vozidla, pokud dotčené vozidlo splňuje technické požadavky uvedené v části 3 nebo 4 přílohy I.
Článek 10
Použití nařízení na systémy čelní ochrany
1. Vnitrostátní orgány odmítnou udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu u nového typu vozidla z hlediska montáže systému čelní ochrany nebo ES schválení typu pro samostatný technický celek u nového typu systému čelní ochrany, pokud systém čelní ochrany nesplňuje požadavky stanovené v částech 5 a 6 přílohy I.
2. Z důvodů souvisejících se systémy čelní ochrany považují vnitrostátní orgány prohlášení o shodě za již neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení do provozu nových vozidel, která nesplňují požadavky stanovené v částech 5 a 6 přílohy I tohoto nařízení.
3. Požadavky stanovené v částech 5 a 6 přílohy I tohoto nařízení se použijí na systémy čelní ochrany dodávané jako samostatné technické celky pro účely článku 28 směrnice 2007/46/ES.
Článek 11
Systémy pro prevenci střetů
1. Na základě posouzení Komisí vozidla vybavená systémy pro prevenci střetů nemusejí splňovat požadavky na zkoušky uvedené v částech 2 a 3 přílohy I, aby jim bylo uděleno ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla z hlediska ochrany chodců, nebo aby mohla být prodávána, registrována nebo uváděna do provozu.
2. Komise toto posouzení předloží Evropskému parlamentu a Radě spolu s případnými návrhy na změnu tohoto nařízení.
Všechna navržená opatření zajistí úrovně ochrany, které jsou ve smyslu skutečné účinnosti přinejmenším rovnocenné úrovním ochrany, které zajišťují části 2 a 3 přílohy I.
Článek 12
Vyhodnocování
1. Vnitrostátní orgány poskytnou Komisi každý rok výsledky vyhodnocování podle bodů 2.2, 2.4 a 3.2 přílohy I, a to nejpozději do 28. února roku následujícího po roce jejich získání.
Požadavek na poskytování těchto výsledků se přestane používat od 24. února 2014.
2. Komise může na základě výsledků vyhodnocování provedeného podle bodů 2.2, 2.4 a 3.2 přílohy I podle potřeby přijmout prováděcí opatření.
Tato opatření, jejichž účelem je změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení, včetně jeho doplněním, se přijímají regulativním postupem s kontrolou stanoveným v čl. 40 odst. 2 směrnice 2007/46/ES.
3. Komise na základě odpovídajících informací sdělených schvalovacími orgány a zúčastněnými stranami, jakož i na základě nezávislých studií, vyhodnotí technický vývoj v oblasti zvýšených požadavků na pasivní bezpečnost, systémů asistence při brzdění a jiných technologií aktivní bezpečnosti, které mohou poskytovat lepší ochranu nechráněných účastníků silničního provozu.
4. Do 24. února 2014 Komise přezkoumá proveditelnost a uplatňování všech takových zvýšených požadavků na pasivní bezpečnost. Přezkoumá fungování tohoto nařízení ohledně použití a účinnosti systémů asistence při brzdění a jiných technologií aktivní bezpečnosti.
5. Komise předloží zprávu Evropskému parlamentu a Radě doplněnou případně o vhodné návrhy.
Článek 13
Sankce
1. Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení výrobci a přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění jejich provádění. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí takto stanovené sankce Komisi do 24. srpna 2010 a neprodleně jí oznámí každou jejich následnou změnu.
2. Mezi porušení tohoto nařízení, za něž se ukládají sankce, patří alespoň:
a)
vydávání nepravdivých prohlášení při postupech schvalování nebo postupech vedoucích ke stažení schválení;
b)
padělání výsledků zkoušek pro schválení typu;
c)
neposkytnutí údajů nebo technických specifikací, které by mohly vést ke stažení nebo odejmutí schválení typu;
d)
odmítnutí poskytnout přístup k informacím.
KAPITOLA IV
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 14
Změny směrnice 2007/46/ES
Směrnice 2007/46/ES se mění v souladu s přílohou V tohoto nařízení.
Článek 15
Zrušení
Směrnice 2003/102/ES a 2005/66/ES se zrušují s účinkem ode dne stanoveného v čl. 16 druhém pododstavci tohoto nařízení.
Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 16
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 24. listopadu 2009, s výjimkou čl. 4 odst. 6 a čl. 9 odst. 9, které se použijí ode dne vstupu nařízení v platnost, a s výjimkou odstavců 2 až 8 článku 9, které se použijí ode dne uvedeného v těchto odstavcích.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 14. ledna 2009.
