NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 1559/2007
ze dne 17. prosince 2007,
kterým se stanoví víceletý plán obnovy populace tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři a kterým se mění nařízení (ES) č. 520/2007
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Společenství je ode dne 14. listopadu 1997 smluvní stranou Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku (2).
(2)
Na svém výročním zasedání v listopadu roku 2006 přijala Mezinárodní komise na ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT) doporučení 2006[05] za účelem vytvoření patnáctiletého plánu obnovy populace tuňáka obecného ve východním Atlantiku a ve Středozemním moři.
(3)
Za účelem obnovy populace stanoví plán obnovy ICCAT postupné snížení úrovně celkových přípustných odlovů (TAC) od roku 2007 do roku 2010, omezení rybolovu v některých oblastech a obdobích, novou minimální velikost tuňáka obecného, opatření týkající se sportovního a rekreačního rybolovu i kontrolní opatření a provádění programu společné mezinárodní inspekce ICCAT, aby se zajistila účinnost plánu obnovy.
(4)
Aby byly splněny mezinárodní požadavky vyplývající z doporučení ICCAT, byl plán obnovy populace tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři přijatý ICCAT proveden na přechodnou dobu nařízením Rady (ES) č. 643/2007 ze dne 11. června 2007, kterým se mění nařízení (ES) č. 41/2007, pokud jde o plán obnovy tuňáka obecného doporučený Mezinárodní komisí na ochranu tuňáků v Atlantiku (3), dokud nebude přijato nařízení, kterým se provádí víceletá opatření na obnovu populace tuňáka obecného v roce 2007.
(5)
Je proto nutné provádět plán obnovy ICCAT trvale prostřednictvím nařízení, kterým se stanoví plán obnovy, jak je uvedeno v článku 5 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (4), který se použije od 1. ledna 2008.
(6)
Některá technická opatření přijatá ICCAT pro populace tuňáka obecného jsou nyní zahrnuta do práva Společenství jako nařízení Rady (ES) č. 520/2007 ze dne 7. května 2007, kterým se stanoví určitá technická opatření pro zachování některých populací vysoce stěhovavých druhů (5).
(7)
Za výhradním účelem jejich financování do dne 31. prosince 2014 by opatření k provádění plánu obnovy ICCAT přijatého podle tohoto nařízení, jakož i opatření přijatá dočasně podle nařízení (ES) č. 643/2007, měla být považována za plán obnovy ve smyslu článku 5 nařízení (ES) č. 2371/2002 s účinkem ode dne vstupu nařízení (ES) č. 643/2007 v platnost.
(8)
Přijetí nových technických opatření přijatých ICCAT pro populace tuňáka obecného a aktualizace technických opatření platných od přijetí výše uvedeného nařízení vyžadují zrušení některých ustanovení nařízení (ES) č. 520/2007 a jejich nahrazení tímto nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví obecná pravidla, podle nichž Společenství použije víceletý plán obnovy populace tuňáka obecného (Thunnus thynnus), který doporučila Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT). Toto nařízení se vztahuje na populace tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři.
Cílem tohoto plánu obnovy je dosáhnout biomasy odpovídající maximálním udržitelným výnosům (Bmsy) s pravděpodobností vyšší než 50 %.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„smluvními stranami úmluvy“ smluvní strany Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku a spolupracující nesmluvní strany, subjekty nebo rybářské subjekty;
b)
„rybářským plavidlem“ každé plavidlo používané nebo určené k použití pro účely obchodního využívání zdrojů tuňáka, včetně zpracovatelských plavidel, přepravních plavidel, vlečných člunů a lodí provádějících překládku;
c)
„společnou rybolovnou operací“ operace mezi dvěma nebo více plavidly plujícími pod vlajkami různých smluvních stran úmluvy nebo různých členských států, při níž se úlovek jednoho plavidla připisuje zcela nebo zčásti jednomu nebo více dalším plavidlům;
d)
„přemístěním“ jakékoliv přemístění tuňáka obecného
i)
z rybářského plavidla do koncové výkrmny tuňáka obecného, včetně ryb mrtvých nebo uniklých během přepravy,
ii)
z chovného hospodářství pro tuňáka obecného nebo z pasti na tuňáky na zpracovatelské plavidlo, přepravní plavidlo nebo na pevninu;
e)
„pastí na tuňáky“ upevněné zařízení zakotvené ke dnu, obvykle obsahující naváděcí síť, která navede ryby do uzavřeného prostoru;
f)
„umístěním do klecí“ skutečnost, že živý tuňák obecný se nevytahuje na palubu; zahrnuje jak výkrm, tak chov;
g)
„výkrmem“ umístění tuňáka obecného na krátkou dobu (zpravidla dvou až šesti měsíců) do klece s cílem zejména zvýšit obsah tuku v rybě;
h)
„chovem“ umístění tuňáka obecného do klece na období delší než jeden rok s cílem zvýšit celkovou biomasu;
i)
„překládkou“ vykládka všech nebo jen některých tuňáků obecných, kteří se nacházejí na palubě jednoho rybářského plavidla, na jiné rybářské plavidlo;
j)
„zpracovatelským plavidlem“ plavidlo, na jehož palubě rybářské produkty procházejí před balením jednou nebo více z těchto operací: filetování nebo plátkování, mražení nebo zpracování;
k)
„sportovním rybolovem“ neobchodní rybolov, jehož účastníci jsou členy vnitrostátní sportovní organizace nebo jsou držiteli vnitrostátního sportovního průkazu;
l)
„rekreačním rybolovem“ neobchodní rybolov, jehož účastníci nejsou členy vnitrostátní sportovní organizace ani nejsou držiteli vnitrostátního sportovního průkazu;
m)
„úkolem II“ úkol II, jak je definován ICCAT v „Terénní příručce pro statistiku a odebírání vzorků tuňáka obecného a tuňákovitých v Atlantiku“ (třetí vydání, ICCAT, 1990);
n)
„přepravním plavidlem“ plavidlo, které přijímá volně žijící jedince a přepravuje je do výkrmen nebo chovných hospodářství.
KAPITOLA II
RYBOLOVNÁ PRÁVA
Článek 3
Celkové přípustné odlovy (TAC)
Celkové přípustné odlovy, které ICCAT stanoví pro smluvní strany pro tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři, jsou tyto:
-
v roce 2008: 28 500 tun,
-
v roce 2009: 27 500 tun,
-
v roce 2010: 25 500 tun.
Pokud jsou však v rámci ICCAT dohodnuty nové úrovně TAC, upraví Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise příslušným způsobem TAC uvedené v prvním pododstavci.
Článek 4
1. Každý členský stát přijme nezbytná opatření, aby zajistil, že intenzita rybolovu jeho plavidel a pastí odpovídá rybolovným právům na tuňáka obecného, která má daný členský stát ve východním Atlantiku a Středozemním moři.
2. Každý členský stát sestaví roční plán rybolovu pro plavidla a pasti lovící tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři. Členské státy, jejichž kvóta pro lov tuňáka obecného je nižší než 5 % kvóty Společenství, mohou přijmout v rámci svých plánů rybolovu konkrétní metody pro řízení své kvóty, přičemž v tomto případě se nepoužije odstavec 3.
3. Roční plán rybolovu musí uvádět
a)
mimo jiné plavidla o délce větší než 24 metrů uvedená na seznamu, na který odkazuje článek 12, a individuální kvótu přidělenou těmto plavidlům;
b)
pro plavidla o délce menší než 24 metrů a pasti alespoň kvótu přidělenou organizacím producentů nebo skupinám plavidel, které provádějí rybolov s podobným lovným zařízením.
4. Roční plán rybolovu se předává Komisi každoročně do 31. ledna. Veškeré následné úpravy ročního plánu rybolovu nebo konkrétních metod řízení kvót členských států se předávají Komisi nejméně deset dnů před prováděním činnosti odpovídající takové úpravě.
5. Členský stát vlajky přijme opatření podle tohoto odstavce, pokud plavidlo plující pod jeho vlajkou
a)
nesplnilo svou povinnost podat zprávu podle čl. 17 odst. 3;
b)
dopustilo se přestupku podle článku 26.
Členský stát vlajky zajistí, aby fyzická inspekce proběhla pod jeho vedením v jeho přístavech nebo byla provedena jinou osobou, kterou určí členský stát vlajky, pokud plavidlo není v přístavu Společenství.
Pokud je individuální kvóta považována za vyčerpanou, může členský stát vlajky požádat plavidlo, aby neprodleně odplulo do jím určeného přístavu.
6. Do 31. ledna předloží členské státy Komisi zprávu o provádění svých ročních plánů rybolovu za předchozí rok. Tyto zprávy uvedou
a)
počet plavidel skutečně lovících tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři;
b)
úlovky každého plavidla a
c)
celkový počet dnů, které každé plavidlo strávilo rybolovem ve východním Atlantiku a Středozemním moři.
7. Soukromé obchodní dohody mezi státními příslušníky členského státu a smluvní stranou úmluvy za účelem použití rybářského plavidla plujícího pod vlajkou uvedeného členského státu pro rybolov v rámci kvóty smluvní strany úmluvy pro tuňáka obecného mohou být uzavřeny pouze se schválením dotčeného členského státu, který informuje Komisi, a se schválením Komise ICCAT.
8. Do 1. března každého roku zašlou členské státy Komisi informace o veškerých soukromých obchodních dohodách uzavřených mezi svými státními příslušníky a smluvní stranou úmluvy.
9. Informace uvedené v odstavci 8 musí obsahovat tyto údaje:
a)
seznam všech rybářských plavidel plujících pod vlajkou členského státu, která jsou oprávněna aktivně lovit tuňáka obecného podle soukromé obchodní dohody;
b)
vnitřní číslo plavidla, jak je stanoveno v příloze I nařízení Komise (ES) č. 26/2004 ze dne 30. prosince 2003 o rejstříku rybářského loďstva Společenství (6);
c)
délku trvání soukromých obchodních dohod;
d)
souhlas členského státu se soukromou dohodou;
e)
název dotčené smluvní strany úmluvy.
10. Komise zašle neprodleně informace uvedené v odstavci 9 výkonnému sekretariátu ICCAT.
11. Komise zajistí, aby podíl z kvóty smluvní strany úmluvy na tuňáka obecného, který lze použít pro pronájem rybářských plavidel Společenství podle článku 8b nařízení Rady (ES) č. 1936/2001 (7), nepřesahoval 60 %, 40 % a 20 % celkové kvóty v odpovídajícím období let 2007, 2008 a 2009.
