ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 11. prosince 2007
o státní podpoře C 32/07 (ex N 389/06) dočasný obranný mechanismus pro stavbu lodí - Portugalsko
(oznámeno pod číslem K(2007) 6063)
(Pouze portugalské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2008/315/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1) a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Portugalsko oznámilo Komisi opatření dne 20. června 2006. Dopisem ze dne 6. července 2006 si Komise vyžádala od Portugalska další informace a navrhla prodloužit lhůtu pro přijetí rozhodnutí ohledně oznámeného opatření v souladu s čl. 4 odst. 5 nařízení (ES) č. 659/1999 (2), dokud Komise nepřijme rozhodnutí o předchozím obdobném oznámení Portugalska, jež se posuzovalo (3). Dopisem ze dne 25. července 2006 Portugalsko tento návrh přijalo.
(2)
Dopisem ze dne 11. května 2007 Komise Portugalsko informovala, že začala oznámení posuzovat, a připomenula, že oznámení bylo neúplné. Portugalsko poskytlo doplňkové informace dopisy ze dne 5. července 2007 a 26. července 2007.
(3)
Dopisem ze dne 10. srpna 2007 Komise Portugalsku sdělila, že se s ohledem na dotyčnou podporu rozhodla zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES.
(4)
Dopisem ze dne 17. září 2007 portugalské orgány předložily své připomínky v rámci výše uvedeného řízení.
(5)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (4). Komise zúčastněné strany vyzvala, aby podaly připomínky. Nebyly předloženy žádné připomínky třetích stran.
II. POPIS OPATŘENÍ PODPORY
(6)
Příjemcem podpory by měla být společnost Estaleiros Navais de Viana do Castelo S.A. (dále jen „ENVC“), portugalská loděnice, jež má přibližně 1 000 zaměstnanců.
(7)
Portugalsko navrhuje poskytnout společnosti ENVC přímou podporu ve výši 6 575 558 EUR v souvislosti se sedmi smlouvami týkajícími se stavby lodí, jež byly podepsány v období mezi 4. únorem a 31. březnem 2005. Níže jsou uvedeny údaje týkající se smluv a odpovídající navrhované podpory:
Víceúčelové plavidlo na přepravu těžkotonážních nákladů
Datum podpisu smlouvy
Vlastník plavidla
Navrhovaná státní podpora (v EUR)
C 228
24.2.2005
JMS Schiffahrtsgesellschaft mbH & CO KG MS
1 212 766
C 229
24.2.2005
JMS Schiffahrtsgesellschaft mbH & CO KG MS
1 212 766
C 230
4.2.2005
MARE Schiffahrtsgesellschaft
1 212 766
C 231
4.2.2005
MARE Schiffahrtsgesellschaft
661 102
C 232
4.2.2005
MARE Schiffahrtsgesellschaft
630 328
C 233
4.2.2005
MARE Schiffahrtsgesellschaft
433 064
C 210
31.3.2005
Mutualista Açoreana
1 212 766
(8)
Podle informací poskytnutých v oznámení byla žádost o podporu v souvislosti se všemi sedmi smlouvami loděnicí podána v červenci 2005, tj. po podpisu smluv. Portugalsko podporu povolilo rozhodnutím ministerstva financí, veřejné správy, hospodářství a inovací ze dne 7. srpna 2006 pod podmínkou, že bude schválená Komisí.
(9)
Plavidla byla dodána nebo měla být podle předpokladů dodána v těchto termínech:
Plavidlo
Datum dodání
C 228
30. září 2007
C 229
30. prosince 2007
C 230
28. července 2006
C 231
30. října 2006
C 232
3. ledna 2007
C 233
24. dubna 2007
C 210
10. července 2007
(10)
Portugalsko navrhuje poskytnutí podpory na základě nařízení Rady (ES) č. 1177/2002 o dočasném obranném mechanismu pro stavbu lodí (5) ve znění nařízení Rady (ES) č. 502/2004 (6) (dále jen „nařízení o dočasném obranném mechanismu“). Nařízení o dočasném obranném mechanismu vstoupilo v platnost dne 3. července 2002 a jeho použitelnost skončila dne 31. března 2005. V době, kdy Portugalsko podporu schválilo a oznámilo, již toto nařízení proto nebylo platné.
(11)
Portugalsko tvrdí, že smlouvy spadají do oblasti působnosti nařízení o dočasném obranném mechanismu, jelikož byly uzavřeny v době, kdy toto nařízení bylo ještě platné.
III. DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(12)
Komise v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v daném případě oznámila, že z níže uvedených důvodů má pochybnosti o slučitelnosti podpory se společným trhem na základě nařízení o dočasném obranném mechanismu.
(13)
Komise měla za prvé pochybnosti ohledně pobídkového účinku podpory. Komise uvedla, že žádost o podporu byla podána až po podpisu smluv. Portugalsko schválilo podporu interně (pod podmínkou, že ji schválí Komise) více než rok poté, co byla žádost o podporu podána. Portugalsko nepředložilo důkazy, že v době, kdy společnost ENVC smlouvy uzavřela, existovaly nějaké záruky, že loděnice podporu získá. Komise proto měla pochybnosti, že státní podpora byla pro společnost ENVC pobídkou k provedení dotyčných projektů.