VERORDENING (EG) Nr. 78/2009 VAN HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD
van 14 januari 2009
betreffende de typegoedkeuring van motorvoertuigen met betrekking tot de bescherming van voetgangers en andere kwetsbare weggebruikers, tot wijziging van Richtlijn 2007/46/EG en tot intrekking van Richtlijn 2003/102/EG en Richtlijn 2005/66/EG
(Voor de EER relevante tekst)
HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, en met name op artikel 95,
Gezien het voorstel van de Commissie,
Gezien het advies van het Europees Economisch en Sociaal Comité (1),
Volgens de procedure van artikel 251 van het Verdrag (2),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
De interne markt is een gebied zonder binnengrenzen waarin het vrije verkeer van goederen, personen, diensten en kapitaal moet worden gegarandeerd. Te dien einde is een communautair typegoedkeuringssysteem voor motorvoertuigen ingesteld. De technische voorschriften voor de typegoedkeuring van motorvoertuigen met betrekking tot voetgangersbescherming moeten worden geharmoniseerd om te voorkomen dat de lidstaten voorschriften vaststellen die van elkaar verschillen, en om de behoorlijke werking van de interne markt te waarborgen.
(2)
Deze verordening is een van de bijzondere regelgevingsteksten in het kader van de communautaire typegoedkeuringsprocedure krachtens Richtlijn 2007/46/EG van het Europees Parlement en de Raad van 5 september 2007 tot vaststelling van een kader voor de goedkeuring van motorvoertuigen en aanhangwagens daarvan en van systemen, onderdelen en technische eenheden die voor dergelijke voertuigen zijn bestemd (Kaderrichtlijn) (3). Teneinde de in overweging 1 van onderhavige verordening uiteengezette doelstellingen te bereiken dienen de bijlagen I, III, IV, VI en XI bij Richtlijn 2007/46/EG te worden aangepast.
(3)
De ervaring heeft aangetoond dat de wetgeving inzake motorvoertuigen technisch vaak heel gedetailleerd is. Door te kiezen voor een verordening in plaats van een richtlijn worden verschillen tussen de omzettingsmaatregelen en overbodige wetgeving in de lidstaten vermeden. Er moet dan immers niets in nationale wetgeving worden omgezet. Richtlĳn 2003/102/EG van het Europees Parlement en de Raad van 17 november 2003 betreffende de bescherming van voetgangers en andere kwetsbare weggebruikers voor en bĳ een botsing met een motorvoertuig (4) en Richtlijn 2005/66/EG van het Europees Parlement en de Raad van 26 oktober 2005 betreffende het gebruik van frontbeschermingsinrichtingen op motorvoertuigen (5), die voorschriften voor de installatie en het gebruik van frontbeschermingsinrichtingen op voertuigen bevat en voetgangers dus een beschermingsniveau garandeert, moeten daarom door deze verordening worden vervangen met het oog op de samenhang. Dit houdt in dat de lidstaten de omzettingswetgeving met betrekking tot de ingetrokken richtlijnen moeten intrekken.
(4)
De voorschriften voor de tweede uitvoeringsfase van Richtlijn 2003/102/EG zijn niet haalbaar gebleken. Artikel 5 van die richtlijn bepaalt dat de Commissie dan de nodige voorstellen moet indienen om de haalbaarheidsproblemen van deze voorschriften op te lossen en eventueel een beroep moet doen op actieve veiligheidssystemen, waarbij ervoor moet worden gezorgd dat de veiligheid van de kwetsbare weggebruiker niet afneemt.
(5)
Een in opdracht van de Commissie uitgevoerde studie toont aan dat de bescherming van voetgangers aanzienlijk kan worden verbeterd door een combinatie van passieve en actieve maatregelen die een hoger beschermingsniveau bieden dan de bestaande bepalingen. De studie toont met name aan dat de „remhulp” als actief veiligheidssysteem, in combinatie met wijzigingen van de passieve veiligheidsmaatregelen, het beschermingsniveau voor voetgangers aanzienlijk zou verhogen. Daarom is het aangewezen dat nieuwe motorvoertuigen verplicht met een remhulpsysteem worden uitgerust. Dit systeem mag de passieve veiligheidssystemen die een hoog beschermingsniveau bieden echter niet vervangen, maar dient deze aan te vullen.
