NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1180/2008
ze dne 28. listopadu 2008,
kterým se zavádí systém sdělování informací pro některé dodávky hovězího, telecího a vepřového masa na území Ruské federace
(kodifikované znění)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (1), a zejména na článek 170 a článek 192 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 2584/2000 ze dne 24. listopadu 2000, kterým se zavádí systém sdělování informací pro některé dodávky hovězího, telecího a vepřového masa na území Ruské federace (2) bylo několikrát podstatně změněno (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Článek 2 Protokolu č. 2 o vzájemné správní pomoci pro správné použití celních předpisů přiloženého k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Ruskou federací na straně druhé (4) stanoví, že smluvní strany si vzájemně poskytnou pomoc s cílem zajistit správné používání celních předpisů, a to zejména pomocí zabraňování, odhalování a vyšetřování porušení těchto předpisů. Pro provádění této správní pomoci Komise zastoupená Evropským úřadem pro boj proti podvodům (dále jen „OLAF“) a ruské úřady uzavřely ujednání, kterým se zavádí postup pro sdělování informací o pohybu zboží mezi Společenstvím a Ruskou federací.
(3)
V rámci této správní pomoci je vhodné, zejména pokud jde přepravu produktů z hovězího, telecího a vepřového masa do Ruské federace, stanovit jednak informace, které musí hospodářské subjekty předat příslušným orgánům členských států, a jednak systém sdělování těchto informací mezi příslušnými orgány členských států, úřadem OLAF a ruskými orgány.
(4)
Tyto informace a zavedený systém sdělování by měly umožnit sledovat vývozy příslušných produktů do Ruské federace a v případě potřeby odhalit případy, v nichž náhrada nemá být vyplacena a musí být vybrána zpět.
(5)
Použití ustanovení tohoto nařízení se po dostatečně dlouhé době vyhodnotí. Přezkum provedený na tomto základě může případně vést k jeho rozšíření na vývozy jiných produktů a může také znamenat finanční důsledky v případě dodržování nebo nedodržování stanovených povinností.
(6)
Ustanovení čl. 16 odst. 4 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (5), stanoví, že Komise může v určitých zvláštních případech nařídit podání důkazu o dovozu ve formě určitých dokladů nebo jakýmkoli jiným způsobem. U vývozu stanoveného v tomto nařízení je tedy třeba informace od ruských orgánů považovat za nový zdroj důkazů doplňující stávající zdroje důkazů.
(7)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Toto nařízení se vztahuje na dodávky produktů z hovězího, telecího a vepřového masa kódů KN 0201, 0202 a 0203, které povedou na území Ruské federace („Ruska“) a u kterých je k vývoznímu prohlášení přiložena žádost o vývozní náhradu.
Toto nařízení se nevztahuje na dodávky uvedené v prvním pododstavci pro množství menší než 3 000 kilogramů.
Článek 2
Vývozci, kteří si přejí využít ustanovení čl. 4 odst. 2, předají do deseti pracovních dnů ode dne vyložení produktů v Rusku ústřednímu orgánu určenému každým vyvážejícím členským státem pro každé vývozní prohlášení tyto informace:
a)
číslo vývozního prohlášení, vývozní celní úřad a datum, ve kterém byly splněny vývozní celní formality;
b)
popis zboží s uvedením osmimístného kódu produktu podle kombinované nomenklatury;
c)
čistou hmotnost v kilogramech;
d)
číslo karnetu TIR nebo referenční číslo ruského dokladu mezinárodního tranzitu DKD nebo číslo prohlášení TD1/IM40 o propuštění zboží do volného oběhu k použití v Rusku;
e)
případné číslo kontejneru;
f)
identifikační číslo a/nebo název dopravního prostředku v době vstupu zásilky do Ruska;
g)
číslo licence skladu pod celní kontrolou, do kterého byl produkt v Rusku dodán;
h)
datum dodání produktu do skladu pod celní kontrolou v Rusku.
Článek 3
1. Příslušný ústřední subjekt členského státu uvedený v článku 2 předá informace získané elektronickou poštou úřadu OLAF do dvou pracovních dní od data jejich obdržení.
2. Informace uvedené v článku 2 a identifikační číslo každého vývozu předá úřad OLAF po jejich obdržení ruským celním úřadům.
