SmĚrnice Rady
ze dne 21. prosince 1982
o hlášení chorob zvířat ve Společenství
(82/894/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 43 a 100 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Shromáždění [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
vzhledem k tomu, že Společenství vydalo předpisy pro obchod uvnitř Společenství se skotem a prasaty, s čerstvým masem, s čerstvým drůbežím masem a. s. masnými výrobky;
vzhledem k tomu, že vzplanutí nebo výskyt určitých nakažlivých nemocí zvířat představuje nebezpečí pro stavy dobytka ve Společenství, obzvláště z důvodu jejich šíření v důsledku obchodu uvnitř Společenství; že je nezbytná rychlá a přesná informace pro provádění různých ochranných opatření uvedených v předpisech Společenství;
vzhledem k tomu, že povinnosti každého členského státu je hlásit ostatním členským státům a Komisi propuknutí a zánik některých chorob na jeho území v souladu s článkem 9 směrnice Rady 64/432/EHS ze dne 26. června 1964 o veterinárních otázkách obchodu se skotem a prasaty uvnitř Společenství [3], naposledy pozměněné směrnicí 80/1274/EHS [4], s článkem 11 směrnice Rady 71/118/EHS ze dne 15. února 1971 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým drůbežím masem [5], naposledy pozměněné směrnicí 80/216/EHS [6], s článkem 7 směrnice Rady 72/461/EHS ze dne 12. prosince 1972 o veterinárních otázkách obchodu s čerstvým masem uvnitř Společenství [7], naposledy pozměněné směrnicí 80/1099/EHS [8], a článkem 7 směrnice Rady 80/215/EHS ze dne 22. ledna 1980 o veterinárních otázkách obchodu s masnými výrobky uvnitř Společenství [9], naposledy pozměněné směrnicí 80/1100/EHS [10];
vzhledem k tomu, že se musí specifikovat způsob hlášení i choroby povinné hlášením a že je zvláště vhodné pravidelně informovat o nákazové situaci v každém členském státě;
vzhledem k tomu, že na základě zkušeností s tímto hlášením se přizpůsobení technickým potřebám bude provádět postupem zakládajícím úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Tato směrnice se týká hlášení:
- vzplanutí jedné z chorob uvedených v příloze I,
- zrušení (po eradikaci posledního ohniska) omezení zavedených ve spojení se vzplanutím jedné z chorob uvedených v příloze I.
2. Touto směrnicí nejsou dotčena zvláštní ustanovení týkající se informací o sladění opatření pro eradikaci a/nebo profylaxi chorob zvířat.
Článek 2
Pro účely této směrnice se rozumí:
a) "hospodářstvím" zemědělské nebo jiné zařízení umístěné na území členského státu, ve kterém jsou zvířata držena nebo chována;
b) "případem" úřední zjištění jedné z chorob uvedených v příloze I u kteréhokoli zvířete nebo mrtvého těla;
c) "ohniskem" hospodářství nebo místo nacházející se na území Společenství, kde jsou zvířata shromážděna a kde byl úředně potvrzen jeden nebo více případů;
d) "primárním ohniskem" každé ohnisko nesouvisející z epizootologického hlediska s nějakým předchozím ohniskem zjištěným ve stejné oblasti členského státu ve smyslu definice podle článku 2 směrnice 64/432/EHS, anebo první vzplanutí v jiné oblasti stejného členského státu.
Článek 3
1. Každý členský stát hlásí do 24 hodin přímo jak Komisi, tak i dalším členským státům:
- primární ohnisko jedné z chorob uvedených v příloze 1, zjištěné na jeho území,
- zrušení (po eradikaci posledního ohniska) omezení zavedených ve spojení se vzplanutím jedné z chorob uvedených v příloze I na jeho území.
2. Hlášení uvedená v odstavci 1 obsahují informace uvedené v příloze II a předávají se dálnopisem.
3. V případě klasického moru prasat stačí poskytnout informaci v souladu se směrnicí Rady 80/217/EHS ze dne 20. ledna 1980 [11], kterou se zavádějí opatření Společenství pro tlumení klasického moru prasat, naposledy pozměněnou směrnicí 80/1274/EHS [12].
Článek 4
1. Aniž by tím byla dotčena ustanovení čl. 1 odst, 2, hlásí každý členský stát přímo Komisi nejpozději první pracovní den každého týdne sekundární ohniska chorob uvedených v příloze I, zjištěných na jeho území.
Výše uvedené hlášení se týká týdne, který končí o půlnoci neděle před hlášením.
Komise uvede různé informace do případné vzájemné souvislosti a oznámí ji veterinárním útvarům každého členského státu.
2. Skutečnost, že Komise neobdrží hlášení, znamená, že se během doby uvedené v pododstavci 2 odstavce 1 neobjevilo žádné druhotné ohnisko.
3. Hlášení uvedená v odstavci 1 obsahují informace uvedené v příloze II a předávají se dálnopisem.
Článek 5
1. Před datem provedení této směrnice se postupem podle článku 6 stanoví kodifikovaný formulář pro předávání informací uvedených v příloze II.