(6)
Voertuigen die zijn uitgerust met een systeem om botsingen te vermijden, zouden eventueel niet aan bepaalde voorschriften van deze verordening hoeven te voldoen, voor zover zij botsingen met voetgangers kunnen voorkomen in plaats van louter de gevolgen van die botsingen te beperken. Na te hebben beoordeeld of dergelijke technologie daadwerkelijk botsingen met voetgangers en andere kwetsbare weggebruikers kan voorkomen, kan de Commissie voorstellen tot wijziging van deze verordening indienen die het gebruik van dergelijke systemen om botsingen te vermijden mogelijk maken.
(7)
Aangezien het aantal zwaardere voertuigen in het stadsverkeer toeneemt, moeten de bepalingen inzake voetgangersbescherming niet alleen voor voertuigen met een maximummassa van ten hoogste 2 500 kg gelden, maar na een beperkte overgangsperiode ook voor voertuigen van de categorieën M1 en N1 met een hogere massa.
(8)
Om voetgangers zo snel mogelijk beter te beschermen, moeten fabrikanten typegoedkeuring volgens de nieuwe voorschriften kunnen aanvragen nog voor deze verplicht worden, op voorwaarde dat de vereiste uitvoeringsmaatregelen al van kracht zijn.
(9)
De voor de uitvoering van deze verordening vereiste maatregelen moeten worden vastgesteld overeenkomstig Besluit 1999/468/EG van de Raad van 28 juni 1999 tot vaststelling van de voorwaarden voor de uitoefening van de aan de Commissie verleende uitvoeringsbevoegdheden (6).
(10)
In het bijzonder moet de Commissie de bevoegdheid worden gegeven om technische bepalingen voor de toepassing van testvoorschriften en op monitoring gebaseerde uitvoeringsmaatregelen vast te stellen. Daar het maatregelen van algemene strekking betreft tot wijziging van niet-essentiële onderdelen van deze verordening, onder meer door haar aan te vullen met nieuwe niet-essentiële onderdelen, moeten zij worden vastgesteld volgens de in artikel 5 bis van Besluit 1999/468/EG bepaalde regelgevingsprocedure met toetsing.
(11)
Om te zorgen voor een vlotte overgang tussen de Richtlijnen 2003/102/EG en 2005/66/EG en deze verordening, moet worden voorzien in een overgangsperiode tussen de inwerkingtreding van deze verordening en de toepassing ervan.
(12)
Daar de doelstelling van deze verordening, namelijk de voltooiing van de interne markt door de invoering van gemeenschappelijke technische voorschriften op het gebied van voetgangersbescherming, niet voldoende door de lidstaten kan worden verwezenlijkt en derhalve vanwege de omvang van het vereiste optreden beter door de Gemeenschap kan worden verwezenlijkt, kan de Gemeenschap in overeenstemming met het in artikel 5 van het Verdrag genoemde subsidiariteitsbeginsel maatregelen treffen. Overeenkomstig het in datzelfde artikel neergelegde evenredigheidsbeginsel gaat deze verordening niet verder dan nodig is om die doelstelling te verwezenlijken,
HEBBEN DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
HOOFDSTUK I
ONDERWERP, WERKINGSSFEER EN DEFINITIES
Artikel 1
Onderwerp
Deze verordening stelt voorschriften voor de constructie en werking van motorvoertuigen en frontbeschermingsinrichtingen vast om het aantal en de ernst van verwondingen van voetgangers en andere kwetsbare weggebruikers die door de voorzijde van voertuigen worden geraakt, te beperken en dergelijke botsingen te voorkomen.
Artikel 2
Werkingssfeer
1. Deze verordening is van toepassing op:
a)
motorvoertuigen van categorie M1, zoals gedefinieerd in artikel 3, lid 11, van Richtlijn 2007/46/EG en in punt 1 van deel A van bijlage II bij die richtlijn, onder voorbehoud van lid 2 van dit artikel;
b)
motorvoertuigen van categorie N1, zoals gedefinieerd in artikel 3, lid 11, van Richtlijn 2007/46/EG en in punt 2 van deel A van bijlage II bij die richtlijn, onder voorbehoud van lid 2 van dit artikel;
c)
frontbeschermingsinrichtingen die tot de originele uitrusting van de onder a) en b) bedoelde voertuigen behoren of die als afzonderlijke technische eenheid worden aangeboden voor montage op dergelijke voertuigen.
