SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2007/46/ES
ze dne 5. září 2007,
kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla
(rámcová směrnice)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (3) byla několikrát podstatným způsobem změněna. Vzhledem k tomu, že musí být provedeny další změny, je třeba ji z důvodu srozumitelnosti přepracovat.
(2)
Systémy schvalování členských států je vhodné za účelem vytvoření a fungování vnitřního trhu Společenství nahradit postupem schvalování Společenství vycházejícím ze zásady plné harmonizace.
(3)
Technické požadavky použitelné na systémy, konstrukční části, samostatné technické celky a vozidla je třeba harmonizovat a specifikovat v regulačních aktech. Tyto regulační akty by měly mít především za cíl zajistit vysokou míru bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích, ochrany zdraví, ochrany životního prostředí, energetické účinnosti a ochrany proti neoprávněnému použití.
(4)
Směrnice Rady 92/53/EHS ze dne 18. června 1992, kterou se mění směrnice 70/156/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (4), omezila použití postupu Společenství pro celkové schválení typu vozidla na vozidla kategorie M1. Oblast působnosti této směrnice by však pro dotvoření vnitřního trhu a pro zajištění jeho řádného fungování měla pokrývat všechny kategorie vozidel, aby výrobci mohli prostřednictvím postupu Společenství schvalování typu využít výhod vnitřního trhu.
(5)
Aby výrobci mohli tyto nové harmonizované postupy přijmout, je třeba před tím, než se postup Společenství schválení typu vozidla stane povinným pro vozidla náležející do jiných kategorií než M1, jež jsou vyrobena v jednom stupni, poskytnout dostatečnou přípravnou lhůtu. Delší přípravná lhůta je potřeba pro vozidla jiných kategorií než M1, jež vyžadují vícestupňové schválení, protože tento postup se bude vztahovat i na výrobce karoserií, kteří potřebují k tomu, aby bylo možno řádně provést nezbytné postupy, získat v této oblasti dostatek zkušeností. Vzhledem k významu bezpečnosti vozidel kategorie M2 a M3 je však nutné, aby během přechodného období, kdy bude vnitrostátní schválení stále platné proto, aby umožnilo výrobcům získat zkušenosti s ES schválením typu vozidla, uvedená vozidla splňovala technické požadavky harmonizovaných směrnic.
(6)
Výrobcům, kteří vyrábějí vozidla v malých sériích, nebylo dosud plně umožněno využívat výhod vnitřního trhu. Zkušenosti ukázaly, že by se bezpečnost provozu na pozemních komunikacích a ochrana životního prostředí mohly významně zlepšit, kdyby byla vozidla v malých sériích, počínaje kategorií M1, zcela zahrnuta do systému Společenství schválení typu vozidla.
(7)
Aby se zabránilo zneužívání, měl by být zjednodušený postup pro vozidla v malých sériích omezen na případy velmi omezené výroby. Proto je nezbytné pomocí počtu vyrobených vozidel přesněji definovat pojem malých sérií.
(8)
Je důležité stanovit opatření, jež umožní jednotlivé schválení vozidel tak, aby byla v rámci vícestupňového systému schvalování umožněna dostatečná pružnost. Avšak až do vytvoření harmonizovaných a konkrétních předpisů Společenství by mělo být členským státům i nadále umožněno udělovat jednotlivá schválení v souladu s jejich vnitrostátními předpisy.
(9)
Až do použití postupů Společenství schválení typu vozidla u jiných kategorií než M1 by členským státům mělo být umožněno i nadále udělovat celková schválení typu vozidla podle vnitrostátních předpisů a v souladu s tím by měla být stanovena přechodná ustanovení.
(10)
Opatření nezbytná k provedení tohoto rozhodnutí by měla být přijata podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (5).
(11)
Společenství rozhodnutím Rady 97/836/ES (6) přistoupilo k Dohodě Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel (revidovaná dohoda z roku 1958).
Předpisy Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN), jež Společenství přijímá, a změny předpisů EHK OSN, jež Společenství již přijalo, by se tudíž měly při použití uvedeného rozhodnutí začlenit do postupu Společenství schvalování typu buď jako požadavky na ES schválení typu vozidla, nebo jako alternativy ke stávajícím právním předpisům Společenství. Zejména pokud Společenství rozhodne prostřednictvím rozhodnutí Rady, že se předpis EHK OSN stává součástí postupu ES celkového schválení typu motorového vozidla a že nahrazuje stávající právní předpisy Společenství, měla by být Komise zmocněna provést nezbytné úpravy této směrnice. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky této směrnice nebo ji doplnit o nové jiné než podstatné prvky, měla by být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES.
(12)
Ke zlepšení a zjednodušení právní úpravy, a aby se předešlo nutnosti stále aktualizovat stávající právní předpisy Společenství ve věci technických specifikací, mělo by být možné, aby tato směrnice nebo samostatné směrnice a nařízení uváděly odkazy na stávající mezinárodní normy a nařízení, aniž by se opakovaly v právním rámci Společenství.
(13)
Aby se zajistilo, že byl správně proveden postup pro sledování shodnosti výroby, jenž je jedním ze základních kamenů systému Společenství pro schvalování typu, a že řádně funguje, měly by výrobce pravidelně kontrolovat k tomuto účelu určené příslušné orgány nebo technická zkušebna s odpovídající kvalifikací.
(14)
Hlavním cílem právních předpisů o schvalování vozidel je zajistit, aby nová vozidla, konstrukční části a samostatné technické celky uvedené na trh poskytovaly vysokou míru bezpečnosti a ochrany životního prostředí. Dosažení tohoto cíle by nemělo být ztěžováno montáží určitých částí nebo zařízení po uvedení vozidla na trh nebo po uvedení do provozu. Proto by měla být přijata odpovídající opatření k zajištění toho, aby části nebo zařízení, jež je možné montovat do vozidel a jež mohou významně ohrozit fungování systémů s významem pro bezpečnost nebo ochranu životního prostředí, podléhaly před tím, než jsou nabízeny k prodeji, kontrole ze strany schvalovacího orgánu. Tato opatření by měla zahrnovat technické požadavky, jež tyto části a zařízení musí splnit.
(15)
Tato opatření by se měla vztahovat pouze na omezený počet částí a zařízení. Seznam těchto částí a zařízení a následné požadavky by měly být sestaveny po projednání se zúčastněnými subjekty. Při sestavování seznamu by Komise měla konzultovat zúčastněné subjekty na základě zprávy a snažit se o spravedlivou rovnováhu mezi požadavky na zlepšení bezpečnosti silničního provozu a ochranu životního prostředí, jakož i mezi zájmy spotřebitelů, výrobců a distributorů při zachování hospodářské soutěže na trhu s náhradními částmi.
(16)
Seznam částí a zařízení příslušných základních systémů a opatření pro testování a prováděcích opatření by měly být stanoveny podle rozhodnutí 1999/468/ES. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky této směrnice nebo ji doplnit o nové jiné než podstatné prvky, měla by být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a tohoto rozhodnutí.
(17)
Tato směrnice stanoví soubor zvláštních bezpečnostních požadavků ve smyslu čl. 1 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES ze dne 3. prosince 2001 o obecné bezpečnosti výrobků (7), kterým se stanoví zvláštní požadavky na ochranu zdraví a bezpečnost spotřebitelů. Proto je důležité určit ustanovení k zajištění toho, aby výrobce v případě, že vozidlo představuje závažné nebezpečí pro spotřebitele vyplývající z použití této směrnice nebo regulačních aktů uvedených v příloze IV, přijal účinná ochranná opatření, včetně stažení vozidel. Schvalovací orgány by proto měly být schopny posoudit, zda jsou navrhovaná opatření dostatečná nebo ne.
(18)
Aby se zabránilo zneužívání zabezpečovacích zařízení, je důležité, aby výrobci poskytovali vlastníkům vozidel náležité informace. Je vhodné zahrnout ustanovení o této věci do této směrnice.
(19)
Pro výrobce zařízení je rovněž důležité, aby měli přístup k některým informacím, jež může poskytnout pouze výrobce vozidla, totiž k technickým informacím včetně výkresů, jichž je potřeba pro vývoj dílů pro trh s náhradními částmi.
(20)
Stejně tak je důležité, aby výrobci ihned zpřístupňovali informace nezávislým hospodářským subjektům, aby zajistili opravy a údržbu vozidel na plně konkurenčním trhu. Tyto požadavky na informace již byly zakotveny v právních předpisech Společenství, a zejména v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 ze dne 20. června 2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých motorových vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla (8), s tím, že Komise do čtyř let po vstupu uvedeného nařízení v platnost předloží zprávu o fungování systému přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidel a posoudí, zda by bylo vhodné shrnout veškerá ustanovení upravující přístup k těmto informacím do revidované rámcové směrnice o schvalování typu.
(21)
S cílem zjednodušit a urychlit postup by měla být podle rozhodnutí 1999/468/ES přijata opatření provádějící zvláštní směrnice nebo nařízení, jakož i opatření pro přizpůsobení příloh této směrnice a zvláštních směrnic nebo nařízení, zejména rozvoji vědeckých a technických znalostí. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky této směrnice nebo zvláštních směrnic či nařízení nebo je doplnit o nové jiné než podstatné prvky, měla by být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a uvedeného rozhodnutí. Stejný postup by se měl použít pro úpravy nutné pro schvalování typu vozidel určených pro zdravotně postižené osoby.
(22)
Zkušenost ukazuje, že pokud jsou ve stávajících právních předpisech zjištěny nedostatky, může nastat potřeba neprodleně přijmout vhodná opatření s cílem zajistit účastníkům silničního provozu lepší ochranu. V těchto naléhavých případech by měly být podle rozhodnutí 1999/468/ES přijaty nezbytné změny zvláštních směrnic nebo nařízení. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky samostatných směrnic či nařízení nebo je doplnit o nové jiné než podstatné prvky, měla by být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a uvedeného rozhodnutí.
(23)
Jelikož cíle této směrnice, totiž dosažení vnitřního trhu zavedením povinného systému Společenství schvalování typu u všech kategorií vozidel, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu rozsahu činnosti lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je pro dosažení tohoto cíle nezbytné.
(24)
Povinnost provést tuto směrnici ve vnitrostátním právu by měla být omezena na ta ustanovení, jež představují v porovnání s předchozími směrnicemi věcnou změnu. Povinnost provést ustanovení, jež nebyla změněna, vyplývá z předchozích směrnic.
(25)
Podle bodu 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (9) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Společenství sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.
(26)
Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic ve vnitrostátním právu a pro jejich použitelnost stanovených v části B přílohy XX.
(27)
Požadavky této směrnice jsou v souladu se zásadami zakotvenými v akčním plánu o zjednodušení a zdokonalení právního prostředí.
(28)
Je mimořádně důležité, aby budoucí opatření navrhovaná na základě této směrnice nebo postupy, kterými bude prováděna, splňovaly uvedené zásady, které byly připomenuty ve sdělení Komise o rámci právní úpravy pro konkurenceschopnost automobilového průmyslu ve 21. století,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Tato směrnice stanoví harmonizovaný rámec zahrnující správní ustanovení a obecné technické požadavky pro schvalování všech nových vozidel v její oblasti působnosti a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla, za účelem usnadnění jejich registrace, prodeje a uvádění do provozu ve Společenství.
Tato směrnice rovněž stanoví ustanovení o prodeji částí a zařízení určených pro vozidla schválená v souladu s touto směrnicí a jejich uvádění do provozu.
Zvláštní technické požadavky na konstrukci a fungování vozidel se stanoví za použití této směrnice v regulačních aktech, jejichž vyčerpávající seznam je uveden v příloze IV.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na schvalování typu vozidel, jež jsou zkonstruována a vyrobena na jednom nebo více stupních k použití na silnici, a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků zkonstruovaných a vyrobených pro tato vozidla.
Rovněž se vztahuje na jednotlivá schválení těchto vozidel.
Tato směrnice se rovněž vztahuje na části a zařízení určené pro vozidla, na něž se vztahuje tato směrnice.
2. Tato směrnice se nevztahuje na schvalování typu nebo jednotlivé schválení těchto vozidel:
a)
zemědělských nebo lesnických traktorů ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/37/ES ze dne 26. května 2003 o schvalování typu zemědělských a lesnických traktorů, jejich přípojných vozidel a výměnných tažených strojů, jakož i jejich systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků (10) a vlečných vozidel zvlášť zkonstruovaných a vyrobených tak, aby jimi byla tažena;
b)
čtyřkolek ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/24/ES ze dne 18. března 2002 o o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel (11);
c)
pásových vozidel.
3. Schválení typu nebo jednotlivé schválení podle této směrnice je možné u těchto vozidel:
a)
vozidla zkonstruovaná nebo vyrobená k použití hlavně na staveništích nebo v lomech, přístavech nebo na letištích;
b)
vozidla zkonstruovaná a vyrobená k použití ozbrojenými složkami, civilní ochranou, požární službou a službami odpovídajícími za udržování veřejného pořádku;
c)
pojízdné stroje,
pokud tato vozidla splňují požadavky této směrnice. Tato možná schválení nemají vliv na použití směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/42/ES ze dne 17. května 2006 o strojních zařízeních (12).
4. Jednotlivé schválení podle této směrnice je možné u těchto vozidel:
a)
vozidla určená výhradně pro závody na silnicích;
b)
prototypy vozidel používané na silnici na odpovědnost výrobce za účelem provedení zvláštního zkušebního programu, pokud byly k tomuto účelu zvlášť zkonstruovány a vyrobeny.
Článek 3
Definice
Pro účely této směrnice a regulačních aktů uvedených v příloze IV se, není-li v nich stanoveno jinak, rozumí:
1)
„regulačním aktem“ zvláštní směrnice nebo nařízení nebo předpis EHK OSN připojený k revidované dohodě z roku 1958;
2)
„zvláštní směrnicí nebo nařízením“ směrnice nebo nařízení uvedené v části I přílohy IV. Tento pojem zahrnuje rovněž jejich prováděcí akty;
3)
„schválením typu“ postup, kterým členský stát osvědčuje, že určitý typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku vyhovuje příslušným správním ustanovením a technickým požadavkům;
4)
„vnitrostátním schválením typu“ postup schválení typu stanovený právními předpisy členského státu, přičemž platnost tohoto schválení je omezena na území daného členského státu;
5)
„ES schválením typu“ postup, kterým členský stát osvědčuje, že určitý typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku vyhovuje příslušným správním ustanovením a technickým požadavkům této směrnice a regulačních aktů uvedených v příloze IV nebo XI;
6)
„jednotlivým schválením“ postup, kterým členský stát osvědčuje, že určité vozidlo, ať již jedinečné či nikoliv, vyhovuje příslušným správním ustanovením a technickým požadavkům;
7)
„vícestupňovým schválením typu“ postup, kterým jeden nebo více členských států osvědčují, že určitý neúplný nebo dokončený typ vozidla vyhovuje, v závislosti na stupni rozpracovanosti, příslušným správním ustanovením a technickým požadavkům této směrnice;
8)
„postupným schválením typu“ postup schválení vozidla sestávající z postupného získávání celého souboru certifikátů ES schválení typu pro systémy, konstrukční části a samostatné technické celky vztahující se k vozidlu, jež vede v závěrečné fázi ke schválení celého vozidla;
9)
„jednorázovým schválením typu“ postup sestávající ze schválení vozidla jako celku v jednom kroku;
10)
„kombinovaným schválením typu“ postup postupného schválení, během něhož se při závěrečné fázi schvalování celého vozidla získá jedno nebo více schválení pro systémy, aniž by bylo nezbytně nutné pro tyto systémy vydat certifikát ES schválení typu;
11)
„motorovým vozidlem“ motorem poháněné vozidlo, jež se pohybuje vlastními prostředky, má alespoň čtyři kola, je úplné, dokončené nebo neúplné a má nejvyšší konstrukční rychlost vyšší než 25 km/h;
12)
„přípojným vozidlem“ jakékoliv vozidlo bez vlastního pohonu na kolech, které je konstruováno a vyrobeno tak, aby bylo taženo motorovým vozidlem;
13)
„vozidlem“ jakékoliv motorové vozidlo nebo jeho přípojné vozidlo podle definic uvedených v bodech 11 a 12;
14)
„vozidlem s hybridním pohonem“ vozidlo alespoň se dvěma různými převodníky energie a se dvěma různými systémy akumulace energie umístěnými ve vozidle a určenými k pohonu vozidla;
15)
„vozidlem s hybridním elektrickým pohonem“ vozidlo s hybridním pohonem, jež využívá pro mechanický pohon energii z obou těchto zdrojů akumulované energie umístěných ve vozidle:
-
palivo, jež je možné spotřebovat,
-
zařízení pro akumulaci elektrické energie (např. baterie, kondenzátor, setrvačník/generátor atd.);
16)
„pojízdným strojem“ vozidlo s vlastním pohonem, jež je zvlášť zkonstruováno a vyrobeno k provádění určité práce a jež není vhledem ke svým konstrukčním vlastnostem vhodné k přepravě cestujících ani věcí. Stroj upevněný na podvozku motorového vozidla se za pojízdný stroj nepovažuje;
17)
„typem vozidla“ vozidla určité kategorie, jež se neodlišují alespoň v základních hlediscích uvedených v části B přílohy II. Typ vozidla může zahrnovat varianty a verze vymezené v části B přílohy II;
18)
„základním vozidlem“ vozidlo, jež se využívá v počáteční fázi vícestupňového schválení typu;
19)
„neúplným vozidlem“ vozidlo, jež vyžaduje ještě alespoň jeden stupeň dokončení k tomu, aby splnilo příslušné technické požadavky této směrnice;
20)
„dokončeným vozidlem“ vozidlo, jež prošlo postupem vícestupňového schválení typu a jež splňuje příslušné technické požadavky této směrnice;
21)
„úplným vozidlem“ vozidlo, jež nemusí být pro splnění příslušných technických požadavků této směrnice dokončeno;
22)
„vozidlem z výběhu série“ vozidlo, jež je součástí zásob, které není možno zaregistrovat, prodat nebo uvést do provozu, jelikož vstoupily v platnost nové technické požadavky, podle nichž nebylo schváleno;
23)
„systémem“ sestava zařízení spojených za účelem plnění jedné nebo více specifických funkcí ve vozidle, jež podléhá požadavkům některého regulačního aktu;
24)
„konstrukční částí“ zařízení podléhající požadavkům některého regulačního aktu, jež má být částí vozidla a pro něž lze získat schválení typu nezávisle na vozidle, je-li tato možnost v regulačním aktu výslovně uvedena;
25)
„samostatným technickým celkem“ zařízení podléhající požadavkům některého regulačního aktu, jež má být částí vozidla a pro něž lze získat schválení typu samostatně, ale pouze ve vztahu k jednomu nebo více určeným typům vozidla a je-li tato možnost v regulačním aktu výslovně uvedena;
26)
„původní částí nebo zařízením“ část nebo zařízení, jež jsou vyrobeny podle specifikací a výrobních norem stanovených výrobcem vozidel pro výrobu částí nebo zařízení pro montáž daného vozidla. Patří sem části nebo zařízení, jež jsou vyrobeny na stejné výrobní lince, jako tyto části a zařízení. Neprokáže-li se opak, má se za to, že části jsou původními částmi, pokud jejich výrobce osvědčí, že odpovídají kvalitě konstrukčních částí použitých při montáži dotyčného vozidla a že byly vyrobeny podle specifikací a výrobních norem výrobce vozidla;
27)
„výrobcem“ osoba nebo subjekt, který je schvalovacímu orgánu odpovědný za všechna hlediska schvalování typu nebo postupu schválení a za zajištění shodnosti výroby. Osoba nebo subjekt přitom nemusí být nutně přímo zapojeny do všech stupňů výroby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, které jsou předmětem postupu schvalování typu;
28)
„zástupcem výrobce“ každá fyzická nebo právnická osoba se sídlem ve Společenství, jež je výrobcem řádně jmenována k jeho zastupování ve vztahu ke schvalovacímu orgánu a k jednání jeho jménem ve věcech, na něž se vztahuje tato směrnice, a pokud se odkazuje na „výrobce“, rozumí se tím buď výrobce, nebo jeho zástupce;
29)
„schvalovacím orgánem“ orgán členského státu příslušný pro všechna hlediska schvalování typu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku nebo pro jednotlivé schválení vozidla, pro postup schválení, pro vydávání a popřípadě odejímání certifikátů schválení, pro působení jako styčné místo pro schvalovací orgány ostatních členských států, pro určování technických zkušeben a pro zajištění, že výrobce plní své povinnosti týkající se shodnosti výroby;
30)
„příslušným orgánem“ v článku 42 schvalovací orgán, určený orgán nebo akreditační organizace jednající jménem jednoho z nich;
31)
„technickou zkušebnou“ organizace nebo subjekt, které byly schvalovacím orgánem členského státu určeny jako zkušební laboratoř k provádění zkoušek nebo jako subjekt posuzující shodu k provádění úvodního posouzení a dalších zkoušek nebo kontrol jménem schvalovacího orgánu, přičemž schvalovací orgán může tyto funkce provádět sám;
32)
„zkušební metodou se simulací“ počítačové simulace včetně výpočtů, které prokazují, zda vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek splňují technické požadavky regulačního aktu. Metoda se simulací nevyžaduje pro účely zkoušky fyzické použití vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku;
33)
„certifikátem schválení typu“ dokument, jímž schvalovací orgán úředně osvědčuje, že typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku je schválen;
34)
„certifikátem ES schválení typu“ certifikát uvedený v příloze VI nebo v odpovídající příloze k zvláštní směrnici nebo nařízení, přičemž se za rovnocenný k němu považuje formulář o oznámení uvedený v příslušné příloze k některému z předpisů EHK OSN uvedených v části I nebo části II přílohy IV této směrnice;
35)
„certifikátem o jednotlivém schválení“ dokument, jímž schvalovací orgán úředně osvědčuje, že je určité vozidlo schváleno;
36)
„prohlášením o shodě“ dokument uvedený v příloze IX vydaný výrobcem a osvědčující, že vozidlo náležející do série typu schváleného v souladu s touto směrnicí splňovalo v době výroby požadavky všech regulačních aktů;
37)
„informačním dokumentem“ dokument uvedený v příloze I nebo v příloze III nebo v odpovídající příloze zvláštní směrnice nebo nařízení, jenž předepisuje, jaké informace má žadatel poskytnout, přičemž je možné poskytnout informační dokument jako soubor v elektronické podobě;
38)
„dokumentací výrobce“ úplná dokumentace, včetně informačního dokumentu, souboru, údajů, výkresů, fotografií atd., poskytnutá žadatelem, přičemž je přípustné poskytnout dokumentaci výrobce jako soubor v elektronické podobě;
39)
„schvalovací dokumentací“ dokumentace výrobce se všemi zkušebními protokoly a ostatními dokumenty, které přiložila technická zkušebna nebo schvalovací orgán k dokumentaci výrobce v průběhu výkonu svých funkcí, přičemž je přípustné poskytnout schvalovací dokumentaci jako soubor v elektronické podobě;
40)
„seznamem schvalovací dokumentace“ dokument uvádějící obsah schvalovací dokumentace podle vhodného číslování nebo značení, aby bylo možno jasně identifikovat všechny stránky, přičemž formát tohoto dokumentu musí umožňovat uvádění záznamů o následujících krocích při provádění ES schválení typu, zejména data revizí a aktualizací.
KAPITOLA II
OBECNÉ POVINNOSTI
Článek 4
Povinnosti členských států
1. Členské státy zajistí, aby výrobci žádající o schválení splnili své povinnosti podle této směrnice.
2. Členské státy schválí pouze taková vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež splňují požadavky této směrnice.
3. Členské státy provedou registraci nebo povolí prodej nebo uvedení do provozu pouze těch vozidel, konstrukčních částí a samostatných technických celků, jež splňují požadavky této směrnice.
Členské státy nesmějí zakázat, omezit ani bránit registraci, prodeji, uvedení do provozu ani jízdě na silnici vozidel, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků z důvodů týkajících se konstrukčních a funkčních hledisek, na něž se vztahuje tato směrnice, pokud splňují její požadavky.
4. Členské státy zřídí nebo určí orgány příslušné ve věcech týkajících se schvalování a oznámí Komisi jejich zřízení nebo určení v souladu s článkem 43.
V oznámení o schvalovacích orgánech se uvádí jméno, adresa včetně elektronické adresy a jejich oblast odpovědnosti.
Článek 5
Povinnosti výrobců
1. Výrobce odpovídá schvalovacímu orgánu za všechna hlediska postupu schvalování a za zajištění shodnosti výroby, ať už je výrobce přímo zapojen do všech stupňů výroby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku či nikoliv.
2. U vícestupňového schválení typu odpovídá každý výrobce za schválení a shodnost výroby systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků montovaných ve stupni dokončení vozidla prováděného výrobcem.
Výrobce, jenž mění konstrukční části nebo systémy, které již byly schváleny na nižších stupních, odpovídá za schválení a shodnost výroby těchto konstrukčních částí a systémů.
3. Pro účely této směrnice výrobce usazený mimo Společenství jmenuje zástupce usazeného ve Společenství, aby jej zastupoval před schvalovacím orgánem.
KAPITOLA III
POSTUPY ES SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 6
Postupy při ES schválení typu vozidel
1. Výrobce může zvolit jeden z těchto postupů:
a)
postupné schválení typu;
b)
jednorázové schválení typu;
c)
kombinované schválení typu.
2. Žádost o postupné schválení typu sestává z dokumentace výrobce, jež obsahuje informace požadované podle přílohy III, společně s úplným souborem certifikátů schválení typu požadovaných podle každého z použitelných regulačních aktů uvedených v příloze IV nebo v příloze XI. V případě schválení typu systému nebo samostatného technického celku podle použitelných regulačních aktů má schvalovací orgán přístup k související schvalovací dokumentaci, a to až do okamžiku, kdy je schválení vydáno nebo odmítnuto.