12. Pronájem rybářských plavidel Společenství pro lov tuňáka obecného ve východním Atlantiku a ve Středozemním moři je v roce 2010 a v následujících letech zakázán.
13. Každý členský stát zajistí, aby počet jeho pronajatých rybářských plavidel lovících tuňáka obecného a trvání daného pronájmu byly přiměřené kvótě přidělené pronajímající zemi.
KAPITOLA III
TECHNICKÁ OPATŘENÍ
Článek 5
Období zákazu rybolovu
1. Zakazuje se rybolov tuňáka obecného velkými plavidly pro pelagický rybolov lovícími na dlouhou lovnou šňůru delší než 24 metrů ve východním Atlantiku a ve Středozemním moři, s výjimkou oblasti západně od 10° z. d. a severně od 42° s. š., od 1. června do 31. prosince.
2. Zakazuje se rybolov tuňáka obecného košelkovými nevody ve východním Atlantiku a ve Středozemním moři od 1. července do 31. prosince.
3. Zakazuje se rybolov tuňáka obecného plavidly s návnadou ve východním Atlantiku a ve Středozemním moři od 15. listopadu do 15. května.
4. Zakazuje se rybolov tuňáka obecného prostřednictvím trawlerů pro pelagický rybolov ve východním Atlantiku od 15. listopadu do 15. května.
Článek 6
Použití letadel
V oblasti úmluvy je zakázáno používat při vyhledávání tuňáka obecného letadla nebo vrtulníky.
Článek 7
Minimální velikost
1. Minimální velikost tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři je 30 kg nebo 115 cm.
2. Odchylně od odstavce 1, a aniž je dotčen článek 9, se použije minimální velikost 8 kg nebo 75 cm pro tuňáka obecného (Thunnus thynnus) uloveného
a)
ve východním Atlantiku plavidly s návnadou, plavidly lovícími na vlečnou šňůru a trawlery pro pelagický rybolov;
b)
v Jaderském moři za účelem chovu.
3. Pro účely odst. 2 písm. a) stanoví Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou maximální počet plavidel s návnadou, plavidel lovících na vlečnou šňůru oprávněných lovit tuňáka obecného a trawlerů pro pelagický rybolov oprávněných lovit tuňáka obecného jako vedlejší úlovek. Počet plavidel s návnadou a plavidel lovících na vlečnou šňůru se stanoví jako počet plavidel Společenství účastnících se v roce 2006 řízeného rybolovu tuňáka obecného. Počet trawlerů pro pelagický rybolov se stanoví jako počet plavidel Společenství oprávněných lovit v roce 2006 tuňáka obecného jako vedlejší úlovek.
4. Pro účely odst. 2 písm. a) Rada na návrh Komise rozdělí kvalifikovanou většinou mezi příslušné členské státy počet plavidel stanovený podle odstavce 3.
5. Pro účely odst. 2 písm. a) se mezi oprávněná plavidla uvedená v odstavcích 3 a 4 rozdělí nejvýše 10 % kvóty Společenství pro tuňáka obecného o hmotnosti 8 až 30 kg a délce 75 až 115 cm, přičemž plavidla o celkové délce menší než 17 m lovící na návnadu odloví maximálně 200 tun tuňáka obecného o hmotnosti nejméně 6,4 kg nebo o délce nejméně 70 cm. Rada rozhodne na návrh Komise kvalifikovanou většinou o rozdělení kvóty Společenství mezi členské státy.
6. Pro drobný pobřežní rybolov zabývající se lovem čerstvých ryb ve východním Atlantiku mohou být přidělena maximálně 2 % kvóty Společenství pro tuňáka obecného o hmotnosti od 8 do 30 kg. Rada rozhodne na návrh Komise kvalifikovanou většinou o rozdělení kvót Společenství mezi členské státy.
7. Další zvláštní podmínky pro tuňáka obecného uloveného ve východním Atlantiku plavidly s návnadou, plavidly lovícími na vlečnou šňůru a trawlery pro pelagický rybolov jsou stanoveny v příloze I.
Článek 8
Plán odebírání vzorků tuňáka obecného
1. Každý členský stát zavede program odběru vzorků pro odhad počtu uloveného tuňáka obecného podle velikosti.
2. Odběr vzorků podle velikosti v klecích se provádí na vzorku 100 kusů na 100 tun živých ryb nebo na vzorku 10 % celkového počtu ryb umístěných v kleci. Velikostní vzorek, na základě délky nebo hmotnosti, se odebírá během výlovu farmy a z ryb uhynulých během přepravy v souladu s metodou přijatou ICCAT pro oznamování údajů v rámci úkolu II.
3. Pro ryby chované déle než jeden rok se vypracují doplňkové metody a postupy odběru vzorků.
4. Odběr vzorků se provádí namátkově během odlovu a týká se všech klecí. Údaje o odběru vzorků provedeném každým rokem se oznámí Komisi do 31. května následujícího roku.
Článek 9
Vedlejší úlovky
1. Aniž je dotčen čl. 7 odst. 2, pro veškerá rybářská plavidla, která aktivně nebo neaktivně loví tuňáka obecného, se povolují vedlejší úlovky ve výši maximálně 8 % tuňáka obecného o hmotnosti od 10 do 30 kg.
2. Procentní podíl uvedený v odstavci 1 se počítá buď na základě celkových vedlejších úlovků na počtu ryb z celkového odlovu tuňáka obecného při vykládce těchto plavidel, nebo na základě jeho hmotnostního ekvivalentu v procentech.
3. Vedlejší úlovky se odečítají od kvóty členského státu vlajky. Výměty mrtvých ryb z vedlejších úlovků podle odstavce 1 se zakazují v době, kdy je otevřen rybolov tuňáka obecného, a odečítají se od kvóty členského státu vlajky.
4. Na vykládku vedlejších úlovků tuňáka obecného se použije článek 14 a čl. 18 odst. 1.
Článek 10
Rekreační rybolov
1. V rámci rekreačního rybolovu se zakazuje lovit, uchovávat na palubě, překládat a vykládat více než jeden kus tuňáka obecného při každém vyplutí na moře.
2. Uvádění na trh tuňáka obecného uloveného při rekreačním rybolovu se zakazuje, vyjma pro charitativní účely.
3. Každý členský stát zaznamenává údaje o odlovu z rekreačního rybolovu a sděluje tyto údaje Komisi. Komise předává tyto informace Stálému výboru ICCAT pro výzkum a statistiku.
4. Každý členský stát přijme nezbytná opatření, aby v rámci rekreačního rybolovu zajistil v co největším rozsahu vypouštění tuňáka obecného chyceného živého, zejména mladých jedinců.
Článek 11
Sportovní rybolov
1. Každý členský stát přijme nezbytná opatření s cílem regulovat sportovní rybolov, zejména prostřednictvím povolení k rybolovu.
2. Uvádění na trh tuňáka obecného uloveného při soutěži ve sportovním rybolovu se zakazuje, vyjma pro charitativní účely.
3. Každý členský stát zaznamenává údaje o odlovu ze sportovního rybolovu a předává tyto údaje Komisi. Komise předává tyto informace Stálému výboru ICCAT pro výzkum a statistiku.
4. Každý členský stát přijme nezbytná opatření, aby v rámci sportovního rybolovu zajistil v co největším rozsahu vypouštění tuňáka obecného chyceného živého, zejména mladých jedinců.
KAPITOLA IV
KONTROLNÍ OPATŘENÍ
Článek 12
Rejstřík plavidel oprávněných aktivně lovit tuňáka obecného
1. Do 31. ledna 2008 sdělí každý členský stát Komisi elektronickou cestou seznam všech rybářských plavidel plujících pod jeho vlajkou, kterým udělil oprávnění aktivně lovit tuňáka obecného ve východním Atlantiku a ve Středozemním moři vydáním zvláštní licence k rybolovu.
2. Komise zašle tyto informace výkonnému sekretariátu ICCAT, aby tato plavidla mohla být zanesena do záznamů ICCAT o plavidlech oprávněných lovit tuňáka obecného.
3. Rybářská plavidla Společenství, na něž se vztahuje tento článek a která nejsou zanesena v záznamech ICCAT, nesmějí lovit, uchovávat na palubě, překládat, přepravovat, přemísťovat ani vykládat tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři.
4. Pravidla o licencích k rybolovu uvedená v čl. 8a odst. 2, 4, 6, 7 a 8 nařízení (ES) č.1936/2001 se použijí obdobně.
Článek 13
Rejstřík pastí na tuňáky oprávněných lovit tuňáka obecného
1. Do 31. ledna 2008 zašle každý členský stát Komisi elektronickou cestou seznam všech svých povolených pastí na tuňáky, které jsou na základě zvláštní licence k rybolovu oprávněny lovit tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři. Seznam obsahuje názvy pastí a registrační číslo.
2. Komise zašle tento seznam výkonnému sekretariátu ICCAT, aby tyto pasti na tuňáky mohly být zaneseny do záznamů ICCAT o pastech na tuňáky oprávněných lovit tuňáka obecného.
3. Pasti Společenství na tuňáky, které nejsou zaneseny v záznamech ICCAT, nesmějí lovit, uchovávat, překládat ani vykládat tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři.
4. Ustanovení čl. 8a odst. 2, 4, 6, 7 a 8 nařízení (ES) č. 1936/2001 se použijí obdobně.
Článek 14
Určené přístavy
1. Členské státy určí místo, které má sloužit pro vykládku, nebo místo blízko pobřeží (určené přístavy), kde je povolena vykládka a překládka tuňáka obecného.
2. Členské státy předloží Komisi seznam určených přístavů každoročně do 1. dubna. Komise zašle tyto informace výkonnému sekretariátu ICCAT každoročně do 15. dubna. Veškeré pozdější změny seznamu se oznamují Komisi za účelem předání výkonnému sekretariátu ICCAT nejméně patnáct dní před vstupem změny v platnost.
3. Zakazuje se vykládat a nebo překládat z plavidel uvedených v článku 12 jakékoli množství tuňáka obecného uloveného ve východním Atlantiku a Středozemním moři jinde než v přístavech určených smluvními stranami úmluvy a členskými státy v souladu s odstavci 1 a 2.
4. Toto ustanovení se použije na vykládky nebo překládky prováděné plavidly s návnadou, plavidly lovícími na vlečnou šňůru nebo trawlery pro pelagický rybolov, které ulovily tuňáka obecného ve východním Atlantiku v souladu se zvláštními podmínkami uvedenými v příloze I.