2. De delen 2 en 3 van bijlage I bij deze verordening zijn niet van toepassing op:
a)
voertuigen van categorie N1, en
b)
voertuigen van categorie M1 die van een voertuig van categorie N1 zijn afgeleid, met een maximummassa van meer dan 2 500 kg, en
waarbij het R-punt van de bestuurdersplaats hetzij vóór de vooras, hetzij in lengterichting ten hoogste 1 100 mm achter de dwarshartlijn van de vooras ligt.
Artikel 3
Definities
In deze verordening wordt verstaan onder:
1.
„A-stijl”: de voorste en buitenste daksteun, van het chassis tot aan het dak van het voertuig;
2.
„remhulpsysteem”: een functie van het remsysteem die uit een kenmerk van het remgedrag van de bestuurder een noodremsituatie afleidt en onder dergelijke omstandigheden:
a)
de bestuurder helpt de grootst mogelijke remkracht te ontwikkelen, of
b)
voldoende is om een volledige cyclus van het antiblokkeerremsysteem te bewerkstelligen;
3.
„bumper”: het onderste deel van de frontconstructie aan de buitenkant van een voertuig, met inbegrip van eventuele aanzetstukken, dat bedoeld is om het voertuig te beschermen wanneer het betrokken raakt bij een frontale botsing bij lage snelheid met een ander voertuig, echter met uitzondering van een eventuele frontbeschermingsinrichting;
4.
„frontbeschermingsinrichting”: een of meer afzonderlijke structuren, zoals een koeienvanger, of een bijkomende bumper die bedoeld is om in combinatie met de tot de originele uitrusting behorende bumper het buitenoppervlak van het voertuig te beschermen bij een botsing met een object. Structuren van minder dan 0,5 kg die bedoeld zijn om uitsluitend de koplampen van het voertuig te beschermen, vallen niet onder deze definitie;
5.
„maximummassa”: de technisch toelaatbare maximummassa in beladen toestand volgens fabrieksopgave, zoals bedoeld in Richtlijn 2007/46/EG, bijlage I, punt 2.8;
6.
„voertuigen van categorie N1 die van een voertuig van categorie M1 zijn afgeleid”: voertuigen van categorie N1 die, vóór de A-stijlen, dezelfde algemene structuur en vorm hebben als een eerder bestaand voertuig van categorie M1;
7.
„voertuigen van categorie M1 die van een voertuig van categorie N1 zijn afgeleid”: voertuigen van categorie M1 die, vóór de A-stijlen, dezelfde algemene structuur en vorm hebben als een eerder bestaand voertuig van categorie N1.
HOOFDSTUK II
VERPLICHTINGEN VAN DE FABRIKANTEN
Artikel 4
Technische eisen
1. Overeenkomstig artikel 9 zorgen de fabrikanten ervoor dat in de handel gebrachte voertuigen zijn uitgerust met een van een typegoedkeuring voorzien remhulpsysteem dat aan de voorschriften van punt 4 van bijlage I voldoet, en dat dergelijke voertuigen aan de voorschriften van de punten 2 en 3 van bijlage I voldoen.
2. Overeenkomstig artikel 10 zorgen de fabrikanten ervoor dat frontbeschermingsinrichtingen die tot de originele uitrusting van een voertuig behoren of als technische eenheid in de handel worden gebracht, aan de voorschriften van de punten 5 en 6 van bijlage I voldoen.
3. De fabrikanten verstrekken de goedkeuringsinstanties passende gegevens over de specificaties en testomstandigheden van het voertuig en de frontbeschermingsinrichting. Het gaat daarbij onder meer over gegevens die nodig zijn om de werking van actieve veiligheidssystemen in het voertuig te controleren.
4. In het geval van als afzonderlijke technische eenheid aan te bieden frontbeschermingsinrichtingen verstrekken de fabrikanten de goedkeuringsinstanties passende gegevens over de specificaties en testomstandigheden.
5. Frontbeschermingsinrichtingen die als technische eenheid worden geleverd, worden uitsluitend in de handel gebracht, te koop aangeboden of verkocht als ze vergezeld gaan van een lijst van voertuigtypen waarvoor de frontbeschermingsinrichting is goedgekeurd, alsmede van duidelijke assemblage-instructies. De assemblage-instructies moeten specifieke installatievoorschriften, met inbegrip van bevestigingswijzen, bevatten voor de voertuigen waarvoor de eenheid is goedgekeurd, zodat de goedgekeurde onderdelen volgens de relevante voorschriften van punt 6 van bijlage I op dat voertuig kunnen worden gemonteerd.