(14)
Komise za druhé zpochybnila právní základ pro schválení podpory. Komise uvedla, že použitelnost nařízení o dočasném obranném mechanismu skončila dne 31. března 2005, proto v době, kdy Portugalsko podporu schválilo a oznámilo, již toto nařízení nebylo platné. Komise rovněž poznamenala, že v rozhodnutí ve věci C 26/2006 (ex N 110/2006) (7) podrobně objasnila, proč se domnívá, že nařízení o dočasném obranném mechanismu nemůže být platným právním základem pro schválení nové provozní podpory na stavbu lodí. Portugalsko v tomto případě nepředložilo žádné nové informace, které by hodnocení Komise v tomto ohledu změnily, Komise proto nemohla v této fázi usuzovat, že podpora je slučitelná se společným trhem.
IV. PŘIPOMÍNKY PŘEDLOŽENÉ PORTUGALSKEM
(15)
Portugalsko obecně uvedlo, že o dotyčné smlouvy loděnice soutěžila především s loděnicemi mimo Společenství, zejména s přihlédnutím k nekalé hospodářské soutěži ze strany korejských loděnic, jež byla předmětem nařízení o dočasném obranném mechanismu. Smlouvy mimoto nenarušovaly, ani nemohly narušit hospodářskou soutěž v EU, jelikož všechny loděnice v EU mají rovný přístup k podpoře podle nařízení o dočasném obranném mechanismu, jež je přímo použitelné ve všech členských státech. Proto nebylo možno usuzovat, že oznámená opatření ovlivňují obchod mezi členskými státy.
(16)
Co se týká pobídkového účinku podpory, Portugalsko uvedlo, že s ohledem na aspekty související s jednáním společnost ENVC v zásadě nemohla předložit řádně odůvodněnou žádost o podporu před podpisem smluv. K navázání kontaktů s rejdařskými společnostmi došlo před tím, než společnost ENVC požádala o podporu. Portugalsko rovněž tvrdí, že i když společnost ENVC podepsala smlouvy bez veřejných záruk poskytnutí podpory, loděnice vyjednala a podepsala smlouvy a plavidla postavila v očekávání, že portugalské orgány i Komise podporu povolí vzhledem k tomu, že v tomto případě byly objektivní podmínky pro poskytnutí podpory splněny.
(17)
Pokud jde o právní základ pro schválení podpory, Portugalsko odkázalo na své připomínky předložené v souvislosti s případem C 26/2006 (8), jež považuje za použitelné v tomto případě. Portugalsko podotklo, že dotyčné smlouvy byly podepsány v době použitelnosti nařízení o dočasném obranném mechanismu, tj. před 31. březnem 2005 a před tím, než orgán WTO pro řešení sporů přijal zprávu odborné skupiny, která zpochybnila nařízení o dočasném obranném mechanismu. Portugalsko rovněž uvedlo, že nebylo možno podporu oznámit před skončením použitelnosti nařízení o dočasném obranném mechanismu, jelikož smlouvy byly podepsány teprve v únoru a březnu 2005 (tj. těsně před skončením použitelnosti nařízení o dočasném obranném mechanismu). Podle názoru Portugalska to však nezrušuje platnost těchto smluv, jež v době podpisu splňovaly objektivní podmínky stanovené v nařízení o dočasném obranném mechanismu.
V. POSOUZENÍ
(18)
Podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES veškeré podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo výrobu určitého zboží, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem.
(19)
Komise se domnívá, že navrhovaná opatření představují státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. Opatření mají podobu subvence financované ze státních prostředků. I kdyby bylo možno nařízení o dočasném obranném mechanismu použít ve všech členských státech a všechny loděnice by byly způsobilé pro podporu podle nařízení o dočasném obranném mechanismu, jak tvrdí Portugalsko, jedná se o selektivní opatření, jelikož v tomto případě jsou opatření omezena na společnost ENVC. Tato selektivní subvence může narušit hospodářskou soutěž, jelikož společnosti ENVC poskytuje výhodu ve srovnání s ostatními konkurenty, kteří podporu neobdrželi. V tomto ohledu skutečnost, že ENVC může soutěžit s loděnicemi z Koreje, nezlehčuje skutečnost, že soutěží rovněž s ostatními loděnicemi na společném trhu. Lodní stavitelství je hospodářskou činností, jež umožňuje obchod mezi členskými státy ve velkém měřítku, a opatření proto pravděpodobně ovlivní obchod mezi členskými státy.
(20)
Komise proto potvrzuje, že se na oznámenou podporu vztahuje čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
(21)
Obecnou zásadou je, že státní podporu lze považovat za slučitelnou se společným trhem pouze tehdy, je-li nezbytná jako pobídka pro příjemce podpory, aby jednal způsobem, který napomáhá dosažení cílů podle příslušné výjimky (9).
(22)
V tomto ohledu Komise podotýká, že účelem nařízení o dočasném obranném mechanismu bylo, „aby mohly loděnice Společenství účinně čelit nekalé korejské hospodářské soutěži“ (viz 6. bod odůvodnění). Takto mohly být povoleny přímé podpory v maximální výši 6 % smluvní hodnoty před podporou, pokud o smlouvu usilovala korejská loděnice nabízející nižší cenu (článek 2).
(23)
Portugalsko v daném případě tvrdí, že i když společnost ENVC neměla v době podpisu smluv žádné záruky poskytnutí podpory, očekávala, že podporu obdrží, jelikož smlouvy splňovaly objektivní podmínky, aby byly způsobilé pro podporu podle nařízení o dočasném obranném mechanismu.
(24)
Komise se však v tomto případě domnívá, že nejsou k dispozici dostatečné důkazy, že podpora byla pro společnost ENVC rozhodujícím činitelem při podpisu smluv.