Článek 15
Požadavky na vedení záznamů
1. Kromě dodržování článků 6 a 8 nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku (8) zaznamenává velitel plavidla Společenství uvedeného v článku 12 do lodního deníku případně informace uvedené v příloze II.
2. Velitel plavidla Společenství uvedeného v článku 12, které provádí společné rybolovné operace, zaznamenává do lodního deníku tyto doplňující informace:
a)
pokud se úlovek vytahuje na palubu nebo překládá do klecí:
-
datum a čas odlovu provedeného v rámci společné rybolovné operace,
-
místo (zeměpisná délka/šířka) odlovu provedeného v rámci společné rybolovné operace,
-
množství úlovku tuňáka obecného vytaženého na palubu nebo přeloženého do klece,
-
název a rádiovou volací značku rybářského plavidla;
b)
u plavidel, která provádějí společné rybolovné operace, avšak nejsou zapojena do překládky ryb:
-
datum a čas společné rybolovné operace,
-
místo (zeměpisná délka/šířka) společné rybolovné operace,
-
prohlášení, že toto plavidlo žádné úlovky nevytáhlo na palubu ani nepřeložilo do klece,
-
název a rádiovou volací značku nebo rádiové volací značky rybářského plavidla nebo rybářských plavidel provádějících odlov.
3. Pokud plavidlo provádějící odlov, které se účastní společné rybolovné operace, vykazuje množství tuňáka obecného odlovené svými lovnými zařízeními, uvede velitel pro každý odlov plavidlo nebo plavidla a stát nebo státy vlajky, od jejichž kvót se mají odlovy odpočítat.
Článek 16
Společné rybolovné operace
1. Všechny společné rybolovné operace při lovu tuňáka obecného, které se týkají plavidel plujících pod vlajkou jednoho nebo více členských států, se povolují pouze se souhlasem dotčeného členského státu vlajky nebo členských států vlajky.
2. V okamžiku podání žádosti o povolení přijme každý členský stát nezbytná opatření k tomu, aby od svých rybářských plavidel účastnících se společné rybolovné operace získal podrobné informace týkající se doby trvání společné operace, totožnosti účastnících se subjektů a klíče pro rozdělení daných odlovů mezi plavidla.
3. Každý členský stát předá Komisi informace uvedené v odstavci 2. Komise zašle tyto informace neprodleně sekretariátu ICCAT.
Článek 17
Zprávy o úlovcích
1. Velitel rybářského plavidla provádějícího odlov uvedeného v článku 12 zašle příslušným orgánům svého členského státu vlajky zprávu o úlovcích s uvedením množství tuňáka obecného uloveného svým plavidlem, včetně návratů s nulovým úlovkem.
2. Zpráva o úlovcích se poprvé předá do deseti dnů od vplutí do východního Atlantiku a Středozemního moře nebo po začátku rybářského výjezdu. V případě společných rybolovných operací uvede velitel plavidla provádějícího odlov pro každý odlov plavidlo nebo plavidla, pro která se úlovky odpočítávají z kvóty státu nebo států vlajky.
3. Každoročně od 1. června podává velitel rybářského plavidla jednou za pět dnů zprávu o množství úlovků tuňáka obecného, včetně návratů s nulovým úlovkem.
4. Každý členský stát zasílá obdržené zprávy o úlovcích elektronickou cestou nebo jiným způsobem Komisi. Komise zašle tyto informace neprodleně sekretariátu ICCAT.
5. Členské státy uvědomí Komisi, v podobě snímatelné počítačem, do patnáctého dne každého měsíce o množstvích tuňáka obecného uloveného ve východním Atlantiku a Středozemním moři, která byla vyložena, přeložena, ulovena do pasti nebo umístěna do klece plavidlem plujícím pod jejich vlajkou během předcházejícího měsíce. Komise zašle tyto informace neprodleně sekretariátu ICCAT.
Článek 18
Vykládky
1. Odchylně od článku 7 nařízení (EHS) č. 2847/93 oznámí velitel plavidla Společenství uvedeného v článku 12 tohoto nařízení nebo jeho zástupce příslušnému orgánu členského státu (včetně členského státu vlajky) nebo smluvní straně úmluvy, jejichž přístavy nebo vykládkové zařízení hodlá využít, nejméně čtyři hodiny před předpokládaným časem připlutí do přístavu:
a)
předpokládaný čas připlutí;
b)
odhadované množství tuňáka obecného na palubě;
c)
oblast, ve které byl odlov proveden.
2. V případě vykládky v určeném přístavu členského státu jiného než členského státu vlajky zašle příslušný orgán tohoto členského státu záznam o vykládce orgánu vlajky plavidla, a to do 48 hodin po ukončení vykládky.
3. Toto ustanovení se nepoužije na vykládky prováděné plavidly s návnadou, plavidly lovícími na vlečnou šňůru nebo trawlery pro pelagický rybolov, které ulovily tuňáka obecného ve východním Atlantiku.
Článek 19
Překládka
1. Odchylně od článku 11 nařízení (EHS) č. 2847/93 je překládka tuňáka obecného na moři ve východním Atlantiku a Středozemním moři zakázána, s výjimkou překládky prováděné velkými rybářskými plavidly lovícími tuňáka obecného na dlouhou lovnou šňůru vykonávajícími činnost v souladu s doporučením ICCAT 2005[06], které stanoví program překládky pro velká rybářská plavidla lovící tuňáky na dlouhou lovnou šňůru, v platném znění.
2. Před vplutím do přístavu velitel přijímajícího plavidla (plavidlo provádějící odlov nebo plavidlo pro zpracování) nebo jeho zástupce poskytne příslušným orgánům členského státu, jehož přístav chce použít, nejméně 48 hodin před očekávaným časem připlutí tyto informace:
a)
předpokládaný čas připlutí;
b)
odhadované množství tuňáka obecného na palubě;
c)
informace o zeměpisných oblastech, ve kterých byl uloven tuňák obecný, který má být přeložen;
d)
název plavidla provádějícího odlov, které dodává tuňáka obecného, a jeho číslo v záznamech ICCAT o rybářských plavidlech oprávněných lovit tuňáka obecného;
e)
název přijímajícího plavidla a jeho číslo v záznamech ICCAT o rybářských plavidlech oprávněných lovit tuňáka obecného;
f)
množství tuňáka obecného v tunách, které má být přeloženo.
3. Rybářským plavidlům provádějícím odlov není dovoleno provádět překládku, pokud neobdržela předchozí oprávnění od svého státu vlajky.
4. Velitel plavidla provádějícího odlov uvědomí před zahájením překládky svůj stát vlajky
a)
o množství tuňáka obecného, které má být přeloženo;
b)
o datu a přístavu překládky;
c)
o názvu přijímajícího plavidla, jeho registračním čísle a vlajce a jeho čísle v záznamech ICCAT o rybářských plavidlech oprávněných lovit tuňáka obecného;
d)
o zeměpisné oblasti, ve které byl tuňák obecný uloven.
5. Příslušný orgán členského státu, v jehož přístavu se překládka uskutečňuje,
a)
provádí inspekci přijímajícího plavidla v okamžiku připlutí a kontroluje náklad a dokumentaci související s činností překládky;
b)
zasílá záznam o překládce orgánu státu vlajky plavidla provádějícího odlov do 48 hodin po ukončení překládky.
6. Velitel plavidla Společenství uvedeného v článku 12 vyplní a předá prohlášení o překládce ICCAT příslušným orgánům členského státu, pod jehož vlajkou plavidlo pluje. Prohlášení se předá do patnácti dní po dni překládky v přístavu v souladu se vzorem uvedeným v příloze III.
Článek 20
Umístění do klece
1. Členský stát, v jehož jurisdikci se nachází výkrmna nebo chovné hospodářství pro tuňáka obecného, zašle do jednoho týdne po ukončení daného umístění do klece zprávu o umístění do klece potvrzenou pozorovatelem členskému státu nebo smluvní straně úmluvy, pod jejichž vlajkou provedla rybářská plavidla odlov tuňáka, a Komisi. Komise zasílá tyto informace neprodleně sekretariátu ICCAT. Tato zpráva obsahuje informace uvedené v prohlášení o umístění do klece podle článku 4b nařízení (ES) č. 1936/2001.
2. Pokud se výkrmna nebo chovné hospodářství nachází na volném moři, použije se odstavec 1 obdobně na členské státy, v nichž jsou usazeny fyzické nebo právnické osoby odpovědné za výkrmnu nebo chovné hospodářství.
3. Před každým přemístěním do klece uvědomí příslušný orgán členského státu výkrmny nebo chovného hospodářství členský stát nebo smluvní stranu úmluvy, pod jejichž vlajkou pluje plavidlo provádějící odlov, o přemístění množství ulovených rybářskými plavidly plujícími pod jeho vlajkou do klece.
Členský stát vlajky plavidla provádějícího odlov požádá příslušný orgán členského státu výkrmny nebo chovného hospodářství, aby zabavil úlovek a vypustil ryby do moře, pokud se po obdržení této informace domnívá, že
a)
rybářské plavidlo, které podle prohlášení ryby ulovilo, nemá dostatečnou individuální kvótu pro tuňáka obecného umístěného v klecích;
b)
množství ryb nebylo řádně oznámeno a nebylo zohledněno pro výpočet případné použitelné kvóty nebo
c)
rybářské plavidlo, které podle prohlášení ryby ulovilo, není oprávněno lovit tuňáka obecného.
4. Velitel rybářského plavidla Společenství vyplní a zašle členskému státu vlajky nebo smluvní straně úmluvy, pod jejichž vlajkou pluje, prohlášení ICCAT o přemístění do patnácti dnů ode dne přemístění na vlečná plavidla nebo do klece v souladu se vzorem uvedeným v příloze III. Prohlášení o přemístění doprovází přepravované ryby během přepravy do klece.
Článek 21
Činnosti týkající se pastí
1. Po ukončení každé rybolovné operace pomocí pastí na tuňáky se zaznamenají úlovky a tyto záznamy o úlovcích se elektronickou cestou nebo jiným způsobem předají do 48 hodin od ukončení každé rybolovné operace příslušnému orgánu členského státu, v němž se past na tuňáky nachází.
2. Každý členský stát zašle obdrženou zprávu o úlovcích elektronickou cestou Komisi. Komise zasílá tyto informace neprodleně sekretariátu ICCAT.
Článek 22
Kontrola v přístavu nebo v hospodářství
1. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily, že všechna plavidla uvedená v rejstříku ICCAT plavidel oprávněných lovit tuňáka obecného, která vplouvají do určeného přístavu za účelem vykládky nebo překládky tuňáka obecného uloveného ve východním Atlantiku a Středozemním moři, jsou v přístavu podrobena inspekci.
