Směrnice Rady
ze dne 24. června 1988,
kterou se provádí článek 67 Smlouvy
(88/361/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 69 a čl. 70 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise podaný po konzultaci s Měnovým výborem [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k tomu, že článek 8a Smlouvy stanoví, že společný trh bude představovat oblast bez vnitřních hranic, v níž je zajištěn volný pohyb kapitálu, aniž jsou dotčena ostatní ustanovení Smlouvy;
vzhledem k tomu, že členské státy by měly být schopny vydávat nezbytná opatření k regulaci likvidity bank; že taková opatření by měla být omezena pouze na tento účel;
vzhledem k tomu, že členské státy by v případě nutnosti měly být schopny vydávat opatření, aby dočasně a prostřednictvím náležitých postupů používaných ve Společenství mohly omezit pohyb krátkodobého kapitálu, který by mohl vážně narušit provádění záměrů v měnové a devizové politice, a to i v oblastech, v nichž neexistují žádné znatelné rozdíly v základních hospodářských ukazatelích;
vzhledem k tomu, že v zájmu transparentnosti je vhodné v souladu s opatřeními stanovenými touto směrnicí naznačit rozsah přechodných opatření přijatých aktem o přistoupení z roku 1985 v oblasti pohybu kapitálu ve prospěch Španělského království a Portugalské republiky;
vzhledem k tomu, že Španělské království a Portugalská republika mohou podle článků 61 až 66 a článků 222 až 232 aktu o přistoupení z roku 1985 odložit liberalizaci určitých forem pohybu kapitálu odchylně od povinností stanovených první směrnicí Rady ze dne 11. května 1960, kterou se provádí článek 67 Smlouvy [3] naposledy pozměněnou směrnicí 86/566/EHS [4]; že směrnice 86/566/EHS také stanoví, aby přechodná ustanovení ohledně povinnosti těchto dvou členských států umožnit volný pohyb kapitálu byla prováděna v jejich prospěch; že je vhodné, aby tyto dva členské státy mohly odložit plnění těchto nových liberalizačních povinností vyplývajících z této směrnice;
vzhledem k tomu, že Řecká republika a Irsko prožívají, i když v různé míře, složitou situaci platební bilance a vysokou úroveň zahraničního dluhu; že okamžitá a kompletní liberalizace pohybu kapitálu těmito dvěma členskými státy by ztížila další provádění opatření, která přijaly, aby posílily své vnější postavení a aby zlepšily schopnost svých finančních systémů přizpůsobit se požadavkům sjednoceného finančního trhu Společenství; že v souladu s článkem 8c Smlouvy je vhodné, aby s ohledem na jejich zvláštní podmínky dostaly tyto dva členské státy více času na splnění povinností vyplývajících z této smlouvy;
vzhledem k tomu, že plná liberalizace pohybu kapitálu by mohla v některých členských státech, a to zvláště v příhraničních oblastech, přispět k potížím na trhu s rekreačními objekty; že stávající vnitrostátní právní předpisy regulující tento trh by neměly být ovlivněny tím, že tato směrnice vstoupí v platnost;
vzhledem k tomu, že by mělo být využito období, přijaté pro uvedení této směrnice v platnost, aby Komise mohla podat návrhy určené na odstranění nebo snížení rizik zkreslování daňové situace, daňových úniků a vyhýbání se daňovým povinnostem, jež jsou výsledkem různosti vnitrostátních daňových systémů a aby u těchto návrhů mohla Rada zaujmout stanovisko;
vzhledem k tomu, že v souladu s čl. 70 odst. 1 Smlouvy Společenství usiluje o dosažení co nejvyššího stupně liberalizace ve vztahu k pohybu kapitálu mezi rezidenty Společenství a třetích zemí;
vzhledem k tomu, že rozsáhlý pohyb krátkodobého kapitálu do nebo z třetích zemí může vážně narušit měnovou nebo finanční situaci členských států nebo způsobit vážné napětí na devizových trzích; že takový vývoj může být škodlivý pro soudržnost Evropského měnového systému, pro hladké fungování vnitřního trhu a pro pokračující uskutečňování hospodářské a měnové unie; že je proto vhodné, aby se vytvořily nezbytné podmínky pro harmonickou akci členských států, bude-li toto nezbytné;
vzhledem k tomu, že tato směrnice nahrazuje směrnici Rady 72/156/EHS ze dne 21. března 1972 o regulování mezinárodních kapitálových toků a o neutralizování nežádoucích účinků na likviditu vnitřních trhů [5]; že směrnice 72/156/EHS se tímto zrušuje,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Aniž jsou dotčena dále uvedená ustanovení, zruší členské státy omezení pohybu kapitálu mezi rezidenty členských států. Pro zjednodušení provádění této směrnice se pohyb kapitálu člení podle klasifikace uvedené v příloze I.