(25)
Jak již bylo uvedeno v rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení, Portugalsko předložilo kopii dopisu od rejdařské společnosti, v němž se uvádí, že u šesti dotyčných smluv (plavidla C 228 až C 233) obdržela od korejských loděnic nižší nabídky. Tento dopis však byl datován 9. března 2005, tj. byl společnosti ENVC zaslán až poté, co loděnice již podepsala smlouvy týkající se těchto nabídek. Tudíž se zdá, že loděnice v době podpisu prvních šesti smluv nemohla mít jistotu, že smlouvy splňují všechny podmínky způsobilosti. Co se týká sedmé smlouvy (plavidlo C 210), situace se taktéž jeví jako sporná, jelikož informace o nižších nabídkách ze strany korejských loděnic byla společnosti ENVC zaslána dne 31. března 2005, tj. téhož dne, kdy společnost ENVC podepsala smlouvu.
(26)
Portugalsko nepředložilo žádné důkazy, že společnost ENVC před podpisem smluv obdržela od portugalských orgánů formálně či neformálně informace, že by v souvislosti s těmito smlouvami mohla být poskytnuta podpora (10). Spíše se zdálo, že společnost ENVC byla ochotna tyto smlouvy uzavřít i bez předchozích záruk poskytnutí podpory. Portugalsko ve svém podání po zahájení vyšetřovacího řízení například rovněž uvedlo, že společnost ENVC byla z právního hlediska povinna lodě postavit i v případě, že by podpora nebyla povolena. Dodává, že v tomto případě společnost ENVC požádala o podporu až po skončení použitelnosti nařízení o dočasném obranném mechanismu, což, jak se zdá, potvrzuje, že loděnice byla ochotna provést projekty s rizikem, že podporu neobdrží.
(27)
Obecně má Komise za to, že podpora má pobídkový účinek, pokud byla žádost o podporu podána před zahájením projektu (11). Tak tomu v tomto případě nebylo. Žádost o podporu byla podána až po podpisu smluv (tj. v červenci 2005, přičemž smlouvy byly podepsány v únoru a březnu 2005). Portugalsko podporu schválilo interně (pod podmínkou schválení Komisí) více než rok po předložení žádosti o podporu. Rovněž z formálního hlediska nebyla tedy splněna podmínka týkající se pobídkového účinku.
(28)
Komise proto vyvozuje závěr, že Portugalsko nepředložilo dostatečné důkazy k prokázání pobídkového účinku podpory.
(29)
Co se týká právního základu pro schválení podpory, Portugalsko nepředložilo žádná nová tvrzení, která by rozptýlila pochybnosti, jež Komise uvedla v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Hlavním argumentem Portugalska v tomto ohledu je to, že smlouvy jsou způsobilé pro podporu, jelikož byly podepsány v době použitelnosti nařízení o dočasném obranném mechanismu. Portugalsko rovněž uvádí, že skutečnost, že podpora byla oznámena teprve po skončení použitelnosti nařízení o dočasném obranném mechanismu, nemá žádný vliv na způsobilost smluv pro podporu.
(30)
Komise však již v předchozím rozhodnutí (12) objasnila, proč se nedomnívá, že nařízení o dočasném obranném mechanismu představuje platný právní základ pro povolení nové provozní podpory na stavbu lodí.
(31)
Komise podotýká, že dočasná použitelnost nařízení o dočasném obranném mechanismu je vymezena v článku 5 (13) nařízení, v němž se uvádí, že „použitelnost končí dnem 31. března 2005“. Skutečnost, že se v článku 4 nařízení o dočasném obranném mechanismu uvádí, že se toto nařízení „použije na konečné smlouvy podepsané od vstupu tohoto nařízení v platnost až do konce jeho použitelnosti“, je podle názoru Komise podmínkou slučitelnosti, nikoli vymezením doby použitelnosti nařízení.
(32)
Výše uvedené skutečnosti potvrzuje rovněž druhá část článku 4, v níž se stanoví, že se nařízení o dočasném obranném mechanismu nepoužije na „konečné smlouvy podepsané před tím, než Společenství oznámí v Úředním věstníku Evropských společenství, že zahájilo řízení o urovnání sporu s Koreou (…), a konečné smlouvy podepsané jeden nebo více měsíců poté, co Komise v Úředním věstníku Evropských společenství oznámí, že tato řízení o urovnání sporů jsou ukončena nebo pozastavena“.
(33)
Z výše uvedených skutečností je zřejmé, že by nařízení o dočasném obranném mechanismu bylo použitelné pouze tehdy, pokud by existoval nerozhodnutý spor s Koreou (14), a v žádném případě by nebylo použitelné po 31. březnu 2005.
(34)
Tento výklad se opírá o samotný účel nařízení o dočasném obranném mechanismu: bylo vytvořeno „coby výjimečné a dočasné opatření a v zájmu pomoci loděnicím Společenství v těch odvětvích, kterých se dotkly nepříznivé účinky ve formě značných škod a vážného znevýhodnění způsobených nekalou korejskou hospodářskou soutěží, by (…) měl být povolen (…) pouze pro omezená odvětví trhu a po krátké a omezené období“ (15) (3. bod odůvodnění).
(35)
V tomto případě byla žádost o podporu společností ENVC předložena portugalským orgánům, Portugalskem schválena a oznámena Komisi po skončení použitelnosti nařízení o dočasném obranném mechanismu, takže opatření jednoznačně nespadají do dočasné doby použitelnosti nařízení o dočasném obranném mechanismu.
(36)
Komise dále poznamenává, že (jak již bylo objasněno v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v tomto případě) výklad nařízení o dočasném obranném mechanismu je nutno posuzovat na základě mezinárodních závazků Společenství. Podle ustálené judikatury Soudního dvora musí být právní předpisy Společenství vykládány způsobem, který je pokud možno v souladu s mezinárodním právem, včetně povinností ES v rámci WTO (16).