3. OLAF informuje ústřední subjekt příslušného členského státu o odpovědi ruských celních úřadů do dvou pracovních dní od data jejího obdržení nebo v případě neobdržení odpovědi od uvedených úřadů do dvou pracovních dní od data ukončení třítýdenního období stanoveného jako lhůta pro odpověď ruských úřadů v rámci správního ujednání, které s nimi bylo uzavřeno.
Článek 4
1. Informace podle článků 1 a 2 nepředstavují dodatečné požadavky k informacím stanoveným pro poskytování vývozních náhrad v příslušných odvětvích.
2. Je-li odpověď ruských orgánů podle čl. 3 odst. 3 pozitivní, považuje se za důkaz o splnění celních formalit při dovozu v souladu s čl. 16 odst. 1 nařízení (ES) č. 800/1999.
Článek 5
Nařízení (ES) č. 2584/2000 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
Článek 6
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. listopadu 2008.
VERORDENING (EG) Nr. 1180/2008 VAN DE COMMISSIE
van 28 november 2008
tot instelling van een meldingssysteem voor de mededeling van gegevens betreffende bepaalde leveringen van met bestemming Russische Federatie vervoerd rund- en varkensvlees
(Gecodificeerde versie)
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,
Gelet op Verordening (EG) nr. 1234/2007 van de Raad van 22 oktober 2007 houdende een gemeenschappelijke ordening van de landbouwmarkten en specifieke bepalingen voor een aantal landbouwproducten („integrale-GMO-verordening”) (1), en met name op artikel 170 en artikel 192, in combinatie met artikel 4,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Verordening (EG) nr. 2584/2000 van de Commissie van 24 november 2000 tot instelling van een meldingssysteem voor de mededeling van gegevens betreffende bepaalde leveringen van met bestemming Russische Federatie vervoerd rund- en varkensvlees (2) is ingrijpend gewijzigd (3). Ter wille van de duidelijkheid en een rationele ordening van de tekst dient tot codificatie van deze verordening te worden overgegaan.
(2)
In artikel 2 van Protocol nr. 2 betreffende wederzijdse administratieve bijstand voor de correcte toepassing van de douanewetgeving dat is gehecht aan de Overeenkomst inzake partnerschap en samenwerking waarbij een partnerschap tot stand wordt gebracht tussen de Europese Gemeenschappen en hun lidstaten, enerzijds, en de Russische Federatie, anderzijds (4), is bepaald dat de partijen elkaar bijstand moeten verlenen met het oog op de correcte toepassing van de douanewetgeving, in het bijzonder wat de preventie, de opsporing en het onderzoek van overtredingen van deze wetgeving betreft. Voor de tenuitvoerlegging van deze administratieve bijstand hebben de Commissie, vertegenwoordigd door het Europees Bureau voor fraudebestrijding (hierna OLAF genoemd) en de Russische autoriteiten een overeenkomst gesloten over de instelling van een meldingssysteem betreffende het verkeer van goederen tussen de Gemeenschap en de Russische Federatie.
(3)
In het kader van deze administratieve bijstand is het dienstig meer in het bijzonder ten aanzien van het vervoer van producten van de sectoren rundvlees en varkensvlees met bestemming Russische Federatie vast te stellen welke gegevens de marktdeelnemers aan de bevoegde autoriteiten van de lidstaten moeten meedelen, en volgens welk meldingssysteem deze gegevens moeten worden uitgewisseld tussen de bevoegde autoriteiten van de lidstaten, OLAF en de Russische autoriteiten.
(4)
Met deze gegevens en het meldingssysteem dient het mogelijk te zijn de uitvoer van de betrokken producten naar de Russische Federatie te volgen en eventuele gevallen aan het licht te brengen waarin de restitutie ten onrechte is uitgekeerd en deze moet worden teruggevorderd.
(5)
De bepalingen van deze verordening zullen, na geruime tijd te zijn toegepast, worden geëvalueerd. Op grond van die evaluatie zou eventueel het toepassingsgebied van deze bepalingen kunnen worden verruimd tot de uitvoer van andere producten en ook kunnen er eventueel financiële consequenties worden verbonden aan naleving of niet-naleving van de vastgestelde verplichtingen.