2. Postupem podle článku 6 může být rozhodnuto:
- doplnit nebo pozměnit přílohy,
- aby bez ohledu na článek 4 byly dočasně pozměněny rozsah, obsah a četnost hlášení s ohledem na dotyčnou chorobu, a zejména na vývoj nákazové situace.
Článek 6
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému veterinárnímu výboru (dále jen "výbor"), zřízenému rozhodnutím Rady ze dne 15. října 1968, jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
2. Hlasům členských států ve výboru je přidělena váha podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.
3. Zástupce Komise předloží návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k opatřením ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou 45 hlasů.
4. Komise přijme zamýšlená opatření a ihned je provede, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru. Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrhopatření, která mají být přijata. Rada přijme opatření kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise a ihned je provede s výjimkou případů, kdy se Rada proti nim vysloví prostou většinou.
Článek 7
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. ledna 1984 a neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Článek 8
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 21. prosince 1982.
++++
RICHTLIJN VAN DE RAAD
van 21 december 1982
inzake de melding van dierziekten in de Gemeenschap
( 82/894/EEG )
DE RAAD VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN ,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Economische Gemeenschap , inzonderheid op de artikelen 43 en 100 ,
Gezien het voorstel van de Commissie ,
Gezien het advies van het Europese Parlement , ( 1 )
Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité ( 2 ) ,
Overwegende dat de Gemeenschap voorschriften heeft vastgesteld voor de intracommunautaire handel in runderen en varkens , vers vlees , vers vlees van pluimvee en vleesprodukten ;
Overwegende dat het uitbreken of het heersen van bepaalde besmettelijke dierziekten een risico voor de communautaire veestapel inhoudt , met name wegens de verbreiding ervan in de intracommunautaire handel ; dat snelle en accurate informatie onmisbaar is voor de toepassing van de verschillende beschermingsmaatregelen , vastgesteld in de communautaire voorschriften ;
Overwegende dat elke Lid-Staat de andere Lid-Staten en de Commissie op de hoogte dient te stellen van het uitbreken en het verdwijnen van bepaalde dierziekten op zijn grondgebied , zulks op grond van artikel 9 van Richtlijn 64/432/EEG van de Raad van 26 juni 1964 inzake veterinairrechtelijke vraagstukken op het gebied van het intracommunautaire handelsverkeer in runderen en varkens ( 3 ) , laatstelijk gewijzigd bij Richtlijn 80/1274/EEG ( 4 ) , artikel 11 van Richtlijn 71/118/EEG van de Raad van 15 februari 1971 inzake gezondheidsvraagstukken op het gebied van het handelsverkeer in vers vlees van pluimvee ( 5 ) , laatstelijk gewijzigd bij Richtlijn 80/216/EEG ( 6 ) , artikel 7 van Richtlijn 72/461/EEG van de Raad van 12 december 1972 inzake veterinairrechtelijke vraagstukken op het gebied van het intracommunautaire handelsverkeer in vers vlees ( 7 ) , laatstelijk gewijzigd bij Richtlijn 80/1099/EEG ( 8 ) , en artikel 7 van Richtlijn 80/215/EEG van de Raad van 22 januari 1980 inzake veterinairrechtelijke vraagstukken op het gebied van intracommunautair handelsverkeer in vleesprodukten ( 9 ) , laatstelijk gewijzigd bij Richtlijn 80/1100/EEG ( 10 ) ;
Overwegende dat moet worden gespecificeerd welke ziekten moeten worden gemeld en op welke wijze dat moet gebeuren , en dat met name de stand van zaken in elke Lid-Staat op gezette tijden moet worden vastgesteld ;
Overwegende dat , als na toepassing van de meldingsprocedure blijkt dat technische aanpassingen nodig zijn , dit zal gebeuren volgens een procedure waarbij nauwe samenwerking tussen de Lid-Staten en de Commissie wordt ingesteld ,
HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD :
Artikel 1
1 . Deze richtlijn heeft betrekking op de melding van :
- het uitbreken van een van de in bijlage I genoemde ziekten ,
- de intrekking - na de opruiming van de laatste haard - van de beperkingen die zijn ingesteld na het uitbreken van een van de in bijlage I genoemde ziekten .
2 . Deze richtlijn is van toepassing onverminderd de bijzondere bepalingen betreffende informatie over de harmonisatie van de maatregelen inzake het uitroeien en/of voorkomen van dierziekten .
Artikel 2
In deze richtlijn wordt verstaan onder :
a ) bedrijf : op het grondgebied van een Lid-Staat gelegen landbouw - of ander bedrijf waar dieren worden gehouden of gefokt ;
b ) ziektegeval : de officiële constatering op een dier of karkas van één van de in bijlage I genoemde ziekten ;
c ) haard : het bedrijf of de plaats op het grondgebied van de Gemeenschap waar dieren zijn samengebracht en waar een of meer ziektegevallen officieel zijn geconstateerd ;
d ) " primaire haard " : een haard die epizootiologisch los staat van een vroeger geconstateerde haard in hetzelfde gebied van een Lid-Staat , zoals gedefinieerd in artikel 2 van Richtlijn 64/432/EEG , of het voor de eerste maal uitbreken van een ziekte in een ander gebied van dezelfde Lid-Staat .