(37)
V této souvislosti Komise připomíná, že Korea zpochybnila slučitelnost nařízení o dočasném obranném mechanismu s pravidly WTO. Dne 22. dubna 2005 vydala skupina odborníků zprávu, která obsahuje závěr, že dočasný obranný mechanismus a řada vnitrostátních režimů přijatých na základě tohoto mechanismu (existujících v době, kdy Korea podala stížnost u WTO) jsou v rozporu s ustanovením čl. 23 odst. 1 Ujednání o pravidlech a řízení při řešení sporů (17). Dne 20. června 2005 orgán WTO pro řešení sporů přijal zprávu skupiny odborníků, včetně doporučení, aby Společenství uvedlo nařízení o dočasném obranném mechanismu a vnitrostátní režimy přijaté na základě tohoto mechanismu do souladu s povinnostmi vyplývajícími z dohod WTO (18). Dne 20. července 2005 Společenství informovalo orgán pro řešení sporů, že již uvedlo svá opatření do souladu s jeho rozhodnutím a doporučeními, jelikož použitelnost nařízení o dočasném obranném mechanismu skončila dnem 31. března 2005 a členské státy již nadále nemohou poskytovat provozní podpory na základě tohoto nařízení.
(38)
Zpráva skupiny odborníků a rozhodnutí orgánu pro řešení sporů o přijetí této zprávy zpochybnily samo nařízení o dočasném obranném mechanismu z důvodu porušování pravidel WTO a přiměly Společenství, aby nařízení o dočasném obranném mechanismu přestalo používat. Povinnost Společenství provést rozhodnutí orgánu pro řešení sporů se vztahuje rovněž na budoucí rozhodnutí o poskytnutí nových podpor na základě nařízení o dočasném obranném mechanismu (19). Tím, že Společenství orgánu pro řešení sporů sdělilo, že již uvedlo svá opatření do souladu s jeho rozhodnutím a doporučeními, jelikož dne 31. března 2005 skončila použitelnost nařízení o dočasném obranném mechanismu a členské státy již nemohou nadále poskytovat provozní podpory na základě tohoto nařízení, na sebe přijalo závazek toto nařízení nadále nepoužívat ke schvalování nových podpor. Proto by schválení této podpory znamenalo porušení mezinárodních závazků Společenství.
(39)
Skutečnost, že Rada toto nařízení po skončení jeho použitelnosti neobnovila, zřetelně naznačila, že Rada nemá v úmyslu dále povolovat Komisi schvalování podpor na základě nařízení o dočasném obranném mechanismu. To je v souladu se skutečností, že Společenství orgánu pro řešení sporů sdělilo, že členské státy již nadále nebudou moci poskytovat provozní podpory na základě tohoto nařízení.
(40)
Portugalsko nepředložilo žádná nová tvrzení, která by byla v rozporu s názory Komise vyjádřenými v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, jež byly zopakovány výše.
(41)
Komise proto vyvozuje závěr, že oznámenou podporu nelze schválit na základě nařízení o dočasném obranném mechanismu. Jelikož nelze uplatnit žádnou další výjimku na základě čl. 87 odst. 2 nebo 3 Smlouvy o ES, je podpora neslučitelná se společným trhem,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Oznámená podpora ve výši 6 575 558 EUR, kterou Portugalsko navrhlo poskytnout společnosti Estaleiros Navais de Viana do Castelo S.A. v souvislosti se sedmi smlouvami podepsanými touto loděnicí, nemůže být povolena podle nařízení Rady (ES) č. 1177/2002 o dočasném obranném mechanismu pro stavbu lodí (20) ve znění nařízení Rady (ES) č. 502/2004 (21), a je tedy neslučitelná se společným trhem. Podpora nesmí být udělena.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Portugalsku.
V Bruselu dne 11. prosince 2007.
BESCHIKKING VAN DE COMMISSIE
van 11 december 2007
betreffende staatssteun C 32/07 (ex N 389/06) tijdelijk defensief mechanisme voor de scheepsbouw - Portugal
(Kennisgeving geschied onder nummer C(2007) 6063)
(Slechts de tekst in de Portugese taal is authentiek)
(Voor de EER relevante tekst)
(2008/315/EG)
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, en met name op artikel 88, lid 2, eerste alinea,
Gelet op de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, en met name op artikel 62, lid 1, onder a),
Na de belanghebbenden overeenkomstig de genoemde artikelen te hebben aangemaand hun opmerkingen te maken (1), en gezien deze opmerkingen,
Overwegende hetgeen volgt:
I. PROCEDURE
(1)
Portugal heeft de steunmaatregel op 20 juni 2006 aangemeld. De Commissie heeft Portugal daarop bij brief van 6 juli 2006 om aanvullende informatie verzocht en heeft voorgesteld de termijn voor het nemen van een besluit over de aangemelde steun, in overeenstemming met artikel 4, lid 5, van Verordening (EG) nr. 659/1999 (2), te verlengen tot het moment waarop de Commissie een besluit neemt over een eerdere soortgelijke zaak die door Portugal is aangemeld, maar die nog in de beoordelingsfase is (3). Portugal heeft dit voorstel bij brief van 25 juli 2006 aangenomen.
(2)
De Commissie heeft de beoordeling van de aanmelding bij brief van 11 mei 2007 hervat en Portugal eraan herinnerd dat de aanmelding nog niet volledig was. Portugal heeft bij brieven van 5 juli en 26 juli 2007 aanvullende informatie verstrekt.