2. Převody spojené s pohybem kapitálu probíhají za stejných devizových podmínek, které platí pro běžné operace.
Článek 2
Členské státy informují Výbor guvernérů centrálních bank a Měnový výbor i Komisi nejpozději ke dni jejich vstupu v platnost o opatřeních k regulování likvidity bank, které mají zvláštní vliv zejména na kapitálové transakce prováděné úvěrovými institucemi s nerezidenty.
Tato opatření se omezí na míru nutnou k vnitrostátní monetární regulaci. Měnový výbor a Výbor guvernérů centrálních bank předají Komisi stanoviska ohledně této záležitosti.
Článek 3
1. Pokud pohyb krátkodobého kapitálu výjimečného rozsahu vyvolává velké napětí na devizových trzích a vede k vážnému narušování provádění měnové a devizové politiky členského státu projevující se ve významných změnách domácí likvidity, může dát Komise po konzultaci s Měnovým výborem a Výborem guvernérů centrálních bank členskému státu souhlas k tomu, aby s ohledem na pohyb kapitálu uvedený v příloze II přijal ochranná opatření, o jejichž podmínkách a podrobnostech rozhodne Komise.
2. V naléhavých případech může dotčený členský stát sám přijmout výše uvedená ochranná opatření, jsou-li tato opatření nutná. Komise a ostatní členské státy musí být o těchto opatřeních informovány nejpozději ke dni jejich účinnosti. Komise po konzultaci s Měnovým výborem a s Výborem guvernérů centrálních bank rozhodne, zdali může dotčený členský stát nadále tato opatření uplatňovat nebo zdali je musí pozměnit či zrušit.
3. Rozhodnutí přijatá Komisí podle odstavců 1 a 2 mohou být zrušena nebo pozměna Radou rozhodující kvalifikovanou většinou.
4. Doba uplatňování ochranných opatření přijatých podle tohoto článku nesmí překročit 6 měsíců.
5. Rada na základě zprávy Komise a po získání stanoviska Měnového výboru a Výboru guvernérů centrálních bank do 31. prosince 1992 přezkoumá, zůstává-li tento článek ve svých zásadách i podrobnostech nadále v souladu s požadavky, které provádění těchto ustanovení mělo uspokojovat.
Článek 4
Tato směrnice se nedotkne práva členských států přijímat veškerá nezbytná opatření, aby se předcházelo porušování jejich právních předpisů, mimo jiné v oblasti zdanění a obezřetnostního dohledu nad finančními institucemi nebo k přijetí postupů pro oznamování pohybu kapitálu pro administrativní nebo statistické účely.
Uplatňování těchto opatření a postupů nesmí mít za následek to, že by se bránilo pohybu kapitálu prováděnému podle právních předpisů Společenství.
Článek 5
V souladu s klasifikací pohybu kapitálu podle přílohy I je v příloze III stanovena působnost aktu o přistoupení z roku 1985 v oblasti pohybu kapitálu pro Španělské království a Portugalskou republiku.
Článek 6
1. Členské státy přijmou do 1. července 1990 opatření nezbytná k plnění této směrnice. Neprodleně o nich uvědomí Komisi. Státy rovněž oznámí nejpozději ke dni jejich účinnosti veškerá nová opatření nebo změny předpisů upravujících pohyb kapitálu uvedený v příloze I.
2. Španělské království a Portugalská republika (bez dotčení článků 61 až 66 a článků 222 až 232 aktu o přistoupení z roku 1985) a Řecká republika a Irsko mohou dočasně pokračovat v omezování pohybu kapitálu uvedeného v příloze IV s výhradou podmínek a časových lhůt stanovených v této příloze.
Bude-li se před uplynutím časové lhůty stanovené pro liberalizaci pohybu kapitálu podle seznamu III a IV přílohy IV Portugalská republika nebo Řecká republika domnívat, že nejsou schopny pokračovat v liberalizaci, a to zejména z důvodu potíží s platební bilancí nebo z důvodu nedostatečně přizpůsobeného vnitrostátního finančního systému, Komise spolu s Měnovým výborem na žádost jednoho nebo druhého z těchto členských států přezkoumá hospodářskou a finanční situaci dotčeného členského státu. Podle výsledku tohoto přezkumu Komise navrhne Radě prodloužení časové lhůty stanovené pro liberalizaci všech nebo některých druhů pohybu kapitálu. Toto prodloužení nesmí přesáhnout tři roky. Rada bude jednat v souladu s postupem stanoveným v článku 69 Smlouvy.