6. De Commissie zal uitvoeringsmaatregelen vaststellen met technische bepalingen over de toepassing van de voorschriften van bijlage I. Deze maatregelen, die niet-essentiële onderdelen van deze verordening beogen te wijzigen onder meer door haar aan te vullen, worden vastgesteld volgens de in artikel 40, lid 2, van Richtlijn 2007/46/EG bedoelde regelgevingsprocedure met toetsing.
Artikel 5
Aanvraag om EG-typegoedkeuring
1. Wanneer de fabrikant EG-typegoedkeuring aanvraagt voor een voertuigtype wat de voetgangersbescherming betreft, dient hij bij de goedkeuringsinstantie een inlichtingenformulier in volgens het model in deel 1 van bijlage II.
De fabrikant stelt de voor de uitvoering van de typegoedkeuringstests verantwoordelijke technische dienst een voertuig ter beschikking dat representatief is voor het goed te keuren voertuigtype.
2. Wanneer de fabrikant EG-typegoedkeuring aanvraagt voor een voertuigtype wat de uitrusting ervan met een frontbeschermingsinrichting betreft, dient hij bij de goedkeuringsinstantie een inlichtingenformulier in volgens het model in deel 2 van bijlage II.
De fabrikant stelt de voor de uitvoering van de typegoedkeuringstests verantwoordelijke technische dienst een voertuig ter beschikking dat representatief is voor het goed te keuren voertuigtype met frontbeschermingsinrichting. Op verzoek van de technische dienst stelt de fabrikant ook specifieke onderdelen of monsters van gebruikte materialen ter beschikking.
3. Wanneer de fabrikant EG-typegoedkeuring als technische eenheid aanvraagt voor een type frontbeschermingsinrichting, dient hij bij de goedkeuringsinstantie een inlichtingenformulier in volgens het model in deel 3 van bijlage II.
De fabrikant stelt de voor de uitvoering van de typegoedkeuringstests verantwoordelijke technische dienst een exemplaar van het goed te keuren type frontbeschermingsinrichting ter beschikking. Als die dienst het nodig acht, kan hij om extra exemplaren vragen. Op deze exemplaren moeten de handelsnaam of het handelsmerk van de aanvrager en de typeaanduiding goed leesbaar en onuitwisbaar zijn aangebracht. De fabrikant moet een ruimte reserveren voor het later verplicht aan te brengen EG-typegoedkeuringsmerk.
HOOFDSTUK III
VERPLICHTINGEN VAN DE AUTORITEITEN VAN DE LIDSTATEN
Artikel 6
Verlening van EG-typegoedkeuring
1. Wanneer aan de relevante voorschriften is voldaan, verleent de goedkeuringsinstantie EG-typegoedkeuring en kent zij een typegoedkeuringsnummer toe volgens het in bijlage VII bij Richtlijn 2007/46/EG beschreven nummeringssysteem.
2. Voor deel 3 van dat typegoedkeuringsnummer wordt een van de volgende letters gebruikt:
a)
voor de goedkeuring van voertuigen met betrekking tot de bescherming van voetgangers:
-
„A” als het voertuig voldoet aan punt 2 van bijlage I;
-
„B” als het voertuig voldoet aan punt 3 van bijlage I;
b)
voor de goedkeuring van een voertuig wat de uitrusting ervan met een frontbeschermingsinrichting betreft of de goedkeuring van een als afzonderlijke technische eenheid aan te bieden frontbeschermingsinrichting:
-
„A” als de frontbeschermingsinrichting voldoet aan punt 5 van bijlage I met betrekking tot de toepassing van de punten 5.1.1.1, 5.1.2.1, 5.2 en 5.3 daarvan;
-
„B” als de frontbeschermingsinrichting voldoet aan punt 5 van bijlage I met betrekking tot de toepassing van de punten 5.1.1.2, 5.1.2.1, 5.2 en 5.3 daarvan;
-
„X” als de frontbeschermingsinrichting voldoet aan punt 5 van bijlage I met betrekking tot de toepassing van de punten 5.1.1.3, 5.1.2.2, 5.2 en 5.3 daarvan.
