ROZHODNUTÍ RADY 2007/533/SV
ze dne 12. června 2007
o zřízení, provozování a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 30 odst. 1 písm. a) a b), čl. 31 odst. 1 písm. a) a b) a čl. 34 odst. 2 písm. c) této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Schengenský informační systém (dále jen „SIS“) zřízený v souladu s ustanoveními hlavy IV Úmluvy ze dne 19. června 1990 k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (2) (dále jen „Schengenská úmluva“) a jeho rozšířená verze SIS 1+ představují nezbytný nástroj pro uplatňování ustanovení schengenského acquis začleněného do rámce Evropské unie.
(2)
Vývoj SIS druhé generace (dále jen „SIS II“) byl svěřen Komisi na základě nařízení Rady (ES) č. 2424/2001 (3) a rozhodnutí Rady 2001/886/SVV ze dne 6. prosince 2001 o vývoji Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (4). SIS II nahradí SIS vytvořený na základě Schengenské úmluvy.
(3)
Toto rozhodnutí představuje nezbytný právní základ pro řízení SIS II s ohledem na záležitosti spadající do oblasti působnosti Smlouvy o založení Evropské unie (dále jen „Smlouva o EU“). Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení, provozu a využívání SIS II (5) představuje nezbytný právní základ pro řízení SIS II s ohledem na záležitosti spadající do oblasti působnosti Smlouvy o založení Evropského společenství (dále jen „Smlouva o ES“).
(4)
Skutečnost, že legislativní základ nezbytný pro řízení SIS II sestává ze samostatných nástrojů, nemá dopad na zásadu, že SIS II představuje jediný informační systém, který by měl jako takový fungovat. Proto by určitá ustanovení těchto nástrojů měla být totožná.
(5)
SIS II by měl představovat vyrovnávací opatření přispívající k udržení vysokého stupně bezpečnosti v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva Evropské unie prostřednictvím podpory operativní spolupráce mezi policejními a justičními orgány v trestních věcech.
(6)
Je nezbytné konkrétně vymezit účely SIS II, jeho technickou architekturu a financování a stanovit pravidla týkající se jeho provozu, využívání a odpovědností, kategorií údajů vkládaných do systému, účelů jejich vkládání, kritérií jejich vkládání, orgánů oprávněných k přístupu do systému, propojení záznamů, jakož i další pravidla týkající se zpracování údajů a ochrany osobních údajů.
(7)
SIS II by měl zahrnovat centrální systém (dále jen „centrální SIS II“) a vnitrostátní aplikace. Výdaje spojené s provozem centrálního SIS II a komunikační infrastruktury by měly být financovány ze souhrnného rozpočtu Evropské unie.
(8)
Je nezbytné vytvořit příručku obsahující podrobná pravidla pro výměnu doplňujících informací týkajících se opatření, které záznam vyžaduje. Výměnu těchto informací by měly zajišťovat vnitrostátní orgány jednotlivých členských států.
(9)
Během přechodného období by za provozní řízení centrálního SIS II a částí komunikační infrastruktury měla odpovídat Komise. V zájmu zajištění hladkého přechodu na SIS II však může přenést některé nebo všechny odpovědnosti na dva vnitrostátní veřejnoprávní subjekty. Z dlouhodobého hlediska a v návaznosti na posouzení dopadu obsahující věcnou analýzu alternativ z finančního, provozního a organizačního hlediska, a na legislativní návrhy Komise by měl být zřízen řídící orgán odpovědný za tyto úkoly. Přechodné období by mělo trvat nejdéle pět let ode dne použitelnosti tohoto rozhodnutí.
(10)
SIS II by měl obsahovat záznamy o osobách hledaných za účelem zatčení a předání a hledaných za účelem zatčení a vydání. Je vhodné, aby byla kromě záznamů umožněna i výměna doplňujících informací nezbytných pro postupy předávání a vydávání. V SIS II by se měly zpracovávat zejména údaje uvedené v článku 8 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (6).