3. Belgické království a Lucemburské velkovévodství mohou dočasně nadále provozovat duální devizový trh v souladu s podmínkami a lhůtami stanovenými v příloze V.
4. Stávající vnitrostátní právní předpisy upravující nákup rekreačních objektů mohou zůstat v platnosti, dokud Rada nepřijme další ustanovení v této oblasti v souladu s článkem 69 Smlouvy. Tímto není ovlivněna platnost jiných právních předpisů Společenství.
5. Komise předloží do 31.prosince 1988 Radě návrhy k eliminaci nebo ke snížení rizika zkreslování daňové situace, daňových úniků a vyhýbání se daňovým povinnostem z důvodu rozdílných vnitrostátních systému zdaňování úspor a kontroly uplatňování těchto systémů.
Rada k těmto návrhům Komise zaujme stanovisko do 30. června 1989. Veškerá daňová opatření Společenství se v souladu se Smlouvou přijímají jednomyslně.
Článek 7
1. Při převodech spojených s pohybem kapitálu z třetích zemí nebo do nich se členské státy vynasnaží dosáhnout stejného stupně liberalizace jako té, která platí u operací, kterých se účastní rezidenti jiných členských států, a to s výhradou ostatních ustanovení této směrnice.
Předchozí odstavec se nedotýká uplatňování vnitrostátních pravidel nebo právních předpisů Společenství vůči třetím zemím, a to zejména vzájemných podmínek týkajících se operací, zahrnujících usazování, poskytování finančních služeb a přijetí cenných papírů na kapitálové trhy.
2. Pokud rozsáhlý pohyb krátkodobého kapitálu do nebo z třetích zemí vážně narušuje vnitřní nebo vnější měnovou nebo finanční situaci členských států nebo některých z nich nebo způsobuje vážné napětí v devizových vztazích uvnitř Společenství nebo mezi Společenstvím a třetími státy, členské státy společně projednají veškerá opatření pro boj s těmito problémy. Tyto konzultace se konají v rámci Výboru guvernérů centrálních bank a Měnového výboru na základě iniciativy Komise nebo kteréhokoli členského státu.
Článek 8
Nejméně jednou za rok Měnový výbor prošetří situaci volného pohybu kapitálu, tak jak vyplývá z provádění této směrnice. Toto šetření se týká opatření k domácí regulaci úvěrových, finančních a peněžních trhů, které by mohly mít specifický dopad na mezinárodní pohyb kapitálu a veškeré další aspekty této směrnice. Výbor podá zprávu o výsledku šetření Komisi.
Článek 9
Dnem 1. července 1990 se zrušuje první směrnice ze dne 11. května 1960 a směrnice 72/156/EHS.
Článek 10
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 24.června 1988.