(3)
De Commissie stelde Portugal bij brief van 10 augustus 2007 in kennis van haar besluit om ten aanzien van deze steunmaatregel de procedure van artikel 88, lid 2, van het Verdrag in te leiden.
(4)
Bij brief van 17 september 2007 maakten de Portugese autoriteiten opmerkingen in het kader van de bovengenoemde procedure.
(5)
Het besluit van de Commissie om de procedure in te leiden werd in het Publicatieblad van de Europese Unie (4) gepubliceerd. De Commissie heeft de belanghebbenden gevraagd hun opmerkingen kenbaar te maken. Er werden geen opmerkingen van belanghebbenden ontvangen.
II. BESCHRIJVING VAN DE STEUN
(6)
De steun was bestemd voor de scheepswerf van Viana do Castelo (Estaleiros Navais de Viana do Castelo S.A., hierna „ENVC” genoemd), een Portugese scheepswerf waar thans ongeveer 1 000 personen werkzaam zijn.
(7)
Portugal was voornemens ENVC rechtstreekse steun ten belope van 6 575 558 EUR te verlenen voor zeven scheepsbouwcontracten, die tussen 4 februari en 31 maart 2005 werden ondertekend. De gegevens van deze contracten en de voorgestelde steunbedragen zijn de volgende:
Multifunctionele zwareladingschepen
Datum van ondertekening van het contract
Reder
Beoogde staatssteun (EUR)
C 228
24.2.2005
JMS Schiffahrtsgesellschaft GmbH & CO KG MS
1 212 766
C 229
24.2.2005
JMS Schiffahrtsgesellschaft GmbH & CO KG MS
1 212 766
C 230
4.2.2005
MARE Schiffahrtsgesellschaft
1 212 766
C 231
4.2.2005
MARE Schiffahrtsgesellschaft
661 102
C 232
4.2.2005
MARE Schiffahrtsgesellschaft
630 328
C 233
4.2.2005
MARE Schiffahrtsgesellschaft
433 064
C 210
31.3.2005
Mutualista Açoreana
1 212 766
(8)
Volgens de informatie die in de aanmelding is verstrekt, werd de steunaanvraag voor alle zeven contracten in juli 2005 door de scheepswerf ingediend, dat wil zeggen na de ondertekening van de contracten. Portugal heeft de steun goedgekeurd, op voorwaarde dat de Commissie ermee zou instemmen, middels een gezamenlijk besluit van het ministerie van Financiën en Overheidsdienst en het ministerie van Economische Zaken en Innovatie van 7 augustus 2006.
(9)
De vaartuigen zijn inmiddels geleverd of worden op de volgende data geleverd:
Vaartuig
Leveringsdatum
C 228
30 september 2007
C 229
30 december 2007
C 230
28 juli 2006
C 231
30 oktober 2006
C 232
3 januari 2007
C 233
24 april 2007
C 210
10 juli 2007
(10)
Portugal is voornemens de steun te verlenen op basis van Verordening (EG) nr. 1177/2002 van de Raad van 27 juni 2002 betreffende een tijdelijk defensief mechanisme voor de scheepsbouw (5), als gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 502/2004 van de Raad (6) (de „TDM-verordening”). De TDM-verordening trad op 3 juli 2002 in werking en op 31 maart 2005 liep de geldigheid ervan af. De genoemde verordening was dus al niet meer geldig op het moment waarop Portugal de steun goedkeurde en aanmeldde.
(11)
Portugal is van mening dat de contracten binnen het toepassingsgebied van de TDM-verordening vallen, aangezien zij zijn ondertekend toen de verordening nog van kracht was.
III. REDENEN VOOR HET INLEIDEN VAN DE FORMELE ONDERZOEKSPROCEDURE
(12)
De Commissie wees er in haar besluit tot inleiding van de formele onderzoeksprocedure op dat zij twijfelde aan de verenigbaarheid van de steun met de gemeenschappelijke markt op grond van de TDM-verordening, en wel om de hieronder genoemde redenen.
(13)
In de eerste plaats had de Commissie twijfels omtrent de stimulerende werking van de steun. De Commissie merkte op dat de steunaanvraag pas na de ondertekening van de contracten werd ingediend. Ook keurde Portugal ruim een jaar na de indiening van de steunaanvraag de steun pas intern goed (op voorwaarde dat de Commissie ermee zou instemmen). Portugal voerde geen bewijsmateriaal aan waaruit bleek dat ENVC, op het moment waarop het contract werd ondertekend, de garantie had gekregen dat de scheepswerf steun zou ontvangen. Bijgevolg twijfelde de Commissie eraan of ENVC door de staatssteun tot de verwezenlijking van de betrokken projecten gestimuleerd was.
(14)
In de tweede plaats twijfelde de Commissie aan de rechtsgrond voor de goedkeuring van de steun. De Commissie wees erop dat de geldigheid van de TDM-verordening op 31 maart 2005 was afgelopen en dat zij derhalve niet van toepassing was op het moment waarop Portugal de steun goedkeurde en aanmeldde. De Commissie wees er voorts op dat zij, in haar besluit betreffende zaak C 26/06 (ex N 110/06) (7), in detail had toegelicht waarom de TDM-verordening volgens haar geen geldige rechtsgrond vormde voor de goedkeuring van nieuwe productiesteun ten gunste van de scheepsbouw. Portugal heeft geen nieuwe gegevens verstrekt die de beoordeling van de Commissie in dit verband zouden kunnen wijzigen; bijgevolg was de Commissie vooralsnog van mening dat de steun niet verenigbaar was met de gemeenschappelijke markt.