3. Een goedkeuringsinstantie kent hetzelfde nummer niet aan een ander type voertuig of frontbeschermingsinrichting toe.
4. Voor de toepassing van lid 1 levert de goedkeuringsinstantie het EG-typegoedkeuringscertificaat af, opgesteld volgens:
a)
het model in deel 1 van bijlage III voor een voertuigtype wat de bescherming van voetgangers betreft;
b)
het model in deel 2 van bijlage III voor een voertuigtype wat de uitrusting ervan met een frontbeschermingsinrichting betreft;
c)
het model in deel 3 van bijlage III voor een type als afzonderlijke technische eenheid aan te bieden frontbeschermingsinrichting.
Artikel 7
EG-typegoedkeuringsmerk
Elke frontbeschermingsinrichting die overeenkomstig deze verordening wordt goedgekeurd onder de typegoedkeuring van een voertuig wat de uitrusting ervan met een frontbeschermingsinrichting betreft, dan wel de typegoedkeuring van een als afzonderlijke technische eenheid aan te bieden frontbeschermingsinrichting, moet voldoen aan de in deze verordening gestelde eisen. Aan de inrichting wordt een volgens de voorschriften van bijlage IV vastgesteld EG-type goedkeuringsmerk verleend, dat er vervolgens op wordt aangebracht.
Artikel 8
Wijziging van het type en wijziging van de goedkeuring
Elke wijziging van het voertuig vóór de A-stijlen of van de frontbeschermingsinrichting die betrekking heeft op de structuur, de belangrijkste afmetingen, de materialen van het buitenoppervlak van het voertuig, de bevestigingswijzen of de opstelling van externe of interne onderdelen, en die de resultaten van de tests significant kan beïnvloeden, wordt beschouwd als een wijziging krachtens artikel 13 van Richtlijn 2007/46/EG en vereist dus een nieuwe aanvraag om typegoedkeuring.
Artikel 9
Tijdschema voor de toepassing op voertuigen
1. Met ingang van de datum in artikel 16, tweede alinea, weigeren de nationale autoriteiten om redenen die verband houden met de bescherming van voetgangers de EG-typegoedkeuring of nationale typegoedkeuring van de volgende nieuwe voertuigtypen:
a)
voertuigen van categorie M1 die niet aan de technische voorschriften van punt 4 van bijlage I voldoen;
b)
voertuigen van categorie M1 met een maximummassa van ten hoogste 2 500 kg die niet aan de technische voorschriften van punt 2 of 3 van bijlage I voldoen;
c)
voertuigen van categorie N1 die van een voertuig van categorie M1 zijn afgeleid, met een maximummassa van ten hoogste 2 500 kg die niet aan de technische voorschriften van de punten 2 en 4 of de punten 3 en 4 van bijlage I voldoen.
2. Met ingang van 24 februari 2011 beschouwen de nationale autoriteiten, om redenen die verband houden met de bescherming van voetgangers, de certificaten van overeenstemming als niet langer geldig voor de toepassing van artikel 26 van Richtlijn 2007/46/EG en verbieden ze de registratie, de verkoop en het in het verkeer brengen van de volgende nieuwe voertuigen die niet aan de technische voorschriften van punt 4 van bijlage I bij onderhavige verordening voldoen:
a)
voertuigen van categorie M1;
b)
voertuigen van categorie N1 die van een voertuig van categorie M1 zijn afgeleid met een maximummassa van ten hoogste 2 500 kg.
3. Met ingang van 24 februari 2013 weigeren de nationale autoriteiten, om redenen die verband houden met de bescherming van voetgangers, de EG-typegoedkeuring of nationale typegoedkeuring van de volgende nieuwe voertuigtypen:
a)
voertuigen van categorie M1 met een maximummassa van ten hoogste 2 500 kg die niet aan de technische voorschriften van punt 3 van bijlage I voldoen;
b)
voertuigen van categorie N1 die van een voertuig van categorie M1 zijn afgeleid, die een maximummassa van ten hoogste 2 500 kg hebben en die niet aan de technische voorschriften van punt 3 van bijlage I voldoen.
4. Met ingang van 31 december 2012 beschouwen de nationale autoriteiten, om redenen die verband houden met de bescherming van voetgangers, de certificaten van overeenstemming als niet langer geldig voor de toepassing van artikel 26 van Richtlijn 2007/46/EG en verbieden ze de registratie, de verkoop en het in het verkeer brengen van de volgende nieuwe voertuigen die niet aan de technische voorschriften van punt 2 of punt 3 van bijlage I bij onderhavige verordening voldoen:
a)
voertuigen van categorie M1 met een maximummassa van ten hoogste 2 500 kg;
b)
voertuigen van categorie N1 die van een voertuig van categorie M1 zijn afgeleid met een maximummassa van ten hoogste 2 500 kg.