(11)
Mělo by být možné doplnit do SIS II překlad dodatečných údajů vložených za účelem předání v rámci evropského zatýkacího rozkazu a za účelem vydání.
(12)
SIS II by měl obsahovat záznamy o pohřešovaných osobách k zajištění jejich ochrany nebo předcházení nebezpečí hrozícího těmto osobám, záznamy o osobách hledaných za účelem soudního řízení, záznamy o osobách a věcech pořízené pro účely skrytých kontrol nebo zvláštních kontrol a záznamy o věcech hledaných za účelem zabavení nebo za účelem zajištění důkazů v trestním řízení.
(13)
Záznamy by v SIS II měly být uchovávány nanejvýš po dobu nezbytnou pro splnění účelů, pro které byly poskytnuty. Obecnou zásadou je, že záznamy o osobách by měly být z SIS II automaticky vymazány po uplynutí tří let. Záznamy o věcech pořízené pro účely skrytých kontrol nebo zvláštních kontrol by měly být ze SIS II automaticky vymazány po uplynutí pěti let. Záznamy o věcech hledaných za účelem zabavení nebo za účelem zajištění důkazů v trestním řízení by měly být z SIS II automaticky vymazány po uplynutí deseti let. Rozhodnutí o uchování záznamů o osobách by měla vycházet z komplexního individuálního posouzení. Členské státy by měly během vymezeného období záznamy o osobách přezkoumat a měly by vést statistiku o počtu záznamů o osobách, u nichž byla doba uchovávání prodloužena.
(14)
SIS II by měl umožnit zpracování biometrických údajů s cílem napomoci spolehlivému určení totožnosti dotyčných osob. Ve stejném smyslu by měl SIS II umožňovat rovněž zpracování údajů o osobách, jejichž totožnost byla zneužita, za účelem předcházení nepříjemnostem způsobeným chybným určením totožnosti, s výhradou odpovídajících záruk, zejména souhlasu dotyčné osoby a přísného omezení účelů, pro něž se tyto údaje mohou zákonným způsobem zpracovávat.
(15)
Členský stát by měl mít možnost opatřit záznam návěstím zvaným označení, v jehož důsledku opatření, které má být přijato na základě záznamu, nebude přijato na jeho území. Pokud se pořizují záznamy za účelem zatčení a předání, nesmí být žádné ustanovení tohoto rozhodnutí vykládáno v tom smyslu, že se odchyluje od ustanovení uvedených v rámcovém rozhodnutí 2002/584/SVV nebo že brání jejich použití. Rozhodnutí o označení by se mělo zakládat pouze na důvodech zamítnutí uvedených ve zmíněném rámcovém rozhodnutí.
(16)
Pokud byl záznam označen a pokud se zjistí místo pobytu osoby hledané za účelem zatčení a předání, mělo by být toto místo pobytu vždy sděleno vystavujícímu justičnímu orgánu, který může rozhodnout o předání evropského zatýkacího rozkazu příslušnému justičnímu orgánu v souladu s ustanoveními rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV.
(17)
Členským státům by mělo být umožněno zavést odkazy mezi záznamy v SIS II. Vytvoření odkazů mezi dvěma nebo více záznamy členským státem by nemělo mít dopad na přijímaná opatření, na délku období uchovávání nebo práva přístupu k záznamům.
(18)
Údaje zpracovávané v SIS II za použití tohoto rozhodnutí by neměly být předávány nebo dávány k dispozici třetím zemím nebo mezinárodním organizacím. Je však vhodné posílit spolupráci mezi Evropskou unií a Interpolem prostřednictvím podpory účinné výměny údajů o pasech. Pokud se Interpolu předávají osobní údaje ze SIS II, tyto osobní údaje by měly podléhat odpovídající úrovni ochrany zaručené dohodou stanovící přísné záruky a podmínky.