2. Členské státy přijmou nezbytná opatření ke kontrole umísťování tuňáka obecného do klece ve výkrmnách nebo v chovných hospodářstvích podléhajících jejich jurisdikci.
3. Pokud se výkrmny nebo chovná hospodářství nacházejí na volném moři, použije se odstavec 2 obdobně na členské státy, v nichž jsou usazeny fyzické nebo právnické osoby odpovědné za výkrmnu nebo chovné hospodářství.
Článek 23
Křížové kontroly
1. Členské státy ověřují, včetně použití systému sledování plavidel (VMS), údaje, předávání lodních deníků a patřičné informace zaznamenané v lodních denících svých plavidel, v dokumentech o přemístění nebo překládce a v dokumentech o úlovcích.
2. Členské státy provádějí správní křížové kontroly všech vykládek, všech překládek nebo umístění do klece porovnáním množství podle druhu uvedených v lodních denících plavidel nebo množství podle druhu uvedených v prohlášení o překládce a množství uvedeného v prohlášení o vykládce nebo v prohlášení o umístění do klece a jakéhokoli jiného patřičného dokumentu, jako je faktura nebo dokumenty o prodeji.
Článek 24
Program společné mezinárodní inspekce ICCAT
1. Ve Společenství se uplatňuje program ICCAT pro společné mezinárodní inspekce přijatý na čtvrtém pravidelném zasedání ICCAT (Madrid, listopad 1975), uvedený v příloze IV tohoto nařízení.
2. Členské státy, jejichž rybářská plavidla jsou oprávněna lovit tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři, přidělí inspektory a budou provádět inspekce na moři.
3. Komise nebo jí určený subjekt může pro program přidělit inspektory Společenství.
4. Komise nebo jí určený subjekt koordinuje činnosti týkající se dohledu a inspekce jménem Společenství. Ve shodě s dotčenými členskými státy může za tím účelem vypracovat společné inspekční programy, které Společenství umožní plnit závazky přijaté v rámci programu. Členské státy, jejichž plavidla loví tuňáka obecného, přijmou opatření nezbytná k usnadnění provádění těchto programů, zejména pokud jde o požadované lidské a materiální zdroje a o období a oblasti, v nichž mají být rozmístěny.
5. Členské státy sdělí Komisi každoročně do 1. dubna jména inspektorů a názvy inspekčních plavidel, které hodlají přidělit programu v následujícím roce. S využitím těchto informací vypracuje Komise ve spolupráci s členskými státy každoročně plán účasti Společenství na programu, který zašle sekretariátu ICCAT a členským státům.
Článek 25
Program pozorovatelů
1. Každý členský stát zajistí na svých rybářských plavidlech delších než 15 metrů přítomnost pozorovatele na nejméně
a)
20 % svých aktivních plavidel s košelkovými nevody. V případě společných rybolovných operací je pozorovatel přítomen během rybolovné operace;
b)
20 % svých aktivních trawlerů pro pelagický rybolov;
c)
20 % svých aktivních plavidel lovících na dlouhou lovnou šňůru;
d)
20 % svých aktivních plavidel s návnadou;
e)
100 % během odlovu z pastí na tuňáky.
Úkolem pozorovatele je zejména
a)
sledovat, zda plavidlo dodržuje toto nařízení;
b)
zaznamenávat a podávat zprávy o rybářské činnosti;
c)
pozorovat a odhadovat úlovky a ověřovat záznamy v lodním deníku;
d)
pozorovat a zaznamenávat plavidla, která mohou lovit ryby v rozporu s ochrannými opatřeními ICCAT.
Pozorovatel dále provádí vědeckou práci, jako např. shromažďování údajů v rámci úkolu II podle definice ICCAT, pokud to ICCAT požaduje, na základě pokynů Stálého výboru ICCAT pro výzkum a statistiku.
2. Každý členský stát, jehož jurisdikci podléhá výkrmna nebo chovné hospodářství pro tuňáka obecného, zajistí přítomnost pozorovatele během celého přemísťování tuňáka obecného do klece a celého odlovu ryb z hospodářství.
Úkolem pozorovatele je zejména
a)
pozorovat a sledovat soulad operací výkrmen s články 4a, 4b a 4c nařízení (ES) č. 1936/2001;
b)
ověřovat zprávu o umísťování do klece uvedenou v článku 20 tohoto nařízení;
c)
provádět vědeckou práci, jako například shromažďování vzorků, které požaduje ICCAT, na základě pokynů Stálého výboru ICCAT pro výzkum a statistiku.
Článek 26
Donucovací opatření
1. Členské státy přijmou donucovací opatření vůči plavidlu plujícímu pod jejich vlajkou, bylo-li v souladu s jejich právem prokázáno, že plavidlo porušuje článek 4, 5, 7, 14, 15, 16, 17 nebo 19. Opatření mohou v závislosti na závažnosti přestupku a v souladu s příslušnými ustanoveními vnitrostátního práva zahrnovat zejména
a)
pokuty;
b)
zabavení nelegálního lovného zařízení a úlovků;
c)
konfiskaci plavidla;
d)
pozastavení nebo odejmutí oprávnění k rybolovu;
e)
případně snížení nebo odejmutí rybolovné kvóty.
2. Každý členský stát, v jehož jurisdikci se nachází chovné hospodářství tuňáka obecného, přijme donucovací opatření vůči tomuto hospodářství, bylo-li v souladu s jeho právem prokázáno, že toto hospodářství porušuje článek 20 nebo čl. 25 odst. 2 tohoto nařízení nebo článek 4a, 4b nebo 4c nařízení (ES) č. 1936/2001. Opatření mohou v závislosti na závažnosti přestupku a v souladu s příslušným vnitrostátním právem zahrnovat zejména
a)
pokuty;
b)
pozastavení nebo vyjmutí z rejstříku výkrmen;
c)
zákaz umísťování do klece nebo uvádění množství tuňáka obecného na trh.
Článek 27
Tržní opatření
1. V rámci Společenství se zakazují obchod, vykládka, dovoz, vývoz, umísťování do klece pro účely výkrmu nebo chovu, zpětný vývoz a překládka východoatlantického a středomořského tuňáka obecného (Thunnus thynnus), které nejsou doprovázeny přesnými, úplnými a ověřenými dokumenty v souladu s požadavky tohoto nařízení.
2. V rámci Společenství se zakazují obchod, dovoz, vykládka, umísťování do klece pro účely výkrmu nebo chovu, zpracování, vývoz, opětovný vývoz a překládka východoatlantického a středomořského tuňáka obecného (Thunnus thynnus) odloveného rybářskými plavidly, jejichž stát vlajky nemá kvótu, limit odlovu nebo příděl intenzity rybolovu pro východoatlantického a středomořského tuňáka obecného podle podmínek řídících a ochranných opatření ICCAT, nebo pokud jsou rybolovné možnosti státu vlajky vyčerpány. Na základě informací obdržených prostřednictvím sekretariátu ICCAT informuje Komise všechny členské státy, že kvóta některé smluvní strany úmluvy je vyčerpána.
3. V rámci Společenství se zakazují obchod, dovoz, vykládka, zpracování, vývoz z výkrmen nebo chovných hospodářství, které nejsou v souladu s doporučením ICCAT 2006[07] pro chov tuňáka obecného.
Článek 28
Vyrovnávací koeficienty
K výpočtu ekvivalentu zaokrouhlené hmotnosti zpracovaného tuňáka obecného se použijí vyrovnávací koeficienty přijaté Stálým výborem ICCAT pro výzkum a statistiku.
Článek 29
Financování
Pro účely čl. 21 písm. a) bodu i) nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 ze dne 27. července 2006 o Evropském rybářském fondu (9) a do 31. prosince 2014 se víceletý plán obnovy populace tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři považuje za plán obnovy ve smyslu článku 5 nařízení (ES) č. 2371/2002.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 30
Změny nařízení (ES) č. 520/2007
Nařízení (ES) č. 520/2007 se mění takto:
1.
Články 6 a 11 se zrušují.
2.
V příloze IV se zrušuje položka týkající se tuňáka obecného.
Článek 31
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2008.
Článek 29 se však použije ode dne 13. června 2007.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. prosince 2007.
VERORDENING (EG) Nr. 1559/2007 VAN DE RAAD
van 17 december 2007
tot vaststelling van een meerjarig herstelplan voor blauwvintonijn in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee en tot wijziging van Verordening (EG) nr. 520/2007
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, en met name op artikel 37,
Gezien het voorstel van de Commissie,
Gezien het advies van het Europees Parlement (1),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
De Gemeenschap is sinds 14 november 1997 partij bij het Internationaal Verdrag voor de instandhouding van Atlantische tonijnen (2).
(2)
Tijdens haar jaarlijkse bijeenkomst in november 2006 heeft de Internationale Commissie voor de instandhouding van tonijn in de Atlantische Oceaan (ICCAT) aanbeveling 2006[05] aangenomen met betrekking tot een herstelplan voor blauwvintonijn in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en in de Middellandse Zee dat een looptijd heeft van vijftien jaar.
(3)
Voor het herstel van het bestand voorziet het ICCAT-herstelplan in een geleidelijke verlaging van het niveau van de totale toegestane vangst (TAC) in de periode 2007-2010, vangstbeperkingen in bepaalde gebieden en perioden, een nieuwe minimummaat voor blauwvintonijn, maatregelen betreffende recreatie- en sportvisserij alsook controlemaatregelen en in de tenuitvoerlegging van de ICCAT-regeling inzake gezamenlijke internationale inspectie om de doeltreffendheid van het herstelplan te garanderen.
(4)
Met het oog op de nakoming van de uit de ICCAT-aanbeveling voortvloeiende internationale verplichtingen is het ICCAT-herstelplan voor blauwvintonijn in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee op voorlopige basis ten uitvoer gelegd bij Verordening (EG) nr. 643/2007 van de Raad van 11 juni 2007 tot wijziging van Verordening (EG) nr. 41/2007 betreffende het herstelplan voor blauwvintonijn zoals aanbevolen door de Internationale Commissie voor de instandhouding van tonijn in de Atlantische Oceaan (3) in afwachting van de goedkeuring van een verordening inzake meerjarige maatregelen voor het herstel van het blauwvintonijnbestand in 2007.