3. Žádost o jednorázové schválení typu sestává z dokumentace výrobce, jež obsahuje příslušné informace požadované podle přílohy I, v souvislosti s regulačními akty uvedenými v příloze IV nebo příloze XI a případně v části II přílohy III.
4. U postupu kombinovaného schválení typu může schvalovací orgán zprostit výrobce povinnosti předložit jeden nebo více certifikátů ES schválení typu systému, pokud je dokumentace výrobce doplněna o údaje uvedené v příloze I, jež jsou vyžadovány pro schválení těchto systémů během fáze schvalování vozidla, přičemž se v tom případě každý takto prominutý certifikát ES schválení typu nahradí zkušebním protokolem.
5. Aniž jsou dotčeny odstavce 2, 3 a 4, poskytují se pro účely vícestupňového schválení typu tyto informace:
a)
v prvním stupni ty části dokumentace výrobce a certifikáty ES schválení typu požadované pro úplné vozidlo, jež jsou důležité pro stav dokončení základního vozidla;
b)
ve druhém a dalších stupních ty části dokumentace výrobce a certifikáty ES schválení typu, které jsou důležité pro stávající stupeň výroby, a kopie certifikátu ES schválení typu vozidla vydaného na předchozím stupni výroby; kromě toho výrobce poskytne veškeré podrobnosti o všech změnách nebo doplňcích, jež na vozidle provedl.
Informace uvedené v písmenech a) nebo b) lze poskytnout postupem kombinovaného schválení typu uvedeným v odstavci 4.
6. Výrobce podává žádost schvalovacímu orgánu. Pro konkrétní typ vozidla lze podat pouze jednu žádost, a to pouze v jednom členském státě.
Pro každý typ, který má být schválen, se podává samostatná žádost.
7. Schvalovací orgán může prostřednictvím odůvodněné žádosti požádat výrobce o poskytnutí jakýchkoliv dalších informací potřebných k rozhodnutí o tom, jaké zkoušky jsou vyžadovány, nebo k usnadnění těchto zkoušek.
8. Výrobce dá schvalovacímu orgánu k dispozici tolik vozidel, kolik je jich potřeba pro uspokojivé provedení postupu schválení typu.
Článek 7
Postup při ES schválení typu systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. Výrobce podává žádost schvalovacímu orgánu. Pro konkrétní typ systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku lze podat pouze jednu žádost, a to pouze v jednom členském státě. Pro každý typ, který má být schválen, se podává samostatná žádost.
2. K žádosti se přiloží dokumentace výrobce, jejíž obsah je stanoven ve zvláštních směrnicích nebo nařízeních.
3. Schvalovací orgán může prostřednictvím odůvodněné žádosti požádat výrobce o poskytnutí jakýchkoliv dalších informací potřebných k rozhodnutí o tom, jaké zkoušky jsou vyžadovány, nebo k usnadnění těchto zkoušek.
4. Výrobce dá schvalovacímu orgánu k dispozici tolik vozidel, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, kolik je jich podle příslušných zvláštních směrnic nebo nařízení potřeba k provedení požadovaných zkoušek.
KAPITOLA IV
PROVÁDĚNÍ POSTUPŮ ES SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 8
Obecná ustanovení
1. Členské státy nesmějí udělit ES schválení typu, dokud nezajistí, že jsou řádně a uspokojivě provedeny postupy uvedené v článku 12.
2. Členské státy udělují ES schválení typu v souladu s články 9 a 10.
3. Pokud členský stát zjistí, že typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku představuje, i když splňuje požadovaná ustanovení, závažné nebezpečí pro bezpečnost provozu na pozemních komunikacích nebo vážně poškozuje životní prostředí nebo veřejné zdraví, může odmítnout udělit ES schválení typu. V tom případě neprodleně zašle ostatním členským státům a Komisi podrobnou dokumentaci objasňující důvody svého rozhodnutí a uvádějící důkazy pro svá zjištění.
4. Certifikáty ES schválení typu se číslují postupem stanoveným v příloze VII.
5. Schvalovací orgán zašle pro každý typ vozidla, který schválí, schvalovacím orgánům ostatních členských států do dvaceti pracovních dnů kopii certifikátu ES schválení typu vozidla i s přílohami. Tištěnou podobu lze nahradit elektronickým souborem.
6. Schvalovací orgán neprodleně uvědomí schvalovací orgány ostatních členských států o svém odmítnutí nebo odejmutí jakéhokoliv schválení vozidla, společně s odůvodněním svého rozhodnutí.
7. Schvalovací orgán zasílá ve tříměsíčních odstupech schvalovacím orgánům ostatních členských států seznam ES schválení typu pro systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, které během předchozího období udělil, změnil, odmítl udělit nebo odejmul. Tento seznam obsahuje údaje stanovené v příloze XIV.
8. Pokud tak požaduje jiný členský stát, zašle členský stát, jenž udělil ES schválení typu, do dvaceti pracovních dnů od obdržení této žádosti kopii dotyčného certifikátu ES schválení typu i s přílohami. Tištěnou podobu lze nahradit elektronickým souborem.
Článek 9
Zvláštní ustanovení týkající se vozidel
1. Členské státy udělí ES schválení pro
a)
typ vozidla, který odpovídá údajům v dokumentaci výrobce a splňuje technické požadavky stanovené v příslušných regulačních aktech uvedených v příloze IV;
b)
typ vozidla zvláštního určení, který odpovídá údajům v dokumentaci výrobce a splňuje technické požadavky stanovené v příslušných regulačních aktech uvedených v příloze XI.
Použijí se postupy uvedené v příloze V.
2. Členské státy udělí vícestupňové schválení typu pro typ neúplného nebo dokončeného vozidla, který odpovídá údajům v dokumentaci výrobce a splňuje technické požadavky stanovené příslušnými regulačními akty uvedenými v příloze IV nebo v příloze XI, a to s ohledem na stav rozpracovanosti vozidla.
Vícestupňové schvalování typu se použije i na hotová vozidla, která jiný výrobce přestavuje nebo upravuje.
Použijí se postupy uvedené v příloze XVII.
3. U každého typu vozidla schvalovací orgán
a)
vyplní všechny rubriky certifikátu ES schválení typu, včetně přiloženého listu s výsledky zkoušek, podle vzoru uvedeného v příloze VIII;
b)
sestaví nebo ověří seznam schvalovací dokumentace;
c)
bez zbytečného prodlení vydá vyplněný certifikát i s jeho přílohami žadateli.
4. V případě ES schválení typu, u nějž byla v souladu s články 20 či 22 nebo přílohou XI stanovena omezení ohledně jeho platnosti nebo bylo upuštěno od dodržení některých ustanovení regulačních aktů, se v certifikátu ES schválení typu tato omezení nebo prominutí uvedou.
5. Pokud údaje v dokumentaci výrobce uvádějí ustanovení pro vozidla zvláštního určení podle přílohy XI, uvedou se tato ustanovení v certifikátu ES schválení typu.
6. Pokud se výrobce rozhodne pro postup kombinovaného schválení typu, vyplní schvalovací orgán v části III informačního dokumentu, jehož vzor je uveden v příloze III, odkazy na zkušební protokoly stanovené regulačními akty, pro něž není k dispozici žádný certifikát ES schválení typu.
7. Pokud se výrobce rozhodne pro jednorázový postup schválení typu, sestaví schvalovací orgán seznam použitelných regulačních aktů, jehož vzor je uveden v dodatku k příloze VI, a přiloží tento seznam k certifikátu ES schválení typu.
Článek 10
Zvláštní ustanovení týkající se systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. Členské státy udělí ES schválení typu pro systém, který odpovídá údajům v dokumentaci výrobce a splňuje technické požadavky stanovené příslušnou zvláštní směrnicí nebo nařízením, jež jsou uvedeny v příloze IV nebo příloze XI.
2. Členské státy udělí ES schválení typu pro konstrukční část nebo samostatný technický celek, které odpovídají údajům v dokumentaci výrobce a splňují technické požadavky stanovené příslušnou zvláštní směrnicí nebo nařízením, jež jsou uvedeny v příloze IV.
3. Pokud se na konstrukční části nebo samostatné technické celky, ať jsou určeny k opravě, servisu nebo údržbě či nikoliv, vztahuje rovněž schválení typu pro systém související s vozidlem, nevyžaduje se žádné další schválení konstrukční části nebo samostatného technického celku, ledaže tak stanoví příslušný regulační akt.
4. Pokud konstrukční část nebo samostatný technický celek plní svou funkci nebo má specifické vlastnosti pouze ve spojení s jinými částmi vozidla, a proto je možné ověřit shodu s požadavky, pouze pokud konstrukční část nebo samostatný technický celek pracují ve spojení s těmito jinými částmi vozidla, rozsah ES schválení typu konstrukční části nebo samostatného technického celku se odpovídajícím způsobem omezí. V tom případě se v certifikátu ES schválení typu uvedou všechna omezení jeho použití a zvláštní podmínky pro jeho montáž. Pokud jsou taková konstrukční část nebo samostatný technický celek montovány výrobcem vozidla, ověří se dodržení všech použitelných omezení použití nebo podmínek pro montáž během schvalování vozidla.
Článek 11
Zkoušky vyžadované pro ES schválení typu
1. Dodržení technických předpisů stanovených v této směrnici a v regulačních aktech uvedených v příloze IV se prokazuje vhodnými zkouškami provedenými určenými technickými zkušebnami.
Zkušební postupy, zvláštní vybavení a nástroje nezbytné k provádění těchto zkoušek jsou popsány v každém z regulačních aktů.
2. Vyžadované zkoušky se provádějí na vozidlech, konstrukčních částech a samostatných technických celcích představujících typ, jenž má být schválen.
Výrobce však může po dohodě se schvalovacím orgánem vybrat vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, který, třebaže nepředstavuje schvalovaný typ, spojuje ve vztahu k požadované úrovni výkonů řadu nejméně příznivých vlastností. K rozhodování během výběru lze využít zkušební metody se simulací.
3. Jako alternativy ke zkušebním postupům uvedeným v odstavci 1 lze po dohodě se schvalovacím orgánem využít na žádost výrobce zkušební metody se simulací s ohledem na regulační akty uvedené v příloze XVI.
4. Obecné podmínky, které musí zkušební metody se simulací splňovat, jsou stanoveny v dodatku 1 k příloze XVI.
Pro každý z regulačních aktů uvedených v příloze XVI jsou v dodatku 2 k uvedené příloze stanoveny zvláštní zkušební podmínky a související správní ustanovení.
5. Komise sestaví seznam regulačních aktů, pro něž jsou přípustné zkušební metody se simulací, jejich zvláštní podmínky a související správní ustanovení. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice včetně jejího doplnění, se stanoví a aktualizují regulativním postupem s kontrolou podle čl. 40 odst. 2.
Článek 12
Opatření pro shodnost výroby
1. Členský stát, který uděluje ES schválení typu, přijme nezbytná opatření v souladu s přílohou X, aby případně ve spolupráci se schvalovacími orgány ostatních členských států ověřil, že byla přijata dostatečná opatření k zajištění shody vyráběných vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků se schváleným typem.
2. Členský stát, který udělil ES schválení typu, přijme s ohledem na toto schválení nezbytná opatření v souladu s přílohou X, aby případně ve spolupráci se schvalovacími orgány ostatních členských států ověřil, zda jsou opatření uvedená v odstavci 1 nadále dostatečná a zda se vyráběná vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky nadále shodují se schváleným typem.
Ověření pro zajištění toho, že se výrobky shodují se schváleným typem, se omezí na postupy stanovené v příloze X a v regulačních aktech, které obsahují zvláštní požadavky. Za tímto účelem může schvalovací orgán členského státu, který udělil ES schválení typu, provést jakékoli kontroly nebo zkoušky předepsané v regulačních aktech uvedených v příloze IV nebo v příloze XI na vzorcích odebraných v zařízeních výrobce, včetně výrobních zařízení.
3. Pokud členský stát, který udělil ES schválení typu, stanoví, že se opatření uvedená v odstavci 1 nepoužívají, významným způsobem se odchylují od dohodnutých opatření a kontrolních plánů nebo se přestala používat, ačkoliv výroba není přerušena, přijme tento členský stát nezbytná opatření, včetně odejmutí schválení typu, pro zajištění správného provádění postupu týkajícího se shodnosti výroby.
KAPITOLA V
ZMĚNY ES SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 13
Obecná ustanovení
1. Výrobce neprodleně sdělí členskému státu, který udělil ES schválení typu, každou změnu údajů zaznamenaných ve schvalovací dokumentaci. Členský stát rozhodne v souladu s pravidly stanovenými v této kapitole, který postup se má použít. V případě potřeby může členský stát po konzultaci s výrobcem rozhodnout, že je třeba udělit nové ES schválení typu.
2. Žádost o změnu ES schválení typu se podává výlučně členskému státu, který udělil původní ES schválení typu.
3. Pokud členský stát shledá, že pro účely provedení změny jsou nezbytné nové kontroly nebo nové zkoušky, vyrozumí o tom výrobce. Postupy uvedené v článcích 14 a 15 se použijí pouze po úspěšném provedení potřebných nových kontrol nebo nových zkoušek.
Článek 14
Zvláštní ustanovení týkající se vozidel
1. Pokud se změnily údaje zaznamenané ve schvalovací dokumentaci, označí se změna jako „revize“.
V tom případě vydá schvalovací orgán podle potřeby revidované stránky schvalovací dokumentace a na každé revidované stránce zřetelně vyznačí povahu změny a datum jejího nového vydání. Za splnění tohoto požadavku se považuje rovněž vydání konsolidované a aktualizované verze schvalovací dokumentace spolu s podrobným popisem změn.
2. Revize se označí jako „rozšíření“, pokud vedle odstavce 1
a)
jsou požadovány další kontroly nebo nové zkoušky;
b)
se změní jakékoliv informace o certifikátu ES schválení typu, s výjimkou jeho příloh;
c)
vstoupí v platnost nové požadavky podle některého z regulačních aktů použitelných na schválený typ vozidla.
V tom případě vydá schvalovací orgán revidovaný certifikát ES schválení typu označený číslem rozšíření následujícím po čísle řady již udělených rozšíření.
V certifikátu schválení typu se zřetelně vyznačí důvod rozšíření a datum jeho nového vydání.
3. Při každém vydání změněných stránek nebo konsolidované a aktualizované verze se odpovídajícím způsobem upraví i seznam schvalovací dokumentace přiložený k certifikátu schválení typu, aby uváděl datum posledního rozšíření nebo revize nebo datum poslední konsolidace aktualizované verze.
4. Změna schválení typu vozidla se nevyžaduje, pokud nové požadavky uvedené v odst. 2 písm. c) nejsou z technického hlediska pro tento typ vozidla důležité nebo se týkají jiných kategorií vozidel, než do které vozidlo patří.
Článek 15
Zvláštní ustanovení týkající se systémů konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. Pokud se změnily údaje zaznamenané ve schvalovací dokumentaci, označí se změna jako „revize“.
V tom případě vydá schvalovací orgán podle potřeby revidované stránky schvalovací dokumentace a na každé revidované stránce zřetelně vyznačí povahu změny a datum jejího nového vydání. Za splnění tohoto požadavku se považuje rovněž vydání konsolidované a aktualizované verze schvalovací dokumentace spolu s podrobným popisem změn.
2. Revize se označí jako „rozšíření“, pokud vedle odstavce 1
a)
jsou požadovány další kontroly nebo nové zkoušky;
b)
se změnily jakékoliv informace o certifikátu ES schválení typu, s výjimkou jeho příloh;
c)
vstoupí v platnost nové požadavky podle některého z regulačních aktů použitelných na schválený systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek.
V tom případě vydá schvalovací orgán revidovaný certifikát ES schválení typu označený číslem rozšíření následujícím po čísle řady již udělených rozšíření. V případě změny na základě použití odst. 2 písm. c) se aktualizuje třetí část čísla schválení.
V certifikátu schválení typu se zřetelně vyznačí důvod rozšíření a datum jeho nového vydání.
3. Při každém vydání změněných stránek nebo konsolidované a aktualizované verze se odpovídajícím způsobem upraví i seznam schvalovací dokumentace přiložený k certifikátu schválení typu, aby uváděl datum posledního rozšíření nebo revize nebo datum poslední konsolidace aktualizované verze.
Článek 16
Vydání a oznámení změn
1. V případě rozšíření schvalovací orgán aktualizuje všechny příslušné části certifikátu ES schválení typu, přílohy k němu a seznam schvalovací dokumentace. Aktualizovaný certifikát a jeho přílohy se bez zbytečného prodlení vydají žadateli.
2. V případě revize vydá schvalovací orgán žadateli bez zbytečného prodlení revidované dokumenty nebo případně konsolidovanou a aktualizovanou verzi, včetně revidovaného seznamu schvalovací dokumentace.
3. Schvalovací orgán oznámí každou změnu učiněnou v ES schválení typu schvalovacím orgánům ostatních členských států postupy uvedenými v článku 8.
KAPITOLA VI
PLATNOST ES SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA
Článek 17
Skončení platnosti
1. Platnost ES schválení typu vozidla končí v těchto případech:
a)
nové požadavky regulačního aktu použitelného na schválené vozidlo se stanou závaznými pro registraci nového vozidla, jeho prodej nebo uvedení do provozu a schválení nelze odpovídajícím způsobem aktualizovat;
b)
výroba schváleného vozidla je s konečnou platností dobrovolně ukončena;
c)
doba platnosti schválení skončí z důvodu zvláštního omezení.
2. Pokud se stane neplatnou pouze jedna varianta v rámci typu nebo jedna verze v rámci varianty, pozbývají ES schválení typu daného vozidla platnosti pouze pro danou variantu nebo verzi.
3. Pokud je s konečnou platností ukončena výroba konkrétního typu vozidla, oznámí výrobce tuto skutečnost schvalovacímu orgánu, který udělil ES schválení typu pro dané vozidlo. Po obdržení tohoto oznámení uvědomí dotyčný orgán odpovídajícím způsobem do dvaceti pracovních dnů schvalovací orgány ostatních členských států.
Článek 27 se použije pouze na skončení za okolností uvedených v odst. 1 písm. a) tohoto článku.
4. Aniž je dotčen odstavec 3, má-li ES schválení typu vozidla pozbýt platnosti, oznámí výrobce tuto skutečnost schvalovacímu orgánu, který udělil ES schválení typu.
Schvalovací orgán bez zbytečného prodlení sdělí všechny důležité informace schvalovacím orgánům ostatních členských států, aby bylo možno případně použít článek 27. V tomto sdělení se uvede zejména datum výroby a identifikační číslo posledního vyrobeného vozidla.
KAPITOLA VII
PROHLÁŠENÍ O SHODĚ A OZNAČENÍ
Článek 18
Prohlášení o shodě
1. Výrobce jako držitel ES schválení typu vozidla vydává prohlášení o shodě, jímž musí být opatřeno každé vozidlo, ať úplné, neúplné nebo dokončené, jež bylo vyrobeno ve shodě se schváleným typem vozidla.
U neúplného nebo dokončeného vozidla vyplňuje výrobce pouze ty body strany 2 prohlášení o shodě, které byly v probíhajícím stupni schvalování typu doplněny nebo změněny, a popřípadě připojí k tomuto prohlášení veškerá prohlášení o shodě vydaná v předchozím stupni.
2. Prohlášení o shodě se vystavuje v jednom z úředních jazyků Společenství. Kterýkoliv členský stát může požádat, aby bylo prohlášení o shodě přeloženo do jeho vlastního jazyka či jazyků.
3. Prohlášení o shodě je upraveno tak, aby se zabránilo jeho padělání. K tomuto účelu se použije papír chráněný barevnými grafickými prostředky nebo vodotiskem v podobě identifikačního označení výrobce.
4. Prohlášení o shodě se vyplňuje v celém rozsahu a nesmí obsahovat jiná omezení týkající se použití vozidla než ta, jež jsou stanovena v regulačním aktu.
5. V prohlášení o shodě uvedeném v části I přílohy IX pro vozidla schválená v souladu s čl. 20 odst. 2 se v záhlaví uvede věta „Schválení typu na základě článku 20 (prozatímní schválení) pro úplná a dokončená vozidla“.
6. V prohlášení o shodě uvedeném v části I přílohy IX pro vozidla, jejichž typ byl schválen v souladu s článkem 22, se v záhlaví uvede věta „Schválení typu pro úplná a dokončená vozidla v malých sériích“ a v těsné blízkosti k ní rok výroby a následně pořadové číslo v rozmezí od 1 do mezní hodnoty uvedené v tabulce v příloze XII, jež označuje pro každý rok výroby zařazení tohoto vozidla do pořadí výroby připadající na tento rok.
7. Aniž je dotčen odstavec 1, může výrobce předávat údaje nebo informace obsažené v prohlášení o shodě registračnímu orgánu členského státu elektronickými prostředky.
8. Duplikát prohlášení o shodě smí vydat pouze výrobce. Na přední straně každého duplikátu prohlášení musí být jasně uvedeno označení „duplikát“.
Článek 19
Značka ES schválení typu
1. Výrobce konstrukční části nebo samostatného technického celku, ať už je částí systému či nikoliv, opatří každou konstrukční část nebo celek vyrobený ve shodě se schváleným typem značkou ES schválení typu požadovanou příslušnou zvláštní směrnicí nebo nařízením.
2. Pokud není značka ES schválení typu požadována, vyznačí výrobce alespoň svou výrobní nebo obchodní značku a číslo typu nebo identifikační číslo.
3. Značka ES schválení typu se sestavuje v souladu s dodatkem k příloze VII.
KAPITOLA VIII
NOVÁ TECHNICKÁ ŘEŠENÍ NEBO KONCEPCE NESLUČITELNÉ SE ZVLÁŠTNÍMI SMĚRNICEMI
Článek 20
Výjimky pro nová technická řešení nebo nové koncepce
1. Členské státy mohou na žádost výrobce udělit ES schválení typu pro typ systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku obsahující technická řešení nebo koncepce, jež jsou neslučitelné s jedním nebo více regulačními akty uvedenými v části I přílohy IV, a to s výhradou povolení Komise uděleného postupem podle čl. 40 odst. 3.
2. Členský stát může do rozhodnutí, zda je povolení uděleno, udělit typu vozidla, na nějž se vztahuje požadovaná výjimka, prozatímní schválení platné pouze na jeho území, pokud o tom neprodleně uvědomí Komisi a ostatní členské státy prostřednictvím dokumentace obsahující tyto údaje:
a)
důvody, proč daná technická řešení nebo koncepce činí systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek neslučitelným s požadavky;
b)
popis dotčené problematiky bezpečnosti a ochrany životního prostředí a přijatých opatření;
c)
popis zkoušek i s jejich výsledky, jež prokazují, že v porovnání s požadavky, z nichž se žádá výjimka, je zajištěna alespoň rovnocenná úroveň bezpečnosti a ochrany životního prostředí.
3. Ostatní členské státy mohou rozhodnout o přijetí prozatímního schválení uvedeného v odstavci 2 na svém území.
4. Komise postupem podle čl. 40 odst. 3 rozhodne, zda danému členskému státu povolí udělit ES schválení typu pro tento typ vozidla či nikoliv.
V rozhodnutí se popřípadě rovněž uvede, zda jeho platnost podléhá nějakým omezením, například časovým. Platnost schválení však v žádném případě nesmí být kratší než 36 měsíců.
Pokud Komise rozhodne povolení odmítnout, členský stát ihned vyrozumí držitele prozatímního schválení typu uvedeného v odstavci 2 tohoto článku, že prozatímní schválení bude zrušeno šest měsíců po dni rozhodnutí Komise. Vozidla vyrobená ve shodě s prozatímním schválením před jeho zrušením však mohou být registrována, prodávána nebo uvedena do provozu v kterémkoliv členském státě, jenž prozatímní schválení přijal.
5. Tento článek se nepoužije, pokud je systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek v souladu s předpisem EHK OSN, k němuž Společenství přistoupilo.
Článek 21
Požadované opatření
1. Pokud Komise usoudí, že existují řádné důvody pro udělení výjimky podle článku 20, okamžitě přijme nezbytné kroky, aby dotčené zvláštní směrnice nebo nařízení přizpůsobila technickému pokroku. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky těchto zvláštních směrnic nebo nařízení uvedených v části I přílohy IV se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 40 odst. 2.
Pokud se výjimka podle článku 20 týká předpisu EHK OSN, navrhne Komise změnu příslušného předpisu EHK OSN v souladu s postupem použitelným podle revidované dohody z roku 1958.
2. Okamžitě po změně příslušných regulačních aktů se zruší veškerá omezení vztahující se k výjimkám.
Pokud nebyly přijaty nezbytné kroky k úpravě regulačních aktů, lze na žádost členského státu, který schválení udělil, prodloužit platnost výjimky dalším rozhodnutím přijatým postupem podle čl. 40 odst. 3.
KAPITOLA IX
VOZIDLA VYRÁBĚNÁ V MALÝCH SÉRIÍCH
Článek 22
ES schválení typu malých sérií
1. Na žádost výrobce a v rámci početních omezení uvedených v části A oddíle 1 přílohy XII udělí členské státy postupem podle čl. 6 odst. 4 ES schválení typu pro typ vozidla, který splňuje alespoň požadavky uvedené v doplňku k části I přílohy IV.
2. Odstavec 1 se nepoužije na vozidla zvláštního určení.
3. Certifikáty ES schválení typu se číslují v souladu s přílohou VII.
Článek 23
Vnitrostátní schválení typu malých sérií
1. U vozidel vyráběných v rámci početních omezení stanovených v části A oddíle 2 přílohy XII mohou členské státy upustit od dodržení jednoho nebo více ustanovení jednoho nebo více regulačních aktů uvedených v příloze IV nebo v příloze XI za předpokladu, že stanoví odpovídající alternativní požadavky.
„Alternativními požadavky“ se rozumějí správní ustanovení a technické požadavky, jež mají za cíl zajistit úroveň bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích a ochrany životního prostředí, jež je v nejvyšší možné míře rovnocenná úrovni stanovené přílohou IV nebo přílohou XI.