(19)
Všechny členské státy ratifikovaly úmluvu Rady Evropy ze dne 28. ledna 1981 o ochraně osob se zřetelem na automatizované zpracování osobních dat. Úmluva připouští v rámci určitých mezí výjimky a omezení práv a povinností, které úmluva stanovuje. Osobní údaje zpracované v rámci provádění tohoto rozhodnutí by měly být chráněny v souladu se zásadami uvedené úmluvy. Pokud je to nezbytné, je třeba zásady uvedené v úmluvě doplnit nebo objasnit v tomto rozhodnutí.
(20)
Při zpracování osobních údajů policejními orgány za použití tohoto rozhodnutí by měly být vzaty v úvahu zásady obsažené v doporučení č. R (87) 15 Výboru ministrů Rady Evropy ze dne 17. září 1987 o používání osobních údajů v policejní oblasti.
(21)
Komise předložila Radě návrh rámcového rozhodnutí o ochraně údajů zpracovávaných v rámci policejní a soudní spolupráce v trestních záležitostech, které by mělo být schváleno do konce roku 2006 a uplatňováno na osobní údaje zpracovávané v rámci Schengenského informačního systému druhé generace a související výměnu doplňujících informací podle tohoto rozhodnutí.
(22)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (7), a zejména ta jeho ustanovení, která se týkají důvěrné povahy a bezpečnosti zpracovávání, se vztahuje na zpracovávání osobních údajů orgány nebo institucemi Společenství při plnění jejich úkolů jakožto orgánů odpovědných za provozní řízení SIS II v rámci výkonu činností, z nichž všechny nebo část spadá do oblasti působnosti práva Společenství. Část zpracování osobních údajů v SIS II spadá do oblasti působnosti práva Společenství. V zájmu soudržného a stejnorodého uplatňování pravidel ochrany základních práv a svobod fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů je třeba vysvětlit, že pokud Komise zpracovává osobní údaje za použití tohoto rozhodnutí, vztahuje se na ni nařízení (ES) č. 45/2001. Pokud je to nezbytné, měly by se zásady uvedené v nařízení (ES) č. 45/2001 doplnit nebo objasnit v tomto rozhodnutí.
(23)
Pokud jde o důvěrnost, měla by se na úředníky nebo ostatní zaměstnance Evropských společenství zaměstnané a pracující v souvislosti se SIS II vztahovat příslušná ustanovení služebního řádu úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství.
(24)
Je vhodné, aby zákonnost zpracovávání osobních údajů členskými státy sledovaly vnitrostátní orgány dozoru, zatímco evropský inspektor ochrany údajů jmenovaný podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady 2004/55/ES ze dne 22. prosince 2003 o jmenování nezávislého kontrolního orgánu podle článku 286 Smlouvy o ES (8) by měl sledovat činnosti orgánů a institucí Společenství související se zpracováváním osobních údajů s ohledem na omezené úkoly orgánů a institucí Společenství ve vztahu k samotným údajům.
(25)
Členské státy i Komise by měly vypracovat bezpečnostní plán s cílem usnadnit provádění bezpečnostních povinností a měly by vzájemně spolupracovat s cílem společně řešit bezpečnostní otázky.
(26)
Na zpracování údajů SIS II Europolem se vztahují ustanovení Úmluvy o zřízení Evropského policejního úřadu ze dne 26. července 1995 (9) (dále jen „Úmluva o Europolu“), týkající se ochrany údajů, včetně pravomocí Společného kontrolního orgánu zřízeného podle Úmluvy o Europolu sledovat činnosti Europolu a odpovědnost za jakékoliv protiprávní zpracování osobních údajů ze strany Europolu.
(27)
Na zpracování údajů SIS II Eurojustem se vztahují ustanovení rozhodnutí 2002/187/SVV ze dne 28. února 2002 o zřízení Evropské jednotky pro justiční spolupráci (Eurojust) za účelem posílení boje proti závažné trestné činnosti (10), týkající se ochrany údajů, včetně pravomocí Společného kontrolního orgánu zřízeného podle uvedeného rozhodnutí sledovat činnosti Eurojustu a odpovědnost za jakékoliv protiprávní zpracování osobních údajů ze strany Eurojustu.