5. Met ingang van 24 februari 2015 weigeren de nationale autoriteiten, om redenen die verband houden met de bescherming van voetgangers, de EG-typegoedkeuring of nationale typegoedkeuring van de volgende nieuwe voertuigtypen:
a)
voertuigen van categorie M1 met een maximummassa van meer dan 2 500 kg die niet aan de technische voorschriften van punt 3 van bijlage I voldoen;
b)
voertuigen van categorie N1 die niet aan de technische voorschriften van de punten 3 en 4 van bijlage I voldoen.
6. Met ingang van 24 augustus 2015 beschouwen de nationale autoriteiten, om redenen die verband houden met de bescherming van voetgangers, de certificaten van overeenstemming als niet langer geldig voor de toepassing van artikel 26 van Richtlijn 2007/46/EG en verbieden ze de registratie, de verkoop en het in het verkeer brengen van nieuwe voertuigen van categorie N1 die niet aan de technische voorschriften van punt 4 van bijlage I bij onderhavige verordening voldoen.
7. Met ingang van 24 februari 2018 beschouwen de nationale autoriteiten, om redenen die verband houden met de bescherming van voetgangers, de certificaten van overeenstemming als niet langer geldig voor de toepassing van artikel 26 van Richtlijn 2007/46/EG en verbieden ze de registratie, de verkoop en het in het verkeer brengen van de volgende nieuwe voertuigen:
a)
voertuigen van categorie M1 met een maximummassa van ten hoogste 2 500 kg die niet aan de technische voorschriften van punt 3 van bijlage I bij onderhavige verordening voldoen;
b)
voertuigen van categorie N1 die van een voertuig van categorie M1 zijn afgeleid, met een maximummassa van ten hoogste 2 500 kg die niet aan de technische voorschriften van punt 3 van bijlage I bij onderhavige verordening voldoen.
8. Met ingang van 24 augustus 2019 beschouwen de nationale autoriteiten, om redenen die verband houden met de bescherming van voetgangers, de certificaten van overeenstemming als niet langer geldig voor de toepassing van artikel 26 van Richtlijn 2007/46/EG en verbieden ze de registratie, de verkoop en het in het verkeer brengen van de volgende nieuwe voertuigen:
a)
voertuigen van categorie M1 met een maximummassa van meer dan 2 500 kg die niet aan de technische voorschriften van punt 3 van bijlage I bij onderhavige verordening voldoen;
b)
voertuigen van categorie N1 die niet aan de technische voorschriften van punt 3 van bijlage I bij onderhavige verordening voldoen.
9. Onverminderd de punten 1 tot en met 8 van dit artikel en afhankelijk van de inwerkingtreding van de krachtens artikel 4, lid 6, genomen maatregelen mogen de nationale autoriteiten, als een fabrikant daarom verzoekt, om redenen die verband houden met de bescherming van voetgangers, de EG-typegoedkeuring of nationale typegoedkeuring van een nieuw voertuigtype niet weigeren en de registratie, de verkoop of het in het verkeer brengen van een nieuw voertuig niet verbieden, indien dat voertuig aan de technische voorschriften van punt 3 of 4 van bijlage I voldoet.
Artikel 10
Toepassing op frontbeschermingsinrichtingen
1. De nationale autoriteiten weigeren de EG-typegoedkeuring of nationale typegoedkeuring van een nieuw voertuigtype wat betreft zijn uitrusting met een frontbeschermingsinrichting, of de EG-typegoedkeuring als afzonderlijke technische eenheid van een nieuw type frontbeschermingsinrichting, indien die beschermingsinrichting niet voldoet aan de voorschriften van de punten 5 en 6 van bijlage I.
2. Om redenen die verband houden met frontbeschermingsinrichtingen, beschouwen de nationale autoriteiten de certificaten van overeenstemming als niet langer geldig voor de toepassing van artikel 26 van Richtlijn 2007/46/EG en verbieden ze de registratie, de verkoop en het in het verkeer brengen van nieuwe voertuigen die niet aan de voorschriften van de punten 5 en 6 van bijlage I bij deze verordening voldoen.
3. De voorschriften van de punten 5 en 6 van bijlage I bij deze verordening zijn van toepassing op frontbeschermingsinrichtingen aangeboden als een afzonderlijke technische eenheid voor de toepassing van artikel 28 van Richtlijn 2007/46/EG.