2. Členské státy mohou u vozidel uvedených v odstavci 1 upustit od dodržení jednoho nebo více ustanovení této směrnice.
3. Od dodržení ustanovení uvedených v odstavcích 1 a 2 lze upustit pouze tehdy, pokud k tomu má členský stát dostatečné důvody.
4. Pro účely schválení typu vozidel podle tohoto článku přijímají členské státy systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jejichž typ je schválen v souladu s regulačními akty uvedenými v příloze IV.
5. Certifikát schválení typu uvede povahu upuštění udělených podle odstavců 1 a 2.
Certifikát schválení typu, jehož vzor je uveden v příloze VI, nesmí být nadepsán „certifikát ES schválení typu vozidla“. Certifikáty schválení typu se však číslují v souladu s přílohou VII.
6. Platnost schválení typu je omezena na území členského státu, který schválení udělil. Na žádost výrobce však schvalovací orgán zašle schvalovacím orgánům ostatních členských států určených výrobcem doporučenou zásilkou nebo elektronickou poštou kopii certifikátu schválení typu a jeho příloh.
Tento členský stát rozhodne do 60 dnů od obdržení uvedené kopie, zda schválení typu přijme či nikoliv. Rozhodnutí pak formálně sdělí schvalovacímu orgánu uvedenému v prvním pododstavci.
Členský stát schválení typu neodmítne, ledaže se může odůvodněně domnívat, že technické požadavky, podle nichž bylo vozidlo schváleno, neodpovídají jeho požadavkům.
7. Na žádost žadatele, jenž si přeje prodat, zaregistrovat nebo uvést do provozu vozidlo v jiném členském státě, poskytne členský stát, který udělil schválení, žadateli kopii certifikátu schválení typu i se schvalovací dokumentací.
Členský stát povolí prodej, registraci nebo uvedení do provozu tohoto vozidla, ledaže se může odůvodněně domnívat, že technické požadavky, podle nichž bylo vozidlo schváleno, neodpovídají jeho požadavkům.
KAPITOLA X
JEDNOTLIVÁ SCHVÁLENÍ
Článek 24
Jednotlivá schválení
1. U určitého vozidla, ať již jedinečného či nikoliv, mohou členské státy upustit od dodržení jednoho nebo více ustanovení této směrnice nebo od jednoho nebo více regulačních aktů uvedených v příloze IV nebo v příloze XI za předpokladu, že stanoví alternativní požadavky.
Od dodržení ustanovení uvedených v prvním pododstavci lze upustit pouze tehdy, pokud k tomu má členský stát dostatečné důvody.
„Alternativními požadavky“ se rozumějí správní ustanovení a technické požadavky, jež mají za cíl zajistit úroveň bezpečnosti provozu po pozemních komunikacích a ochrany životního prostředí, jež je v nejvyšší možné míře rovnocenná úrovni stanovené přílohou IV nebo přílohou XI.
2. Členské státy neprovádějí destrukční zkoušky. Využijí všech odpovídajících informací poskytnutých žadatelem, jež prokazují shodu s alternativními požadavky.
3. Členské státy přijmou místo alternativních požadavků všechna ES schválení typu pro systém, konstrukční části nebo samostatné technické celky.
4. Žádost o jednotlivé schválení podává výrobce nebo vlastník vozidla nebo osoba jednající jeho jménem, pokud je tato osoba usazena ve Společenství.
5. Členský stát udělí jednotlivé schválení, pokud vozidlo odpovídá popisu přiloženému k žádosti a splňuje příslušné technické požadavky, a bez zbytečného prodlení vydá certifikát o jednotlivém schválení.
Podoba certifikátu o jednotlivém schválení vychází ze vzoru certifikátu ES schválení typu uvedeného v příloze VI a obsahuje alespoň informace nezbytné pro vyplnění žádosti o registraci podle směrnice Rady 1999/37/ES ze dne 29. dubna 1999 o registračních dokladech vozidel (13). Certifikáty o jednotlivém schválení nesmějí být nadepsány „ES schválení vozidla“.
Certifikát o jednotlivém schválení nese identifikační číslo dotyčného vozidla.
6. Platnost jednotlivého schválení je omezena na území členského státu, který schválení udělil.
Pokud si žadatel přeje prodat, zaregistrovat nebo uvést do provozu v jiném členském státě vozidlo, pro které bylo uděleno jednotlivé schválení, poskytne mu členský stát, který schválení udělil, na požádání soupis technických požadavků, podle nichž bylo vozidlo schváleno.
Vozidlu, pro něž některý členský stát udělil jednotlivé schválení v souladu s tímto článkem, udělí jiný členský stát povolení k prodeji, registraci nebo uvedení do provozu, ledaže se může odůvodněně domnívat, že technické požadavky, podle nichž bylo vozidlo schváleno, neodpovídají jeho požadavkům.
7. Členské státy udělí na žádost výrobce nebo vlastníka vozidla jednotlivé schválení pro vozidlo, jež je v souladu s touto směrnicí a regulačními akty uvedenými v příloze IV nebo v příloze XI.
V tom případě členské státy přijmou jednotlivé schválení a povolí prodej, registraci a uvedení vozidla do provozu.
8. Tento článek se může použít na vozidla, jež získala schválení typu podle této směrnice a na nichž byly před jejich první registrací nebo uvedením do provozu provedeny změny.
Článek 25
Zvláštní ustanovení
1. Postup uvedený v článku 24 se může použít na konkrétní vozidlo během jednotlivých stupňů výroby podle postupu vícestupňového schvalování typu.
2. Postupem uvedeným v článku 24 nelze nahradit stupeň meziproduktu v rámci běžného postupu vícestupňového schvalování typu a nelze jej použít pro účely získání schválení vozidla v prvním stupni.
KAPITOLA XI
REGISTRACE, PRODEJ A UVEDENÍ DO PROVOZU
Článek 26
Registrace, prodej a uvedení vozidel do provozu
1. Aniž jsou dotčeny články 29 a 30, zaregistrují členské státy vozidla a povolí jejich prodej nebo uvedení do provozu pouze tehdy, jsou-li opatřena platným prohlášením o shodě vydaným v souladu s článkem 18.
Pokud jde o neúplná vozidla, členské státy jejich prodej povolí, avšak po dobu, po níž vozidla zůstanou neúplná, mohou odmítnout jejich definitivní registraci a uvedení do provozu.
2. Vozidla, jež jsou osvobozena od požadavku na prohlášení o shodě, mohou být registrována, prodávána nebo uváděna do provozu pouze tehdy, pokud splňují příslušné technické požadavky této směrnice.
3. U vozidel v malých sériích nesmí počet vozidel zaregistrovaných, prodaných nebo uvedených do provozu během jednoho roku překročit počet jednotek uvedených v části A přílohy XII.
Článek 27
Registrace, prodej a uvedení do provozu vozidel z výběhu série
1. Členské státy mohou v rámci omezení uvedených v části B přílohy XII a pouze po omezenou dobu registrovat a povolovat prodej nebo uvádění do provozu vozidel odpovídajících typu vozidla, jehož ES schválení typu již není platné.
První pododstavec se použije pouze na vozidla na území Společenství, na něž se v době jejich výroby vztahovalo platné ES schválení typu, která však nebyla před tím, než toto ES schválení typu pozbylo platnosti, zaregistrována ani uvedena do provozu.
2. Možnosti uvedené v odstavci 1 lze využít u úplných vozidel po dobu dvanácti měsíců ode dne, k němuž pozbylo ES schválení typu platnosti, a u dokončených vozidel po dobu osmnácti měsíců od uvedeného dne.
3. Výrobce, který si přeje využít odstavce 1, podá před uvedením daných vozidel do provozu žádost příslušnému orgánu každého dotyčného členského státu. V žádosti musí být uvedeny všechny technické a ekonomické důvody, jež brání tomu, aby tato vozidla splňovala nové technické požadavky.
Dotyčné členské státy do tří měsíců od obdržení této žádosti rozhodnou, zda a v jakém množství povolí registraci těchto vozidel na svém území.
4. Odstavce 1, 2 a 3 se obdobně použijí na vozidla, na něž se vztahovalo vnitrostátní schválení typu, která však nebyla zaregistrována nebo uvedena do provozu před tím, než schválení pozbylo v souladu s článkem 45 platnosti z důvodu povinného vynucení postupu ES schválení typu.
5. Členské státy využijí vhodná opatření pro zajištění toho, aby byl účinně sledován počet vozidel, jež mají být zaregistrována nebo uvedena do provozu v rámci postupu podle tohoto článku.
Článek 28
Prodej a uvedení do provozu konstrukčních částí a samostatných technických celků
1. Členské státy povolí prodej nebo uvedení do provozu konstrukčních částí nebo samostatných technických celků pouze v případě, že odpovídají požadavkům příslušných regulačních aktů a jsou řádně označeny v souladu s článkem 19.
2. Odstavec 1 se nepoužije v případě konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jež jsou speciálně vyrobeny nebo zkonstruovány pro nová vozidla, na něž se tato směrnice nevztahuje.
3. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy povolit prodej a uvedení do provozu konstrukčních částí a samostatných technických celků, jež byly v souladu s článkem 20 osvobozeny od dodržení jednoho nebo více ustanovení regulačního aktu nebo jsou určeny k montáži na vozidla, na něž se vztahují schválení udělená podle článků 22, 23 nebo 24 a týkající se dané konstrukční části nebo samostatného technického celku.
4. Odchylně od odstavce 1 a pokud není v regulačním aktu stanoveno jinak, mohou členské státy povolit prodej a uvedení do provozu konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jež jsou určeny k montáži na vozidla, u nichž v době jejich uvedení do provozu nebylo podle této směrnice nebo směrnice 70/156/EHS požadováno ES schválení typu.
KAPITOLA XII
OCHRANNÉ DOLOŽKY
Článek 29
Vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky odpovídající této směrnici
1. Pokud členský stát zjistí, že nová vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, přestože splňují použitelné požadavky nebo jsou řádně označeny, představují závažné nebezpečí pro bezpečnost provozu na pozemních komunikacích nebo vážně poškozují životní prostředí nebo veřejné zdraví, může nejdéle po dobu šesti měsíců odmítnout taková vozidla zaregistrovat nebo povolit na svém území prodej nebo uvedení do provozu takových vozidel, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků.
V tom případě o tom dotčený členský stát ihned uvědomí výrobce, ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody, na nichž je rozhodnutí založeno, a zejména to, zda se jedná o důsledek
-
nedostatků v příslušných regulačních aktech nebo
-
nesprávného použití příslušných požadavků.
2. Komise co nejdříve konzultuje dotčené strany, a zejména schvalovací orgán, který udělil schválení typu, s cílem připravit rozhodnutí.
3. Pokud opatření uvedená v odstavci 1 vyplývají z nedostatků v příslušných regulačních aktech, přijme Komise tato vhodná opatření:
-
jedná-li se o zvláštní směrnice nebo nařízení uvedené v části I přílohy IV, změní je regulativním postupem s kontrolou podle čl. 40 odst. 2,
-
jedná-li se o předpisy EHK OSN, navrhne nezbytné změny příslušných předpisů EHK OSN v souladu s postupem použitelným podle revidované dohody z roku 1958.
4. Pokud opatření uvedená v odstavci 1 vyplývají z nesprávného použití příslušných požadavků, přijme Komise vhodná opatření, aby zajistila dodržování těchto požadavků.
Článek 30
Vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež se neshodují se schváleným typem
1. Pokud členský stát, který udělil ES schválení typu, zjistí, že se nová vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky vybavené prohlášením o shodě nebo opatřené značkou schválení typu neshodují s typem, který tento členský stát schválil, přijme nezbytná opatření včetně, je-li to nezbytné, odejmutí schválení typu, aby byla vyráběná vozidla, konstrukční části nebo samostatné technické celky uvedeny ve shodu se schváleným typem. Schvalovací orgán tohoto členského státu uvědomí schvalovací orgány ostatních členských států o přijatých opatřeních.
2. Pro účely odstavce 1 se odchylky od údajů uvedených v certifikátu ES schválení typu nebo ve schvalovací dokumentaci považují za nedodržení shody se schváleným typem.
Vozidlo se nepovažuje za odchylné od schváleného typu, pokud jsou v příslušných regulačních aktech připuštěny tolerance a vozidlo tyto tolerance splňuje.
3. Pokud některý členský stát prokáže, že se nová vozidla, konstrukční části nebo samostatné technické celky vybavené prohlášením o shodě nebo opatřené značkou schválení typu neshodují se schváleným typem, může požádat členský stát, který ES schválení typu udělil, aby ověřil, zda se jednotlivá vyráběná vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky i nadále shodují se schváleným typem. Po obdržení takové žádosti dotyčný členský stát přijme co nejdříve a v každém případě do šesti měsíců ode dne podání žádosti nezbytná opatření.
4. Schvalovací orgán požádá členský stát, který udělil schválení typu pro systém, konstrukční část, samostatný technický celek nebo neúplné vozidlo, aby přijal nezbytná opatření k zajištění toho, aby byla vyráběná vozidla opět uvedena v soulad se schváleným typem,
a)
u ES schválení typu vozidla, kdy neshoda vozidla vyplývá výlučně z neshody systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku;
b)
u vícestupňového schválení typu, kdy neshoda dokončeného vozidla vyplývá výlučně z neshody systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, jež tvoří část neúplného vozidla, nebo z neshody samotného neúplného vozidla.
Po obdržení takové žádosti přijme dotyčný členský stát co nejdříve a v každém případě do šesti měsíců ode dne podání žádosti nezbytné opatření, v případě potřeby společně s členským státem, který žádost podal. Je-li zjištěno nedodržení shody, přijme schvalovací orgán členského státu, který udělil ES schválení typu pro systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nebo neúplné vozidlo, opatření uvedená v odstavci 1.
5. Schvalovací orgány se vzájemně informují do dvaceti pracovních dnů o každém odejmutí ES schválení typu a o jeho důvodech.
6. Pokud členský stát, který udělil ES schválení typu, popírá, že by došlo k nedodržení shody, o němž jej uvědomil jiný členský stát, usilují dotyčné členské státy o urovnání sporu. Komise je průběžně informována a v případě potřeby uspořádá vhodná jednání s cílem dosáhnout urovnání sporu.
Článek 31
Prodej a uvádění do provozu částí nebo zařízení, jež mohou představovat významné nebezpečí pro správné fungování základních systémů
1. Členské státy umožní prodej, nabídku k prodeji nebo uvedení do provozu částí nebo zařízení, jež mohou představovat významné nebezpečí pro správné fungování systémů se zásadním významem pro bezpečnost vozidla nebo pro jeho vliv na životní prostředí, pouze v případě, že tyto části nebo zařízení byly schváleny schvalovacím orgánem v souladu s odstavci 5 až 10.
2. Části nebo zařízení podléhající povolení v souladu s odstavcem 1 se zařazují na seznam uvedený v příloze XIII. Rozhodnutí o zařazení předchází zhodnocení, jehož výsledkem je vypracování zprávy a snaha o dosažení spravedlivé rovnováhy mezi těmito prvky:
a)
existence závažného nebezpečí pro bezpečnost vozidla vybaveného dotyčnou částí nebo zařízením nebo jeho vliv na životní prostředí a
b)
dopad na spotřebitele a výrobce na trhu s náhradními částmi při stanovení případného požadavku na schválení u dotyčných částí nebo zařízení.
3. Odstavec 1 se nevztahuje na původní části nebo zařízení, pro které platí systémové schválení typu vozidla, a na části nebo zařízení, jejichž typ je schválen v souladu s některým z regulačních aktů uvedených v příloze IV, s výjimkou případů, kdy se tato schválení týkají jiných hledisek než těch, na něž se vztahuje odstavec 1. Odstavec 1 se nevztahuje na části ani zařízení vyrobené výhradně pro závodní vozidla, která nejsou určena k používání na veřejných komunikacích. Mají-li části nebo zařízení zahrnuté do přílohy XIII dvojí použití pro závody a na silnici, nesmějí být tyto části nebo zařízení prodávány ani nabízeny k prodeji veřejnosti pro použití v silničních vozidlech, pokud nesplňují požadavky tohoto článku.
Komise případně přijme ustanovení pro označení částí nebo zařízení uvedených v tomto odstavci.
4. Po konzultaci se zúčastněnými subjekty Komise stanoví průběh a požadavky postupu schvalování uvedené v odstavci 1 a přijme ustanovení pro následnou aktualizaci seznamu uvedeného v příloze XIII. Tyto požadavky zahrnují předpisy pro bezpečnost, ochranu životního prostředí a v případě potřeby pro zkušební normy. Mohou být založeny na regulačních aktech uvedených v příloze IV, vypracovány podle příslušného stavu technologie v oblasti bezpečnosti, ochrany životního prostředí a zkušebnictví nebo, jedná-li se o přiměřený způsob dosažení požadované bezpečnosti nebo cílů v oblasti životního prostředí, mohou sestávat ze srovnání části nebo zařízení s výkonem původního vozidla nebo některé z jeho částí, pokud jde o životní prostředí nebo bezpečnost.
5. Pro účely odstavce 1 předá výrobce částí nebo zařízení schvalovacímu orgánu zkušební protokol navržený určenou technickou zkušebnou, jenž osvědčuje, že části nebo zařízení, pro něž je požadováno schválení, splňují požadavky uvedené v odstavci 4. Výrobce může podat pouze jednu žádost na typ a část, a to pouze u jednoho schvalovacího orgánu.
Žádost obsahuje podrobnosti týkající se výrobce částí nebo zařízení, typu, označení a čísel částí nebo zařízení, pro něž je schválení požadováno, jakož i jméno výrobce vozidla, typ vozidla a případně rok výroby nebo jakékoliv jiné informace umožňující identifikaci vozidla, pro něž je montáž těchto částí nebo zařízení zamýšlena.
Pokud schvalovací orgán dojde při zohlednění zkušebního protokolu a dalších důkazů k závěru, že dotyčné části nebo zařízení splňují požadavky uvedené v odstavci 4, vydá výrobci bez zbytečného prodlení certifikát. Tento certifikát opravňuje k prodeji, nabídce k prodeji nebo montáži částí nebo zařízení do vozidel ve Společenství, s výhradou odst. 9 druhého pododstavce.
6. Každá část nebo zařízení schválené postupem podle tohoto článku se vhodným způsobem označí.
Komise stanoví požadavky na označování a balení i vzor a systém číslování certifikátu uvedeného v odstavci 5.
7. Opatření uvedená v odstavcích 2 až 6, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice včetně jejího doplnění, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 40 odst. 2.
8. Výrobce neprodleně uvědomí schvalovací orgán, jenž vydal certifikát, o každé změně, jež má vliv na podmínky, za nichž byl vydán. Schvalovací orgán rozhodne, zda musí být certifikát přezkoumán nebo opětovně vydán a zda jsou nezbytné nové zkoušky.
Výrobce odpovídá za zajištění toho, že části a zařízení jsou vyráběny za podmínek, za nichž byl certifikát vydán, a že jsou tak vyráběny i nadále.
9. Před vydáním povolení schvalovací orgán ověří, že existují uspokojivá opatření a postupy pro zajištění účinné kontroly shodnosti výroby.
Pokud schvalovací orgán zjistí, že podmínky pro vydání povolení již nejsou splněny, požádá výrobce, aby přijal nezbytná opatření k zajištění toho, aby bylo u částí nebo zařízení opět dosaženo shody. V případě nutnosti povolení odejme.
10. Jakákoliv neshoda mezi členskými státy v souvislosti s certifikáty uvedenými v odstavci 5 se oznámí Komisi. Komise po konzultaci s členskými státy přijme odpovídající opatření, včetně případně požadavku na odejmutí schválení.
11. Tento článek se nepoužije na část nebo zařízení, dokud není zapsána v seznamu v příloze XIII. U každé položky nebo skupiny položek v příloze XIII se stanoví přiměřené přechodné období, aby výrobce části nebo zařízení mohl požádat o povolení a získat je. Současně lze případně stanovit datum tak, aby se na části a zařízení zkonstruované před tímto datem u vozidel, jejichž typ byl schválen, tento článek nevztahoval.
12. Dokud není přijato rozhodnutí o tom, zda má být část nebo zařízení zařazena do seznamu uvedeného v odstavci 1, mohou členské státy zachovat vnitrostátní ustanovení vztahující se na části nebo zařízení, jež mohou představovat závažné nebezpečí pro správné fungování systémů se zásadním významem pro bezpečnost vozidla nebo pro jeho vliv na životní prostředí.
Jakmile se takové rozhodnutí přijme, pozbývají ustanovení vnitrostátních předpisů zaregistrují vztahující se na dané části nebo zařízení platnosti.
13. Od 29. října 2007 nepřijímají členské státy nové předpisy upravující části a zařízení, jež mohou ovlivnit správné fungování systémů se zásadním významem pro bezpečnost vozidla nebo pro jeho vliv na životní prostředí.
Článek 32
Stažení vozidel
1. Pokud je výrobce, jemuž bylo uděleno ES schválení typu vozidla, povinen za použití regulačního aktu nebo směrnice 2001/95/ES stáhnout již prodaná, zaregistrovaná nebo do provozu uvedená vozidla, protože jeden nebo více systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků namontovaných ve vozidle, ať již byly podle této směrnice schváleny či nikoliv, představuje závažné nebezpečí pro bezpečnost provozu na pozemních komunikacích, veřejné zdraví nebo ochranu životního prostředí, neprodleně uvědomí schvalovací orgán, který schválení vozidla udělil.
2. Výrobce navrhne schvalovacímu orgánu soubor vhodných opravných prostředků k odstranění nebezpečí uvedeného v odstavci 1. Schvalovací orgán neprodleně sdělí navržená opatření orgánům ostatních členských států.
Příslušné orgány zajistí, aby tato opatření byla na jejich územích řádně provedena.
3. Pokud dotčené orgány považují opatření za nedostatečná nebo se domnívají, že nebyla provedena dostatečně rychle, neprodleně uvědomí schvalovací orgán, který udělil ES schválení typu vozidla.
Schvalovací orgán následně uvědomí výrobce. Pokud schvalovací orgán, který udělil ES schválení typu, není sám spokojen s opatřeními výrobce, přijme veškerá potřebná ochranná opatření, včetně odejmutí ES schválení typu, pokud výrobce nenavrhne a neprovede účinná nápravná opatření. V případě odejmutí ES schválení typu to dotčený schvalovací orgán do dvaceti pracovních dní doporučeným dopisem nebo rovnocenným elektronickým prostředkem oznámí výrobci, schvalovacím orgánům ostatních členských států a Komisi.
4. Tento článek se rovněž vztahuje na části, na něž se nevztahuje žádný požadavek vyplývající z regulačního aktu.
Článek 33
Oznámení rozhodnutí a dostupných opravných prostředků
Veškerá rozhodnutí o odmítnutí nebo odejmutí ES schválení typu, odmítnutí registrace nebo zákazu prodeje, učiněná na základě předpisů přijatých k provedení této směrnice, uvádějí podrobné důvody, na nichž jsou založena.
Tato rozhodnutí se oznamují dotčené straně zároveň s poučením o opravných prostředcích, které jsou jí podle platných právních předpisů dotyčného členského státu k dispozici, a o lhůtách pro jejich podání.
KAPITOLA XIII
MEZINÁRODNÍ PŘEDPISY
Článek 34
Předpisy EHK OSN potřebné pro ES schválení typu
1. Předpisy EHK OSN, k nimž Společenství přistoupilo a jež jsou uvedeny v části I přílohy IV a v příloze XI, jsou součástí ES schválení typu vozidla stejně jako zvláštní směrnice nebo nařízení. Vztahují se na kategorie vozidel uvedené v příslušných sloupcích v tabulce v části I přílohy IV a v příloze XI.
2. Pokud Společenství v souladu s čl. 4 odst. 4 rozhodnutí 97/836/ES rozhodne o povinném použití předpisu EHK OSN pro účely ES schválení typu vozidla, změní se odpovídajícím způsobem přílohy této směrnice regulativním postupem s kontrolou podle čl. 40 odst. 2 této směrnice. Akt, kterým se mění přílohy této směrnice, rovněž stanoví lhůty pro povinné použití předpisu EHK OSN nebo jeho změn. Členské státy zruší nebo změní vnitrostátní právní předpisy, jež jsou neslučitelné s dotyčným předpisem EHK OSN.
Pokud uvedený předpis EHK OSN nahrazuje stávající zvláštní směrnici nebo nařízení, příslušný záznam v části I přílohy IV a v příloze XI se nahradí číslem předpisu EHK OSN a příslušný záznam se v části II přílohy IV stejným postupem zruší.
3. V případě uvedeném v odst. 2 druhém pododstavci se zvláštní směrnice nebo nařízení nahrazené předpisem EHK OSN zrušují regulativním postupem s kontrolou podle čl. 40 odst. 2.
Pokud se zruší zvláštní směrnice, zruší členské státy vnitrostátní právní předpisy, jež byly přijaty k jejímu provedení.
4. V této směrnici nebo samostatných směrnicích či nařízeních lze uvést přímé odkazy na mezinárodní normy a nařízení, aniž by se opakovaly v právním rámci Společenství.
Článek 35
Rovnocennost předpisů EHK OSN se směrnicemi nebo nařízeními
1. Předpisy EHK OSN uvedené v části II přílohy IV se uznávají jako rovnocenné s odpovídajícími zvláštními směrnicemi nebo nařízeními v míře, v níž mají stejnou oblast působnosti a předmět.
Schvalovací orgány členských států přijímají schválení udělená v souladu s těmito předpisy EHK OSN a případně odpovídající značky schválení typu místo odpovídajících schválení typu a značek schválení typu udělených podle rovnocenných zvláštních směrnic nebo nařízení.
2. Pokud se Společenství rozhodne použít pro účely odstavce 1 nový předpis EHK OSN nebo předpis EHK OSN v platném znění, změní se část II přílohy IV odpovídajícím způsobem. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 40 odst. 2.