(28)
Za účelem zajištění transparentnosti by měla Komise, nebo řídící orgán, je-li zřízen, každé dva roky vypracovat zprávu o technickém fungování centrálního SIS II a komunikační infrastruktury, včetně jejího zabezpečení, a o výměně doplňujících informací. Každé čtyři roky by měla Komise předložit celkové vyhodnocení.
(29)
Ustanoveními tohoto rozhodnutí nelze vyčerpávajícím způsobem upravit některé aspekty SIS II, jako jsou technická pravidla pro vkládání údajů, včetně údajů potřebných pro vložení záznamu, aktualizace, výmaz a vyhledávání, pravidla týkající se slučitelnosti a priority záznamů, označování, odkazy mezi záznamy a výměna doplňujících informací v důsledku jejich technické podstaty, podrobného charakteru a potřeby pravidelné aktualizace. Prováděcí pravomoci, pokud jde o tyto aspekty, by proto měly být svěřeny Komisi. Technická pravidla týkající se vyhledávání v záznamech by měla přihlížet k řádnému fungování vnitrostátních aplikací. Na základě posouzení dopadu předloženého Komisí by mělo být rozhodnuto, v jakém rozsahu může být řídící orgán, jakmile bude zřízen, odpovědný za prováděcí opatření.
(30)
Toto rozhodnutí by mělo vymezit postup pro přijímání opatření nezbytných k jeho provádění. Postup pro přijímání prováděcích opatření podle tohoto rozhodnutí a nařízení (ES) č. 1987/2006 by měl být totožný.
(31)
Je vhodné stanovit přechodná ustanovení, pokud jde o záznamy pořízené v SIS 1+, které mají být přeneseny do SIS II. Některá ustanovení schengenského acquis by měla dále platit po omezené období, dokud členské státy nepřezkoumají slučitelnost těchto záznamů s novým právním rámcem. Přednostně je třeba přezkoumat slučitelnost záznamů o osobách. Navíc by jakákoliv změna, doplnění, oprava nebo aktualizace záznamu přeneseného ze SIS 1+ do SIS II, a jakýkoliv pozitivní nález takového záznamu, měla podnítit okamžité posouzení jeho souladu s ustanoveními tohoto rozhodnutí.
(32)
Je nezbytné stanovit zvláštní ustanovení, pokud jde o zbývající část rozpočtu vyčleněného na provoz SIS, která není součástí souhrnného rozpočtu Evropské unie.
(33)
Protože cílů navrhované akce, zejména vytvoření a řízení společného informačního systému, nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a může jich být proto z důvodu rozsahu a účinků činnosti lépe dosaženo na úrovni Evropské unie, může Rada přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o ES a uvedenou v článku 2 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality podle článku 5 Smlouvy o ES nepřekročí toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(34)
Toto rozhodnutí ctí základní práva a zachovává zásady uznávané zejména v Listině základních práv Evropské unie.
(35)
Spojené království se účastní tohoto rozhodnutí v souladu s článkem 5 Protokolu o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o ES, a v souladu s čl. 8 odst. 2 rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (11).
(36)
Irsko se účastní tohoto rozhodnutí v souladu s článkem 5 Protokolu o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o ES, a v souladu s čl. 6 odst. 2 rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (12).
(37)
Toto rozhodnutí se nedotýká opatření pro částečnou účast Spojeného království a Irska na schengenském acquis, jak jsou vymezena pro Spojené království v rozhodnutí 2000/365/ES a pro Irsko v rozhodnutí 2002/192/ES.
(38)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (13), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodu G rozhodnutí Rady 1999/437/ES (14) o některých opatřeních pro uplatňování dané dohody.
(39)
Je třeba přijmout opatření umožňující zástupcům Islandu a Norska zapojení do práce výborů, jež jsou nápomocny Komisi při výkonu jejích prováděcích pravomocí. Takové opatření je uvedeno ve výměně dopisů mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o výborech, které jsou nápomocny Evropské komisi při výkonu jejích prováděcích pravomocí (15), připojené k výše uvedené dohodě.