RICHTLIJN VAN DE RAAD van 24 juni 1988 voor de uitvoering van artikel 67 van het Verdrag (88/361/EEG)
DE RAAD VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Economische Gemeenschap, inzonderheid op artikel 69 en op artikel 70, lid 1,
Gezien het voorstel van de Commissie, ingediend na raadpleging van het Monetair Comité (1),
Gezien het advies van het Europese Parlement (2),
Overwegende dat de interne markt volgens artikel 8 A van het Verdrag een ruimte zonder binnengrenzen omvat waarin het vrije verkeer van kapitaal, onverminderd de andere bepalingen van het Verdrag, is gewaarborgd;
Overwegende dat de Lid-Staten de nodige maatregelen moeten kunnen treffen ter regulering van de liquiditeit van het bankwezen en dat die maatregelen tot dat doel beperkt moeten blijven;
Overwegende dat de Lid-Staten maatregelen moeten kunnen nemen om, indien nodig, in het kader van passende communautaire procedures, tijdelijk kapitaalbewegingen op korte termijn te beletten die, zonder dat sprake is van een aanmerkelijke afwijking in de fundamentele economische factoren, het voeren van hun monetaire en deviezenbeleid ernstig zouden verstoren;
Overwegende dat ter wille van de doorzichtigheid dient te worden aangegeven wat volgens de bepalingen van deze richtlijn de werkingssfeer is van de bij de Toetredingsakte van 1985 met betrekking tot het kapitaalverkeer ten behoeve van het Koninkrijk Spanje en de Portugese Republiek vastgestelde overgangsmaatregelen;
Overwegende dat het Koninkrijk Spanje en de Portugese Republiek, krachtens respectievelijk de artikelen 61 tot en met 66 en 222 tot en met 232 van de Toetredingsakte van 1985, in afwijking van de verplichtingen van de Eerste Richtlijn van 11 mei 1960 voor de uitvoering van artikel 67 van het Verdrag (3), laatstelijk gewijzigd bij Richtlijn 86/566/EEG (4), de vrijmaking van bepaalde categorieën kapitaalverkeer kunnen uitstellen; dat Richtlijn 86/566/EEG eveneens voorziet in de toepassing van een overgangsregeling ten gunste van deze twee Lid-Staten ten aanzien van hun verplichtingen tot vrijmaking van het kapitaalverkeer; dat het dienstig is dat deze beide Lid-Staten de toepassing van de uit de onderhavige richtlijn voortvloeiende nieuwe liberalisatieverplichtingen binnen dezelfde termijnen en om dezelfde economische redenen kunnen uitstellen;
Overwegende dat de Helleense Republiek en Ierland, zij het in uiteenlopende mate, worden geconfronteerd met een moeilijke betalingsbalanssituatie en de druk van een grote buitenlandse schuld; dat een onmiddellijke en volledige vrijmaking van het kapitaalverkeer van beide Lid-Staten de voortzetting zou bemoeilijken van de maatregelen die zij hebben genomen om hun externe positie te verbeteren en het vermogen tot aanpassing van hun financiële systeem aan de eisen van een geïntegreerde financiële markt in de Gemeenschap te versterken; dat aan deze twee Lid-Staten, overeenkomstig artikel 8 C van het Verdrag, een op hun specifieke situatie afgestemde, langere termijn dient te worden toegestaan voor het nakomen van de verplichtingen die uit de onderhavige richtlijn voortvloeien;
Overwegende dat de volledige liberalisatie van het kapitaalverkeer in bepaalde Lid-Staten en met name in grensgebieden mede aanleiding kan geven tot moeilijkheden op de markt van tweede woningen; dat de toepassing van deze richtlijn de bestaande nationale wettelijke bepalingen inzake deze aankopen onverlet moet laten;
Overwegende dat gebruik moet worden gemaakt van de termijn die is vastgesteld voor de toepassing van deze richtlijn om de Commissie in staat te stellen voorstellen te doen ten einde risico's van distorsies en belastingontwijking of -fraude, die voortvloeien uit de verschillen in de nationale belastingstelsels, op te heffen of te verkleinen en de Raad de mogelijkheid te bieden zich over die voorstellen uit te spreken;
Overwegende dat de Gemeenschap, overeenkomstig artikel 70, lid 1, van het Verdrag, moet trachten de hoogst mogelijke mate van vrijheid te bereiken op het gebied van het kapitaalverkeer tussen de ingezetenen van de Gemeenschap en de ingezetenen van derde landen;
Overwegende dat omvangrijke kortlopende kapitaalbewegingen van of naar derde landen de positie van de Lid-Staten op de geld- of kapitaalmarkt ernstig kunnen verstoren of ernstige spanningen op de wisselmarkten kunnen veroorzaken; dat dergelijke ontwikkelingen nadelig kunnen blijken voor de samenhang van het Europees Monetair Stelsel, voor de goede werking van de interne markt en voor de geleidelijke verwezenlijking van de economische en monetaire unie; dat derhalve de voorwaarden moeten worden geschapen voor een gecoördineerd optreden van de Lid-Staten indien zulks nodig mocht blijken;
Overwegende dat de onderhavige richtlijn in de plaats komt van Richtlijn 72/156/EEG van de Raad van 21 maart 1972 voor het reguleren van de internationale kapitaalbewegingen en het neutraliseren van de ongewenste effecten daarvan op de interne liquiditeit (5); dat Richtlijn 72/156/EEG derhalve moet worden ingetrokken,
HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
Artikel 1
1. Onverminderd de hierna volgende bepalingen heffen de Lid-Staten de beperkingen op met betrekking tot het kapitaalverkeer tussen ingezetenen van de Lid-Staten. Ten einde de toepassing van deze richtlijn te vergemakkelijken, worden de verschillende categorieën kapitaalverkeer ingedeeld volgens de nomenclatuur van bijlage I.