Artikel 3
1 . Iedere Lid-Staat meldt binnen 24 uur rechtstreeks aan de Commissie en aan de Lid-Staten :
- de op zijn grondgebied geconstateerde primaire haard van een van de in bijlage I genoemde ziekten ,
- de intrekking - na opruiming van de laatste haard - van de beperkingen die op zijn grondgebied zijn ingesteld na het uitbreken van een van de in bijlage I genoemde ziekten .
2 . De in lid 1 bedoelde meldingen met de volgens bijlage II vereiste inlichtingen worden per telex gedaan .
3 . Voor klassieke varkenspest zijn de inlichtingen die zijn gemeld overeenkomstig Richtlijn 80/217/EEG van de Raad van 22 januari 1980 tot vaststelling van gemeenschappelijke maatregelen ter bestrijding van klassieke varkenspest ( 11 ) , laatstelijk gewijzigd bij Richtlijn 80/1274/EEG van de Raad ( 12 ) , toereikend .
Artikel 4
1 . Onverminderd de in artikel 1 , lid 2 , bedoelde bepalingen meldt iedere Lid-Staat ten minste op de eerste werkdag van iedere week de op zijn grondgebied geconstateerde secundaire haarden van een van de in bijlage I genoemde ziekten rechtstreeks aan de Commissie .
Deze meldingen hebben betrekking op de week die eindigt te middernacht op de aan de melding voorafgaande zondag .
De Commissie legt de eventuele verbanden tussen deze inlichtingen en stuurt een overzicht van de gegevens naar de veterinaire diensten van iedere Lid-Staat .
2 . Het feit dat de Commissie geen meldingen ontvangt , betekent dat er tijdens de in lid 1 , tweede alinea , bedoelde periode geen secundaire haarden zijn uitgebroken .
3 . De in lid 1 bedoelde meldingen worden per telex gedaan en bevatten de volgens bijlage II vereiste inlichtingen .
Artikel 5
1 . Voor de tenuitvoerlegging van deze richtlijn zal overeenkomstig de procedure van artikel 6 het formulier worden vastgesteld waarmee de volgens bijlage II vereiste inlichtingen moeten worden verstrekt .
2 . Volgens de procedure van artikel 6 kan worden besloten :
- tot aanvulling of wijziging van de bijlagen ,
- tot tijdelijke wijziging van de strekking , inhoud en frequentie van de melding , onverminderd artikel 4 en rekening houdende met de betrokken ziekte en de bijzondere epizootiologische ontwikkeling ervan .
Artikel 6
1 . In de gevallen waarin wordt verwezen naar de in dit artikel omschreven procedure wordt deze procedure door de voorzitter , hetzij op diens eigen initiatief , hetzij op verzoek van een Lid-Staat , onverwijld ingeleid bij het bij besluit van de Raad van 15 oktober 1968 ingestelde Permanent Veterinair Comité , hierna " het Comité " genoemd .
2 . In het Comité worden de stemmen van de Lid-Staten gewogen overeenkomstig artikel 148 , lid 2 , van het Verdrag . De Voorzitter neemt geen deel aan de stemming .
3 . De vertegenwoordiger van de Commissie dient een ontwerp in van de te nemen maatregelen . Het Comité brengt over deze maatregelen advies uit binnen een termijn die de voorzitter op basis van de urgentie van de ter behandeling voorgelegde vraagstukken kan vaststellen . Het Comité spreekt zich uit met een meerderheid van 45 stemmen .
4 . De Commissie stelt de maatregelen vast en legt deze onmiddellijk ten uitvoer , wanneer zij in overeenstemming zijn met het advies van het Comité . Wanneer zij niet in overeenstemming zijn met het advies van het Comité , of wanneer het Comité geen advies heeft uitgebracht , legt de Commissie onverwijld een voorstel voor aan de Raad betreffende de te nemen maatregelen . De Raad stelt de maatregelen vast met gekwalificeerde meerderheid van stemmen .
Indien de Raad drie maanden nadat het voorstel bij hem is ingediend geen maatregelen heeft vastgesteld , worden de voorgestelde maatregelen door de Commissie vastgesteld en onmiddellijk ten uitvoer gelegd , behalve wanneer de Raad zich met een eenvoudige meerderheid van stemmen heeft uitgesproken tegen genoemde maatregelen .
Artikel 7
De Lid-Staten doen de nodige wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen in werking treden om uiterlijk op 1 januari 1984 aan deze richtlijn te voldoen en stellen de Commissie daarvan onverwijld in kennis .
Artikel 8
Deze richtlijn is gericht tot de Lid-Staten .
Gedaan te Brussel , 21 december 1982 .