Článek 36
Rovnocennost s dalšími předpisy
Na návrh Komise může Rada kvalifikovanou většinou uznat v rámci mnohostranných nebo dvoustranných dohod Společenství se třetími zeměmi rovnocennost podmínek nebo předpisů pro schvalování typu systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které jsou stanoveny touto směrnicí, s postupy stanovenými mezinárodními předpisy nebo předpisy třetích zemí.
KAPITOLA XIV
POSKYTOVÁNÍ TECHNICKÝCH INFORMACÍ
Článek 37
Informace určené pro uživatele
1. Výrobce nesmí poskytnout technické informace o údajích stanovených v této směrnici nebo v regulačních aktech uvedených v příloze IV, jež se odchylují od údajů schválených schvalovacím orgánem.
2. Pokud tak regulační akt zvlášť stanoví, zpřístupní výrobce uživatelům veškeré důležité informace a nezbytné pokyny popisující všechny zvláštní podmínky nebo omezení pro použití vozidla, konstrukční části nebo samostatného technického celku.
Tyto informace se poskytují v úředních jazycích Společenství. Poskytují se po dohodě se schvalovacím orgánem ve vhodné doprovodné dokumentaci, jako je příručka uživatele nebo příručka pro údržbu.
Článek 38
Informace určené pro výrobce konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. Výrobce vozidla zpřístupní výrobcům konstrukčních částí nebo samostatných technických celků všechny údaje, včetně případných výkresů výslovně uvedených v příloze nebo doplňku k regulačnímu aktu, jež jsou nezbytné pro ES schválení typu pro technické části a samostatné konstrukční celky nebo jsou nezbytné k získání povolení podle článku 31.
Výrobce vozidla může požadovat od výrobců technických částí nebo samostatných technických celků uzavření závazné dohody na ochranu důvěrné povahy všech informací, jež nejsou veřejně dostupné, včetně těch, jež se vztahují k právům duševního vlastnictví.
2. Výrobce konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jakožto držitel certifikátu ES schválení typu, jenž podle čl. 10 odst. 4 obsahuje omezení použití nebo zvláštní podmínky pro montáž nebo obojí, poskytne výrobci vozidla o této věci veškeré podrobné informace.
Pokud tak regulační akt zvlášť stanoví, poskytne výrobce konstrukčních částí nebo samostatných technických celků společně s vyrobenými konstrukčními částmi nebo samostatnými technickými celky pokyny ohledně omezení použití nebo zvláštních podmínek pro montáž nebo obojí.
KAPITOLA XV
PROVÁDĚCÍ OPATŘENÍ A ZMĚNY
Článek 39
Prováděcí opatření a změny k této směrnici a zvláštním směrnicím a nařízením
1. Komise přijímá opatření nezbytná k provedení každé zvláštní směrnice nebo nařízení v souladu s pravidly stanovenými v každé dotyčné směrnici nebo nařízení.
2. Komise přijímá změny příloh této směrnice nebo ustanovení zvláštních směrnic nebo nařízení uvedených v části I přílohy IV, jež jsou nezbytné k jejich přizpůsobení rozvoji vědeckých a technických znalostí nebo zvláštním potřebám zdravotně postižených osob.
3. Komise přijímá změny této směrnice, jež jsou nezbytné pro stanovení technických požadavků na vozidla v malých sériích, vozidla schválená na základě postupu jednotlivého schválení a vozidla zvláštního určení.
4. Pokud se Komise dozví o závažných nebezpečích pro účastníky provozu na pozemních komunikacích nebo životní prostředí, jež vyžadují bezodkladná opatření, může změnit ustanovení zvláštních směrnic nebo nařízení uvedených v části I přílohy IV.
5. Komise přijímá změny, jež jsou nezbytné v zájmu řádné správy, a zejména ty, jež jsou nezbytné pro zajištění soudržnosti zvláštních směrnic nebo nařízení uvedených v části I přílohy IV jak mezi sebou, tak s jinými právními předpisy Společenství.
6. Pokud jsou podle rozhodnutí 97/836/ES přijaty nové předpisy EHK OSN nebo změny stávajících předpisů EHK OSN, k nimž Společenství přistoupilo, změní Komise odpovídajícím způsobem přílohy této směrnice.
7. Každá nová zvláštní směrnice nebo nařízení stanoví odpovídající změny příloh této směrnice.
8. Přílohy této směrnice lze změnit nařízením.
9. Opatření uvedená v tomto článku, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice nebo zvláštních směrnic a nařízení včetně jejich doplnění, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 40 odst. 2.
Článek 40
Výbor
1. Komisi je nápomocen výbor nazvaný „Technický výbor - motorová vozidla“.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se čl. 5a odst. 1 až 4 a článek 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
KAPITOLA XVI
URČENÍ A OZNÁMENÍ TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN
Článek 41
Určení technických zkušeben
1. Když členský stát určí technickou zkušebnu, musí tato technická zkušebna splňovat požadavky této směrnice.
2. Technické zkušebny provádějí zkoušky potřebné ke schválení nebo kontroly uvedené v této směrnici nebo v regulačním aktu uvedeném v příloze IV samy nebo na jejich provádění dohlížejí, s výjimkou případů, u nichž jsou výslovně povoleny alternativní postupy. Nesmějí provádět zkoušky ani kontroly, k nimž nejsou řádně určeny.
3. Technické zkušebny spadají podle oblasti své působnosti do jedné nebo více z těchto čtyř kategorií činností:
a)
kategorie A, technické zkušebny, jež provádějí zkoušky uvedené v této směrnici a v regulačních aktech uvedených v příloze IV ve svých vlastních zařízeních;
b)
kategorie B, technické zkušebny, jež dohlížejí na zkoušky uvedené v této směrnici a v regulačních aktech uvedených v příloze IV, které jsou prováděny v zařízeních výrobce nebo v zařízeních třetí osoby;
c)
kategorie C, technické zkušebny, jež pravidelně vyhodnocují a sledují postupy výrobce pro kontrolu shodnosti výroby;
d)
kategorie D, technické zkušebny, jež dohlížejí na zkoušky či kontroly nebo je provádějí v rámci dohledu nad shodností výroby.
4. Technické zkušebny musí prokázat odpovídající kvalifikaci, zvláštní technické znalosti a průkazné zkušenosti v konkrétních oblastech, na něž se vztahuje tato směrnice a regulační akty uvedené v příloze IV.
Kromě toho musí technické zkušebny vyhovovat normám uvedeným v dodatku 1 k příloze V, jež jsou důležité pro jimi prováděné činnosti. Tento požadavek se však nevztahuje na účely posledního stupně vícestupňového postupu schválení typu podle čl. 25 odst. 1.
5. Schvalovací orgán může být činný jako technická zkušebna pro jednu nebo více činností uvedených v odstavci 3.
6. Výrobce nebo subdodavatel jednající jeho jménem může být určen jako technická zkušebna pro činnosti kategorie A ve vztahu k regulačním aktům uvedeným v příloze XV.
Komise podle potřeby změní seznam těchto regulačních aktů regulativním postupem s kontrolou podle čl. 40 odst. 2.
7. Subjekty uvedené v odstavcích 5 a 6 musí být v souladu s tímto článkem.
8. Jiné technické zkušebny ze třetí země než zkušebny určené v souladu s odstavcem 6 mohou být oznámeny pro účely článku 43 pouze v rámci dvoustranné dohody mezi Společenstvím a dotyčnou třetí zemí.
Článek 42
Posouzení kvalifikace technických zkušeben
1. Kvalifikace uvedená v článku 41 se prokazuje prostřednictvím hodnotící zprávy vyhotovené příslušným orgánem. Tato zpráva může zahrnovat certifikát o akreditaci vydaný akreditačním orgánem.
2. Hodnocení, na němž je založena zpráva uvedená v odstavci 1, se provádí v souladu s dodatkem 2 k příloze V.
U hodnotící zprávy se nejpozději po třech letech provede přezkum.
3. Hodnotící zpráva se na požádání zašle Komisi.
4. Schvalovací orgán, jenž vykonává činnost technické zkušebny, prokazuje shodu prostřednictvím podpůrné dokumentace.
To zahrnuje posouzení, jež provádějí inspektoři nezávislí na činnosti, jež se posuzuje. Tito inspektoři mohou být z téže organizace za předpokladu, že jsou řízeni nezávisle na pracovnících provádějících posuzovanou činnost.
5. Výrobce nebo subdodavatel vykonávající činnost jeho jménem, určený jako technická zkušebna, musí být v souladu s příslušnými ustanoveními tohoto článku.
Článek 43
Postupy pro oznámení
1. Členské státy oznámí Komisi u každé určené zkušebny jméno, adresu, včetně elektronické adresy, odpovědné osoby a kategorii činností. Oznámí veškeré další změny těchto údajů.
V oznámení je uvedeno, pro jaké regulační akty jsou technické zkušebny určeny.
2. Technické zkušebny mohou provádět činnosti popsané v článku 41 za účelem schválení typu pouze tehdy, pokud byly předem oznámeny Komisi.
3. Táž technická zkušebna může být určena a oznámena více členskými státy bez ohledu na kategorii činností, jež vykonává.
4. Pokud je třeba při použití regulačního aktu určit zvláštní organizaci nebo příslušný orgán, jehož činnost není zahrnuta do činností, na něž se vztahuje článek 41, je třeba učinit oznámení podle tohoto článku.
5. Komise zveřejní na své internetové stránce seznam schvalovacích orgánů a technických zkušeben a podrobné údaje o nich.
KAPITOLA XVII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 44
Přechodná ustanovení
1. Až do nezbytných změn této směrnice s cílem zahrnout do její působnosti vozidla, na něž se ještě nevztahuje, nebo doplnit správní a technická ustanovení týkající se schvalování typu vozidel jiných kategorií než M1 vyráběných v malých sériích a zavést harmonizovaná správní a technická ustanovení týkající se postupu jednotlivého schvalování a do uplynutí přechodných období stanovených v článku 45 členské státy i nadále udělují těmto vozidlům vnitrostátní schválení za předpokladu, že tato schválení vycházejí z harmonizovaných technických požadavků stanovených v této směrnici.
2. Na žádost výrobce, nebo v případě jednotlivého schválení vlastníka vozidla, a po předání požadovaných informací dotčené členské státy vyplní a vydají certifikát schválení typu nebo případně certifikát jednotlivého schválení. Tento certifikát se vydá žadateli.
Pro vozidla téhož typu přijímají ostatní členské státy ověřený opis dokumentu jako doklad, že stanovené zkoušky byly provedeny.
3. Musí-li být konkrétní vozidlo, na něž se vztahuje jednotlivé schválení, zaregistrováno v jiném členském státě, může tento členský stát požadovat od schvalovacího orgánu, jenž vydal jednotlivé schválení, jakékoliv další informace podrobně uvádějící technické požadavky, jež konkrétní vozidlo splňuje.
4. Dokud v členských státech nejsou harmonizovány systémy registrace a zdanění pro vozidla podle této směrnice, mohou členské státy pro zjednodušení registrace a zdanění na svém území užívat vnitrostátní kódy. Pro tento účel mohou členské státy dále dělit verze uvedené v části II přílohy III za předpokladu, že jsou údaje, kterých je k dalšímu dělení užíváno, výslovně uvedeny ve schvalovací dokumentaci nebo je možné je z této dokumentace odvodit jednoduchým výpočtem.
Článek 45
Data žádostí pro ES schválení typu
1. Pokud jde o ES schválení typu, udělují členské státy ES schválení novým typům vozidel ode dnů uvedených v příloze XIX.
2. Členské státy mohou na žádost výrobce udělit ES schválení novým typům vozidel od 29. dubna 2009.
3. Až do dnů uvedených ve čtvrtém sloupci tabulky obsažené v příloze XIX se čl. 26 odst. 1 nevztahuje na nová vozidla, jimž bylo uděleno vnitrostátní schválení přede dny uvedenými ve třetím sloupci uvedené přílohy nebo jež nebyla schválena.
4. Na žádost výrobce a do dnů uvedených v řádcích 6 a 9 sloupci 3 tabulky obsažené v příloze XIX členské státy nadále udělují vnitrostátní schválení typu jako alternativu ES schválení typu vozidla u vozidel kategorií M2 nebo M3 za předpokladu, že tato vozidla a jejich systémy, konstrukční části a samostatné technické celky získaly schválení typu v souladu s regulačními akty uvedenými v části I přílohy IV této směrnice.
5. Tato směrnice se nedotýká platnosti žádného ES schválení typu uděleného vozidlům kategorie M1 před 29. dubnem 2009, ani nebrání prodloužení takového schválení.
6. Pokud jde o ES schválení nových typů systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, použijí členské státy tuto směrnici od 29. dubna 2009.
Tato směrnicí se nedotýká platnosti žádného ES schválení typu uděleného systémům, konstrukčním částem nebo samostatným technickým celkům před 29. dubnem 2009, ani nebrání prodloužení takového schválení.
Článek 46
Sankce
Členské státy stanoví sankce za porušení této směrnice, a zejména zákazu, který je obsažen v článku 31 nebo z něj vyplývá, a regulačních aktů uvedených v části I přílohy IV a přijmou veškerá nezbytná opatření pro jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí Komisi tato ustanovení do 29. dubna 2009 a veškeré jejich následné změny jí oznámí co nejdříve.
Článek 47
Hodnocení
1. Do 29. dubna 20111 informují členské státy Komisi o používání postupů schválení typu stanovených v této směrnici, a zejména o používání vícestupňového postupu. Pokud je to vhodné, navrhne Komise změny považované za nezbytné ke zlepšení postupu schválení typu.
2. Na základě informací poskytnutých podle odstavce 1 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě do 29. října 2011 zprávu o uplatňování této směrnice. Komise může v případě potřeby navrhnout odložení dnů použitelnosti uvedených v článku 45.
Článek 48
Provedení
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s věcnými změnami této směrnice do 29. dubna 2009. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů.
Použijí tyto předpisy ode dne 29. dubna 2009.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Musí obsahovat rovněž prohlášení, že odkazy ve stávajících právních a správních předpisech na směrnici zrušenou touto směrnicí se považují za odkazy na tuto směrnici. Členské státy upraví způsob odkazu a znění prohlášení.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 49
Zrušení
Směrnice 70/156/EHS ve znění aktů uvedených v části A přílohy XX se zrušuje s účinkem ode dne 29. dubna 2009, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení ve vnitrostátním právu a použitelnost směrnic uvedených v části B přílohy XX.
Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze XXI.
Článek 50
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 51
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Bruselu dne 5. září 2007.
RICHTLIJN 2007/46/EG VAN HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD
van 5 september 2007
tot vaststelling van een kader voor de goedkeuring van motorvoertuigen en aanhangwagens daarvan en van systemen, onderdelen en technische eenheden die voor dergelijke voertuigen zijn bestemd
(Kaderrichtlijn)
(Voor de EER relevante tekst)
HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, en met name op artikel 95,
Gezien het voorstel van de Commissie,
Gezien het advies van het Europees Economisch en Sociaal Comité (1),
Handelend volgens de procedure van artikel 251 van het Verdrag (2),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Richtlijn 70/156/EEG van de Raad van 6 februari 1970 inzake de onderlinge aanpassing van de wetgevingen van de lidstaten betreffende de goedkeuring van motorvoertuigen en aanhangwagens daarvan (3) is herhaaldelijk en ingrijpend gewijzigd. Aangezien nieuwe wijzigingen nodig zijn, dient ter wille van de duidelijkheid tot herschikking van deze richtlijn te worden overgegaan.
(2)
Voor de totstandbrenging en de werking van de interne markt is het dienstig de nationale goedkeuringssystemen te vervangen door een communautaire goedkeuringsprocedure op basis van het beginsel van volledige harmonisatie.
(3)
De technische voorschriften voor systemen, onderdelen, technische eenheden en voertuigen moeten worden geharmoniseerd en in regelgevingen gespecificeerd. Deze regelgevingen moeten er in de eerste plaats op zijn gericht een hoog niveau van verkeersveiligheid, gezondheidsbescherming, milieubescherming, energie-efficiëntie en beveiliging tegen ongeoorloofd gebruik te waarborgen.
(4)
Richtlijn 92/53/EEG van de Raad van 18 juni 1992 tot wijziging van Richtlijn 70/156/EEG inzake de onderlinge aanpassing van de wetgevingen van de lidstaten betreffende de goedkeuring van motorvoertuigen en aanhangwagens daarvan (4) beperkte de toepassing van de communautaire typegoedkeuringsprocedure voor volledige voertuigen tot voertuigcategorie M1, maar om de interne markt te voltooien en ervoor te zorgen dat hij naar behoren functioneert, moet het toepassingsgebied van de onderhavige richtlijn alle voertuigcategorieën omvatten, zodat de fabrikanten via de communautaire typegoedkeuring van de voordelen van de interne markt kunnen profiteren.
(5)
Om de fabrikanten in staat te stellen zich aan de nieuwe geharmoniseerde procedures aan te passen, moet in een voldoende lange overgangstermijn worden voorzien voordat de communautaire typegoedkeuring van voertuigen verplicht wordt voor in één fase gebouwde voertuigen van andere categorieën dan M1. Voor voertuigen van andere categorieën dan M1 waarvoor meerfasengoedkeuring is vereist, moet in een langere overgangstermijn worden voorzien, omdat de procedure ook zal gelden voor carrosseriebouwers, die op dat gebied nog voldoende ervaring moeten opdoen om de vereiste procedures naar behoren te kunnen toepassen. Gezien het belang van de veiligheid van voertuigen van de categorieën M2 en M3 moeten deze voertuigen echter wel voldoen aan de technische voorschriften van de geharmoniseerde richtlijnen in de overgangsperiode waarin de nationale typegoedkeuring nog geldt, om de fabrikanten in staat te stellen ervaring op te doen met de communautaire typegoedkeuring van voertuigen.
(6)
Tot dusver waren fabrikanten die voertuigen in kleine series bouwen, gedeeltelijk uitgesloten van de voordelen van de interne markt. De ervaring heeft geleerd dat de verkeersveiligheid en de milieuvriendelijkheid aanzienlijk kunnen worden verbeterd als in kleine series gebouwde voertuigen volledig in het communautaire typegoedkeuringssysteem voor voertuigen worden opgenomen, te beginnen met die van categorie M1.
(7)
Om misbruik te voorkomen, moet de vereenvoudigde procedure voor in kleine series gebouwde voertuigen tot zeer geringe producties worden beperkt. Het begrip kleine series dient dan ook nauwkeuriger te worden gedefinieerd door het aantal geproduceerde voertuigen aan te geven.
(8)
Het is belangrijk maatregelen te nemen om voertuigen op individuele basis te kunnen goedkeuren, zodat in het meerfasengoedkeuringssysteem voldoende flexibiliteit kan worden toegestaan; in afwachting van de vaststelling van geharmoniseerde, specifieke communautaire bepalingen moeten de lidstaten echter nog steeds individuele goedkeuringen overeenkomstig hun nationale regelgeving kunnen verlenen.
(9)
In afwachting van de toepassing van de communautaire typegoedkeuringsprocedure voor voertuigen op andere voertuigcategorieën dan M1, moeten de lidstaten nog steeds nationale typegoedkeuringen kunnen verlenen en moeten daartoe overgangsbepalingen worden vastgesteld.
(10)
De voor de uitvoering van deze verordening noodzakelijke maatregelen moeten worden vastgesteld volgens de procedure van Besluit 1999/468/EG van de Raad van 28 juni 1999 tot vaststelling van de voorwaarden voor de uitoefening van de aan de Commissie verleende uitvoeringsbevoegdheden (5).
(11)
Bij Besluit 97/836/EG van de Raad (6) is de Gemeenschap toegetreden tot de overeenkomst van de Economische Commissie voor Europa van de Verenigde Naties (VN/ECE) betreffende het aannemen van eenvormige technische eisen voor wielvoertuigen, uitrustingsstukken en onderdelen die kunnen worden aangebracht en/of gebruikt op wielvoertuigen en de voorwaarden voor wederzijdse erkenning van goedkeuringen verleend op basis van deze eisen („Herziene overeenkomst van 1958”).
De VN/ECE-reglementen waartoe de Gemeenschap krachtens dit besluit toetreedt, en de wijzigingen van VN/ECE-reglementen waartoe de Gemeenschap al is toegetreden, dienen bijgevolg als voorschriften voor de EG-typegoedkeuring of als alternatieven voor de bestaande communautaire wetgeving in de communautaire typegoedkeuringsprocedure te worden opgenomen. In het bijzonder moet de Commissie de bevoegdheid hebben deze richtlijn op de nodige punten aan te passen, wanneer de Gemeenschap bij besluit van de Raad beslist dat een VN/ECE-reglement deel gaat uitmaken van de EG-typegoedkeuringsprocedure voor voertuigen en in de plaats komt van bestaande communautaire wetgeving. Daar het maatregelen van algemene strekking betreft tot wijziging van niet-essentiële onderdelen van deze richtlijn of ter aanvulling van deze richtlijn met nieuwe niet-essentiële onderdelen, moeten zij worden vastgesteld volgens de in artikel 5 bis van Besluit 1999/468/EG vastgestelde regelgevingsprocedure met toetsing.
(12)
Voor een betere regelgeving, voor de vereenvoudiging en om te voorkomen dat de bestaande communautaire wetgeving over kwesties van technische specificaties voortdurend moet worden bijgewerkt, moet het mogelijk zijn in deze richtlijn of bijzondere richtlijnen en verordeningen te verwijzen naar bestaande internationale normen en regelingen zonder deze weer te geven in het communautaire juridische kader.
(13)
Om te garanderen dat de procedure voor de controle van de overeenstemming van de productie, die een van de hoekstenen van het Europese typegoedkeuringssysteem vormt, juist wordt toegepast en naar behoren functioneert, moet de bevoegde instantie of een voldoende gekwalificeerde technische dienst die daartoe is aangewezen, geregeld verificaties verrichten bij de fabrikanten.
(14)
Het hoofddoel van wetgeving inzake goedkeuring van voertuigen is ervoor te zorgen dat nieuwe voertuigen, onderdelen en technische eenheden die op de markt worden gebracht een hoog niveau van veiligheid en milieubescherming bieden. Het bereiken van die doelstelling mag niet in het gedrang worden gebracht doordat bepaalde onderdelen of uitrustingsstukken worden bevestigd nadat voertuigen op de markt of in het verkeer zijn gebracht. Daarom moeten passende maatregelen worden genomen om ervoor te zorgen dat onderdelen of uitrustingsstukken die op voertuigen kunnen worden bevestigd en die de werking van voor de veiligheid of de milieubescherming essentiële systemen in aanzienlijke mate nadelig kunnen beïnvloeden, door een goedkeuringsinstantie vooraf worden gecontroleerd voordat zij te koop worden aangeboden. Die maatregelen moeten technische bepalingen bevatten betreffende de voorschriften waaraan die onderdelen of uitrustingsstukken moeten voldoen.
(15)
Die maatregelen mogen alleen gelden voor een beperkt aantal onderdelen of uitrustingsstukken. De lijst van deze onderdelen of uitrustingsstukken en latere vereisten moeten worden vastgesteld na raadpleging van belanghebbenden. Bij de vaststelling van de lijst moet de Commissie de belanghebbenden raadplegen op basis van een rapport en naar een eerlijk evenwicht streven tussen de vereisten op het gebied van de verbetering van de veiligheid op de weg en op het gebied van milieubescherming, evenals de belangen van consumenten, producenten en verdelers bij de instandhouding van de concurrentie op de secundaire onderdelenmarkt.
(16)
De lijst van onderdelen en uitrustingsstukken, de desbetreffende essentiële systemen en de test- en uitvoeringsmaatregelen moeten worden vastgesteld overeenkomstig Besluit 1999/468/EG. Daar het maatregelen van algemene strekking betreft tot wijziging van niet-essentiële onderdelen van deze richtlijn of ter aanvulling van deze richtlijn met nieuwe niet-essentiële onderdelen, moeten zij worden vastgesteld volgens de in artikel 5 bis van dit besluit vastgestelde regelgevingsprocedure met toetsing.
(17)
Deze richtlijn bevat een reeks specifieke veiligheidsvoorschriften als bedoeld in artikel 1, lid 2, van Richtlijn 2001/95/EG van het Europees Parlement en de Raad van 3 december 2001 inzake algemene productveiligheid (7), waarin specifieke voorschriften voor de bescherming van de veiligheid en de gezondheid van consumenten zijn vastgesteld. Daarom is het van belang bepalingen vast te stellen om te waarborgen dat wanneer een voertuig voor consumenten een ernstig risico vormt als gevolg van de toepassing van deze richtlijn of de regelgevingen in bijlage IV, de producent doeltreffende beschermingsmaatregelen heeft genomen, inclusief het terugroepen van voertuigen. Goedkeuringsinstanties moeten daarom kunnen beoordelen of de voorgestelde maatregelen al dan niet volstaan.
(18)
Het is van belang dat de fabrikanten de eigenaars van voertuigen relevante informatie verstrekken om verkeerd gebruik van veiligheidsvoorzieningen te voorkomen. Het is dienstig bepalingen dienaangaande in deze richtlijn op te nemen.
(19)
Voor fabrikanten van uitrustingsstukken is het ook van belang toegang te hebben tot bepaalde informatie die alleen de voertuigfabrikant kan verstrekken, dat wil zeggen technische informatie en tekeningen die nodig zijn om onderdelen voor de secundaire onderdelenmarkt te ontwikkelen.
(20)
Even belangrijk is dat de fabrikanten informatie beschikbaar stellen aan onafhankelijke ondernemingen, om ervoor te zorgen dat voertuigen hersteld en onderhouden worden op een volledig concurrerende markt. Deze informatievereisten zijn reeds opgenomen in communautaire wetgeving, met name in Verordening (EG) nr. 715/2007 van het Europees Parlement en de Raad van 20 juni 2007 betreffende de typegoedkeuring van motorvoertuigen met betrekking tot emissies van lichte passagiers- en commerciële voertuigen (Euro 5 en Euro 6) en de toegang tot reparatie- en onderhoudsinformatie (8), waarbij de Commissie uiterlijk vier jaar na de inwerkingtreding van die verordening een verslag voorlegt over de werking van de regeling voor toegang tot reparatie- en onderhoudsinformatie van het voertuig en zal nagaan of het wenselijk is alle bepalingen met betrekking tot de toegang tot zulke informatie in het kader van een herziene kaderrichtlijn inzake typegoedkeuring te consolideren.