(40)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody podepsané mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s čl. 4 odst. 1 rozhodnutí Rady 2004/849/ES (16) a 2004/860/ES (17).
(41)
Je třeba přijmout opatření umožňující zástupcům Švýcarska zapojení do práce výborů, jež jsou nápomocny Komisi při výkonu jejích prováděcích pravomocí. Takové opatření je předmětem výměny dopisů mezi Společenstvím a Švýcarskem, připojené k uvedené dohodě.
(42)
Toto rozhodnutí představuje akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003 a čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005.
(43)
Toto rozhodnutí by se mělo vztahovat na Spojené království, Irsko a Švýcarsko ke dni určenému v souladu s postupy stanovenými v příslušných nástrojích týkajících se použití schengenského acquis na tyto státy,
ROZHODLA TAKTO:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Zřízení a obecný účel SIS II
1. Zřizuje se Schengenský informační systém druhé generace (dále jen „SIS II“).
2. Účelem SIS II je zajistit v souladu s tímto rozhodnutím na územích členských států vysokou úroveň bezpečnosti v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva Evropské unie, včetně udržování veřejné bezpečnosti a veřejného pořádku a zajišťování bezpečnosti, a uplatňovat ustanovení hlavy IV části třetí Smlouvy o ES, pokud jde o pohyb osob na jejich územích, s využitím informací předávaných prostřednictvím tohoto systému.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto rozhodnutí zavádí podmínky a postupy pro vkládání a zpracovávání záznamů v SIS II o osobách a věcech a pro výměnu doplňujících informací a dalších údajů za účelem policejní a justiční spolupráce v trestních věcech.
2. Toto rozhodnutí též stanoví pravidla o technické architektuře SIS II, o povinnostech členských států a řídícího orgánu uvedeného v článku 15, o obecném zpracování údajů, o právech dotčených osob a o odpovědnosti za škodu.
Článek 3
Definice
1. Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
a)
„záznamem“ soubor údajů vložených do SIS II umožňující příslušným orgánům identifikovat osobu nebo věc s ohledem na konkrétní opatření, které má být přijato;
b)
„doplňujícími informacemi“ informace, které nejsou uložené v SIS II, ale souvisejí se záznamy SIS II a které se vyměňují:
i)
s cílem umožnit členským státům vzájemné poskytování konzultací či informací při vkládání záznamu,
ii)
po pozitivním nálezu, aby bylo možné přijmout vhodné opatření,
iii)
pokud nelze požadované opatření přijmout,
iv)
pokud se jedná o kvalitu údajů v SIS II,
v)
pokud se jedná o slučitelnost a prioritu záznamů,
vi)
pokud se jedná o práva přístupu;
c)
„dalšími údaji“ údaje uložené v SIS II a související se záznamy SIS II, které jsou okamžitě k dispozici příslušným orgánům, pokud je na základě vyhledávání v rámci tohoto systému nalezena osoba, jejíž údaje byly vloženy do SIS II;
d)
„osobními údaji“ veškeré informace o identifikované nebo identifikovatelné fyzické osobě (dále jen „subjekt údajů“); identifikovatelnou osobou se rozumí osoba, kterou lze přímo či nepřímo určit;
e)
„zpracováním osobních údajů“ (dále jen „zpracování“) jakýkoli úkon nebo soubor úkonů, které jsou prováděny s osobními údaji pomocí automatizovaných postupů či bez nich, jako je shromažďování, zaznamenávání, uspořádávání, uchovávání, přizpůsobování nebo pozměňování, vyhledávání, nahlížení, používání, sdělování prostřednictvím přenosu, šíření nebo jakékoli jiné zpřístupnění, srovnávání či kombinování, jakož i blokování, výmaz nebo znehodnocení údajů.
2. Jakýkoliv odkaz na ustanovení rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV se považuje rovněž za odkaz na odpovídající ustanovení dohod uzavřených mezi Evropskou unií a třetími státy na základě článků 24 a 38 Smlouvy o EU za účelem předávání osob na základě zatýkacího rozkazu, které stanoví předávání tohoto zatýkacího rozkazu prostřednictvím Schengenského informačního systému.