(5)
Het ICCAT-herstelplan dient bijgevolg op duurzame basis ten uitvoer te worden gelegd via een verordening tot vaststelling van een herstelplan als bedoeld in artikel 5 van Verordening (EG) nr. 2371/2002 van de Raad van 20 december 2002 inzake de instandhouding en de duurzame exploitatie van de visbestanden in het kader van het gemeenschappelijk visserijbeleid (4), die van toepassing zal zijn met ingang van 1 januari 2008.
(6)
Een aantal technische ICCAT-maatregelen voor blauwvintonijn is omgezet in Gemeenschapsrecht bij Verordening (EG) nr. 520/2007 van 7 mei 2007 tot vaststelling van technische maatregelen voor de instandhouding van bepaalde over grote afstanden trekkende visbestanden (5).
(7)
De maatregelen voor de uitvoering van het ICCAT-herstelplan die op grond van deze verordening zijn aangenomen en de maatregelen die voorlopig zijn aangenomen op grond van Verordening (EG) nr. 643/2007 worden, uitsluitend voor zover het de financiering ervan tot en met 31 december 2014 betreft, aangemerkt als herstelplan in de zin van artikel 5 van Verordening (EG) nr. 2371/2002, en worden van kracht op de datum van de inwerkingtreding van Verordening (EG) nr. 643/2007.
(8)
Aangezien nieuwe technische ICCAT-maatregelen voor blauwvintonijn zijn goedgekeurd en de sinds de goedkeuring van bovengenoemde verordening bestaande maatregelen zijn aangepast, dient een aantal bepalingen van Verordening (EG) nr. 520/2007 te worden geschrapt en vervangen door de onderhavige verordening,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
HOOFDSTUK I
ALGEMENE BEPALINGEN
Artikel 1
Onderwerp en werkingssfeer
De onderhavige verordening voorziet in de algemene uitvoeringsbepalingen van een meerjarig herstelplan voor blauwvintonijn (thunnus thynnus) door de Gemeenschap zoals aanbevolen door de Internationale Commissie voor de instandhouding van tonijn in de Atlantische Oceaan (ICCAT). Zij is van toepassing op blauwvintonijn in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee.
Doel van het herstelplan is een biomassa te bereiken die met een waarschijnlijkheid van meer dan 50 % overeenkomt met de maximale duurzame vangst.
Artikel 2
Definities
Voor de toepassing van deze verordening gelden de volgende definities:
a)
„CPC's”: verdragsluitende partijen bij het Internationaal Verdrag voor de instandhouding van Atlantische tonijnen en samenwerkende niet-verdragsluitende partijen, organisaties of visserijorganisaties;
b)
„vissersvaartui”: elk vaartuig dat wordt ingezet of is bedoeld om te worden ingezet voor de commerciële exploitatie van tonijnbestanden, inclusief vaartuigen voor visverwerking, transportvaartuigen, sleepboten en vaartuigen waarop vangsten worden overgeladen;
c)
„gezamenlijke visactie”: activiteiten van twee of meer vaartuigen die de vlag voeren van verschillende CPC's of van verschillende lidstaten, waarbij de vangst van een vaartuig volledig of gedeeltelijk aan een of meer andere vaartuigen wordt toegewezen;
d)
„overladingsactiviteiten”: iedere overlading van blauwvintonijn
i)
van het vissersvaartuig naar het mestbedrijf voor blauwvintonijn, inclusief voor vis die tijdens het vervoer is gestorven of ontsnapt,
ii)
van een blauwvintonijnbedrijf of een tonnara naar een vaartuig voor visverwerking, naar een transportvaartuig of aan land;
e)
„tonnara”: vast vistuig dat verankerd is aan de bodem en doorgaans een net heeft dat de vis naar vangkamers leidt;
f)
„kooien”: het feit dat levende blauwvintonijn niet aan boord wordt genomen; het betreft zowel mesten als kweken;
g)
„mesten”: het kooien van blauwvintonijn voor een korte periode (doorgaans 2-6 maanden), vooral bedoeld om het vetgehalte van de vis te verhogen;
h)
„kweken”: het kooien van blauwvintonijn voor een langere periode dan één jaar, met als doel de totale biomassa te verhogen;
i)
„overlading”: het overladen van alle of bepaalde hoeveelheden blauwvintonijn aan boord van een vissersvaartuig op een ander vissersvaartuig;
j)
„vaartuigen voor visverwerking”: een vaartuig aan boord waarvan visserijproducten een van de volgende behandelingen ondergaan alvorens te worden verpakt: fileren, in moten verdelen, invriezen en/of verwerken;
k)
„sportvisserij”: niet-commerciële visserij waarbij de betrokkenen zijn aangesloten bij een nationale sportorganisatie of in het bezit zijn van een nationale sportvergunning;
l)
„recreatievisserij”: niet-commerciële visserij waarbij de betrokkenen niet zijn aangesloten bij een nationale sportorganisatie of niet in het bezit zijn van een nationale sportvergunning;
m)
„taak II”: taak II zoals gedefinieerd door de ICCAT in haar „Handleiding voor de opstelling van statistieken en de bemonstering van tonijn en verwante soorten in de Atlantische Oceaan” (derde editie, ICCAT, 1990);
n)
„transportvaartuig”: een vaartuig dat wilde blauwvintonijnen aan boord neemt en deze vervoert naar mest- of kweekbedrijven.
HOOFDSTUK II
VANGSTMOGELIJKHEDEN
Artikel 3
Totaal toegestane vangsten (TACs)
De door de ICCAT voor de verdragsluitende partijen vastgestelde TAC's voor blauwvintonijn in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee bedragen:
-
voor 2008: 28 500 ton,
-
voor 2009: 27 500 ton,
-
voor 2010: 25 500 ton.
Wanneer in het kader van de ICCAT evenwel nieuwe TAC's worden overeengekomen, past de Raad op voorstel van de Commissie en bij gekwalificeerde meerderheid de in het eerste lid vastgestelde TAC's dienovereenkomstig aan.
Artikel 4
1. Elke lidstaat neemt de nodige maatregelen om ervoor te zorgen dat de visserijinspanning van zijn vaartuigen en tonnara's in verhouding staat tot de vangstmogelijkheden op blauwvintonijn waarover die lidstaat in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en in de Middellandse Zee beschikt.
2. Elke lidstaat stelt een jaarlijks visplan op voor de vaartuigen en tonnara's die op blauwvintonijn vissen in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en in de Middellandse Zee. De lidstaten waarvan het quotum voor blauwvintonijn minder dan 5 % van het communautaire quotum bedraagt, mogen in hun visplan een specifieke methode hanteren om hun quota te beheren, in welk geval de bepalingen van punt 3 niet van toepassing zijn.
3. In het jaarlijkse visplan
a)
worden onder andere vermeld de vaartuigen van meer dan 24 m die zijn opgenomen op de in artikel 12 bedoelde lijsten, en de individuele quota die hun zijn toegewezen,
b)
worden voor de vaartuigen van minder dan 24 m en tonnara's ten minste de aan producentenorganisaties of met gelijkaardig vistuig vissende groepen vaartuigen toegewezen quota vermeld.
4. Het visplan wordt ieder jaar uiterlijk op 31 januari aan de Commissie toegezonden. Eventuele latere wijzigingen in het jaarlijkse visplan of in de specifieke methode voor het beheer van hun quota worden ten minste tien dagen voor de beoefening van de activiteit waarop die wijziging betrekking heeft aan de Commissie toegezonden.
5. De vlaggenlidstaat neemt de in dit lid bepaalde maatregelen wanneer een zijn vlag voerend vissersvaartuig:
a)
zijn in artikel 17, lid 3, bedoelde aangifteverplichtingen niet is nagekomen;
b)
een overtreding heeft begaan als bedoeld in artikel 26.
De vlaggenlidstaat ziet erop toe dat een fysieke inspectie onder zijn gezag in zijn havens plaatsvindt of door een andere, door de vlaggenlidstaat aangewezen persoon wanneer het vaartuig zich niet in een communautaire haven bevindt.
De vlaggenlidstaat mag het vaartuig verzoeken zich onmiddellijk naar een door hem aangewezen haven te begeven wanneer het individuele quotum wordt geacht te zijn opgebruikt.
6. De lidstaten brengen uiterlijk op 31 januari bij de Commissie verslag uit over de uitvoering van hun visplan van het voorafgaande jaar. De verslagen omvatten:
a)
het aantal vaartuigen dat daadwerkelijk visserijactiviteiten in verband met blauwvintonijn in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee uitoefent;
b)
de vangstcijfers voor elk vaartuig, en
c)
het totale aantal dagen dat elk vaartuig in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee heeft gevist.
7. Particuliere handelsregelingen tussen onderdanen van een lidstaat en een CPC betreffende het gebruik van een vissersvaartuig dat de vlag voert van die lidstaat, voor de visserij in het kader van een tonijnquotum van een CPC, moeten worden goedgekeurd door de betrokken lidstaat, die de Commissie daarvan op de hoogte brengt, en door de ICCAT-commissie.
8. De lidstaten verstrekken de Commissie elk jaar uiterlijk 1 maart gegevens over eventuele particuliere handelsregelingen tussen hun onderdanen en een CPC.
9. De in lid 8 bedoelde gegevens omvatten:
a)
de lijst van alle vissersvaartuigen die de vlag van de lidstaat voeren en die in het kader van een particulier handelsregeling actief op blauwvintonijn mogen vissen;
b)
het interne nummer van het vaartuig overeenkomstig bijlage I bij Verordening (EG) nr. 26/2004 van de Commissie van 30 december 2003 betreffende het communautaire gegevensbestand over de vissersvloot (6);
c)
de looptijd van de particuliere handelsregeling;
d)
de toestemming van de lidstaat voor de particuliere regeling;
e)
de naam van de betrokken CPC.
10. De Commissie deelt de in lid 9 bedoelde gegevens onverwijld mee aan het uitvoerend secretariaat van de ICCAT.
11. De Commissie zorgt ervoor dat het percentage van het quotum van een CPC voor blauwvintonijn dat mag worden gebruikt voor het charteren van communautaire vissersvaartuigen overeenkomstig artikel 8 ter van Verordening (EG) nr. 1936/2001van de Raad van 27 september 2001 tot vaststelling van technische maatregelen voor de instandhouding van bepaalde over grote afstanden trekkende visbestanden (7) niet meer bedraagt dan 60 %, 40 % en 20 % van het totale quotum voor respectievelijk 2007, 2008 en 2009.
12. Het charteren van communautaire vissersvaartuigen voor blauwvintonijn in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee is voor 2010 en de volgende jaren verboden.