2. Overmakingen in verband met het kapitaalverkeer geschieden op dezelfde koersvoorwaarden als die welke voor betalingen in verband met het lopende verkeer gelden.
Artikel 2
De Lid-Staten stellen het Comité van Presidenten van de centrale banken en het Monetair Comité alsmede de Commissie uiterlijk bij de inwerkingtreding daarvan in kennis van maatregelen tot regulering van de liquiditeit van het bankwezen die een specifieke invloed hebben op de kapitaalverrichtingen van kredietinstellingen met niet-ingezetenen.
Deze maatregelen moeten worden beperkt tot hetgeen voor de interne monetaire regulering noodzakelijk is. Het Monetair Comité en het Comité van Presidenten van de centrale banken brengen hierover advies uit ten behoeve van de Commissie.
Artikel 3
1. Indien kortlopende kapitaalbewegingen van buitengewone omvang sterke spanningen op de wisselmarkten veroorzaken en ernstige storingen bij het voeren van het monetaire en deviezenbeleid van een Lid-Staat teweegbrengen die met name tot uiting komen in belangrijke schommelingen in de binnenlandse liquiditeit, kan de Commissie, na raadpleging van het Monetair Comité en het Comité van Presidenten van de centrale banken, deze Staat machtigen ten aanzien van de in bijlage II genoemde categorieën kapitaalverkeer vrijwaringsmaatregelen te treffen waarvan zij de voorwaarden en wijze van toepassing bepaalt.
2. In spoedeisende gevallen kan de betrokken Lid-Staat zelf de bovenbedoelde vrijwaringsmaatregelen treffen indien zulks noodzakelijk zou zijn. De Commissie en de andere Lid-Staten moeten, uiterlijk op het tijdstip waarop zij in werking treden, van deze maatregelen in kennis worden gesteld. De Commissie besluit, na raadpleging van het Monetair Comité en het Comité van Presidenten van de centrale banken, of de betrokken Lid-Staat de maatregelen mag handhaven dan wel moet wijzigen of intrekken.
3. De overeenkomstig de leden 1 en 2 door de Commissie genomen besluiten kunnen door de Raad met gekwalificeerde meerderheid van stemmen worden ingetrokken of gewijzigd.
4. De geldigheidsduur van de krachtens dit artikel getroffen vrijwaringsmaatregelen mag niet meer dan zes maanden bedragen.
5. Vóór 31 december 1992 onderzoekt de Raad, aan de hand van een verslag van de Commissie en na advies van het Monetair Comité en het Comité van Presidenten van de centrale banken, of de bepalingen van dit artikel in hun beginsel en nadere uitwerking nog steeds zijn afgestemd op de behoeften waarvoor zij zijn ingesteld.
Artikel 4
De bepalingen van deze richtlijn doen niets af aan het recht van de Lid-Staten de nodige maatregelen te nemen om overtredingen van hun wettelijke en bestuursrechtelijke voorschriften tegen te gaan, met name op fiscaal gebied of met betrekking tot het bedrijfseconomische toezicht op financiële instellingen, en te voorzien in procedures voor de kennisgeving van kapitaalbewegingen ter informatie van de overheid of voor statistische doeleinden.
De toepassing van deze maatregelen en procedures mag niet leiden tot een belemmering van kapitaalverkeer dat conform het Gemeenschapsrecht geschiedt.
Artikel 5
Voor het Koninkrijk Spanje en de Portugese Republiek is het toepassingsgebied, volgens de in bijlage I opgenomen nomenclatuur van het kapitaalverkeer, van de bepalingen van de
Toetredingsakte van 1985 betreffende het kapitaalverkeer, zoals aangegeven in bijlage III.
Artikel 6
1. De Lid-Staten treffen de nodige maatregelen om uiterlijk op 1 juli 1990 aan deze richtlijn te voldoen. Zij stellen de Commissie daarvan onverwijld in kennis. Zij stellen de Commissie eveneens in kennis van elke nieuwe maatregel of elke wijziging in de voorschriften betreffende het in bijlage I genoemde kapitaalverkeer, en doen zulks uiterlijk bij de inwerkingtreding van die maatregel of wijziging.
2. Het Koninkrijk Spanje en de Portugese Republiek, voor deze twee Lid-Staten onverminderd de artikelen 61 tot en met 66 en 222 tot en met 232 van de Toetredingsakte van 1985, alsmede de Helleense Republiek en Ierland kunnen tijdelijk beperkingen van het in bijlage IV genoemde kapitaalverkeer handhaven, onder de voorwaarden en binnen de termijnen welke in deze bijlage zijn vermeld.