Článek 4
Technická architektura a způsoby provozování SIS II
1. Druhá generace Schengenského informačního systému (SIS II) sestává z:
a)
centrálního systému (dále jen „centrální SIS II“) sestávajícího z:
-
technické podpůrné funkce (dále jen „CS-SIS“) obsahující databázi, dále jen „databázi SIS II“,
-
jednotného vnitrostátního rozhraní (dále jen „NI-SIS“);
b)
vnitrostátního systému (dále jen „N.SIS II“) v každém členském státě, sestávajícího z vnitrostátních datových systémů, které komunikují s centrálním SIS II. Vnitrostátní systém N.SIS II může obsahovat soubor údajů (dále jen „vnitrostátní kopie“) obsahující úplnou nebo částečnou kopii databáze SIS II;
c)
komunikační infrastruktury mezi CS-SIS a NI-SIS (dále jen „komunikační infrastruktura“), která poskytuje šifrovanou virtuální síť vyhrazenou pro údaje SIS II a výměnu údajů mezi centrálami SIRENE uvedenými v čl. 7 odst. 2.
2. Údaje SIS II se vkládají, aktualizují, vymazávají a vyhledávají prostřednictvím různých systémů N.SIS II. Vnitrostátní kopie je k dispozici za účelem automatizovaného vyhledávání na území každého členského státu, jenž takovou kopii používá. Vyhledávání v souborech údajů N.SIS II jiných členských států není umožněno.
3. Technická podpůrná funkce CS-SIS, jež vykonává technický dohled a správu, se nachází ve Štrasburku (Francie) a záložní CS-SIS, jež je schopna zajistit všechny funkce hlavního CS-SIS v případě její poruchy, se nachází v Sankt Johann im Pongau (Rakousko).
4. Technická podpůrná funkce CS-SIS poskytuje služby nezbytné pro vložení a zpracování údajů SIS II, včetně vyhledávání v databázi SIS II. Členským státům, jež používají vnitrostátní kopii, CS-SIS poskytuje:
a)
on-line aktualizaci vnitrostátních kopií;
b)
synchronizaci a soulad mezi vnitrostátními kopiemi a databází SIS II;
c)
počáteční nastavení a opětovné zavedení vnitrostátních kopií.
Článek 5
Náklady
1. Náklady na zřízení, provoz a údržbu centrálního SIS II a komunikační infrastruktury se hradí ze souhrnného rozpočtu Evropské unie.
2. Tyto náklady zahrnují práci vykonávanou v souvislosti s CS-SIS, která zajišťuje poskytování služeb uvedených v čl. 4 odst. 4.
3. Náklady na zřízení, provoz a údržbu jednotlivých N.SIS II ponese dotyčný členský stát.
KAPITOLA II
POVINNOSTI ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 6
Vnitrostátní systémy
Každý členský stát je povinen zřídit, provozovat a udržovat svůj N.SIS II a připojit svůj N.SIS II k NI-SIS.
Článek 7
Úřad N.SIS II a centrála SIRENE
1. Každý členský stát určí orgán (dále jen „úřad N.SIS II“), jenž ponese hlavní odpovědnost za jeho N.SIS II.
Tento orgán je odpovědný za plynulý provoz a zabezpečení N.SIS II, zajišťuje přístup příslušných orgánů k SIS II a přijímá nezbytná opatření pro dodržování ustanovení tohoto rozhodnutí.
Každý členský stát předává své záznamy prostřednictvím úřadu N.SIS II.
2. Každý členský stát určí centrálu, která zajistí výměnu veškerých doplňujících informací (dále jen „centrála SIRENE“), v souladu s ustanoveními příručky SIRENE, jak je uvedeno v článku 8.
Tyto centrály též koordinují ověřování kvality informací vkládaných do SIS II. Pro tyto účely mají přístup k údajům zpracovávaným v SIS II.
3. Členské státy uvědomí řídící orgán o svém úřadu N.SIS II a o své centrále SIRENE. Řídící orgán zveřejní jejich seznam spolu se seznamem uvedeným v čl. 46 odst. 8.