13. Elke lidstaat ziet erop toe dat het aantal van zijn gecharterde vaartuigen die op blauwvintonijn vissen en de charterperiode in verhouding staan tot het quotum dat aan de charterende staat is toegekend.
HOOFDSTUK III
TECHNISCHE MAATREGELEN
Artikel 5
Gesloten seizoenen
1. In de periode van 1 juni tot en met 31 december geldt een verbod op de blauwvintonijnvisserij door grote pelagische beugvisserijvaartuigen van meer dan 24 m in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee, met uitzondering van het gebied ten westen van 10° WL en ten noorden van 42° NB.
2. In de periode van 1 juli tot en met 31 december geldt een verbod op de blauwvintonijnvisserij met de ringzegen in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee.
3. Voor de periode van 15 november tot en met 15 mei geldt een verbod op de blauwvintonijnvisserij voor vaartuigen die met de hengel (met aas) vissen in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee.
4. Voor de periode van 15 november tot en met 15 mei geldt een verbod op de blauwvintonijnvisserij door pelagische trawlers in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan.
Artikel 6
Gebruik van vliegtuigen
In het Verdragsgebied is het gebruik van vliegtuigen of helikopters voor het zoeken naar blauwvintonijn verboden.
Artikel 7
Minimummaat
1. De minimummaat voor blauwvintonijn in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee wordt vastgesteld op 30 kg of 115 cm.
2. In afwijking van het bepaalde in lid 1 en onverminderd artikel 9 geldt voor blauwvintonijn (Thunnus thynnus) een minimummaat van 8 kg of 75 cm wanneer de vis:
a)
wordt gevangen in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan door vaartuigen die met de hengel vissen, sleepvaartuigen of pelagische trawlers;
b)
wordt gevangen in de Adriatische Zee voor kweekdoeleinden.
3. Voor de toepassing van lid 2, onder a), bepaalt de Raad, op voorstel van de Commissie met gekwalificeerde meerderheid, het maximumaantal hengelvisserijvaartuigen en sleepvaartuigen die op blauwvintonijn mogen vissen en het maximumaantal pelagische trawlers dat blauwvintonijn mag vangen als bijvangst. Het aantal vaartuigen dat met de hengel vist en sleepvaartuigen wordt vastgesteld op het aantal communautaire vaartuigen dat in 2006 de gerichte visserij op blauwvintonijn heeft beoefend. Het aantal pelagische trawlers wordt vastgesteld op het aantal communautaire vaartuigen dat in 2006 blauwvintonijn mag vangen als bijvangst.
4. Voor de toepassing van lid 2, onder a), verdeelt de Raad, op voorstel van de Commissie met gekwalificeerde meerderheid, het aantal overeenkomstig lid 3 vastgestelde vaartuigen over de lidstaten.
5. Voor de toepassing van lid 2, onder a), wordt niet meer dan 10 % van het communautaire quotum voor blauwvintonijn tussen 8 kg of 75 cm en 30 kg of 115 cm aan de in de punten 3 en 4 bedoelde gemachtigde vaartuigen toegewezen, waarbij een maximum geldt van 200 ton blauwvintonijn met een gewicht van niet minder dan 6,4 kg of een lengte van niet minder dan 70 cm, gevangen door vaartuigen met een lengte over alles van minder dan 17 m die met de hengel vissen. De Raad neemt, op voorstel van de Commissie en met gekwalificeerde meerderheid, een besluit over de verdeling van de communautaire quota over de lidstaten.
6. Maximaal 2 % van het communautaire quotum voor blauwvintonijn tussen 8 en 30 kg mag aan de ambachtelijke kustvisserij voor verse vis in het oostelijk deel van de Atlantische Oceaan worden toegewezen. De Raad neemt, op voorstel van de Commissie en met gekwalificeerde meerderheid, een besluit over de verdeling van de communautaire quota over de lidstaten.
7. De aanvullende specifieke voorwaarden voor de vangst van blauwvintonijn door vaartuigen die met de hengel vissen, sleepvaartuigen of pelagische trawlers in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan, zijn vastgesteld in bijlage I.
Artikel 8
Bemonsteringsplan voor blauwvintonijn
1. Elke lidstaat stelt een bemonsteringsplan op voor de raming van de aantallen gevangen blauwvintonijnen per grootteklasse.
2. De sortering op grootte in kooien vindt plaats aan de hand van een monster van 100 exemplaren per 100 ton levende vis of een monster van 10 % van het totale aantal gekooide exemplaren. De bemonstering, op basis van de lengte of het gewicht, vindt plaats tijdens het oogsten op het viskweekbedrijf, en op de dode vis tijdens het vervoer volgens de door de ICCAT vastgestelde methode voor de melding van de gegevens in het kader van taak II.
3. Voor vis met een kweekperiode van meer dan één jaar worden aanvullende bemonsteringsmethoden ontwikkeld.
4. De bemonstering vindt plaats tijdens een willekeurig gekozen oogst en bestrijkt alle kooien. De gegevens voor de jaarlijks verrichte bemonstering worden uiterlijk op 31 mei van het volgende jaar aan de Commissie gemeld.
Artikel 9
Bijvangsten
1. Onverminderd artikel 7, lid 2, is voor alle vissersvaartuigen die al dan niet actief op blauwvintonijn vissen, een bijvangst van maximaal 8 % blauwvintonijn met een gewicht van 10 tot 30 kg toegestaan.
2. Het in lid 1 bedoelde percentage wordt berekend op basis van de totale bijvangst in aantal vissen per aanvoer van de totale blauwvintonijnvangsten van deze vaartuigen, of op basis van het gewichtsequivalent uitgedrukt in percenten.
3. De bijvangst moet in mindering worden gebracht op het quotum van de vlaggenlidstaat. Dode vis uit de bijvangst als bedoeld in lid 1 mag niet overboord worden gezet wanneer de visserij op blauwvintonijn geopend is, en wordt afgeboekt op het quotum van de vlaggenlidstaat.
4. Voor de aanvoer van bijvangsten van blauwvintonijn geldt het bepaalde in artikel 14 en artikel 18, lid 1.
Artikel 10
Recreatievisserij
1. In het kader van de recreatievisserij is het verboden meer dan één stuk blauwvintonijn per zeereis te vangen, aan boord te houden, over te laden en aan te voeren.
2. In het kader van de recreatievisserij gevangen blauwvintonijn mag niet op de markt worden gebracht, behalve voor liefdadigheidsdoeleinden.
3. Elke lidstaat registreert de vangstgegevens van de recreatievisserij en meldt deze aan de Commissie. De Commissie geeft deze gegevens door aan het Permanent Comité voor onderzoek en statistiek van de ICCAT.
4. Elke lidstaat neemt de nodige maatregelen om, voor zover mogelijk, te garanderen dat blauwvintonijn (vooral jonge) die in het kader van de recreatievisserij levend wordt gevangen, weer overboord wordt gezet.
Artikel 11
Sportvisserij
1. Elke lidstaat neemt de nodige maatregelen voor de regeling van de sportvisserij, met name via visvergunningen.
2. In het kader van de sportvisserij gevangen blauwvintonijn mag niet op de markt worden gebracht, behalve voor liefdadigheidsdoeleinden.
3. Elke lidstaat registreert de vangstgegevens van de sportvisserij en meldt deze aan de Commissie. De Commissie geeft deze gegevens door aan het Permanent Comité voor onderzoek en statistiek van de ICCAT.
4. Elke lidstaat neemt de nodige maatregelen om, voor zover mogelijk, te garanderen dat blauwvintonijn (vooral jonge) die in het kader van de sportvisserij levend wordt gevangen, weer overboord wordt gezet.
HOOFDSTUK IV
CONTROLEMAATREGELEN
Artikel 12
Register van vaartuigen die actief op blauwvintonijn mogen vissen
1. Uiterlijk op 31 januari 2008 verstrekken de lidstaten de Commissie langs elektronische weg een lijst van alle hun vlag voerende vissersvaartuigen die actief op blauwvintonijn mogen vissen in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee uit hoofde van een speciale visvergunning.
2. De Commissie zendt deze informatie aan het uitvoerend secretariaat van de ICCAT zodat deze vaartuigen kunnen worden opgenomen in het ICCAT-register van vaartuigen die op blauwvintonijn mogen vissen.
3. De in dit artikel bedoelde communautaire vissersvaartuigen die niet zijn opgenomen in het ICCAT-register mogen in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee niet vissen op blauwvintonijn, noch deze aan boord hebben, overladen, vervoeren of aanvoeren.
4. De in artikel 8 bis, leden 2, 4, 6, 7 en 8, van Verordening (EG) nr. 1936/2001 vastgestelde voorschriften betreffende visvergunningen zijn van overeenkomstige toepassing.
Artikel 13
Register van tonnara's die op blauwvintonijn mogen vissen
1. Uiterlijk op 31 januari 2008 verstrekken de lidstaten de Commissie via elektronische weg een lijst van tonnara's waarmee op blauwvintonijn in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee mag worden gevist uit hoofde van een speciale visvergunning. De lijst bevat de naam van de tonnara's en het registratienummer.
2. De Commissie zendt de lijst toe aan het uitvoerend secretariaat van de ICCAT zodat de tonnara's kunnen worden opgenomen in het ICCAT-register van tonnara's waarmee op blauwvintonijn mag worden gevist.
3. Communautaire tonnara's die niet zijn opgenomen in het ICCAT-register, mogen in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee niet vissen op blauwvintonijn, noch deze aan boord hebben, overladen of aanvoeren.
4. Het bepaalde in artikel 8 bis, leden 2, 4, 6, 7 en 8, van Verordening (EG) nr. 1936/2001 is van overeenkomstige toepassing.
Artikel 14
Aangewezen havens
1. De lidstaten wijzen een aanvoerplaats of een plaats dicht bij de kust aan (aangewezen havens) waar de aanvoer of overlading van blauwvintonijn is toegestaan.
2. De lidstaten verstrekken de Commissie vóór 1 april van elk jaar een lijst van aangewezen havens. De Commissie deelt deze gegevens vóór 15 april van elk jaar mee aan het uitvoerend secretariaat van de ICCAT. Latere wijzigingen in de lijst moeten worden gemeld aan de Commissie, die deze gegevens ten minste 15 dagen vóór de inwerkingtreding van de wijziging doorzendt naar het uitvoerend secretariaat van de ICCAT.
3. In het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee gevangen blauwvintonijn mag door in artikel 12 bedoelde vaartuigen niet op andere plaatsen dan de door de CPC's en de lidstaten overeenkomstig de leden 1 en 2 aangewezen havens worden aangevoerd en/of overgeladen.