(21)
Om de procedure te vereenvoudigen en te versnellen, dienen maatregelen om enerzijds de bijzondere richtlijnen of verordeningen uit te voeren en anderzijds de bijlagen bij deze richtlijn en die bij de bijzondere richtlijnen of verordeningen aan te passen, in het bijzonder aan de ontwikkeling van de wetenschappelijke en technische kennis, te worden goedgekeurd overeenkomstig Besluit 1999/468/EG. Daar het maatregelen van algemene strekking betreft tot wijziging van niet-essentiële onderdelen van deze richtlijn of de bijzondere richtlijnen of verordeningen of ter aanvulling van deze met nieuwe niet-essentiële onderdelen, moeten zij worden vastgesteld volgens de in artikel 5 bis van dat besluit vastgestelde regelgevingsprocedure met toetsing. Dezelfde procedure moet van toepassing zijn op aanpassingen die nodig zijn voor de typegoedkeuring van voertuigen voor personen met een handicap.
(22)
De ervaring leert dat soms onmiddellijk passende maatregelen ter bescherming van de weggebruikers moeten worden genomen wanneer tekortkomingen in de bestaande wetgeving zijn geconstateerd. In dergelijke spoedgevallen moeten de vereiste wijzigingen op de bijzondere richtlijnen of verordeningen overeenkomstig Besluit 1999/468/EG worden goedgekeurd. Daar het maatregelen van algemene strekking betreft tot wijziging van niet-essentiële onderdelen van de bijzondere richtlijnen of verordeningen of ter aanvulling van deze met nieuwe niet-essentiële onderdelen, moeten zij worden vastgesteld volgens de in artikel 5 bis van dat besluit vastgestelde regelgevingsprocedure met toetsing.
(23)
Daar de doelstellingen van deze richtlijn, namelijk de voltooiing van de interne markt, door de invoering van een verplicht communautair typegoedkeuringssysteem voor alle voertuigcategorieën, niet voldoende door de lidstaten kunnen worden verwezenlijkt en derhalve wegens de omvang van het optreden beter door de Gemeenschap kunnen worden verwezenlijkt, kan de Gemeenschap overeenkomstig het in artikel 5 van het Verdrag neergelegde subsidiariteitsbeginsel maatregelen nemen. Overeenkomstig het in datzelfde artikel neergelegde evenredigheidsbeginsel gaat deze richtlijn niet verder dan hetgeen nodig is om deze doelstellingen te verwezenlijken.
(24)
De verplichting tot omzetting van deze richtlijn in nationaal recht dient te worden beperkt tot die bepalingen die ten opzichte van de vorige richtlijnen materieel zijn gewijzigd. De verplichting tot omzetting van de ongewijzigde bepalingen vloeit voort uit de vorige richtlijnen.
(25)
In overeenstemming met punt 34 van het interinstitutioneel akkoord „Beter wetgeven” (9) dient de Raad de lidstaten ertoe aan te sporen om, voor zichzelf en in het belang van de Gemeenschap, hun eigen tabellen op te stellen waarin, voor zover mogelijk, de correlatie tussen deze richtlijn en de omzettingsmaatregelen is weergegeven, en deze tabellen openbaar te maken.
(26)
Deze richtlijn dient de verplichtingen van de lidstaten met betrekking tot de in bijlage XX, deel B, genoemde termijnen voor omzetting in nationaal recht en toepassing van de aldaar genoemde richtlijnen onverlet te laten.
(27)
De vereisten in deze richtlijn zijn in overeenstemming met de principes die zijn vastgesteld in het actieplan „Vereenvoudiging en verbetering van de regelgeving”.
(28)
Het is van bijzonder belang dat toekomstige maatregelen die op grond van deze richtlijn worden voorgesteld of procedures die als toepassing ervan moeten worden gevolgd, stroken met deze principes, die in de mededeling van de Commissie „Een concurrerend regelgevingskader voor de automobielindustrie voor de 21e eeuw” zijn herhaald,
HEBBEN DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
HOOFDSTUK I
ALGEMENE BEPALINGEN
Artikel 1
Onderwerp
Deze richtlijn stelt een geharmoniseerd kader vast voor de bestuursrechtelijke bepalingen en de algemene technische voorschriften voor de goedkeuring van alle nieuwe voertuigen die binnen haar toepassingsgebied vallen, en van de systemen, onderdelen en technische eenheden die voor die voertuigen zijn bestemd, met als doel de registratie, de verkoop en het in het verkeer brengen ervan in de Gemeenschap te vergemakkelijken.
In deze richtlijn worden ook de bepalingen vastgesteld voor de verkoop en in het verkeer brengen van onderdelen en uitrustingsstukken voor voertuigen die overeenkomstig deze richtlijn zijn goedgekeurd.
Specifieke technische vereisten betreffende de bouw en de werking van voertuigen worden ter toepassing van deze richtlijn neergelegd in regelgevingen, waarvan de limitatieve lijst is opgenomen in bijlage IV.
Artikel 2
Toepassingsgebied
1. Deze richtlijn is van toepassing op de typegoedkeuring van in een of meer fasen ontworpen en gebouwde voertuigen die bestemd zijn voor gebruik op de weg, en van systemen, onderdelen en technische eenheden die voor dergelijke voertuigen zijn ontworpen en gebouwd.
Zij is ook van toepassing op de individuele goedkeuring van dergelijke voertuigen.
Deze richtlijn is tevens van toepassing op onderdelen en uitrustingsstukken die bestemd zijn voor voertuigen die onder deze richtlijn vallen.
2. Deze richtlijn is niet van toepassing op de typegoedkeuring of individuele goedkeuring van de volgende voertuigen:
a)
landbouw- of bosbouwtrekkers, zoals gedefinieerd in Richtlijn 2003/37/EG van het Europees Parlement en de Raad van 26 mei 2003 betreffende de typegoedkeuring van landbouw- of bosbouwtrekkers en aanhangwagens, verwisselbare getrokken machines, systemen, onderdelen en technische eenheden daarvan (10), en aanhangwagens die specifiek voor deze trekkers zijn ontworpen en gebouwd;
b)
vierwielers, zoals gedefinieerd in Richtlijn 2002/24/EG van het Europees Parlement en de Raad van 18 maart 2002 betreffende de goedkeuring van twee- of driewielige motorvoertuigen (11);
c)
rupsvoertuigen.
3. De typegoedkeuring of individuele goedkeuring overeenkomstig deze richtlijn is facultatief voor de volgende voertuigen:
a)
voertuigen die zijn ontworpen en gebouwd om hoofdzakelijk op bouwplaatsen, in steengroeven, in havens of op luchthavens te worden gebruikt;
b)
voertuigen die zijn ontworpen en gebouwd voor gebruik door de strijdkrachten, de burgerbescherming, de brandweer en de ordehandhavingsdiensten, en
c)
mobiele machines,
in de mate dat deze voertuigen aan de vereisten van deze richtlijn kunnen voldoen. Deze facultatieve goedkeuringen laten de toepassing van Richtlijn 2006/42/EG van het Europees Parlement en de Raad van 17 mei 2006 betreffende machines (12) onverlet.
4. De individuele goedkeuring overeenkomstig deze richtlijn is facultatief voor de volgende voertuigen:
a)
voertuigen die uitsluitend bestemd zijn voor wegraces;
b)
prototypes van voertuigen die onder verantwoordelijkheid van de fabrikant op de weg worden gebruikt om een specifiek testprogramma uit te voeren, mits zij speciaal daarvoor zijn ontworpen en gebouwd.
Artikel 3
Definities
Voor de toepassing van deze richtlijn en de in bijlage IV genoemde regelgevingen, tenzij daarin anders is bepaald, wordt verstaan onder:
1.
„regelgeving”: een bijzondere richtlijn of verordening of een aan de Herziene Overeenkomst van 1958 gehecht VN/ECE-reglement;
2.
„bijzondere richtlijn of verordening”: een richtlijn of verordening vermeld in bijlage IV, deel I. Deze term omvat ook uitvoeringsbesluiten daarvan;
3.
„typegoedkeuring”: de procedure waarbij een lidstaat certificeert dat een type voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid aan de relevante bestuursrechtelijke bepalingen en technische voorschriften voldoet;
4.
„nationale typegoedkeuring”: een in de nationale wetgeving van een lidstaat vastgestelde typegoedkeuringsprocedure waarvan de geldigheid beperkt is tot het grondgebied van die lidstaat;
5.
„EG-typegoedkeuring”: de procedure waarbij een lidstaat certificeert dat een type voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid aan de relevante bestuursrechtelijke bepalingen en technische voorschriften van deze richtlijn en van de in bijlage IV of XI vermelde regelgevingen voldoet;
6.
„individuele goedkeuring”: de procedure waarbij een lidstaat certificeert dat een bepaald voertuig, al dan niet uniek, aan de relevante bestuursrechtelijke bepalingen en technische voorschriften voldoet;
7.
„meerfasentypegoedkeuring”: de procedure waarbij een of meer lidstaten certificeren dat een incompleet of voltooid type voertuig, al naar gelang de staat van voltooiing, aan de relevante administratieve bepalingen en technische voorschriften van deze richtlijn voldoet;
8.
„stapsgewijze typegoedkeuring”: een voertuiggoedkeuringsprocedure die bestaat uit het stapsgewijze verzamelen van de hele reeks EG-typegoedkeuringscertificaten voor de systemen, onderdelen en technische eenheden van het voertuig en die uiteindelijk resulteert in de goedkeuring van het volledige voertuig;
9.
„eenstapstypegoedkeuring”: een procedure voor de goedkeuring van een voertuig in zijn geheel in één handeling;
10.
„gemengde typegoedkeuring”: een stapsgewijze goedkeuringsprocedure waarbij in de laatste fase van de goedkeuring van het gehele voertuig een of meer systemen worden goedgekeurd zonder dat voor deze systemen een EG-typegoedkeuringscertificaat moet worden afgegeven;
11.
„motorvoertuig”: een gemotoriseerd voertuig dat zich op eigen kracht voortbeweegt, ten minste vier wielen heeft, compleet, voltooid of incompleet is en een door het ontwerp bepaalde maximumsnelheid van meer dan 25 km/h kan bereiken;
12.
„aanhangwagen”: een niet-zelfaangedreven voertuig op wielen dat is ontworpen en gebouwd om door een motorvoertuig te worden getrokken;
13.
„voertuig”: een motorvoertuig of een aanhangwagen daarvan, zoals gedefinieerd in de punten 11 en 12;
14.
„hybride motorvoertuig”: een voertuig met ten minste twee verschillende energieomzetters en twee verschillende energieopslagsystemen (aan boord) ten behoeve van de aandrijving van het voertuig;
15.
„hybride elektrisch voertuig”: een hybride voertuig dat ten behoeve van de mechanische aandrijving energie put uit beide van de volgende aan boord opgeslagen energiebronnen/krachtbronnen:
-
een verbruiksbrandstof;
-
een opslagvoorziening voor elektrische energie/kracht (bv. accu, condensator, vliegwiel/generator, enz.);
16.
„mobiele machine”: een zelfaangedreven voertuig dat speciaal is ontworpen en gebouwd voor werkzaamheden en dat door zijn bouw niet geschikt is voor personen- of goederenvervoer. Machines die op het chassis van een motorvoertuig zijn gemonteerd, worden niet als mobiele machines beschouwd;
17.
„voertuigtype”: alle tot een categorie behorende voertuigen die ten minste op de in bijlage II, deel B, vermelde essentiële punten identiek zijn. Een voertuigtype kan varianten en uitvoeringen zoals omschreven in bijlage II, deel B, omvatten;
18.
„basisvoertuig”: een voertuig dat in de eerste fase van een meerfasentypegoedkeuringsprocedure wordt gebruikt;
19.
„incompleet voertuig”: een voertuig dat nog minstens één voltooiingsfase moet ondergaan om aan de toepasselijke technische voorschriften van deze richtlijn te voldoen;
20.
„voltooid voertuig”: een voertuig dat na de meerfasentypegoedkeuringsprocedure te hebben doorlopen aan de toepasselijke technische voorschriften van deze richtlijn voldoet;
21.
„compleet voertuig”: een voertuig dat niet hoeft te worden voltooid om aan de toepasselijke technische voorschriften van deze richtlijn te voldoen;
22.
„voertuig uit restantvoorraad”: een voertuig dat deel uitmaakt van een voorraad en dat niet kan worden geregistreerd, verkocht of in het verkeer gebracht omdat nieuwe technische voorschriften in werking zijn getreden waarvoor het niet is goedgekeurd;
23.
„systeem”: een geheel van inrichtingen die gecombineerd zijn om in een voertuig een of meer specifieke functies te vervullen, en dat aan de voorschriften van de regelgevingen moet voldoen;
24.
„onderdeel”: een inrichting die aan de voorschriften van een regelgeving moet voldoen, en die bedoeld is om deel uit te maken van een voertuig en waarvoor onafhankelijk van een voertuig typegoedkeuring kan worden verleend indien de regelgeving daarin uitdrukkelijk voorziet;
25.
„technische eenheid”: een inrichting die aan de voorschriften van een regelgeving moet voldoen, die bedoeld is om deel uit te maken van een voertuig en waarvoor afzonderlijk, maar alleen met betrekking tot een of meer specifieke voertuigtypes, typegoedkeuring kan worden verleend indien de regelgeving daarin uitdrukkelijk voorziet;
26.
„originele onderdelen of uitrustingsstukken”: onderdelen of uitrustingsstukken die worden geproduceerd volgens specificaties en productienormen die de voertuigfabrikant heeft verstrekt voor de productie van onderdelen of uitrustingsstukken die bestemd zijn voor de montage van het betrokken motorvoertuig. Hieronder vallen ook onderdelen en uitrustingsstukken die in dezelfde productielijn als de betrokken onderdelen of uitrustingsstukken geproduceerd zijn. Tot het bewijs van het tegendeel wordt ervan uitgegaan dat onderdelen originele onderdelen zijn, indien de onderdelenfabrikant certificeert dat de onderdelen van gelijke kwaliteit zijn als de onderdelen die voor de montage van het betrokken motorvoertuig zijn gebruikt en dat zij volgens de specificaties en productienormen van de fabrikant van het voertuig zijn vervaardigd;
27.
„fabrikant”: persoon of instantie die tegenover de goedkeuringsinstantie verantwoordelijk is voor alle aspecten van de typegoedkeurings- en vergunningsprocedure en die instaat voor de overeenstemming van de productie. Het is niet noodzakelijk dat deze persoon of instantie rechtstreeks betrokken is bij alle fasen van de bouw van het voertuig, het systeem, het onderdeel of de technische eenheid dat/die aan de goedkeuringsprocedure wordt onderworpen;
28.
„vertegenwoordiger van de fabrikant”: een in de Gemeenschap gevestigde natuurlijke of rechtspersoon die door de fabrikant is aangewezen om hem bij de goedkeuringsinstantie te vertegenwoordigen en namens hem op te treden bij aangelegenheden die onder deze richtlijn vallen. Wanneer de term „fabrikant” wordt gebruikt, wordt daaronder de fabrikant of zijn vertegenwoordiger verstaan;
29.
„goedkeuringsinstantie”: de instantie van een lidstaat die bevoegd is voor alle aspecten van zowel de typegoedkeuring van een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid als de individuele goedkeuring van een voertuig; voor de vergunningsprocedure, de afgifte en eventuele intrekking van goedkeuringscertificaten; die bevoegd is te fungeren als contactpunt voor de goedkeuringsinstanties van andere lidstaten; die bevoegd is voor de aanwijzing van de technische diensten, en die ervoor moet zorgen dat de fabrikant voldoet aan zijn verplichtingen inzake de overeenstemming van productie;
30.
„bevoegde instantie”: de in artikel 42 bedoelde bevoegde instantie is ofwel de goedkeuringsinstantie of een aangewezen autoriteit, ofwel een accrediteringsorgaan dat namens hen handelt;
31.
„technische dienst”: een organisatie of instantie die door de goedkeuringsinstantie van een lidstaat is aangewezen om namens haar als testlaboratorium tests of als overeenstemmingsbeoordelingsinstantie de initiële beoordeling en andere tests of inspecties te verrichten. De goedkeuringsinstantie mag deze functies ook zelf vervullen;
32.
„virtuele testmethode”: computersimulatie, daaronder begrepen berekeningen die aantonen dat een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid voldoet aan de technische voorschriften van een regelgevingshandeling. Voor testdoeleinden hoeft bij de virtuele methode geen gebruik te worden gemaakt van fysieke voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden;
33.
„typegoedkeuringscertificaat”: het document waarmee de goedkeuringsinstantie officieel certificeert dat aan een type voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid goedkeuring is verleend;
34.
„EG-typegoedkeuringscertificaat”: het certificaat in bijlage VI of in de overeenkomstige bijlage bij een bijzondere richtlijn of verordening, dan wel het als gelijkwaardig beschouwde mededelingenformulier in de relevante bijlage bij een van de in bijlage IV bij deze richtlijn, deel I of II, genoemde VN/ECE-reglementen;
35.
„individuelegoedkeuringscertificaat”: het document waarmee de goedkeuringsinstantie certificeert dat voor een bepaald voertuig goedkeuring is verleend;
36.
„certificaat van overeenstemming”: het document in bijlage IX dat door de fabrikant wordt afgegeven om te certificeren dat een voertuig behorende tot de reeks waarvoor overeenkomstig deze richtlijn typegoedkeuring is verleend, op het ogenblik van de productie aan alle regelgevingen voldoet;
37.
„inlichtingenformulier”: het formulier in bijlage I of III of in de overeenkomstige bijlage bij een bijzondere richtlijn of verordening, waarin staat vermeld welke gegevens door de aanvrager moeten worden verstrekt. Het inlichtingenformulier mag in elektronische vorm worden ingediend;
38.
„informatiedossier”: het complete dossier met het inlichtingenformulier, het bestand en de gegevens, tekeningen, foto’s enz. die door de aanvrager zijn verstrekt. Het informatiedossier mag in elektronische vorm worden ingediend;
39.
„informatiepakket”: het informatiedossier met de testrapporten en alle andere documenten die de technische dienst of de goedkeuringsinstantie tijdens de uitoefening van haar functie aan het informatiedossier heeft toegevoegd. Het informatiepakket mag in elektronische vorm worden ingediend;
40.
„inhoudsopgave bij het informatiepakket”: het document met de inhoudsopgave van het informatiepakket, waarvan alle bladzijden zijn genummerd of van andere tekens zijn voorzien. Dit document geeft een overzicht van de opeenvolgende stappen in het beheer van de EG-typegoedkeuringsprocedure, met name de data van alle herzieningen en bijwerkingen.
HOOFDSTUK II
ALGEMENE VERPLICHTINGEN
Artikel 4
Verplichtingen van de lidstaten
1. De lidstaten zien erop toe dat fabrikanten die een goedkeuring aanvragen, hun verplichtingen krachtens deze richtlijn nakomen.
2. De lidstaten verlenen alleen goedkeuring aan voertuigen, systemen, onderdelen en technische eenheden die aan de voorschriften van deze richtlijn voldoen.
3. De lidstaten staan alleen toe dat voertuigen, systemen, onderdelen en technische eenheden die aan de voorschriften van deze richtlijn voldoen, worden geregistreerd, verkocht of in het verkeer gebracht.
Zij mogen de registratie, de verkoop, de ingebruikneming of het in het verkeer brengen van voertuigen, onderdelen of technische eenheden die aan de voorschriften van deze richtlijn voldoen, niet verbieden, beperken of belemmeren op grond van aspecten die verband houden met de constructie of werking en die onder deze richtlijn vallen, indien zij aan de voorschriften van deze richtlijn voldoen.
4. De lidstaten richten de voor de goedkeuring bevoegde instanties op of wijzen deze aan en doen daarvan kennisgeving aan de Commissie overeenkomstig artikel 43.
De kennisgeving betreffende de goedkeuringsinstanties bevat hun naam, adres, inclusief elektronisch adres, alsmede hun bevoegdheidsgebied.
Artikel 5
Verplichtingen van de fabrikanten
1. De fabrikant is jegens de goedkeuringsinstantie verantwoordelijk voor alle aspecten van de goedkeuringsprocedure en voor het waarborgen van de overeenstemming van de productie, ongeacht of hij al dan niet rechtstreeks bij alle fasen van de bouw van een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid betrokken is.
2. Bij meerfasentypegoedkeuring is elke fabrikant verantwoordelijk voor de goedkeuring en de overeenstemming van de productie van de systemen, onderdelen en technische eenheden die tijdens de door hem uitgevoerde voltooiingsfase van het voertuig worden toegevoegd.
De fabrikant die reeds in eerdere fasen goedgekeurde onderdelen of systemen wijzigt, is verantwoordelijk voor de goedkeuring en overeenstemming van de productie van deze onderdelen en systemen.
3. Voor de toepassing van deze richtlijn wijst een fabrikant die buiten de Gemeenschap is gevestigd, een binnen de Gemeenschap gevestigde vertegenwoordiger aan om hem voor de goedkeuringsinstantie te vertegenwoordigen.
HOOFDSTUK III
EG-TYPEGOEDKEURINGSPROCEDURES
Artikel 6
Procedures voor de EG-typegoedkeuring van voertuigen
1. De fabrikant mag een van de volgende procedures kiezen:
a)
stapsgewijze typegoedkeuring,
b)
eenstapstypegoedkeuring,
c)
gemengde typegoedkeuring.
2. Een aanvraag om stapsgewijze goedkeuring bestaat uit het informatiedossier met de krachtens bijlage III verlangde informatie en gaat vergezeld van alle typegoedkeuringscertificaten die vereist zijn overeenkomstig elk van de toepasselijke regelgevingen die in bijlage IV of XI worden genoemd. Voor de typegoedkeuring van een systeem of technische eenheid overeenkomstig de toepasselijke regelgevingen heeft de goedkeuringsinstantie toegang tot het desbetreffende informatiepakket totdat de goedkeuring is verleend of geweigerd.
3. Een aanvraag om eenstapsgoedkeuring bestaat uit het informatiedossier met de relevante informatie die in bijlage I in verband met de in bijlage IV of XI en, voor zover van toepassing, in deel II van bijlage III genoemde regelgevingen wordt verlangd.
4. Bij een gemengde goedkeuringsprocedure kan de goedkeuringsinstantie een fabrikant vrijstellen van de verplichting om een of meer EG-typegoedkeuringscertificaten voor systemen over te leggen indien het informatiedossier wordt aangevuld met de in bijlage I gespecificeerde en voor de goedkeuring van die systemen tijdens de goedkeuringsfase van het voertuig vereiste gegevens. In dat geval wordt elk van de EG-typegoedkeuringscertificaten waarvoor vrijstelling is verleend, vervangen door een testrapport.
5. Onverminderd het bepaalde in de leden 2, 3 en 4 dient voor meerfasentypegoedkeuring het volgende te worden verstrekt:
a)
in de eerste fase: de delen van het informatiedossier en van de EG-typegoedkeuringscertificaten die voor een compleet voertuig zijn vereist en die relevant zijn voor de voltooiingsfase waarin het basisvoertuig zich bevindt;
b)
in de tweede en daaropvolgende fasen: de delen van het informatiedossier en de EG-typegoedkeuringscertificaten die relevant zijn voor de lopende bouwfase, samen met een afschrift van het in de vorige bouwfase voor het voertuig afgegeven EG-typegoedkeuringscertificaat; voorts verstrekt de fabrikant alle gegevens over de wijzigingen of toevoegingen die hij in of aan het voertuig heeft aangebracht;
De onder a) en b) genoemde informatie mag worden verstrekt volgens de in lid 4 beschreven gemengde procedure.
6. De fabrikant dient de aanvraag bij de goedkeuringsinstantie in. Voor een bepaald voertuigtype mag slechts in één lidstaat één aanvraag worden ingediend.
Voor ieder goed te keuren type wordt een afzonderlijke aanvraag ingediend.
7. In een met redenen omkleed verzoek kan de goedkeuringsinstantie de fabrikant vragen haar de nodige aanvullende informatie te verstrekken om te kunnen beslissen welke tests moeten worden verricht of om de uitvoering van die tests te vergemakkelijken.
8. De fabrikant stelt de goedkeuringsinstantie het nodige aantal voertuigen ter beschikking om de typegoedkeuringsprocedure naar behoren te laten verlopen.
Artikel 7
Procedure voor de EG-typegoedkeuring van systemen, onderdelen of technische eenheden
1. De fabrikant dient de aanvraag bij de goedkeuringsinstantie in. Voor een type systeem, onderdeel of technische eenheid mag slechts in één lidstaat één aanvraag worden ingediend. Voor ieder goed te keuren type wordt een afzonderlijke aanvraag ingediend.
2. De aanvraag gaat vergezeld van het informatiedossier, waarvan de inhoud in de bijzondere richtlijnen of verordeningen is gespecificeerd.
3. In een met redenen omkleed verzoek kan de goedkeuringsinstantie de fabrikant vragen haar de nodige aanvullende informatie te verstrekken om te kunnen beslissen welke tests moeten worden verricht of om de uitvoering van die tests te vergemakkelijken.
4. De fabrikant stelt de goedkeuringsinstantie de voertuigen, onderdelen of technische eenheden ter beschikking die volgens de relevante bijzondere richtlijnen of verordeningen nodig zijn om de voorgeschreven tests te kunnen verrichten.
HOOFDSTUK IV
VERLOOP VAN DE EG-TYPEGOEDKEURINGSPROCEDURES
Artikel 8
Algemene bepalingen
1. De lidstaten mogen geen EG-typegoedkeuring verlenen zonder eerst te hebben vastgesteld dat de procedures van artikel 12 naar behoren door de fabrikant zijn uitgevoerd.