(6)
In artikel 16, lid 4, van Verordening (EG) nr. 800/1999 van de Commissie van 15 april 1999 houdende gemeenschappelijke uitvoeringsbepalingen van het stelsel van restituties bij uitvoer voor landbouwproducten (5), is vastgesteld dat de Commissie in bepaalde bijzondere gevallen kan bepalen dat het bewijs van de invoer kan worden geleverd door overlegging van een bijzonder document of anderszins. Bijgevolg zou de door de Russische autoriteiten verstrekte informatie voor de in deze verordening vastgestelde uitvoer moeten worden beschouwd als een nieuw bewijsmiddel naast de bestaande bewijsmiddelen.
(7)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Beheerscomité voor de gemeenschappelijke ordening van de landbouwmarkten,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
De bepalingen van deze verordening zijn van toepassing op leveringen van producten van de sectoren rundvlees en varkensvlees van de GN-codes 0201, 0202 en 0203 met bestemming Russische Federatie („Rusland”) waarvoor de uitvoeraangiften vergezeld gaan van een uitvoerrestitutieaanvraag.
Deze verordening is niet van toepassing op leveringen, als bedoeld in de eerste alinea, van hoeveelheden van minder dan 3 000 kg.
Artikel 2
Exporteurs die in aanmerking willen komen voor de bepalingen van artikel 4, lid 2, delen binnen tien werkdagen na de datum waarop de producten in Rusland worden uitgeladen, de door de uitvoerende lidstaat aangewezen centraliserende instantie voor elke uitvoeraangifte de volgende gegevens mee:
a)
het nummer van de uitvoeraangifte, het douanekantoor bij uitvoer en de datum van vervulling van de douaneformaliteiten bij uitvoer;
b)
de omschrijving van de producten, waarbij de achtcijferige productcodes uit de gecombineerde nomenclatuur moeten worden aangegeven;
c)
de nettohoeveelheid in kg;
d)
het nummer van het carnet TIR of het referentienummer van het Russische document voor intern douanevervoer DKD of het nummer van de aangifte ten verbruike in Rusland TD1/IM40;
e)
het nummer van de container, indien van toepassing;
f)
het identificatienummer en/of de naam van het vervoermiddel bij het binnenkomen van de levering in Rusland;
g)
het nummer van de vergunning van het onder douanetoezicht staande entrepot in Rusland waar het product is afgeleverd;
h)
de datum van aflevering van het product bij het onder douanetoezicht staande entrepot in Rusland.
Artikel 3
1. De in artikel 2 bedoelde centraliserende instantie van de betrokken lidstaat geeft de ontvangen gegevens binnen twee werkdagen na de datum van ontvangst per elektronische post door aan OLAF.
2. Van iedere uitvoer worden de in artikel 2 genoemde gegevens direct na ontvangst samen met een identificatienummer door OLAF aan de Russische douaneautoriteiten meegedeeld.
3. OLAF informeert de centraliserende instantie van de betrokken lidstaat, naargelang van het geval, over het antwoord van de Russische douaneautoriteiten, binnen twee werkdagen na ontvangst ervan, of over het uitblijven van een antwoord van die autoriteiten, binnen twee werkdagen na afloop van de antwoordtermijn van drie weken die in het kader van de met die autoriteiten gesloten administratieve overeenkomst is vastgesteld.
Artikel 4
1. De mededeling van de in de artikelen 1 en 2 bedoelde informatie is geen aanvullende voorwaarde voor het verkrijgen van uitvoerrestituties in de betrokken sectoren.
2. Wanneer het in artikel 3, lid 3, bedoelde antwoord van de Russische autoriteiten positief is, wordt dit beschouwd als bewijs dat de douaneformaliteiten bij invoer zijn vervuld overeenkomstig artikel 16, lid 1, van Verordening (EG) nr. 800/1999.
Artikel 5
Verordening (EG) nr. 2584/2000 wordt ingetrokken.
Verwijzingen naar de ingetrokken verordening gelden als verwijzingen naar de onderhavige verordening en worden gelezen volgens de concordantietabel in bijlage II.
Artikel 6
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 28 november 2008.