4. Deze bepaling is van toepassing op aanvoer of overlading door vaartuigen die met de hengel vissen, sleepvaartuigen en pelagische trawlers die overeenkomstig de specifieke voorwaarden van bijlage I in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan op blauwvintonijn hebben gevist.
Artikel 15
Registratievoorschriften
1. De kapitein van een in artikel 12 bedoeld communautair vissersvaartuig moet voldoen aan de artikelen 6 en 8 van Verordening (EEG) nr. 2847/93 van de Raad van 12 oktober 1993 tot invoering van een controleregeling voor het gemeenschappelijk visserijbeleid (8) en de in bijlage II vermelde gegevens, indien van toepassing, in het logboek noteren.
2. De kapitein van een in artikel 12 bedoeld communautair vaartuig dat betrokken is bij een gezamenlijke visactie, noteert ook de volgende gegevens in zijn logboek:
a)
wanneer de vangst aan boord is genomen of is gekooid:
-
de datum en het tijdstip van de vangst in het geval van een gezamenlijke visactie,
-
de positie (lengtegraad/breedtegraad) van de vangst in het geval van een gezamenlijke visactie,
-
de hoeveelheid aan boord genomen of gekooide vangsten van blauwvintonijn,
-
de naam en internationale radioroepnaam van het visserijvaartuig.
b)
voor vaartuigen die bij een gezamenlijke visactie zijn betrokken, maar niet deelnemen aan de overdracht van vis:
-
de datum en het tijdstip van de gezamenlijke visactie,
-
de positie (lengtegraad/breedtegraad) van de gezamenlijke visactie,
-
de vermelding dat er door dat vaartuig geen vangsten aan boord genomen of gekooid zijn,
-
de naam en internationale radioroepnaam van de visserijvaartuigen.
3. Wanneer een visserijvaartuig dat bij een gezamenlijke visactie is betrokken, aangifte doet van de hoeveelheid blauwvintonijn die door zijn vistuig is gevangen, geeft de kapitein per vangst het vaartuig en de vlaggenstaat aan waarvoor de vangsten in mindering moeten worden gebracht op het quotum.
Artikel 16
Gezamenlijke visacties
1. Gezamenlijke visacties voor blauwvintonijn waarbij vaartuigen betrokken zijn die de vlag van een of meer lidstaten voeren, zijn slechts toegestaan indien de betrokken vlaggenlidstaten hiermee instemmen.
2. Wanneer om instemming wordt verzocht, neemt elke lidstaat de nodige maatregelen, opdat de vaartuigen die deelnemen aan de gezamenlijke visserijactie, gedetailleerde gegevens betreffende de duur van de gezamenlijke actie, de identiteit van de betrokken marktdeelnemers en de sleutel voor de verdeling van de betrokken vangst tussen de vaartuigen verstrekken.
3. Elke lidstaat deelt de in lid 2 bedoelde gegevens mee aan de Commissie. De Commissie zendt die informatie onverwijld door aan het secretariaat van de ICCAT.
Artikel 17
Vangstaangiften
1. De kapiteins van de in artikel 12 bedoelde vissersvaartuigen zenden een vangstaangifte met daarin de door hun vaartuig gevangen hoeveelheid blauwvintonijn, inclusief nulvangsten, toe aan de bevoegde autoriteiten van hun vlaggenlidstaat.
2. De eerste vangstaangifte wordt hetzij uiterlijk tien dagen na het binnenvaren van het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee, hetzij na het begin van de visreis toegezonden. In het geval van gezamenlijke acties geeft de kapitein van het visserijvaartuig per vangst het vaartuig of de vaartuigen aan waarvoor de vangsten in mindering moeten worden gebracht op het quotum van de vlaggenstaat.
3. Met ingang van 1 juni van elk jaar zendt de kapitein van een vissersvaartuig de vangstaangifte met daarin de hoeveelheid blauwvintonijn, inclusief nulvangsten, om de vijf dagen toe.
4. De vangstaangifte wordt door de lidstaat onmiddellijk na ontvangst langs elektronische weg aan de Commissie doorgestuurd. De Commissie zendt die informatie onverwijld door aan het secretariaat van de ICCAT.
5. De lidstaten stellen de Commissie vóór de vijftiende van elke maand in computerleesbare vorm in kennis van de in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee gevangen hoeveelheden blauwvintonijn die in de voorgaande maand zijn aangevoerd, overgeladen, gevangen of gekooid door het vaartuig dat hun vlag voert. De Commissie zendt die informatie onverwijld door aan het secretariaat van de ICCAT.
Artikel 18
Aanvoer
1. In afwijking van artikel 7 van Verordening (EEG) nr. 2847/93 stelt de kapitein van het in artikel 12 van de onderhavige verordening bedoelde communautaire vaartuig of zijn vertegenwoordiger de bevoegde autoriteit van de lidstaat (en van de vlaggenlidstaat) of van de CPC waarvan zij de haven of aanvoervoorzieningen wensen te gebruiken, ten minste vier uur vóór de vermoedelijke aankomst in de haven in kennis van:
a)
het verwachte tijdstip van aankomst,
b)
de geraamde hoeveelheid aan boord gehouden blauwvintonijn,
c)
gegevens betreffende het geografische gebied waar de vangsten zijn gedaan.
2. In het geval van aanvoer in een aangewezen haven van een andere lidstaat dan de vlaggenlidstaat zendt de betrokken autoriteit van die lidstaat binnen 48 uur na de aanvoer een aanvoeraangifte toe aan de autoriteiten van de vlaggenstaat van het vaartuig.
3. Deze bepaling is niet van toepassing op aanvoer door vaartuigen die met de hengel vissen, sleepvaartuigen of pelagische trawlers die op blauwvintonijn in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan hebben gevist.
Artikel 19
Overlading
1. In afwijking van artikel 11 van Verordening (EEG) nr. 2847/93 is overlading van blauwvintonijn op zee in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee verboden, behalve voor grote beugvaartuigen die de tonijnvisserij beoefenen overeenkomstig ICCAT-aanbeveling 2005[06] tot vaststelling van een programma voor overlading voor grote beugvaartuigen voor de tonijnvisserij, zoals gewijzigd.
2. De kapitein van een ontvangend vaartuig (visserijvaartuig of vaartuig voor visverwerking) of zijn vertegenwoordiger maakt de bevoegde autoriteiten van de lidstaat waarvan hij de haven wenst te gebruiken ten minste 48 uur vóór zijn vermoedelijke aankomst in de haven melding van:
a)
het verwachte tijdstip van aankomst,
b)
de geraamde hoeveelheid aan boord gehouden blauwvintonijn,
c)
gegevens betreffende de geografische gebieden waar de vangsten van over te laden blauwvintonijn zijn gedaan,
d)
de naam van het visserijvaartuig dat de blauwvintonijn overbrengt en het nummer ervan in het ICCAT-register van vaartuigen die op blauwvintonijn mogen vissen,
e)
de naam van het ontvangende vaartuig en het nummer ervan in het ICCAT-register van vaartuigen die op blauwvintonijn mogen vissen,
f)
de hoeveelheid over te laden blauwvintonijn.
3. Visserijvaartuigen mogen slechts overladen na voorafgaande goedkeuring van hun vlaggenstaat.
4. Vóór het begin van de overlading stelt de kapitein van het visserijvaartuig de vlaggenlidstaat in kennis van:
a)
de hoeveelheden over te laden blauwvintonijn,
b)
de datum en de haven van overlading,
c)
de naam, het registratienummer en de vlag van het ontvangende vaartuig en het nummer ervan in het ICCAT-register van vaartuigen die op blauwvintonijn mogen vissen,
d)
het geografische gebied waar de tonijn is gevangen.
5. De bevoegde autoriteiten van de lidstaat in de haven waarvan de overlading plaatsvindt:
a)
inspecteren het ontvangende vaartuig bij aankomst en controleren de lading en de documentatie betreffende de overlading;
b)
zenden binnen 48 uur na de overlading een register van de overladingen toe aan de autoriteiten van de vlaggenlidstaat van het visserijvaartuig.
6. De kapitein van een communautair vaartuig als bedoeld in artikel 12 vult de ICCAT-aangifte van overlading in en zendt deze toe aan de bevoegde autoriteiten van de lidstaat waarvan het vaartuig de vlag voert. De aangifte wordt binnen vijftien dagen na de datum van overlading in de haven toegezonden volgens het model in bijlage III.
Artikel 20
Kooien
1. De lidstaat onder wiens jurisdictie het mest- of kweekbedrijf van blauwvintonijn valt, dient binnen een week na het kooien een door een waarnemer gevalideerde kooiaangifte in bij de lidstaat of de CPC onder de vlag waarvan vaartuigen op blauwvintonijn hebben gevist, en bij de Commissie. De Commissie zendt die informatie onverwijld door aan het secretariaat van de ICCAT. Deze aangifte bevat de op grond van artikel 4 ter van Verordening (EG) nr. 1936/2001 in de kooiverklaring te vermelden gegevens.
2. Wanneer het mestbedrijf of kweekbedrijf op volle zee gelegen is, zijn de bepalingen van lid 1 van overeenkomstige toepassing op de lidstaat waar de voor het mest- of kweekbedrijf verantwoordelijke natuurlijke of rechtspersonen gevestigd zijn.
3. Vóór elke overlading in kooien wordt de vlaggenlidstaat of de vlaggen-CPC van het visserijvaartuig door de bevoegde autoriteit van de lidstaat van het mest- of kweekbedrijf in kennis gesteld van de hoeveelheden door zijn vlag voerende vissersvaartuigen tonijn die worden gekooid.
De vlaggenlidstaat van het visserijvaartuig verzoekt de bevoegde autoriteit van de lidstaat van het mest- of kweekbedrijf de vangsten in beslag te nemen en de vis weer vrij te laten wanneer hij na ontvangst van die gegevens van oordeel is dat:
a)
het vissersvaartuig dat volgens de aangifte de vis heeft gevangen, niet over een toereikend individueel quotum voor de gekooide blauwvintonijn beschikte, of
b)
de hoeveelheid vis niet naar behoren is gemeld en niet is afgeboekt op de eventuele quota, of
c)
het vissersvaartuig dat volgens de aangifte de vis heeft gevangen, niet op blauwvintonijn mag vissen.