IV. OPMERKINGEN VAN DE PORTUGESE AUTORITEITEN
(15)
Portugal benadrukte in het algemeen dat de scheepswerf voor de contracten in kwestie voornamelijk concurreerde met scheepswerven in derde landen en dat hij vooral geconfronteerd werd met oneerlijke concurrentie van Koreaanse scheepswerven. Dit was het onderwerp van de TDM-verordening. Voorts waren de contracten niet van invloed op de concurrentie in de EU en dreigden zij evenmin deze te verstoren, aangezien alle scheepswerven in de EU in dezelfde mate toegang hadden tot steun in het kader van de TDM-verordening, die rechtstreeks van toepassing is in alle lidstaten. Bijgevolg kan niet worden gesteld dat de aangemelde maatregelen het handelsverkeer tussen de lidstaten ongunstig beïnvloeden.
(16)
Wat de stimulerende werking van de steun betreft, voert Portugal aan dat ENVC vóór de ondertekening van de contracten praktisch gezien geen naar behoren gemotiveerde steunaanvraag kon indienen, vanwege met de onderhandelingen verband houdende aspecten. De contacten met de reders werden gelegd vóór de steunaanvraag van ENVC. Portugal voert tevens aan dat, hoewel ENVC de contracten had getekend zonder de overheidsgarantie dat het de steun zou krijgen, de scheepwerf de onderhandelingen voerde, de contracten tekende en de vaartuigen bouwde in de verwachting dat zowel de Portugese autoriteiten als de Commissie de steun zouden goedkeuren, zodra in dit geval zou zijn voldaan aan de objectieve voorwaarden om voor steun in aanmerking te komen.
(17)
Wat de rechtsgrond voor de goedkeuring van de steun betreft, verwezen de Portugese autoriteiten naar hun opmerkingen in de context van zaak C 26/06 (8), die volgens hen van toepassing waren op dit geval. Portugal voert aan dat de betrokken contracten getekend werden gedurende de periode waarin de TDM-verordening van toepassing was, dat wil zeggen vóór 31 maart 2005 en voordat het Orgaan Geschillenbeslechting van de WTO het panelrapport had goedgekeurd waarin die verordening wordt veroordeeld. Portugal verklaarde ook dat het niet mogelijk was de steun vóór het verstrijken van de TDM-verordening aan te melden, omdat de contracten pas in februari en maart 2005 (dat wil zeggen kort vóór het verstrijken van de TDM-verordening) werden getekend. Portugal is echter van mening dat dit niet afdoet aan de geldigheid van de contracten die op het moment waarop zij werden getekend voldeden aan de objectieve voorwaarden van de TDM-verordening.
V. BEOORDELING
(18)
Overeenkomstig artikel 87, lid 1, van het EG-Verdrag zijn „steunmaatregelen van de staten of in welke vorm ook met staatsmiddelen bekostigd, die de mededinging door begunstiging van bepaalde ondernemingen of bepaalde producties vervalsen of dreigen te vervalsen, onverenigbaar met de gemeenschappelijke markt, voor zover deze steun het handelsverkeer tussen de lidstaten ongunstig beïnvloedt”.
(19)
De Commissie is van mening dat de beoogde maatregelen steunmaatregelen zijn in de zin van artikel 87, lid 1, van het EG-Verdrag. De maatregelen worden met staatsmiddelen bekostigd. Hoewel de TDM-verordening van toepassing is in alle lidstaten en de scheepswerven op grond van de verordening in aanmerking komen voor steun, zoals Portugal betoogt, zijn de maatregelen selectief, omdat zij zich in dit geval beperken tot ENVC. Deze subsidie kan de concurrentie vervalsen aangezien zij ENVC een voordeel biedt ten opzichte van andere concurrenten die geen steun genieten. In dit verband doet het feit dat ENVC concurreert met Koreaanse scheepswerven niet af aan het feit dat het tevens concurreert met andere scheepswerven op de gemeenschappelijke markt. Ten slotte is de scheepsbouw een economische activiteit die zorgt voor aanzienlijk handelsverkeer tussen de lidstaten en kunnen de maatregelen dus gevolgen hebben voor dit handelsverkeer.
(20)
De Commissie bevestigt derhalve dat de aangemelde steun binnen de werkingssfeer van artikel 87, lid 1 van het EG-Verdrag valt.
(21)
Als algemeen beginsel geldt dat staatssteun slechts als verenigbaar met de gemeenschappelijke markt kan worden beschouwd indien de steun nodig is om de begunstigde onderneming te stimuleren zodanig te handelen dat zij bijdraagt aan het halen van de doelstellingen genoemd in de relevante afwijking (9).
(22)
De Commissie merkt in dit verband op dat de doelstelling van de TDM-verordening was „om de communautaire scheepswerven effectief in staat te stellen het hoofd te bieden aan oneerlijke Koreaanse concurrentie” (zie zesde overweging). Op deze wijze kon rechtstreekse steun worden goedgekeurd die overeenkwam met maximaal 6 % van de contractwaarde vóór de steun, mits het contract onderwerp was geweest van concurrentie van een scheepswerf in Korea, die tegen een lagere prijs bood (artikel 2).
(23)
Portugal voert in dit geval aan dat ENVC op het moment van ondertekening van de contracten weliswaar geen enkele garantie had dat zij de steun zou krijgen, maar dat de onderneming dit wel verwachtte, aangezien de contracten voldeden aan de objectieve voorwaarden om in aanmerking te komen voor steun op grond van de TDM-verordening.
(24)
De Commissie is echter van mening dat in dit specifieke geval onvoldoende elementen voorhanden zijn die bewijzen dat de steun een doorslaggevende rol heeft gespeeld in het besluit van ENVC om de contracten te ondertekenen.