Artikel 11
Systemen om botsingen te vermijden
1. Na beoordeling door de Commissie hoeven voertuigen die zijn uitgerust met een systeem om botsingen te vermijden, niet aan de testvoorschriften van de punten 2 en 3 van bijlage I te voldoen om EG-typegoedkeuring of nationale typegoedkeuring te krijgen wat de bescherming van voetgangers betreft, of om verkocht, geregistreerd of in het verkeer gebracht te worden.
2. De Commissie legt de beoordeling voor aan het Europees Parlement en de Raad; in voorkomend geval worden voorstellen tot wijziging van deze verordening bijgevoegd.
De eventueel voorgestelde maatregelen bieden ten minste hetzelfde niveau van effectieve bescherming als de punten 2 en 3 van bijlage I.
Artikel 12
Toezicht
1. De nationale autoriteiten verstrekken de Commissie jaarlijks de resultaten van de in de punten 2.2, 2.4 en 3.2 van bijlage I bedoelde monitoring, uiterlijk op 28 februari van het jaar dat volgt op het jaar waarin ze worden verkregen.
Deze resultaten hoeven niet meer te worden verstrekt met ingang van 24 februari 2014.
2. De Commissie kan op basis van de resultaten van de in de punten 2.2, 2.4 en 3.2 van bijlage I bedoelde monitoring, passende uitvoeringsmaatregelen vaststellen.
Deze maatregelen, die niet-essentiële onderdelen van deze verordening beogen te wijzigen onder meer door haar aan te vullen, worden vastgesteld volgens de in artikel 40, lid 2, van Richtlijn 2007/46/EG bedoelde regelgevingsprocedure met toetsing.
3. Op basis van door de goedkeuringsinstanties en de betrokken partijen verstrekte relevante informatie alsook op basis van onafhankelijke studies monitort de Commissie de technische ontwikkelingen op het gebied van strenge passieve veiligheidseisen, remhulpsystemen en andere actieve veiligheidstechnologieën die kwetsbare weggebruikers meer bescherming kunnen bieden.
4. Uiterlijk 24 februari 2014 herziet de Commissie de haalbaarheid en de toepassing van dergelijke strenge passieve veiligheidseisen. Zij evalueert de werking van deze verordening ten aanzien van het gebruik en de doelmatigheid van remhulpsystemen en andere actieve veiligheidstechnologieën.
5. De Commissie legt aan het Europees Parlement en de Raad een verslag en eventueel voorstellen ter zake voor.
Artikel 13
Sancties
1. De lidstaten stellen de sancties vast die worden opgelegd wanneer fabrikanten deze verordening overtreden, en ze nemen alle nodige maatregelen om ervoor te zorgen dat die sancties worden uitgevoerd. De aldus vastgestelde sancties zijn doeltreffend, evenredig en ontmoedigend. De lidstaten stellen de Commissie uiterlijk 24 augustus 2010 van de vastgestelde sancties op de hoogte en stellen haar onverwijld in kennis van eventuele latere wijzigingen.
2. Ten minste de volgende overtredingen geven aanleiding tot een sanctie:
a)
het afleggen van onjuiste verklaringen tijdens de goedkeuringsprocedures of de procedures die tot een terugroeping leiden;
b)
testresultaten voor typegoedkeuring vervalsen;
c)
informatie of technische specificaties achterhouden die tot herroeping of intrekking van de typegoedkeuring kunnen leiden;
d)
het weigeren om toegang tot informatie te verschaffen.
HOOFDSTUK IV
OVERGANGS- EN SLOTBEPALINGEN
Artikel 14
Wijzigingen van Richtlijn 2007/46/EG
Richtlijn 2007/46/EG wordt gewijzigd overeenkomstig bijlage V bij deze verordening.
Artikel 15
Intrekking
De Richtlijnen 2003/102/EG en 2005/66/EG worden ingetrokken met ingang van de datum in de tweede alinea van artikel 16 van deze verordening.
Verwijzingen naar de ingetrokken richtlijnen gelden als verwijzingen naar deze verordening.
Artikel 16
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing vanaf 24 november 2009, met uitzondering van artikel 4, lid 6, en artikel 9, lid 9, die van toepassing zijn vanaf de datum van inwerkingtreding, en van artikel 9, leden 2 tot en met 8, die van toepassing zijn vanaf de aldaar bepaalde data.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Straatsburg, 14 januari 2009.