2. De lidstaten verlenen EG-typegoedkeuring volgens de voorschriften van de artikelen 9 en 10.
3. Indien een lidstaat van oordeel is dat een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid, ook al voldoet het of zij aan de voorschriften, een ernstig gevaar voor de verkeersveiligheid betekent dan wel het milieu of de volksgezondheid ernstig schaadt, kan hij de EG-typegoedkeuring ervan weigeren. Hij zendt de overige lidstaten en de Commissie dan onmiddellijk een gedetailleerd dossier toe met opgave van de redenen voor zijn besluit en bewijsmateriaal voor zijn bevindingen.
4. De EG-typegoedkeuringscertificaten worden genummerd volgens de in bijlage VII beschreven methode.
5. Binnen 20 werkdagen zendt de goedkeuringsinstantie de goedkeuringsinstanties van de overige lidstaten een afschrift toe van het EG-typegoedkeuringscertificaat, inclusief de bijlagen, voor ieder voertuigtype waaraan zij goedkeuring heeft verleend. Het papieren afschrift mag door een elektronisch bestand worden vervangen.
6. De goedkeuringsinstantie stelt de goedkeuringsinstanties van de overige lidstaten onmiddellijk in kennis van de door haar geweigerde of ingetrokken goedkeuringen, met opgave van de redenen voor haar besluit.
7. Om de drie maanden zendt de goedkeuringsinstantie de goedkeuringsinstanties van de overige lidstaten een lijst toe van de EG-typegoedkeuringen van systemen, onderdelen of technische eenheden die zij in de vorige periode heeft verleend, gewijzigd, geweigerd of ingetrokken. Deze lijst bevat de in bijlage XIV vermelde gegevens.
8. Op verzoek van een andere lidstaat zendt de lidstaat die een EG-typegoedkeuring heeft verleend, binnen 20 werkdagen na ontvangst van dat verzoek een afschrift van het desbetreffende EG-typegoedkeuringscertificaat, inclusief de bijlagen. Het papieren afschrift mag door een elektronisch bestand worden vervangen.
Artikel 9
Bijzondere bepalingen voor voertuigen
1. De lidstaten verlenen EG-goedkeuring aan:
a)
een voertuigtype dat in overeenstemming is met de gegevens van het informatiedossier en voldoet aan de technische voorschriften van de in bijlage IV genoemde toepasselijke regelgevingen;
b)
een voertuigtype voor speciale doeleinden dat in overeenstemming is met de gegevens van het informatiedossier en voldoet aan de technische voorschriften van de in bijlage XI genoemde toepasselijke regelgevingen.
De in bijlage V beschreven procedures zijn van toepassing.
2. De lidstaten verlenen meerfasentypegoedkeuring aan een type incompleet of voltooid voertuig dat in overeenstemming is met de gegevens van het informatiedossier en voldoet aan de technische voorschriften van de in bijlage IV of XI genoemde toepasselijke regelgevingen, al naar gelang de voltooiingsfase waarin het voertuig zich bevindt.
De meerfasentypegoedkeuring is ook van toepassing op complete voertuigen die zijn verbouwd of gewijzigd door een andere fabrikant.
De in bijlage XVII beschreven procedures zijn van toepassing.
3. Voor elk voertuigtype dient de goedkeuringsinstantie:
a)
alle relevante rubrieken van het EG-typegoedkeuringscertificaat, met inbegrip van het daarbij gevoegde formulier met testresultaten volgens het model in bijlage VIII, in te vullen;
b)
de inhoudsopgave bij het informatiepakket samen te stellen of te verifiëren;
c)
het ingevulde certificaat en de bijlagen onverwijld, behoudens gefundeerd uitstel, aan de aanvrager af te geven.
4. In het geval van een EG-typegoedkeuring waarvan de geldigheid overeenkomstig artikel 20, artikel 22 of bijlage XI beperkt is of die van de toepassing van sommige bepalingen van de regelgevingen is ontheven, worden deze beperkingen of ontheffingen in het EG-typegoedkeuringscertificaat vermeld.
5. Wanneer gegevens in het informatiedossier betrekking hebben op bepalingen inzake voertuigen voor speciale doeleinden zoals aangegeven in bijlage XI, worden deze bepalingen in het EG-typegoedkeuringscertificaat vermeld.
6. Indien de fabrikant de gemengde goedkeuringsprocedure kiest, vult de goedkeuringsinstantie in deel III van het in bijlage III weergegeven inlichtingenformulier de referenties in van de uit hoofde van regelgevingen opgestelde testrapporten waarvoor geen EG-typegoedkeuringscertificaat beschikbaar is.
7. Indien de fabrikant de eenstapsgoedkeuringsprocedure kiest, stelt de goedkeuringsinstantie de lijst van toepasselijke regelgevingen op volgens het model in het aanhangsel bij bijlage VI en voegt deze lijst bij het EG-typegoedkeuringscertificaat.
Artikel 10
Bijzondere bepalingen voor systemen, onderdelen en technische eenheden
1. De lidstaten verlenen EG-typegoedkeuring aan een systeem dat in overeenstemming is met de gegevens van het informatiedossier en voldoet aan de technische voorschriften van de in bijlage IV of XI genoemde relevante bijzondere richtlijn of verordening.
2. De lidstaten verlenen EG-typegoedkeuring aan een onderdeel of technische eenheid dat of die in overeenstemming is met de gegevens van het informatiedossier en voldoet aan de technische voorschriften van de in bijlage IV genoemde relevante bijzondere richtlijn of verordening.
3. Wanneer onderdelen of technische eenheden, die al dan niet bedoeld zijn voor reparatie, service of onderhoud, ook onder een typegoedkeuring van een systeem vallen met betrekking tot een voertuig, wordt daarvoor geen aanvullende goedkeuring verlangd, tenzij de toepasselijke regelgeving zulks vereist.
4. Indien een onderdeel of technische eenheid zijn of haar functie slechts vervult of een bijzonder kenmerk slechts vertoont in combinatie met andere onderdelen van het voertuig en daarom de naleving van de voorschriften slechts kan worden geverifieerd wanneer het onderdeel of de technische eenheid in combinatie met die andere onderdelen van het voertuig functioneert, wordt de geldigheid van de EG-typegoedkeuring van het onderdeel of de technische eenheid dienovereenkomstig beperkt. In dat geval worden de eventuele beperkingen van het gebruik en de bijzondere montagevoorwaarden in het EG-typegoedkeuringscertificaat vermeld. Als een dergelijk onderdeel of een dergelijke technische eenheid door de voertuigfabrikant wordt gemonteerd, wordt bij de goedkeuring van het voertuig nagegaan of de beperkingen van het gebruik en de montagevoorwaarden in acht zijn genomen.
Artikel 11
Voor EG-typegoedkeuring vereiste tests
1. Door middel van passende test die door aangewezen technische diensten worden uitgevoerd, wordt aangetoond dat aan de technische voorschriften van deze richtlijn en van de in bijlage IV vermelde regelgevingen is voldaan.
De testprocedures, specifieke uitrustingsstukken en instrumenten die voor de uitvoering van deze tests nodig zijn, worden in elke regelgeving beschreven.
2. De vereiste tests worden uitgevoerd op voertuigen, onderdelen en technische eenheden die representatief zijn voor het goed te keuren type.
De fabrikant kan evenwel na toestemming van de goedkeuringsinstantie een voertuig, onderdeel of technische eenheid kiezen dat of die niet representatief is voor het goed te keuren type, maar dat of die een aantal van de meest ongunstige kenmerken op het gebied van het vereiste prestatieniveau bezit. Tijdens de selectieprocedure mogen ter ondersteuning van de besluitvorming virtuele testmethoden worden gebruikt.
3. Ten aanzien van de in bijlage XVI vermelde regelgevingen mogen op verzoek van de fabrikant en na toestemming van de goedkeuringsinstantie, virtuele testmethoden worden gebruikt als alternatief voor de in lid 1 bedoelde testprocedures.
4. De algemene voorwaarden waaraan virtuele testmethoden moeten voldoen staan beschreven in aanhangsel 1 bij bijlage XVI.
Voor elke in bijlage XVI vermelde regelgeving worden de daarvoor geldende specifieke testvoorwaarden en administratieve bepalingen vermeld in aanhangsel 2 bij genoemde bijlage.
5. De Commissie stelt de lijst vast van regelgevingen waarvoor virtuele testmethodes zijn toegestaan, alsmede de daarvoor geldende specifieke voorwaarden en administratieve bepalingen. Deze maatregelen tot wijziging van niet-essentiële onderdelen van deze richtlijn, onder meer door aanvulling ervan, worden volgens de in artikel 40, lid 2, bedoelde regelgevingsprocedure met toetsing vastgesteld en bijgewerkt.
Artikel 12
Maatregelen inzake de overeenstemming van de productie
1. De lidstaat die een EG-typegoedkeuring verleent, neemt met betrekking tot die goedkeuring de nodige maatregelen overeenkomstig bijlage X om, zo nodig in samenwerking met de goedkeuringsinstanties van de overige lidstaten, te verifiëren of afdoende maatregelen zijn genomen om te waarborgen dat de voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden in productie in overeenstemming zijn met het goedgekeurde type.
2. De lidstaat die een EG-typegoedkeuring heeft verleend, neemt met betrekking tot die goedkeuring de nodige maatregelen overeenkomstig bijlage X om, zo nodig in samenwerking met de goedkeuringsinstanties van de overige lidstaten, te verifiëren of de in lid 1 bedoelde maatregelen nog steeds afdoende zijn en of de voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden in productie nog steeds in overeenstemming zijn met het goedgekeurde type.
De verificatie van de overeenstemming van de producten met het goedgekeurde type wordt beperkt tot de procedures van bijlage X en die van de regelgevingen die specifieke voorschriften bevatten. Hiertoe mag de goedkeuringsinstantie van de lidstaat die de EG-typegoedkeuring heeft verleend, alle in de regelgevingen van bijlage IV of XI voorgeschreven controles of tests uitvoeren op monsters die in de bedrijfsgebouwen, inclusief de productiefaciliteiten, van de fabrikant zijn genomen.
3. Indien een lidstaat die een EG-typegoedkeuring heeft verleend, vaststelt dat de in lid 1 bedoelde regelingen niet worden toegepast, aanzienlijk afwijken van de overeengekomen regelingen en controleplannen of niet meer worden toegepast, zonder dat de productie is stopgezet, neemt hij de nodige maatregelen, die kunnen gaan tot intrekking van de typegoedkeuring, om ervoor te zorgen dat de procedure voor de overeenstemming van de productie correct wordt nageleefd.
HOOFDSTUK V
WIJZIGINGEN VAN EG-TYPEGOEDKEURINGEN
Artikel 13
Algemene bepalingen
1. De fabrikant stelt de lidstaat die de EG-typegoedkeuring heeft verleend, onmiddellijk in kennis van elke wijziging van de gegevens in het informatiepakket. Die lidstaat stelt volgens de in dit hoofdstuk beschreven regels vast welke procedure moet worden gevolgd. Zo nodig kan hij in overleg met de fabrikant besluiten dat een nieuwe EG-typegoedkeuring moet worden verleend.
2. Een aanvraag tot wijziging van een EG- typegoedkeuring wordt uitsluitend ingediend bij de lidstaat die de oorspronkelijke EG- typegoedkeuring heeft verleend.
3. Indien de lidstaat van oordeel is dat voor het aanbrengen van een wijziging nieuwe inspecties of tests noodzakelijk zijn, stelt hij de fabrikant daarvan in kennis. De procedures van de artikelen 14 en 15 zijn slechts van toepassing nadat met succes de vereiste nieuwe inspecties of tests zijn verricht.
Artikel 14
Bijzondere bepalingen voor voertuigen
1. Indien gegevens in het informatiepakket zijn gewijzigd, wordt de wijziging een „herziening” genoemd.
In dat geval geeft de goedkeuringsinstantie de herziene bladzijde van het informatiepakket af, waarbij op iedere herziene bladzijde duidelijk de aard van de wijziging en de afgiftedatum zijn vermeld. Met een geconsolideerde, bijgewerkte versie van het informatiepakket, vergezeld van een gedetailleerde beschrijving van de wijziging, wordt geacht aan deze eis te zijn voldaan.
2. De herziening wordt een „uitbreiding” genoemd als, naast het bepaalde in lid 1:
a)
aanvullende inspecties of nieuwe tests noodzakelijk zijn;
b)
enig gegeven op het EG-typegoedkeuringscertificaat, de bijlagen uitgezonderd, is gewijzigd;
c)
krachtens de regelgevingen die op het goedgekeurde voertuigtype van toepassing zijn, nieuwe voorschriften in werking treden.
In dat geval geeft de goedkeuringsinstantie een herzien EG-typegoedkeuringscertificaat af, voorzien van een uitbreidingsnummer dat één nummer hoger is dan het laatst toegekende uitbreidingsnummer.
Op het goedkeuringscertificaat worden duidelijk de reden voor de uitbreiding en de afgiftedatum vermeld.
3. Bij iedere afgifte van gewijzigde bladzijden of van een geconsolideerde, bijgewerkte versie wordt in de bij het goedkeuringscertificaat gevoegde inhoudsopgave bij het informatiepakket de datum van de laatste uitbreiding of herziening of die van de laatste consolidering van de bijgewerkte versie vermeld.
4. Indien de in lid 2, onder c), bedoelde nieuwe voorschriften uit technisch oogpunt irrelevant zijn voor het voertuigtype of betrekking hebben op andere voertuigcategorieën dan die waartoe het voertuig behoort, wordt geen wijziging van de typegoedkeuring vereist.
Artikel 15
Bijzondere bepalingen voor systemen, onderdelen en technische eenheden
1. Indien gegevens die in het informatiepakket zijn opgenomen, zijn gewijzigd, wordt de wijziging een „herziening” genoemd.
In dat geval geeft de goedkeuringsinstantie de herziene bladzijden van het informatiepakket af, waarbij op iedere herziene bladzijde duidelijk de aard van de wijziging en de afgiftedatum zijn vermeld. Met een geconsolideerde, bijgewerkte versie van het informatiepakket, vergezeld van een gedetailleerde beschrijving van de wijziging, wordt geacht aan deze eis te zijn voldaan.
2. Een herziening wordt een „uitbreiding” genoemd als, naast het bepaalde in lid 1:
a)
aanvullende inspecties of nieuwe tests noodzakelijk zijn;
b)
een gegeven op het EG-typegoedkeuringscertificaat, de bijlagen uitgezonderd, is gewijzigd;
c)
krachtens de regelgevingen die op het goedgekeurde systeem, onderdeel of goedgekeurde technische eenheid van toepassing zijn, nieuwe voorschriften in werking treden.
In deze gevallen geeft de goedkeuringsinstantie een herzien EG-typegoedkeuringscertificaat af, voorzien van een uitbreidingsnummer dat één nummer hoger is dan het laatst toegekende uitbreidingsnummer. Indien de wijziging wordt vereist door de toepassing van lid 2, onder c), wordt het derde deel van het goedkeuringsnummer bijgewerkt.
Op het goedkeuringscertificaat worden duidelijk de reden voor de uitbreiding en de afgiftedatum vermeld.
3. Bij iedere afgifte van gewijzigde bladzijden of van een geconsolideerde, bijgewerkte versie wordt in de bij het goedkeuringscertificaat gevoegde inhoudsopgave bij het informatiepakket de datum van de laatste uitbreiding of herziening of die van de laatste consolidering van de bijgewerkte versie vermeld.
Artikel 16
Afgifte en kennisgeving van wijzigingen
1. In geval van een uitbreiding zorgt de goedkeuringsinstantie voor de bijwerking van alle relevante delen van het EG-typegoedkeuringscertificaat, de bijlagen ervan en de inhoudsopgave bij het informatiepakket. Het bijgewerkte certificaat en de bijlagen ervan worden onverwijld, behoudens gefundeerd uitstel, aan de aanvrager toegezonden.
2. In geval van een herziening worden de herziene documenten of in voorkomend geval de geconsolideerde, bijgewerkte versie, inclusief de inhoudsopgave bij het informatiepakket, door de goedkeuringsinstantie onverwijld, behoudens gefundeerd uitstel, aan de aanvrager toegezonden.
3. De goedkeuringsinstantie stelt de goedkeuringsinstanties van de overige lidstaten volgens de procedures van artikel 8 van alle wijzigingen van EG-typegoedkeuringen in kennis.
HOOFDSTUK VI
GELDIGHEID VAN EEN EG-TYPEGOEDKEURING VAN VOERTUIGEN
Artikel 17
Einde van de geldigheid
1. Een EG-typegoedkeuring voor een voertuig verliest haar geldigheid indien:
a)
voor de registratie, verkoop of het in het verkeer brengen van nieuwe voertuigen nieuwe voorschriften in werking treden van een regelgeving die op het goedgekeurde voertuig van toepassing is, en de goedkeuring niet dienovereenkomstig kan worden bijgewerkt;
b)
de productie van het goedgekeurde voertuig vrijwillig definitief wordt stopgezet;
c)
de geldigheid van de goedkeuring ingevolge een bijzondere beperking afloopt.
2. Indien slechts één variant van een type of één uitvoering van een variant ongeldig wordt, verliest de EG-typegoedkeuring van het betrokken voertuig alleen voor die variant of uitvoering haar geldigheid.
3. Indien de productie van een bepaald voertuigtype definitief wordt stopgezet, stelt de fabrikant de goedkeuringsinstantie die de EG-typegoedkeuring voor het voertuig heeft verleend, hiervan in kennis. Uiterlijk 20 werkdagen na ontvangst van deze kennisgeving stelt die instantie de goedkeuringsinstanties van de overige lidstaten hiervan in kennis.
Artikel 27 is alleen van toepassing in geval van stopzetting in de in lid 1, onder a), van dit artikel bedoelde omstandigheden.
4. Wanneer een EG-typegoedkeuring van een voertuig ongeldig wordt, stelt de fabrikant, onverminderd het bepaalde in lid 3, de goedkeuringsinstantie van de lidstaat die de EG-typegoedkeuring heeft verleend, daarvan in kennis.
De goedkeuringsinstantie verstrekt de goedkeuringsinstanties van de overige lidstaten onverwijld, behoudens gefundeerd uitstel, alle toepasselijke informatie om eventueel artikel 27 toe te kunnen passen. Die informatie omvat met name de productiedatum en het voertuigidentificatienummer van het laatste geproduceerde voertuig.
HOOFDSTUK VII
CERTIFICAAT VAN OVEREENSTEMMING EN MARKERINGEN
Artikel 18
Certificaat van overeenstemming
1. Als houder van een EG-typegoedkeuring van een voertuig geeft de fabrikant een certificaat van overeenstemming af waarvan elk compleet, incompleet of voltooid voertuig dat in overeenstemming met het goedgekeurde type is gebouwd, vergezeld gaat.
In geval van een incompleet of voltooid voertuig vult de fabrikant alleen de punten op bladzijde 2 van het certificaat van overeenstemming in die in de lopende goedkeuringsfase toegevoegd of gewijzigd zijn, en voegt hij er in voorkomend geval alle in de vorige fase afgegeven certificaten van overeenstemming aan toe.
2. Het certificaat van overeenstemming wordt opgesteld in een van de officiële talen van de Gemeenschap. De lidstaten kunnen tevens voorschrijven dat het certificaat van overeenstemming naar hun eigen taal of talen wordt vertaald.
3. Het certificaat van overeenstemming wordt zodanig ontworpen dat vervalsing wordt voorkomen. Hiertoe wordt het gebruikte papier door een beeldmerk in kleur of door een watermerk in de vorm van het identificatiemerk van de fabrikant beschermd.
4. Het certificaat van overeenstemming wordt volledig ingevuld en bevat geen andere beperkingen op het gebruik van het voertuig dan die welke in een regelgeving zijn toegestaan.
5. Het opschrift van het in bijlage IX, deel I, beschreven certificaat van overeenstemming van voertuigen waarvoor overeenkomstig artikel 20, lid 2, typegoedkeuring is verleend, luidt als volgt: „Voor complete/voltooide voertuigen waarvoor overeenkomstig artikel 20 (voorlopige goedkeuring) typegoedkeuring is verleend.”.
6. Het opschrift van het in bijlage IX, deel I, beschreven certificaat van overeenstemming van voertuigen waarvoor overeenkomstig artikel 22 typegoedkeuring is verleend, luidt als volgt: „Voor complete/voltooide voertuigen waaraan in kleine series typegoedkeuring is verleend”; in de onmiddellijke nabijheid daarvan wordt het jaar van productie gevolgd door een volgnummer tussen 1 en het in de tabel van bijlage XII vermelde maximum aangebracht, waaruit voor elk productiejaar blijkt welke plaats het voertuig in de voor dat jaar toegewezen productie inneemt.
7. Onverminderd het bepaalde in lid 1 mag de fabrikant in het certificaat van overeenstemming opgenomen gegevens of informatie met elektronische middelen aan de registratie-instantie van de lidstaat doorgeven.
8. Alleen de fabrikant mag een duplicaat van het certificaat van overeenstemming afgeven. Op de voorzijde van het duplicaat moet het woord „duplicaat” duidelijk zichtbaar zijn.
Artikel 19
EG-typegoedkeuringsmerk
1. De fabrikant van een onderdeel of technische eenheid, ongeacht of het of zij deel uitmaakt van een systeem, brengt op alle onderdelen en technische eenheden die in overeenstemming met het goedgekeurde type zijn vervaardigd, het krachtens de relevante bijzondere richtlijn of verordening vereiste EG- typegoedkeuringsmerk aan.
2. Naast het EG-typegoedkeuringsmerk brengt de fabrikant ten minste zijn handelsnaam of handelsmerk en de typeaanduiding en/of een identificatienummer aan.
3. Het EG-typegoedkeuringsmerk komt overeen met het bepaalde in het aanhangsel bij bijlage VII.
HOOFDSTUK VIII
NIEUWE TECHNOLOGIEËN OF CONCEPTEN DIE ONVERENIGBAAR ZIJN MET DE BIJZONDERE RICHTLIJNEN
Artikel 20
Ontheffingen voor nieuwe technologieën of nieuwe concepten
1. Op verzoek van de fabrikant mogen de lidstaten een EG-typegoedkeuring verlenen aan een systeem, onderdeel of technische eenheid waarin technologieën of concepten zijn toegepast die onverenigbaar zijn met een of meer in bijlage IV, deel I, vermelde regelgevingen, mits de Commissie daarvoor volgens de in artikel 40, lid 3, bedoelde procedure een vergunning geeft.
2. In afwachting van het besluit waarbij al dan niet een vergunning wordt gegeven, mag de lidstaat een voorlopige goedkeuring die alleen op zijn grondgebied geldig is, verlenen aan een voertuigtype waarop de aangevraagde ontheffing betrekking heeft, mits hij de Commissie en de overige lidstaten daarvan onmiddellijk in kennis stelt door middel van een dossier dat de volgende gegevens bevat:
a)
de redenen waarom de desbetreffende technologieën of concepten tot gevolg hebben dat het systeem, het onderdeel of de technische eenheid onverenigbaar is met de voorschriften;
b)
een beschrijving van de desbetreffende veiligheids- en milieuoverwegingen en van de genomen maatregelen;
c)
een beschrijving van de tests en de resultaten ervan, waaruit blijkt dat in vergelijking met de voorschriften waarvan ontheffing wordt aangevraagd, ten minste een even hoog veiligheids- en milieubeschermingsniveau wordt gewaarborgd.
3. Andere lidstaten mogen besluiten de in lid 2 bedoelde voorlopige goedkeuring op hun grondgebied te aanvaarden.
4. Volgens de in artikel 40, lid 3, bedoelde procedure besluit de Commissie of zij de lidstaat al dan niet toestemming geeft om aan dat voertuigtype een EG-typegoedkeuring te verlenen.
Zo nodig wordt in de beschikking ook aangegeven of er op de geldigheid beperkingen, zoals bijvoorbeeld termijnen, van toepassing zijn. De geldigheidsduur van de goedkeuring bedraagt in geen geval minder dan 36 maanden.
Als de Commissie de vergunning weigert, stelt de lidstaat de houder van de in lid 2 van dit artikel bedoelde voorlopige typegoedkeuring er onverwijld van in kennis dat de voorlopige goedkeuring zal worden ingetrokken zes maanden na de datum van de beschikking van de Commissie. Voertuigen die echter in overeenstemming met de voorlopige goedkeuring zijn vervaardigd voordat deze werd ingetrokken, mogen worden geregistreerd, verkocht of in het verkeer worden gebracht in elke lidstaat die de voorlopige goedkeuring had aanvaard.
5. Dit artikel is niet van toepassing indien een systeem, onderdeel of technische eenheid voldoet aan een VN/ECE-reglement waartoe de Gemeenschap is toegetreden.
Artikel 21
Te nemen maatregelen
1. Wanneer de Commissie van oordeel is dat er goede redenen zijn om een ontheffing overeenkomstig artikel 20 te verlenen, neemt zij onmiddellijk de nodige maatregelen om de desbetreffende bijzondere richtlijnen of verordeningen aan de technologische ontwikkelingen aan te passen. Deze maatregelen tot wijziging van niet-essentiële onderdelen van de bijzondere richtlijnen of verordeningen van de lijst van deel I van bijlage IV, worden volgens de in artikel 40, lid 2, bedoelde regelgevingsprocedure met toetsing vastgesteld.
Wanneer de ontheffing overeenkomstig artikel 20 betrekking heeft op een VN/ECE-reglement, stelt de Commissie een wijziging van dat VN/ECE-reglement voor volgens de procedure die krachtens de herziene overeenkomst van 1958 van toepassing is.
2. Zodra de relevante regelgevingen zijn gewijzigd, wordt elke aan de ontheffing inherente beperking onmiddellijk opgeheven.