4. De kapitein van een communautair vissersvaartuig vult de ICCAT-verklaring van overlading in en zendt deze uiterlijk vijftien dagen na de datum van overlading naar sleepvaartuigen of naar de kooi aan de vlaggenlidstaat of de vlaggen-CPC toe, volgens het model in bijlage III. De overgeladen vis gaat tijdens het vervoer naar de kooi vergezeld van de verklaring van overlading.
Artikel 21
Activiteiten van de tonnara's
1. Na elke visserijactiviteit met tonnara's worden de vangsten van de tonnara's geregistreerd en wordt de vangstaangifte langs elektronische weg of op een andere wijze binnen 48 uur na elke visserijactiviteit toegezonden aan de bevoegde autoriteit van de lidstaat waar de tonnara zich bevindt.
2. De vangstaangifte wordt door de lidstaat onmiddellijk na ontvangst langs elektronische weg aan de Commissie doorgestuurd. De Commissie zendt de informatie onverwijld door aan het secretariaat van de ICCAT.
Artikel 22
Controle in de haven of op het bedrijf
1. De lidstaten nemen de nodige maatregelen om ervoor te zorgen dat alle vaartuigen die zijn opgenomen in het ICCAT-register van vaartuigen die op blauwvintonijn mogen vissen en die een aangewezen haven binnenvaren om in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee gevangen blauwvintonijn aan te voeren en/of over te laden, in de haven worden gecontroleerd.
2. De lidstaten nemen de nodige maatregelen om het kooien in de onder hun jurisdictie vallende mest- of kweekbedrijven te controleren.
3. Wanneer een mestbedrijf of kweekbedrijf op volle zee gelegen is, is het bepaalde in lid 2 van overeenkomstige toepassing voor de lidstaat waar de voor het mest- of kweekbedrijf verantwoordelijke natuurlijke of rechtspersonen gevestigd zijn.
Artikel 23
Kruiscontrole
1. De lidstaten controleren, mede aan de hand van VMS-gegevens, de logboeken en de gegevens die zijn opgenomen in de logboeken van hun vaartuigen, in het document betreffende de overlading en in de vangstdocumenten.
2. Telkens wanneer blauwvintonijn wordt aangevoerd en overgeladen of gekooid, verrichten de lidstaten administratieve kruiscontroles tussen de per soort in het logboek van het vaartuig geregistreerde hoeveelheden of de in de aangifte van overlading geregistreerde hoeveelheden en de hoeveelheden die zijn geregistreerd in de aanvoeraangifte of de kooiverklaring, en elk ander relevant document zoals facturen en/of verkoopdocumenten.
Artikel 24
ICCAT-regeling inzake gezamenlijke internationale inspectie
1. De door de ICCAT tijdens haar vierde gewone vergadering (Madrid, november 1975) vastgestelde regeling inzake gezamenlijke internationale inspectie zoals vervat in bijlage IV bij de onderhavige verordening, is van toepassing in de Gemeenschap.
2. De lidstaten waarvan de vissersvaartuigen in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee op blauwvintonijn mogen vissen, wijzen inspecteurs aan en verrichten inspecties op zee in het kader van de regeling.
3. De Commissie of een door haar aangewezen instantie kan voor de regeling inspecteurs van de Gemeenschap aanwijzen.
4. De Commissie of een door haar aangewezen instantie zorgt voor de coördinatie van de toezicht- en inspectiewerkzaamheden voor de Gemeenschap. Zij kan daartoe, in overleg met de betrokken lidstaten, gezamenlijke inspectieprogramma's opstellen waarmee de Gemeenschap haar verplichtingen in het kader van de regeling kan nakomen. De lidstaten waarvan de vaartuigen op blauwvintonijn vissen, nemen de nodige maatregelen om de uitvoering van die programma's te vergemakkelijken, met name met betrekking tot de vereiste personele en materiële middelen, alsmede de perioden en zones waarin die moeten worden ingezet.
5. De lidstaten delen de Commissie uiterlijk op 1 april van elk jaar de namen mee van de inspecteurs en van de inspectievaartuigen die zij in het volgende jaar voor de regeling willen inzetten. Op basis van deze gegevens stelt de Commissie, in samenwerking met de lidstaten, voor elk jaar een voorlopige planning op voor de deelname van de Gemeenschap aan de regeling, die zij aan het ICCAT-secretariaat en aan de lidstaten toezendt.
Artikel 25
Waarnemingsprogramma
1. Elke lidstaat zorgt ervoor dat op vaartuigen met een lengte over alles van meer dan 15 m waarnemers aanwezig zijn voor ten minste:
a)
20 % van zijn actieve ringzegenvaartuigen. In het geval van gezamenlijke visacties is de aanwezigheid van een waarnemer tijdens de visserijactiviteit verplicht;
b)
20 % van zijn actieve pelagische trawlers,
c)
20 % van zijn actieve beugvisserijvaartuigen,
d)
20 % van zijn actieve vaartuigen die met de hengel vissen,
e)
100 % van de tonnara's gedurende de oogst.
De taken van de waarnemer bestaan er met name in:
a)
na te gaan of een vaartuig aan alle bepalingen van de onderhavige verordening voldoet,
b)
de visserijactiviteit te registreren en te melden,
c)
vangsten te observeren en te ramen en de in het logboek vermelde gegevens te verifiëren,
d)
vaartuigen die vissen op een wijze die indruist tegen de ICCAT-instandhoudingsmaatregelen, te observeren en te registreren.
Daarnaast verricht de waarnemer wetenschappelijk werk, waaronder het verzamelen van gegevens in het kader van de door de ICCAT omschreven taak II, wanneer dat door de ICCAT wordt voorgeschreven, op basis van de instructies van het Permanent Comité voor onderzoek en statistiek van de ICCAT.
2. Elke lidstaat onder wiens jurisdictie het mest- of kweekbedrijf van blauwvintonijn valt, zorgt ervoor dat steeds een waarnemer aanwezig is bij het kooien van blauwvintonijn en het oogsten van vis uit het bedrijf.
De taken van de waarnemer bestaan er met name in:
a)
te observeren en na te gaan of het mesten in overeenstemming met artikel 4 bis, 4 ter en 4 quater van Verordening (EG) nr. 1936/2001 gebeurt,
b)
de in artikel 20 van deze verordening bedoelde kooiaangifte te valideren,
c)
wetenschappelijk werk te verrichten, onder meer het nemen van monsters, zoals door de ICCAT wordt voorgeschreven, op basis van de instructies van het ICCAT-Permanent Comité voor onderzoek en statistiek.
Artikel 26
Handhaving
1. De lidstaten nemen handhavingsmaatregelen met betrekking tot een hun vlag voerend vissersvaartuig wanneer op grond van hun wetgeving is geconstateerd dat het vaartuig niet voldoet aan het bepaalde in de artikelen 4, 5, 7, 14, 15, 16, 17 en 19. Deze maatregelen kunnen met name, afhankelijk van de ernst van de overtreding en overeenkomstig hun nationale wetgeving, het volgende omvatten:
a)
geldboeten,
b)
inbeslagneming van illegaal vistuig en illegale vangsten,
c)
conservatoir beslag op het vaartuig,
d)
schorsing of intrekking van de visvergunning,
e)
in voorkomend geval, vermindering of intrekking van de visquota.
2. De lidstaat onder wiens jurisdictie het blauwvintonijnbedrijf valt, neemt handhavingsmaatregelen ten aanzien van dat bedrijf wanneer op grond van de nationale wetgeving is geconstateerd dat het bedrijf niet voldoet aan het bepaalde in artikel 20 en artikel 25, lid 2, van de onderhavige verordening en de artikelen 4 bis, 4 ter en 4 quater van Verordening (EG) nr. 1936/2001. Deze maatregelen kunnen met name, afhankelijk van de ernst van de overtreding en overeenkomstig de nationale wetgeving, het volgende omvatten:
a)
geldboeten,
b)
schorsing of schrapping uit het register van mestbedrijven,
c)
verbod om de betrokken hoeveelheden blauwvintonijn te kooien of op de markt te brengen.
Artikel 27
Marktmaatregelen
1. Communautaire handel in en aanvoer, invoer, uitvoer, kooien voor mest- of kweekdoeleinden, wederuitvoer en overlading van blauwvintonijn (thunnus thynnus) uit het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee zonder accurate, volledige en gevalideerde documentatie zoals vereist op grond van deze verordening, zijn verboden.
2. Communautaire handel in en invoer, aanvoer, kooien voor mest- of kweekdoeleinden, verwerking, uitvoer, wederuitvoer en overlading van blauwvintonijn (thunnus thynnus) uit het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee die is gevangen door vissersvaartuigen waarvan de vlaggenstaat hetzij niet over een quotum, een vangstbeperking of een verdeling van de visserijinspanning voor blauwvintonijn uit het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee beschikt in het kader van de voorwaarden van de beheers- en instandhoudingsmaatregelen van de ICCAT, hetzij zijn vangstmogelijkheden heeft opgebruikt, zijn verboden. Op basis van de informatie die het ICCAT-secretariaat heeft ontvangen, deelt de Commissie alle lidstaten mee dat een quotum van een CPC is opgebruikt.
3. Communautaire handel in en invoer, aanvoer, verwerking en uitvoer van blauwvintonijn van mest- of kweekbedrijven die niet voldoen aan ICCAT-aanbeveling 2006[07] inzake de kweek van blauwvintonijn, zijn verboden.
Artikel 28
Omrekeningsfactoren
De door het Permanent Comité voor onderzoek en statistiek van de ICCAT vastgestelde omrekeningsfactoren gelden voor de berekening van het equivalente afgeronde gewicht van de verwerkte blauwvintonijn.
Artikel 29
Financiering
Voor de toepassing van artikel 21, onder a), punt i), van Verordening (EG) nr. 1198/2006 van de Raad van 27 juli 2006 inzake het Europees Visserijfonds (9) wordt het meerjarige herstelplan voor blauwvintonijn in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en in de Middellandse Zee tot en met 31 december 2014 aangemerkt als herstelplan in de zin van artikel 5 van Verordening (EG) nr. 2371/2002.
HOOFDSTUK V
SLOTBEPALINGEN
Artikel 30
Wijzigingen in Verordening (EG) nr. 520/2007
Verordening (EG) nr. 520/2007 wordt als volgt gewijzigd:
1)
De artikelen 6 en 11 worden geschrapt.
2)
In bijlage IV worden de gegevens betreffende blauwvintonijn geschrapt.
Artikel 31
Inwerkingtreding en toepassing
Deze verordening treedt in werking op de derde dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing met ingang van 1 januari 2008.
Artikel 29 is evenwel van toepassing met ingang van 13 juni 2007.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 17 december 2007.