(25)
Zoals in het besluit tot inleiding van de onderzoeksprocedure reeds werd opgemerkt, heeft Portugal een kopie overgelegd van een brief van een reder waarin wordt bevestigd dat de reder voor zes van de betrokken contracten (vaartuigen C 228 tot en met C 233) van Koreaanse scheepswerven offertes had ontvangen met lagere prijzen. Die brief is echter gedateerd 9 maart 2005, dat wil zeggen dat de brief naar ENVC werd verzonden toen de scheepswerf de contracten met betrekking tot deze offertes al had ondertekend. Hieruit blijkt dat de scheepswerf, op het tijdstip waarop de eerste zes contracten werden ondertekend, niet de zekerheid kan hebben gehad dat de contracten voldeden aan alle voorwaarden om in aanmerking te komen. Wat het zevende contract (vaartuig C 210) betreft, is de situatie ook twijfelachtig, aangezien de indicatie dat vanuit Korea lagere offertes waren ontvangen, eveneens pas aan ENVC was verzonden op 31 maart 2005, dat wil zeggen de dag waarop ENVC het contract ondertekende.
(26)
Portugal heeft geen gegevens overgelegd waaruit, formeel dan wel informeel, blijkt dat ENVC van de Portugese autoriteiten vóór de ondertekening van de contracten indicaties had ontvangen dat voor deze contracten steun zou kunnen worden verleend (10). Het ziet er veeleer naar uit dat ENVC bereid was deze contracten uit te voeren, zelfs zonder de garantie te hebben dat het steun zou ontvangen. Portugal heeft overigens, in de documenten die na het inleiden van de onderzoeksprocedure zijn overgelegd, eveneens bevestigd dat ENVC juridisch verplicht was om de vaartuigen te bouwen, zelfs indien de steun niet zou worden goedgekeurd. Voorts benadrukten de Portugese autoriteiten dat, in deze zaak, ENVC pas een steunaanvraag heeft ingediend toen de TDM-verordening al was verstreken, en dat dit lijkt te bevestigen dat de scheepswerf bereid was de projecten uit te voeren terwijl het risico bestond dat de steun niet zou worden ontvangen.
(27)
In het algemeen is de Commissie overigens van mening dat steun een stimulerende werking heeft wanneer de steunaanvraag is ingediend vóór het begin van het project (11). Dit is niet het geval. De steunaanvraag werd ingediend na de ondertekening van de contracten (dat wil zeggen in juli 2005, terwijl de contracten werden ondertekend in februari en maart 2005). Anderzijds keurde Portugal ruim een jaar ná de indiening van de steunaanvraag de steun pas intern goed (op voorwaarde dat de Commissie ermee zou instemmen). Dit betekent dus dat, ook vanuit formeel oogpunt, niet is voldaan aan het vereiste stimulerende werking.
(28)
De Commissie concludeert derhalve dat Portugal onvoldoende gegevens ten bewijze van de stimulerende werking van de steun heeft overgelegd.
(29)
Met betrekking tot de rechtsgrond voor de goedkeuring van de steun heeft Portugal geen nieuwe argumenten overgelegd die de twijfel wegnemen welke de Commissie heeft geuit in haar besluit tot inleiding van de formele onderzoeksprocedure. Het voornaamste argument van Portugal in dit verband is dat de contracten in aanmerking komen voor steun omdat zij werden ondertekend in de periode waarin de TDM-verordening van toepassing was. Portugal voert ook aan dat het feit dat de steun pas werd aangemeld na het verstrijken van de geldigheidsperiode van de TDM-verordening niet van invloed is op de vraag of de contracten in kwestie in aanmerking komen voor steun.
(30)
De Commissie heeft echter in een eerder besluit (12) al toegelicht waarom de TDM-verordening volgens haar nog steeds een geldige rechtsgrond vormt voor de goedkeuring van nieuwe productiesteun ten gunste van de scheepsbouw.
(31)
De Commissie benadrukt dat de temporele werkingssfeer van de TDM-verordening is vastgelegd in artikel 5 van de verordening (13), waarin wordt bepaald dat de verordening „vervalt op 31 maart 2005”. Het feit dat artikel 4 van de TDM-verordening bepaalt dat genoemde verordening geldt voor „definitieve contracten die worden ondertekend vanaf het tijdstip van inwerkingtreding van deze verordening tot aan de vervaldatum ervan” is, volgens de Commissie, een voorwaarde voor de verenigbaarheid en geen definitie van de temporele werkingssfeer van de verordening.
(32)
Dit wordt tevens bevestigd door het tweede deel van artikel 4, waarin wordt gesteld dat de TDM-verordening niet van toepassing zal zijn op „definitieve contracten die worden ondertekend voordat de Gemeenschap in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen bekend heeft gemaakt dat zij een procedure ter beslechting van geschillen tegen Korea heeft ingeleid, (…), [noch op] definitieve contracten die worden ondertekend een maand of meer nadat de Gemeenschap in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen bekend heeft gemaakt dat de geschillenbeslechtingsprocedure is afgesloten dan wel opgeschort”.
(33)
Gelet op het voorgaande is duidelijk dat de TDM-verordening slechts van toepassing zou zijn indien er een hangend geschil bestond met Korea (14) en in ieder geval niet na 31 maart 2005.