Indien de Portugese Republiek of de Helleense Republiek vóór het verstrijken van de termijn die is gesteld voor de liberalisatie van het in de lijsten III en IV van bijlage IV genoemde kapitaalverkeer, van oordeel is dat zij, met name als gevolg van betalingsbalansmoeilijkheden of van het feit dat het nationale financiële bestel onvoldoende is aangepast, niet in staat is tot deze liberalisatie over te gaan, verricht de Commissie, op verzoek van de desbetreffende Lid-Staat en in samenwerking met het Monetair Comité, een onderzoek naar de economische en financiële situatie van die Lid-Staat. In het licht van de resultaten van dit onderzoek, stelt de Commissie aan de Raad voor om de voor de liberalisatie gestelde termijn voor het geheel of een deel van het bedoelde kapitaalverkeer te verlengen. De duur van deze verlenging mag niet meer dan drie jaar zijn. De Raad besluit volgens de procedure van artikel 69 van het Verdrag.
3. Het Koninkrijk België en het Groothertogdom Luxemburg mogen met inachtneming van de voorwaarden en termijnen van bijlage V de dubbele wisselmarkt tijdelijk handhaven.
4. De bestaande nationale wettelijke bepalingen inzake aankopen van tweede woningen kunnen gehandhaafd blijven totdat de Raad nadere bepalingen op dit gebied overeenkomstig artikel 69 van het Verdrag vaststelt. Deze bepaling laat de toepasselijkheid van andere bepalingen van het Gemeenschapsrecht onverlet.
5. De Commissie dient uiterlijk op 31 december 1988 bij de Raad voorstellen in ten einde risico's van distorsies en belastingontwijking of -fraude, die voorvloeien uit de verschillen in de nationale regelingen inzake de belasting van spaargelden en de controle op de toepassing daarvan, op te heffen of te verkleinen.
De Raad spreekt zich uiterlijk op 30 juni 1989 over de voorstellen van de Commissie uit. Alle belastingbepalingen met een communautair karakter moeten, overeenkomstig het Verdrag, met eenparigheid van stemmen worden genomen.
Artikel 7
1. De Lid-Staten streven ernaar, in de regeling die zij toepassen op overmakingen in verband met kapitaalverkeer met derde landen, dezelfde mate van liberalisatie te bereiken als bij transacties met ingezetenen van andere Lid-Staten, zulks behoudens de andere bepalingen van deze richtlijn.
Het in de vorige alinea bepaalde laat onverlet de toepassing ten opzichte van derde landen van nationale of communautaire voorschriften, en met name van eventuele wederkerigheidsvoorwaarden, met betrekking tot vestigingen, financiële dienstverrichtingen en toelating van effecten tot de kapitaalmarkten.
2. Indien omvangrijke kortlopende kapitaalbewegingen van of naar derde landen de interne of externe positie van de Lid-Staten of van enkele Lid-Staten op de geld- of kapitaalmarkt ernstig verstoren of ernstige spanningen veroorzaken in de wisselkoersverhoudingen binnen de Gemeenschap of tussen de Gemeenschap en derde landen, beraadslagen de Lid-Staten over alle maatregelen die kunnen worden genomen om de ondervonden problemen op te lossen. Die raadpleging vindt plaats in het Comité van Presidenten van de centrale banken en in het Monetair Comité, op initiatief van de Commissie of van een Lid-Staat.
Artikel 8
Het Monetair Comité onderzoekt ten minste eenmaal per jaar de situatie op het gebied van het vrije kapitaalverkeer zoals deze voortvloeit uit de toepassing van deze richtlijn. Dit onderzoek heeft betrekking op de maatregelen tot interne reglementering van het kredietwezen en de geld- en kapitaalmarkt, die specifieke gevolgen kunnen hebben voor het internationale kapitaalverkeer, alsmede op alle andere onderdelen van deze richtlijn. Het Comité brengt aan de Commissie verslag uit over de resultaten van dit onderzoek.
Artikel 9
De Eerste Richtlijn van de Raad van 11 mei 1960 en Richtlijn 72/156/EEG worden per 1 juli 1990 ingetrokken.
Artikel 10
Deze richtlijn is gericht tot de Lid-Staten.
Gedaan te Luxemburg, 24 juni 1988.