Indien de nodige stappen voor de aanpassing van de regelgevingen niet zijn ondernomen, kan op verzoek van de lidstaat die de goedkeuring heeft verleend, de geldigheid van een ontheffing bij een andere volgens de in artikel 40, lid 3, bedoelde procedure gegeven beschikking worden verlengd.
HOOFDSTUK IX
IN KLEINE SERIES GEBOUWDE VOERTUIGEN
Artikel 22
EG-typegoedkeuring van kleine series
1. Op verzoek van de fabrikant en met inachtneming van de in bijlage XII, deel A, punt 1, vermelde maxima, verlenen de lidstaten volgens de procedure van artikel 6, lid 4, EG-typegoedkeuring aan een voertuig dat ten minste aan de voorschriften van bijlage IV, deel I, aanhangsel, voldoet.
2. Lid 1 is niet van toepassing op voertuigen voor speciale doeleinden.
3. De EG-typegoedkeuringscertificaten worden genummerd volgens bijlage VII.
Artikel 23
Nationale typegoedkeuring van kleine series
1. Voor voertuigen die met inachtneming van de in bijlage XII, deel A, punt 2, vermelde maxima zijn geproduceerd, kunnen de lidstaten vrijstelling van een of meer bepalingen van een of meer in bijlage IV of XI genoemde regelgevingen verlenen, mits zij relevante alternatieve voorschriften opleggen.
Met „alternatieve voorschriften” worden administratieve bepalingen en technische voorschriften bedoeld waarmee een verkeersveiligheids- en milieubeschermingsniveau wordt gewaarborgd dat voor zover praktisch haalbaar even hoog is als het niveau waarin de bepalingen van bijlage IV of bijlage XI, naargelang het geval, voorzien.
2. Voor de in lid 1 bedoelde voertuigen kunnen de lidstaten vrijstelling verlenen van een of meer bepalingen van deze richtlijn.
3. Van de in de leden 1 en 2 bedoelde bepalingen kan alleen vrijstelling worden verleend wanneer de lidstaat daartoe redelijke gronden heeft.
4. Voor de typegoedkeuring van in dit artikel bedoelde voertuigen aanvaarden de lidstaten systemen, onderdelen of technische eenheden waarvoor een typegoedkeuring is verleend overeenkomstig de in bijlage IV vermelde regelgevingen.
5. Op het typegoedkeuringscertificaat wordt aangegeven welke vrijstellingen overeenkomstig de leden 1 en 2 zijn verleend.
Het typegoedkeuringscertificaat, waarvan het model is weergegeven in bijlage VI, mag niet het opschrift „EG-typegoedkeuringscertificaat voor voertuigen” dragen. De typegoedkeuringscertificaten worden evenwel genummerd volgens bijlage VII.
6. De geldigheid van de typegoedkeuring is beperkt tot het grondgebied van de lidstaat die de goedkeuring heeft verleend. Op verzoek van de fabrikant zendt de goedkeuringsinstantie per aangetekend schrijven of per e-mail echter een afschrift van het goedkeuringscertificaat en de bijbehorende bijlagen aan de goedkeuringsinstanties van de door de fabrikant aangewezen lidstaten toe.
Binnen 60 werkdagen na de datum van ontvangst beslissen deze lidstaten of zij de typegoedkeuring al dan niet aanvaarden. Zij delen die beslissing formeel mede aan de in de eerste alinea bedoelde goedkeuringsinstanties.
Een lidstaat weigert de typegoedkeuring niet tenzij hij redelijke gronden heeft om aan te nemen dat de technische voorschriften volgens welke het voertuig is goedgekeurd, niet gelijkwaardig zijn aan zijn eigen technische voorschriften.
7. Op verzoek van een aanvrager die een voertuig in een andere lidstaat wenst te verkopen, te registreren of in het verkeer te brengen, verstrekt de lidstaat die de goedkeuring heeft verleend, aan de aanvrager een afschrift van het typegoedkeuringscertificaat, met inbegrip van het informatiepakket.
Een lidstaat staat de verkoop, de registratie of het in verkeer brengen van dit voertuig toe, tenzij hij redelijke gronden heeft om aan te nemen dat de technische voorschriften volgens welke het voertuig is goedgekeurd, niet gelijkwaardig zijn aan zijn eigen technische voorschriften.
HOOFDSTUK X
INDIVIDUELE GOEDKEURINGEN
Artikel 24
Individuele goedkeuringen
1. De lidstaten kunnen een specifiek voertuig, al dan niet uniek, vrijstellen van de verplichting tot naleving van een of meer bepalingen van deze richtlijn of van een of meer in bijlage IV of XI genoemde regelgevingen, mits zij alternatieve voorschriften vaststellen.
Van de in de eerste alinea bedoelde bepalingen kan alleen vrijstelling worden verleend wanneer de lidstaat daartoe redelijke gronden heeft.
Met „alternatieve voorschriften” worden administratieve bepalingen en technische voorschriften bedoeld waarmee een verkeersveiligheids- en milieubeschermingsniveau wordt gewaarborgd dat voor zover praktisch haalbaar even hoog is als het niveau waarin de bepalingen van bijlage IV of bijlage XI, naargelang het geval, voorzien.
2. De lidstaten voeren geen destructieve tests uit. Zij gebruiken alle door de aanvrager beschikbaar gestelde toepasselijke informatie waaruit blijkt dat de alternatieve voorschriften in acht worden genomen.
3. De lidstaten aanvaarden de EG-typegoedkeuringen van systemen, onderdelen of technische eenheden in plaats van de alternatieve voorschriften.
4. Een aanvraag om individuele goedkeuring wordt ingediend door de fabrikant of de eigenaar van het voertuig of door een persoon die namens hen optreedt, op voorwaarde dat deze persoon in de Gemeenschap is gevestigd.
5. Een lidstaat verleent individuele goedkeuring als het voertuig in overeenstemming is met de bij de aanvraag gevoegde beschrijving en voldoet aan de van toepassing zijnde technische voorschriften, en hij geeft onverwijld, behoudens gefundeerd uitstel, een individueel goedkeuringscertificaat af.
Het formaat van het individuelegoedkeuringscertificaat is gebaseerd op het model van het EG-typegoedkeuringscertificaat in bijlage VI en bevat ten minste de informatie die nodig is om de registratieaanvraag overeenkomstig Richtlijn 1999/37/EG van de Raad van 29 april 1999 inzake de kentekenbewijzen van motorvoertuigen (13) in te vullen. Individuelegoedkeuringscertificaten mogen niet het opschrift „EG-goedkeuring” dragen.
Op een individuelegoedkeuringscertificaat wordt het identificatienummer van het desbetreffende voertuig vermeld.
6. De geldigheid van een individuele goedkeuring is beperkt tot het grondgebied van de lidstaat die de goedkeuring heeft verleend.
Wanneer een aanvrager een voertuig waarvoor een individuele goedkeuring is verleend, in een andere lidstaat wenst te verkopen, te registreren of in het verkeer te brengen, verstrekt de lidstaat die de goedkeuring heeft verleend, de aanvrager op diens verzoek een verklaring met de technische voorschriften volgens welke het voertuig is goedgekeurd.
Met betrekking tot een voertuig waarvoor een lidstaat een individuele goedkeuring heeft verleend overeenkomstig de bepalingen van dit artikel, staat een andere lidstaat de verkoop, de registratie of het in het verkeer brengen ervan toe, tenzij die lidstaat redelijke gronden heeft om aan te nemen dat de technische voorschriften volgens welke het voertuig is goedgekeurd, niet gelijkwaardig zijn aan zijn eigen technische voorschriften.
7. De lidstaten verlenen op verzoek van de fabrikant of de eigenaar van het voertuig individuele goedkeuring voor een voertuig dat voldoet aan de bepalingen van deze richtlijn en de regelgevingen die, naargelang het geval, zijn vermeld in bijlage IV of bijlage XI.
In dergelijk geval aanvaarden de lidstaten de individuele goedkeuring en staan zij de verkoop, de registratie of het in het verkeer brengen van het voertuig toe.
8. De bepalingen van dit artikel mogen worden toegepast op voertuigen waarvoor een typegoedkeuring overeenkomstig deze richtlijn is verleend en die vóór hun eerste registratie of vóór het voor het eerst in het verkeer brengen zijn gewijzigd.
Artikel 25
Bijzondere bepalingen
1. In het kader van een meerfasentypegoedkeuringsprocedure kan de procedure van artikel 24 ook op een specifiek voertuig tijdens de opeenvolgende voltooiingsfasen worden toegepast.
2. De procedure van artikel 24 mag geen tussenliggende fase in het normale verloop van een meerfasentypegoedkeuringsprocedure vervangen en mag niet worden toegepast om de eerste-fasegoedkeuring van een voertuig te verkrijgen.
HOOFDSTUK XI
REGISTRATIE, VERKOOP EN IN HET VERKEER BRENGEN
Artikel 26
Registratie, verkoop en in het verkeer brengen van voertuigen
1. Onverminderd het bepaalde in de artikelen 29 en 30 registreren de lidstaten voertuigen en staan zij de verkoop of het in het verkeer brengen ervan alleen toe indien die voertuigen vergezeld gaan van een geldig certificaat van overeenstemming overeenkomstig artikel 18.
In het geval van incomplete voertuigen staan de lidstaten de verkoop ervan toe, maar kunnen zij de definitieve registratie en het in het verkeer brengen weigeren zolang de voertuigen incompleet zijn.
2. Voertuigen die niet vergezeld hoeven te gaan van een certificaat van overeenstemming, mogen alleen worden geregistreerd, verkocht of in het verkeer gebracht indien zij aan de relevante technische voorschriften van deze richtlijn voldoen.
3. Het aantal in kleine series gebouwde voertuigen dat jaarlijks wordt geregistreerd, verkocht of in het verkeer gebracht, mag het in bijlage XII, deel A, aangegeven maximum niet overschrijden.
Artikel 27
Registratie, verkoop en in het verkeer brengen van voertuigen uit restantvoorraden
1. Met inachtneming van de in bijlage XII, deel B, aangegeven maxima mogen de lidstaten gedurende een beperkte periode voertuigen die in overeenstemming zijn met een type waarvan de EG-typegoedkeuring niet meer geldig is, registreren en de verkoop of het in het verkeer brengen ervan toestaan.
De eerste alinea is alleen van toepassing op voertuigen die zich op het grondgebied van de Gemeenschap bevinden en waaraan op het ogenblik van hun productie een geldige EG-typegoedkeuring was verleend, maar die niet zijn geregistreerd of in het verkeer gebracht voor deze EG-typegoedkeuring ongeldig werd.
2. De in lid 1 geboden mogelijkheid geldt gedurende twaalf maanden voor complete voertuigen en gedurende achttien maanden voor voltooide voertuigen, telkens gerekend vanaf de datum waarop de EG-typegoedkeuring ongeldig is geworden.
3. De fabrikant die van het bepaalde in lid 1 gebruik wil maken, moet bij de bevoegde instanties van elke lidstaat waarin deze voertuigen in gebruik worden genomen, een verzoek indienen. In het verzoek moeten de technische of economische redenen worden vermeld waarom deze voertuigen niet aan de nieuwe technische voorschriften kunnen voldoen.
De betrokken lidstaten besluiten binnen drie maanden na ontvangst van de aanvraag of en, zo ja, voor hoeveel exemplaren zij de registratie van deze voertuigen op hun grondgebied toestaan.
4. De leden 1, 2 en 3 zijn van overeenkomstige toepassing op voertuigen waaraan een nationale typegoedkeuring was verleend, maar die nog niet waren geregistreerd of in het verkeer gebracht op het ogenblik dat die goedkeuring door de verplichte invoering van de EG-typegoedkeuringsprocedure overeenkomstig artikel 45 ongeldig was geworden.
5. De lidstaten nemen passende maatregelen om ervoor te zorgen dat het in het kader van de procedure van dit artikel te registreren of in het verkeer te brengen aantal voertuigen effectief wordt gecontroleerd.
Artikel 28
Verkoop en in het verkeer brengen van onderdelen en technische eenheden
1. De lidstaten staan de verkoop of het in het verkeer brengen van onderdelen of technische eenheden enkel en alleen toe indien deze aan de voorschriften van de relevante regelgevingen voldoen en overeenkomstig artikel 19 naar behoren zijn gemerkt.
2. Lid 1 is niet van toepassing in het geval van onderdelen of technische eenheden die speciaal worden gebouwd of ontworpen voor nieuwe voertuigen die niet onder deze richtlijn vallen.
3. In afwijking van lid 1 mogen de lidstaten de verkoop en het in het verkeer brengen van onderdelen of technische eenheden toestaan die overeenkomstig artikel 20 van een of meer bepalingen van een regelgeving zijn vrijgesteld of die bestemd zijn voor montage op voertuigen waarvoor uit hoofde van artikel 22, 23 of 24 goedkeuringen zijn verleend die betrekking hebben op het desbetreffende onderdeel of de desbetreffende technisch eenheid.
4. In afwijking van lid 1, en tenzij anders is bepaald in een regelgevingshandeling, mogen de lidstaten de verkoop en het in het verkeer brengen van onderdelen of technische eenheden toestaan die bestemd zijn voor montage op voertuigen waarvoor, op het ogenblik dat zij in het verkeer werden gebracht, geen EG-typegoedkeuring werd verlangd op grond van deze richtlijn of Richtlijn 70/156/EEG.
HOOFDSTUK XII
VRIJWARINGSCLAUSULES
Artikel 29
Voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden die aan deze richtlijn voldoen
1. Indien een lidstaat van oordeel is dat nieuwe voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden, ook al voldoen zij aan de toepasselijke voorschriften of zijn zij naar behoren gemerkt, een ernstig gevaar betekenen voor de verkeersveiligheid, dan wel het milieu of de volksgezondheid ernstig schaden, mag die lidstaat gedurende een periode van maximaal zes maanden weigeren deze voertuigen te registreren of de verkoop of het in het verkeer brengen van deze voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden op zijn grondgebied toe te staan.
In dat geval stelt de betrokken lidstaat de fabrikant, de overige lidstaten en de Commissie daarvan onmiddellijk in kennis, met opgave van de redenen voor zijn besluit, waarbij de lidstaat in het bijzonder vermeldt of het besluit het gevolg is van:
-
tekortkomingen in de betrokken regelgevingen, of
-
onjuiste toepassing van de betrokken voorschriften.
2. De Commissie raadpleegt zo spoedig mogelijk de betrokken partijen, en met name de goedkeuringsinstantie die de typegoedkeuring heeft verleend, ter voorbereiding van het besluit.
3. Wanneer de in lid 1 bedoelde maatregelen het gevolg zijn van tekortkomingen in de betrokken regelgevingen, worden als volgt passende maatregelen genomen:
-
wanneer het bijzondere richtlijnen of verordeningen van de lijst van deel I van bijlage IV betreft, wijzigt de Commissie deze volgens de in artikel 40, lid 2, bedoelde regelgevingsprocedure met toetsing;
-
wanneer het VN/ECE-reglementen betreft, stelt de Commissie de vereiste ontwerp-wijzigingen van de betrokken VN/ECE-reglementen voor volgens de procedure die krachtens de herziene overeenkomst van 1958 van toepassing is.
4. Wanneer de in lid 1 bedoelde maatregelen het gevolg zijn van onjuiste toepassing van de betrokken voorschriften, neemt de Commissie de nodige maatregelen om ervoor te zorgen dat de voorschriften worden nageleefd.
Artikel 30
Voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden die niet in overeenstemming zijn met het goedgekeurde type
1. Indien een lidstaat die een EG-typegoedkeuring heeft verleend, van oordeel is dat nieuwe voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden die van een certificaat van overeenstemming of een goedkeuringsmerk zijn voorzien, niet in overeenstemming zijn met het door hem goedgekeurde type, neemt hij de nodige maatregelen, die waar nodig kunnen gaan tot intrekking van de typegoedkeuring, om de voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden in productie in overeenstemming te brengen met het goedgekeurde type. De goedkeuringsinstantie van deze lidstaat stelt de goedkeuringsinstanties van de overige lidstaten in kennis van de genomen maatregelen.
2. Met het oog op de toepassing van lid 1 worden afwijkingen van de gegevens op het EG-typegoedkeuringscertificaat of in het informatiepakket beschouwd als niet-overeenstemming met het goedgekeurde type.
Een voertuig wordt niet geacht af te wijken van het goedgekeurde type, indien door de relevante regelgevingen toleranties zijn toegestaan en deze toleranties in acht zijn genomen.
3. Indien een lidstaat aantoont dat nieuwe voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden die van een certificaat van overeenstemming of een goedkeuringsmerk zijn voorzien, niet in overeenstemming zijn met het goedgekeurde type, kan hij de lidstaat die de EG-typegoedkeuring heeft verleend, verzoeken te verifiëren of de voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden in productie nog in overeenstemming zijn met het goedgekeurde type. De betrokken lidstaat voert deze verificatie zo spoedig mogelijk en in elk geval binnen zes maanden na de datum van het verzoek uit.
4. De goedkeuringsinstantie verzoekt de lidstaat die de typegoedkeuring aan het systeem, het onderdeel, de technische eenheid of het incomplete voertuig heeft verleend, in de volgende gevallen de nodige maatregelen te nemen om de voertuigen in productie opnieuw in overeenstemming te brengen met het goedgekeurde type:
a)
in geval van een EG-typegoedkeuring van een voertuig, indien de niet-overeenstemming van een voertuig uitsluitend aan de niet-overeenstemming van een systeem, onderdeel of technische eenheid kan worden toegeschreven;
b)
in geval van een meerfasentypegoedkeuring, indien de niet-overeenstemming van een voltooid voertuig uitsluitend kan worden toegeschreven aan de niet-overeenstemming van een systeem, onderdeel of technische eenheid dat of die deel uitmaakt van het incomplete voertuig, of aan de niet-overeenstemming van het incomplete voertuig zelf.
De betrokken lidstaat neemt deze maatregelen, zo nodig in samenwerking met de lidstaat die het verzoek heeft gedaan, zo spoedig mogelijk en in elk geval binnen zes maanden na de datum van het verzoek. Wanneer niet-overeenstemming wordt vastgesteld, neemt de goedkeuringsinstantie van de lidstaat die de EG-typegoedkeuring van het systeem, het onderdeel of de technische eenheid dan wel de goedkeuring van het incomplete voertuig heeft verleend, de in lid 1 vermelde maatregelen.
5. De goedkeuringsinstanties stellen elkaar binnen 20 werkdagen in kennis van de intrekking van een EG-typegoedkeuring en van de redenen daarvoor.
6. Indien de lidstaat die de EG-typegoedkeuring heeft verleend, het hem ter kennis gebrachte gebrek aan overeenstemming betwist, trachten de betrokken lidstaten het geschil op te lossen. De Commissie wordt op de hoogte gehouden en pleegt zo nodig passend overleg om tot een vergelijk te komen.
Artikel 31
Verkoop en in het verkeer brengen van onderdelen of uitrustingsstukken die een aanzienlijk risico kunnen vormen voor de correcte werking van essentiële systemen
1. De lidstaten staan de verkoop, het te koop aanbieden of het in het verkeer brengen van onderdelen of uitrustingsstukken die een aanzienlijk risico kunnen vormen voor de correcte werking van systemen die essentieel zijn voor de veiligheid van het voertuig of voor zijn milieuprestaties, alleen toe als voor deze onderdelen of uitrustingsstukken een vergunning is verleend door een goedkeuringsinstantie overeenkomstig de leden 5 tot en met 10.
2. De onderdelen of uitrustingsstukken waarvoor de in lid 1 genoemde vergunning nodig is, worden opgenomen in de lijst die in bijlage XIII wordt vastgesteld. Een besluit hierover worden voorafgegaan door een evaluatie die uitmondt in een rapport, waarbij wordt gestreefd naar een eerlijk evenwicht tussen de volgende elementen:
a)
het bestaan van een ernstig risico voor de veiligheid of de milieuprestaties van voertuigen waarop deze onderdelen of uitrustingsstukken zijn gemonteerd, en
b)
de gevolgen die het uit hoofde van dit artikel opleggen van een eventuele vergunning voor onderdelen of uitrustingsstukken met zich meebrengt voor de consumenten en de fabrikanten in de secundaire markt voor onderdelen of uitrustingsstukken.
3. Lid 1 is niet van toepassing op originele onderdelen of uitrustingsstukken die onder een typegoedkeuring van een systeem vallen met betrekking tot een voertuig, noch op onderdelen of uitrustingsstukken waarvoor een typegoedkeuring is verleend overeenkomstig de bepalingen van één van de in bijlage IV vermelde regelgevingen, tenzij deze goedkeuringen betrekking hebben op andere aspecten dan die welke onder lid 1 vallen. Lid 1 is niet van toepassing op onderdelen of uitrustingsstukken die uitsluitend zijn geproduceerd voor racevoertuigen die niet bedoeld zijn voor gebruik op openbare wegen. Indien in bijlage XIII vermelde onderdelen of uitrustingsstukken een tweeledige toepassing hebben voor racevoertuigen en voor voertuigen op de weg, mogen deze onderdelen of uitrustingsstukken niet aan het brede publiek worden verkocht of te koop aangeboden voor gebruik in voertuigen op de openbare weg tenzij zij voldoen aan de eisen van dit artikel.
Waar nodig neemt de Commissie bepalingen aan voor het identificeren van de in dit lid bedoelde onderdelen of uitrustingsstukken.
4. De Commissie stelt na raadpleging van de belanghebbenden de procedure en eisen van de in lid 1 bedoelde vergunningsprocedure vast, alsmede de regels voor een latere bijwerking van de lijst vastgesteld in bijlage XIII. De eisen omvatten regels op het gebied van veiligheid, milieubescherming en waar nodig, testnormen. Zij kunnen worden gebaseerd op de in bijlage IV opgesomde regelgevingen of worden opgesteld overeenkomstig de desbetreffende stand van de veiligheids-, milieu- en testtechnologie of kunnen, indien dit een juiste wijze is om de vereiste veiligheids- of milieudoelstellingen te verwezenlijken, een vergelijking opleggen van het onderdeel of het uitrustingsstuk met de milieu- of veiligheidsprestaties van het originele voertuig of, naargelang het geval, van een onderdeel daarvan.
5. Voor de toepassing van lid 1 dient de fabrikant van onderdelen of uitrustingsstukken bij de goedkeuringsinstantie een door een aangewezen technische dienst opgesteld testverslag in waarin wordt gecertificeerd dat de onderdelen of uitrustingsstukken waarvoor toestemming wordt gevraagd, voldoen aan de in lid 4 bedoelde voorschriften. De fabrikant kan slechts één aanvraag per type per onderdeel bij slechts één goedkeuringsinstantie indienen.
In de aanvraag worden gegevens vermeld betreffende de fabrikant van de onderdelen of uitrustingsstukken, de type-, identificatie- en onderdeelnummers van de onderdelen of uitrustingsstukken waarvoor een vergunning wordt gevraagd, alsook de naam van de fabrikant van het voertuig, het type voertuig en, in voorkomend geval, de bouwjaren of enige andere informatie aan de hand waarvan het voertuig waarvoor deze onderdelen of uitrustingsstukken zijn bestemd, kan worden geïdentificeerd.
Wanneer de goedkeuringsinstantie, rekening houdend met het testverslag en ander bewijsmateriaal, ervan overtuigd is dat de desbetreffende onderdelen of uitrustingsstukken voldoen aan de in lid 4 bedoelde voorschriften, geeft zij onverwijld, behoudens gefundeerd uitstel, een certificaat aan de fabrikant af. Op grond van dit certificaat mogen de onderdelen of uitrustingsstukken in de Gemeenschap worden verkocht, te koop worden aangeboden of op voertuigen worden gemonteerd, onder voorbehoud van de tweede alinea van lid 9.
6. Elk onderdeel of uitrustingsstuk waarvoor met toepassing van dit artikel een vergunning is verleend, wordt naar behoren gemerkt.
De Commissie stelt voorschriften inzake het merken en verpakken, alsmede het model en het nummeringssysteem van het in lid 5 genoemde certificaat worden vast.
7. De in leden 2 tot en met 6 bedoelde maatregelen worden vastgesteld overeenkomstig de in artikel 40, lid 2, bedoelde regelgevingsprocedure met toetsing, daar zij bedoeld zijn tot wijziging van niet-essentiële onderdelen van deze richtlijn onder meer door aanvulling ervan.
8. De fabrikant stelt de goedkeuringsinstantie die het certificaat heeft afgegeven, onverwijld in kennis van alle wijzigingen die van invloed zijn op de afgiftevoorwaarden. Deze goedkeuringsinstantie besluit of het certificaat opnieuw moet worden bezien of opnieuw moet worden afgegeven, en of nieuwe tests noodzakelijk zijn.
Het is de verantwoordelijkheid van de fabrikant ervoor te zorgen dat de onderdelen en de uitrustingsstukken vervaardigd worden en blijven worden volgens de voorwaarden waaronder het certificaat is afgegeven.
9. Alvorens een machtiging af te geven, gaat de goedkeuringsinstantie na of er bevredigende regelingen en procedures voorhanden zijn om een effectieve controle van de overeenstemming van de productie te waarborgen.
Wanneer de goedkeuringsinstantie oordeelt dat niet langer wordt voldaan aan de voorwaarden voor de afgifte van de vergunning, verzoekt zij de fabrikant de nodige maatregelen te nemen om ervoor te zorgen dat de onderdelen of uitrustingsstukken opnieuw in overeenstemming worden gebracht. Indien nodig trekt zij de vergunning in.
10. Elke onenigheid tussen lidstaten met betrekking tot de in lid 5 bedoelde certificaten wordt ter kennis van de Commissie gebracht. Na overleg met de lidstaten neemt zij passende maatregelen en kan zij zelfs, waar nodig, de intrekking van de vergunning eisen.