(34)
Deze interpretatie wordt ondersteund door het doel waarvoor de TDM-verordening is vastgesteld: „bij wijze van uitzonderlijke en tijdelijke maatregel om communautaire scheepswerven te helpen in marktsegmenten die aanmerkelijke schade en ernstig nadeel hebben geleden ten gevolge van oneerlijke Koreaanse concurrentie, zou evenwel het tijdelijke defensieve mechanisme moeten worden toegestaan voor beperkte marktsegmenten, doch slechts voor een korte en beperkte periode” (15) (derde overweging).
(35)
In deze zaak waren de datum waarop de steunaanvraag door ENVC bij de Portugese autoriteiten is ingediend en de datum waarop deze de steun goedkeurden en bij de Commissie aanmeldden later dan de datum waarop de geldigheid van de TDM-verordening afliep; dit betekent dat de maatregelen duidelijk buiten de temporele werkingssfeer van de verordening vallen.
(36)
De Commissie wijst er voorts op dat, zoals reeds in het kader van het besluit tot inleiding van de formele onderzoeksprocedure in deze zaak is uiteengezet, bij het interpreteren van de TDM-verordening rekening moet worden gehouden met de internationale verplichtingen van de Gemeenschap. In overeenstemming met de vaste rechtspraak van het Hof van Justitie dient de communautaire wetgeving zoveel mogelijk in samenhang met het internationale recht te worden geïnterpreteerd, inclusief de verplichtingen van de EG in het kader van de WTO (16).
(37)
In deze context merkt de Commissie op dat Korea de verenigbaarheid van de TDM-verordening met de WTO-regels in twijfel heeft getrokken. Op 22 april 2005 bracht een WTO-panel verslag uit. Volgens dit verslag waren het TDM en diverse nationale regelingen die in het kader van dit mechanisme zijn goedgekeurd en die bestonden in de periode waarin Korea de klacht bij de WTO indiende, in strijd met het bepaalde in artikel 23, lid 1 van het Memorandum van overeenstemming inzake de regels en procedures betreffende de beslechting van geschillen (17). Op 20 juni 2005 nam het Orgaan Geschillenbeslechting van de WTO het verslag van dit panel over, inclusief de aanbeveling dat de Gemeenschap de TDM-verordening en de in het kader van dit mechanisme goedgekeurde nationale regelingen moest aanpassen en conformeren aan de verplichtingen die gelden op basis van de WTO-overeenkomsten (18). Op 20 juli 2005 heeft de Gemeenschap het Orgaan Geschillenbeslechting van de WTO geïnformeerd over het feit dat zij had voldaan aan het besluit en de aanbevelingen van dit orgaan, aangezien de TDM-verordening op 31 maart 2005 buiten werking was getreden en de lidstaten geen productiesteun meer konden toekennen uit hoofde van deze verordening.
(38)
Het verslag van het panel en het besluit van het Orgaan Geschillenbeslechting van de WTO waarbij het verslag werd aangenomen, veroordeelden de TDM-verordening per se, aangezien het een overtreding betrof van de WTO-regels, en de Gemeenschap werd dan ook verplicht de TDM-verordening niet meer toe te passen. De aan de Gemeenschap opgelegde verplichting tot toepassing van het besluit van het Orgaan Geschillenbeslechting van de WTO omvat tevens toekomstige beslissingen voor het toekennen van nieuwe steun op grond van de TDM-verordening (19). De Gemeenschap informeerde het Orgaan Geschillenbeslechting van de WTO dat het besluit en de aanbevelingen van de DSB al werden nagekomen, aangezien de TDM-verordening op 31 maart 2005 buiten werking was getreden en de lidstaten niet langer productiesteun konden toekennen op grond van deze verordening, en ging aldus de verbintenis aan om deze verordening niet langer toe te passen voor het goedkeuren van nieuwe steun. Bijgevolg zou goedkeuring van de steun in kwestie een overtreding zijn van de internationale verbintenissen van de Gemeenschap.
(39)
Het feit dat de Raad de TDM-verordening niet heeft verlengd na de afloop van de geldigheidsperiode is een duidelijke indicatie dat de Raad de Commissie niet zou blijven toestaan steun goed te keuren op grond van deze verordening. Dit correspondeert met het feit dat de Gemeenschap het Orgaan Geschillenbeslechting van de WTO heeft laten weten dat de lidstaten niet langer productiesteun mochten toekennen uit hoofde van deze verordening.
(40)
Er zijn van Portugal geen nieuwe argumenten ontvangen die het oordeel van de Commissie, zoals dat in het besluit tot inleiding van de formele onderzoeksprocedure is geformuleerd en in bovenstaande overwegingen herhaald, weerleggen.
(41)
Bijgevolg luidt de conclusie van de Commissie dat de aangemelde steun niet in het kader van de TDM-verordening kan worden goedgekeurd. Aangezien geen enkele andere vrijstelling op grond van artikel 87, lid 2 of 3, van het EG-Verdrag van toepassing is, is de steun onverenigbaar met de gemeenschappelijke markt,
HEEFT DE VOLGENDE BESCHIKKING GEGEVEN:
Artikel 1
De aangemelde steun voor een bedrag van 6 575 558 EUR die Portugal voornemens was ten uitvoer te leggen ten gunste van Estaleiros Navais de Viana do Castelo S.A. met betrekking tot zeven contracten die door deze scheepswerf zijn ondertekend, kan niet worden goedgekeurd op grond van Verordening (EG) nr. 1177/2002 van de Raad inzake een tijdelijk defensief mechanisme voor de scheepsbouw (20), als gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 502/2004 van de Raad (21), en is derhalve onverenigbaar met de gemeenschappelijke markt. De steun mag niet worden toegekend.
Artikel 2
Deze beschikking is gericht tot de Portugese Republiek.
Gedaan te Brussel, 11 december 2007.