11. Dit artikel is niet van toepassing op een onderdeel of uitrustingsstuk zolang dit niet in de lijst van bijlage XIII is opgenomen. Voor de opname van onderdelen of uitrustingsstukken of groepen daarvan in bijlage XIII wordt een redelijke overgangsperiode vastgesteld om de fabrikant van het onderdeel of uitrustingsstuk in staat te stellen een vergunning aan te vragen en te verkrijgen. Tegelijkertijd kan, waar nodig, een datum worden vastgesteld om onderdelen en uitrustingsstukken die zijn ontworpen voor voertuigen waaraan vóór die datum een typegoedkeuring is verleend, van de toepassing van dit artikel uit te sluiten.
12. Zolang er geen beslissing is genomen over het al dan niet opnemen van een onderdeel of uitrustingsstuk in de in lid 1 bedoelde lijst, kunnen de lidstaten nationale bepalingen handhaven in verband met onderdelen of uitrustingsstukken die een aanzienlijk risico kunnen vormen voor de correcte werking van systemen die essentieel zijn voor de veiligheid van het voertuig of zijn milieuprestaties.
Zodra een besluit is genomen, verliezen de nationale bepalingen in verband met de desbetreffende onderdelen of uitrustingsstukken hun geldigheid.
13. Vanaf 29 oktober 2007 nemen de lidstaten geen nieuwe bepalingen over onderdelen en uitrusting die een nadelige invloed kunnen hebben op de correcte werking van systemen die essentieel zijn voor de veiligheid van het voertuig of zijn milieuprestaties, aan.
Artikel 32
Terugroepen van voertuigen
1. Wanneer een fabrikant aan wie een EG-typegoedkeuring voor een voertuig is verleend, overeenkomstig de bepalingen van een regelgevingsinstrument of krachtens Richtlijn 2001/95/EG, reeds verkochte, geregistreerde of in het verkeer gebrachte voertuigen moet terugroepen omdat een of meer op het voertuig gemonteerde, al dan niet overeenkomstig deze richtlijn goedgekeurde systemen, onderdelen of technische eenheden een ernstig gevaar voor de verkeersveiligheid, de volksgezondheid of het milieu betekenen, stelt hij de goedkeuringsinstantie die de typegoedkeuring aan het voertuig heeft verleend, hiervan onmiddellijk in kennis.
2. De fabrikant stelt de goedkeuringsinstantie een reeks maatregelen voor om het in lid 1 bedoelde gevaar te neutraliseren. De goedkeuringsinstantie deelt de voorgestelde maatregelen onmiddellijk aan de instanties van de andere lidstaten mee.
De bevoegde instanties zien erop toe dat deze maatregelen op hun grondgebied effectief worden uitgevoerd.
3. Indien de maatregelen door de betrokken instanties ontoereikend worden geacht of niet snel genoeg zijn uitgevoerd, stellen zij de goedkeuringsinstantie die de EG-typegoedkeuring voor het voertuig heeft verleend, daarvan onverwijld in kennis.
De goedkeuringsinstantie brengt op haar beurt de fabrikant op de hoogte. Indien de goedkeuringsinstantie die de EG-typegoedkeuring heeft verleend, zelf niet tevreden is met de maatregelen van de fabrikant, neemt zij alle vereiste beschermingsmaatregelen, waaronder de intrekking van de EG-typegoedkeuring voor het voertuig wanneer de fabrikant geen effectieve corrigerende maatregelen voorstelt en uitvoert. Bij intrekking van de EG-typegoedkeuring voor het voertuig, stelt de betrokken goedkeuringsinstantie binnen 20 werkdagen de fabrikant, de goedkeuringsinstanties van de overige lidstaten en de Commissie hiervan per aangetekend schrijven of equivalente elektronische middelen in kennis.
4. Dit artikel is ook van toepassing op onderdelen waarvoor geen voorschriften uit hoofde van een regelgeving gelden.
Artikel 33
Kennisgeving van besluiten en beschikbare rechtsmiddelen
Elk besluit dat uit hoofde van de ter uitvoering van deze richtlijn vastgestelde bepalingen wordt genomen en elk besluit tot weigering of intrekking van een EG- typegoedkeuring, tot weigering van de registratie of tot verbod van de verkoop wordt uitvoerig met redenen omkleed.
Het besluit wordt ter kennis gebracht van de belanghebbende onder vermelding van de rechtsmiddelen waarover hij krachtens de geldende wettelijke voorschriften van de betrokken lidstaat beschikt en van de termijnen waarbinnen deze rechtsmiddelen kunnen worden aangewend.
HOOFDSTUK XIII
INTERNATIONALE REGELGEVING
Artikel 34
VN/ECE-reglementen die deel uitmaken van de EG-typegoedkeuring
1. De VN/ECE-reglementen waartoe de Gemeenschap is toegetreden en die in bijlage IV, deel I, en in bijlage XI zijn vermeld, maken op dezelfde wijze als de bijzondere richtlijnen of verordeningen deel uit van de EG-typegoedkeuring voor voertuigen. Zij zijn van toepassing op de categorieën voertuigen zoals aangegeven in de desbetreffende kolommen van de tabel van bijlage IV, deel I, en bijlage XI.
2. Wanneer de Gemeenschap overeenkomstig artikel 4, lid 4, van Besluit 97/836/EG heeft besloten de toepassing van een VN/ECE-reglement voor de EG-typegoedkeuring van voertuigen verplicht te stellen, worden de bijlagen bij deze richtlijn dienovereenkomstig gewijzigd volgens de in artikel 40, lid 2, van deze richtlijn bedoelde regelgevingsprocedure met toetsing. In het besluit waarbij de bijlagen bij deze richtlijn worden gewijzigd, wordt ook vermeld vanaf welke data de toepassing van het VN/ECE-reglement of van de wijzigingen daarop verplicht is. Nationale wetgeving die niet verenigbaar is met dat VN/ECE-reglement, wordt door de lidstaten ingetrokken of aangepast.
Wanneer een dergelijk VN/ECE-reglement in de plaats komt van een bestaande bijzondere richtlijn of verordening, wordt de desbetreffende vermelding in bijlage IV, deel I, en in bijlage XI vervangen door het nummer van het VN/ECE-reglement en wordt de overeenkomstige vermelding in bijlage IV, deel II, volgens dezelfde procedure geschrapt.
3. In het in lid 2, tweede alinea, bedoelde geval wordt de bijzondere richtlijn of verordening die door het VN/ECE-reglement wordt vervangen, ingetrokken volgens de in artikel 40, lid 2, bedoelde regelgevingsprocedure met toetsing.
Wanneer een bijzondere richtlijn wordt ingetrokken, wordt de nationale wetgeving die ter omzetting van die richtlijn was vastgesteld, door de lidstaten eveneens ingetrokken.
4. In deze richtlijn of de bijzondere richtlijnen en verordeningen zijn rechtstreekse verwijzingen toegestaan naar internationale normen en regelingen, zonder dat deze in het communautaire wetgevingskader worden weergegeven.
Artikel 35
Gelijkwaardigheid van VN/ECE-reglementen met richtlijnen of verordeningen
1. Voor zover zij hetzelfde toepassingsgebied en hetzelfde onderwerp hebben worden de in bijlage IV, deel II, genoemde VN/ECE-reglementen en de overeenkomstige bijzondere richtlijnen of verordeningen als gelijkwaardig erkend.
De goedkeuringsinstanties van de lidstaten aanvaarden de overeenkomstig deze VN/ECE-reglementen afgegeven goedkeuringen en, in voorkomend geval, de bijbehorende goedkeuringsmerken in plaats van de goedkeuringen en goedkeuringsmerken die overeenkomstig de daarmee gelijkwaardige bijzondere richtlijn of verordening zijn afgegeven.
2. Wanneer de Gemeenschap heeft besloten voor de doeleinden van lid 1 een nieuw VN/ECE-reglement of een gewijzigd VN/ECE-reglement toe te passen, wordt bijlage IV, deel II, dienovereenkomstig gewijzigd. Deze maatregelen tot wijziging van niet-essentiële onderdelen van deze richtlijn, worden volgens de in artikel 40, lid 2, bedoelde regelgevingsprocedure met toetsing vastgesteld.
Artikel 36
Gelijkwaardigheid met andere regelgeving
In het kader van multilaterale of bilaterale overeenkomsten tussen de Gemeenschap en derde landen kan de Raad, op voorstel van de Commissie, met gekwalificeerde meerderheid van stemmen de gelijkwaardigheid erkennen van de bij deze richtlijn vastgestelde voorwaarden of bepalingen inzake de EG-typegoedkeuring van systemen, onderdelen en technische eenheden en de bij internationale regelgeving of regelgeving van derde landen vastgestelde procedures.
HOOFDSTUK XIV
HET VERSTREKKEN VAN TECHNISCHE INFORMATIE
Artikel 37
Informatie voor gebruikers
1. De fabrikant mag geen technische informatie over de bij deze richtlijn of de bij de in bijlage IV genoemde regelgevingen voorgeschreven gegevens verstrekken, die afwijkt van de gegevens die door de goedkeuringsinstantie zijn goedgekeurd.
2. Indien een regelgeving hierin voorziet, stelt de fabrikant de gebruikers alle relevante informatie en vereiste instructies ter beschikking waarin de bijzondere voorwaarden voor of de beperkingen op het gebruik van een voertuig, onderdeel of technische eenheid worden beschreven.
Die informatie wordt in de officiële talen van de Gemeenschap verstrekt. Zij wordt in overleg met de goedkeuringsinstantie opgenomen in een begeleidend document, zoals de gebruikershandleiding of het onderhoudsboekje.
Artikel 38
Informatie voor fabrikanten van onderdelen of technische eenheden
1. De voertuigfabrikant verstrekt de fabrikanten van onderdelen of technische eenheden alle, in de bijlage of het aanhangsel bij een regelgeving gespecificeerde gegevens en, in voorkomend geval, tekeningen die voor de EG-typegoedkeuring van onderdelen of technische eenheden zijn vereist of die zijn vereist om een vergunning krachtens artikel 31 te verkrijgen.
De voertuigfabrikant kan de fabrikanten van onderdelen of technische eenheden een verbindende overeenkomst opleggen ter bescherming van de vertrouwelijkheid van alle informatie die niet openbaar is, met inbegrip van informatie die verband houdt met intellectuele-eigendomsrechten.
2. De fabrikant van onderdelen of technische eenheden die houder is van een EG-typegoedkeuringscertificaat dat overeenkomstig artikel 10, lid 4, beperkingen op het gebruik en/of bijzondere montagevoorschriften bevat, verstrekt alle informatie hierover aan de voertuigfabrikant.
Indien een regelgeving hierin voorziet, verstrekt de fabrikant van onderdelen of technische eenheden instructies over beperkingen op het gebruik en/of bijzondere montagevoorschriften bij de geproduceerde onderdelen of technische eenheden.
HOOFDSTUK XV
UITVOERINGSMAATREGELEN EN WIJZIGINGEN
Artikel 39
Uitvoeringsmaatregelen voor en wijzigingen van deze richtlijn en de bijzondere richtlijnen en verordeningen
1. De Commissie stelt de voor de uitvoering van de bepalingen van een bijzondere richtlijn of verordening vereiste maatregelen vast overeenkomstig de voorschriften van de desbetreffende bijzondere richtlijn of verordening vastgesteld.
2. De Commissie stelt wijzigingen vast van de bijlagen bij deze richtlijn of van de bepalingen van de in bijlage IV, deel I, genoemde bijzondere richtlijnen of verordeningen, die nodig zijn om deze aan de ontwikkeling van de wetenschappelijke en technische kennis of aan de specifieke behoeften van personen met een handicap aan te passen.
3. De Commissie stelt wijzigingen vast van deze richtlijn die nodig zijn om technische voorschriften vast te stellen voor in kleine series gebouwde voertuigen, in het kader van een individuele goedkeuringsprocedure goedgekeurde voertuigen en voertuigen voor speciale doeleinden.
4. Wanneer de Commissie kennis krijgt van ernstige risico’s voor weggebruikers of voor het milieu die tot spoedmaatregelen nopen, kan zij de bepalingen van de in bijlage IV, deel I, genoemde bijzondere richtlijnen of verordeningen wijzigen.
5. De Commissie stelt wijzigingen vast die noodzakelijk zijn uit het oogpunt van goed bestuur, en in het bijzonder om te zorgen voor samenhang tussen de in bijlage IV, deel I, genoemde bijzondere richtlijnen of verordeningen onderling of tussen die richtlijnen of verordeningen en andere communautaire wetsteksten.
6. Wanneer uit hoofde van Besluit 97/836/EG nieuwe VN/ECE-reglementen of wijzigingen van bestaande VN/ECE-reglementen waartoe de Gemeenschap is toegetreden, worden aangenomen, wijzigt de Commissie de bijlagen bij deze richtlijn dienovereenkomstig.
7. Elke nieuwe bijzondere richtlijn of verordening bevat de passende wijzigingen van de bijlagen bij de onderhavige richtlijn.
8. De bijlagen bij deze richtlijn kunnen worden gewijzigd door middel van verordeningen.
9. De in dit artikel bedoelde maatregelen worden vastgesteld overeenkomstig de in artikel 40, lid 2, bedoelde regelgevingsprocedure met toetsing, daar zij bedoeld zijn tot wijziging van niet-essentiële onderdelen van deze richtlijn of van de bijzondere richtlijnen en verordeningen, onder meer door aanvulling daarvan.
Artikel 40
Comité
1. De Commissie wordt bijgestaan door een comité, technisch comité motorvoertuigen (TCMV), genaamd.
2. Wanneer naar dit lid wordt verwezen, zijn artikel 5 bis, leden 1 tot en met 4, en artikel 7 van Besluit 1999/468/EG van toepassing, met inachtneming van artikel 8 van dat besluit.
3. Wanneer naar dit lid wordt verwezen, zijn de artikelen 5 en 7 van Besluit 1999/468/EG van toepassing, met inachtneming van artikel 8 van dat besluit.
De in artikel 5, lid 6, van Besluit 1999/468/EG genoemde periode wordt vastgesteld op drie maanden.
HOOFDSTUK XVI
AANWIJZING EN AANMELDING VAN TECHNISCHE DIENSTEN
Artikel 41
Aanwijzing van technische diensten
1. Een technische dienst die door een lidstaat wordt aangewezen, voldoet aan de bepalingen van deze richtlijn.
2. De technische diensten voeren de voor de goedkeuring noodzakelijke tests of de in deze richtlijn of in een in bijlage IV vermelde regelgeving gespecificeerde inspecties zelf uit of zien hierop toe, tenzij alternatieve procedures uitdrukkelijk zijn toegestaan. Zij mogen geen tests of inspecties uitvoeren waarvoor zij niet zijn aangewezen.
3. De technische diensten vallen onder één of meer van de vier volgende activiteitencategorieën, afhankelijk van hun competentiegebied:
a)
categorie A, technische diensten die de tests als bedoeld in deze richtlijn en in de in bijlage IV vermelde regelgevingen, in hun eigen voorzieningen uitvoeren;
b)
categorie B, technische diensten die toezien op de in deze richtlijn en in de in bijlage IV bij deze richtlijn vermelde regelgevingen bedoelde tests waarvan de uitvoering plaatsvindt in de voorzieningen van de fabrikant of in de voorzieningen van een derde;
c)
categorie C, technische diensten die de door de fabrikant toegepaste procedures voor de controle van de overeenstemming van de productie geregeld evalueren en verifiëren;
d)
categorie D, technische diensten die tests of inspecties uitvoeren of hierop toezien in het kader van de controle van de overeenstemming van de productie.
4. De technische diensten tonen aan dat zij beschikken over de gepaste vaardigheden, de specifieke technische kennis en de bewezen ervaring op de specifieke gebieden die onder deze richtlijn en de in bijlage IV vermelde regelgevingen vallen.
Voorts voldoen de technische diensten aan de in aanhangsel 1 bij bijlage V vermelde normen die betrekking hebben op de door hen uitgevoerde activiteiten. Deze vereiste geldt echter niet voor de laatste fase van een meerfasentypegoedkeuringsprocedure als bedoeld in artikel 25, lid 1.
5. Een goedkeuringsinstantie kan optreden als technische dienst voor één of meer van de in lid 3 bedoelde activiteiten.
6. Een fabrikant of een namens hem optredende onderaannemer kan worden aangewezen als technische dienst voor activiteiten van categorie A met betrekking tot de in bijlage XV vermelde regelgevingen.
De Commissie wijzigt de lijst van deze regelgevingen waar nodig volgens de in artikel 40, lid 2, bedoelde regelgevingsprocedure met toetsing.
7. De in de leden 5 en 6 bedoelde entiteiten voldoen aan de bepalingen van dit artikel.
8. Technische diensten van een derde land welke niet overeenkomstig lid 6 zijn aangewezen, kunnen, volgens artikel 43, alleen worden aangemeld in het kader van een bilaterale overeenkomst tussen de Gemeenschap en het betrokken derde land.
Artikel 42
Beoordeling van de vaardigheden van de technische diensten
1. De in artikel 41 bedoelde vaardigheden worden aangetoond door middel van een door een bevoegde instantie opgesteld beoordelingsverslag. Dit kan een door een accrediteringsinstantie afgegeven accrediteringscertificaat omvatten.
2. De beoordeling waarop het in lid 1 bedoelde verslag wordt gebaseerd, wordt uitgevoerd overeenkomstig de bepalingen van aanhangsel 2 bij bijlage V.
Het beoordelingsverslag wordt na een periode van maximaal drie jaar opnieuw bezien.
3. Het beoordelingsverslag wordt desgevraagd aan de Commissie verstrekt.
4. De goedkeuringsinstantie die optreedt als technische dienst, toont op basis van bewijsstukken aan dat zij aan de voorwaarden voldoet.
Dit omvat een beoordeling door van de beoordeelde activiteit onafhankelijke controleurs. Deze controleurs kunnen uit dezelfde organisatie komen, mits zij onafhankelijk van het personeel dat de beoordeelde activiteit uitoefent, worden bestuurd.
5. Een als technische dienst aangewezen fabrikant of onderaannemer die namens hem optreedt, voldoet aan de relevante bepalingen van dit artikel.
Artikel 43
Aanmeldingsprocedures
1. De lidstaten stellen de Commissie in kennis van de naam, het adres, inclusief het elektronische adres, de verantwoordelijke personen en de activiteitencategorie van elke aangewezen technische dienst. Zij stellen de Commissie ook in kennis van latere wijzigingen in deze gegevens.
In de aanmelding wordt vermeld voor welke regelgevingen de technische diensten zijn aangewezen.
2. Een technische dienst kan de in artikel 41 beschreven activiteiten voor de typegoedkeuring alleen uitoefenen als deze van tevoren bij de Commissie is aangemeld.
3. Dezelfde technische dienst kan door verschillende lidstaten worden aangewezen en aangemeld, ongeacht de categorie van activiteiten die deze dienst uitoefent.
4. Wanneer een specifieke organisatie of een bevoegd orgaan moet worden aangewezen waarvan de activiteit niet onder artikel 41 valt, vindt de aanmelding plaats overeenkomstig de bepalingen van onderhavig artikel.
5. De Commissie publiceert de lijst en de gegevens van de goedkeuringsinstanties en de technische diensten op haar website.
HOOFDSTUK XVII
SLOTBEPALINGEN
Artikel 44
Overgangsbepalingen
1. In afwachting van de nodige wijzigingen van deze richtlijn om er voertuigen in op te nemen die nog niet onder deze richtlijn vallen, om de bestuursrechtelijke bepalingen en technische voorschriften voor de typegoedkeuring van in kleine series gebouwde voertuigen die niet tot categorie M1 behoren, aan te vullen en om geharmoniseerde bestuursrechtelijke bepalingen en technische voorschriften voor de individuele-goedkeuringsprocedure vast te stellen, en in afwachting van het verstrijken van de in artikel 45 bedoelde overgangstermijnen, verlenen de lidstaten aan deze voertuigen nog steeds nationale goedkeuring, mits deze gebaseerd is op de in deze richtlijn vastgestelde geharmoniseerde technische voorschriften.
2. Op verzoek van de fabrikant of, in geval van individuele goedkeuring, van de eigenaar van het voertuig en na indiening van de vereiste informatie vult de desbetreffende lidstaat het typegoedkeuringscertificaat of het individuelegoedkeuringscertificaat in en geeft hij het af. Het certificaat wordt aan de aanvrager afgegeven.
Voor voertuigen van hetzelfde type aanvaarden de overige lidstaten een gewaarmerkt afschrift als bewijs dat de voorgeschreven tests zijn uitgevoerd.
3. Wanneer een bepaald voertuig waaraan individuele goedkeuring is verleend, in een andere lidstaat moet worden geregistreerd, mag die lidstaat de goedkeuringsinstantie die de individuele goedkeuring heeft verleend, nadere informatie vragen over de aard van de technische voorschriften waaraan dat voertuig voldoet.
4. In afwachting van de harmonisatie van de registratiesystemen en belastingstelsels in de lidstaten met betrekking tot onder deze richtlijn vallende voertuigen, mogen de lidstaten de nationale codes gebruiken om de registratie en belastingheffing op hun grondgebied te vergemakkelijken. Hiertoe mogen de lidstaten de in bijlage III, deel II, getoonde uitvoeringen opsplitsen, mits de gegevens die voor de opsplitsing worden gebruikt, uitdrukkelijk in het informatiepakket zijn vermeld of met een eenvoudige berekening daaruit kunnen worden afgeleid.
Artikel 45
Toepassingsdata voor de EG-typegoedkeuring
1. Wat de EG-typegoedkeuring betreft, verlenen de lidstaten EG-goedkeuring aan nieuwe voertuigtypes vanaf de in bijlage XIX vermelde data.
2. Op verzoek van de fabrikant mogen de lidstaten EG-goedkeuring verlenen aan nieuwe voertuigtypes vanaf 29 april 2009.
3. Tot de in de vierde kolom van de tabel in bijlage XIX vermelde data is artikel 26, lid 1, niet van toepassing op nieuwe voertuigen waaraan vóór de in de derde kolom vermelde data nationale goedkeuring is verleend of waarvoor geen goedkeuring bestond.
4. Op verzoek van de fabrikant blijven de lidstaten tot de in de derde kolom van rijen 6 en 9 van de tabel in bijlage XIX genoemde tijdstippen als alternatief voor EG-typegoedkeuring voor voertuigen nationale typegoedkeuring verlenen voor voertuigen van de categorieën M2 of M3, mits voor die voertuigen en hun systemen, onderdelen of technische eenheden daarvan typegoedkeuring is verleend overeenkomstig de in deel I van bijlage IV bij deze richtlijn opgesomde regelgevingen.
5. Deze richtlijn leidt niet tot de ongeldigheid van een EG-typegoedkeuring die vóór 29 april 2009 aan voertuigen van categorie M1 is verleend en belet niet dat een dergelijke goedkeuring wordt uitgebreid.
6. Wat de EG-goedkeuring van nieuwe types systemen, onderdelen en technische eenheden betreft, passen de lidstaten deze richtlijn toe vanaf 29 april 2009.
Deze richtlijn leidt niet tot de ongeldigheid van een EG-typegoedkeuring die vóór 29 april 2009 aan systemen, onderdelen of technische eenheden is verleend en belet niet dat een dergelijke goedkeuring wordt uitgebreid.
Artikel 46
Sancties
De lidstaten stellen de sancties vast die van toepassing zijn in geval van overtreding van de bepalingen van deze richtlijn, met name van de verbodsbepalingen in of als gevolg van artikel 31, en van de in bijlage IV, deel I, vermelde regelgevingen en zij treffen alle maatregelen die nodig zijn voor de toepassing van die sancties. De vastgestelde sancties zijn doeltreffend, evenredig en afschrikkend. De lidstaten stellen de Commissie uiterlijk 29 april 2009 in kennis van de desbetreffende bepalingen en delen haar alle latere wijzigingen zo spoedig mogelijk mee.
Artikel 47
Evaluatie
1. Uiterlijk 29 april 2011 informeren de lidstaten de Commissie over de toepassing van de in deze richtlijn vastgestelde typegoedkeuringsprocedures en met name over de toepassing van de meerfasenprocedure. De Commissie stelt, in voorkomend geval, de wijzigingen voor die nodig worden geacht om de typegoedkeuringsprocedure te verbeteren.
2. Op basis van de krachtens lid 1 verstrekte informatie brengt de Commissie uiterlijk 29 oktober 2011 verslag uit aan het Europees Parlement en de Raad over de toepassing van deze richtlijn. In voorkomend geval kan de Commissie uitstel van de in artikel 45 vermelde toepassingsdata voorstellen.
Artikel 48
Omzetting
1. De lidstaten dienen voor 29 april 2009 de wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen vast te stellen en bekend te maken die nodig zijn om aan de inhoudelijke wijzigingen van deze richtlijn te voldoen. Zij stellen de Commissie daarvan onverwijld in kennis.
Zij passen die bepalingen toe vanaf 29 april 2009.
Wanneer de lidstaten die bepalingen aannemen, wordt in de bepalingen zelf of bij de officiële bekendmaking daarvan naar deze richtlijn verwezen. In de bepalingen of verwijzing wordt tevens vermeld dat verwijzingen in bestaande wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen naar de bij deze richtlijn ingetrokken richtlijn gelden als verwijzingen naar de onderhavige richtlijn. De regels voor deze verwijzing en de formulering van deze vermelding worden vastgesteld door de lidstaten.
2. De lidstaten delen de Commissie de tekst van de belangrijkste bepalingen van intern recht mee die zij op het onder deze richtlijn vallende gebied vaststellen.
Artikel 49
Intrekking
Richtlijn 70/156/EEG wordt met ingang van 29 april 2009 ingetrokken, onverminderd de verplichtingen van de lidstaten met betrekking tot de in bijlage XX, deel B, genoemde termijnen voor omzetting in nationaal recht en toepassing van de aldaar genoemde richtlijnen.
Verwijzingen naar de ingetrokken richtlijn gelden als verwijzingen naar de onderhavige richtlijn en worden gelezen volgens de concordantietabel in bijlage XXI.
Artikel 50
Inwerkingtreding
Deze richtlijn treedt in werking op de twintigste dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Artikel 51
Adressaten
Deze richtlijn is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 5 september 2007.