Článek 8
Výměna doplňujících informací
1. Doplňující informace se vyměňují v souladu s ustanoveními příručky SIRENE a prostřednictvím komunikační infrastruktury. Pokud by komunikační infrastruktura nebyla dostupná, členské státy mohou k výměně doplňujících informací použít jiné náležitě zabezpečené technické prostředky.
2. Doplňující informace se použijí pouze pro účely, pro které byly předány.
3. Žádosti jiných členských států o doplňující informace musí být vyřízeny co nejdříve.
4. Aniž jsou dotčena ustanovení nástroje, kterým se zřizuje řídící orgán, přijmou se postupem podle článku 67podrobná pravidla pro výměnu doplňujících informací v podobě příručky SIRENE.
Článek 9
Technický soulad
1. K zajištění okamžitého a účinného přenosu údajů postupuje každý členský stát při zřizování svého N.SIS II podle protokolů a technických postupů stanovených pro zajištění souladu mezi CS-SIS a N-SIS II. Tyto protokoly a technické postupy se stanoví postupem podle článku 67, aniž jsou dotčena ustanovení nástroje, kterým se zřizuje řídící orgán.
2. Používá-li členský stát vnitrostátní kopii, zajistí prostřednictvím služeb, které poskytuje CS-SIS, aby údaje uložené ve vnitrostátní kopii byly prostřednictvím automatické aktualizace podle čl. 4 odst. 4 totožné a shodné s databází SIS II a aby vyhledávání v jeho vnitrostátní kopii poskytovalo rovnocenný výsledek jako vyhledávání v databázi SIS II.
Článek 10
Bezpečnost - členské státy
1. Každý členský stát přijme, ve vztahu ke své N.SIS II, nezbytná opatření, včetně přijetí bezpečnostního plánu, aby:
a)
fyzicky chránil údaje mimo jiné vypracováním plánů pro mimořádné situace pro ochranu kritické infrastruktury;
b)
zabránil neoprávněným osobám v přístupu k zařízení využívanému pro zpracování osobních údajů (kontrola přístupu k zařízení);
c)
zabránil neoprávněnému čtení, kopírování, pozměňování či vyjímání nosičů dat (kontrola nosičů dat);
d)
zabránil neoprávněnému vkládání údajů a neoprávněnému prohlížení, pozměňování či výmazu uložených osobních údajů (kontrola uchovávání);
e)
zabránil neoprávněným osobám v užívání automatizovaných systémů zpracování údajů pomocí zařízení pro přenos údajů (kontrola uživatelů);
f)
zajistil, aby osoby oprávněné k využívání automatizovaného systému zpracování údajů měly přístup pouze k údajům, na které se vztahuje jejich oprávnění k přístupu a pouze s pomocí individuálních a jedinečných totožností uživatele a chráněných režimů přístupu k informacím (kontrola přístupu k údajům);
g)
zajistil, aby všechny orgány s oprávněním přístupu do SIS II nebo k zařízením pro zpracování údajů vytvořily profily popisující funkce a povinnosti osob, jež jsou oprávněny k údajům přistupovat a údaje zadávat, aktualizovat, mazat a vyhledávat, a aby tyto profily bezodkladně na základě žádosti zpřístupnily vnitrostátním orgánům dozoru uvedeným v článku 60 (profily pracovníků);
h)
zajistil, aby bylo možné ověřit a zjistit, kterým orgánům se mohou osobní údaje předávat prostřednictvím zařízení pro přenos údajů (kontrola předávání);
i)
zajistil, aby bylo možné dodatečně ověřit a zjistit, které osobní údaje byly vloženy do automatizovaných systémů zpracování údajů, a kdo, kdy a za jakým účelem je vložil (kontrola vkládání);
j)
zabránil neoprávněnému čtení, kopírování, pozměňování nebo výmazu osobních údajů během přenosů osobních údajů nebo přepravy nosičů dat, zejména prostřednictvím vhodných technik šifrování (kontrola přepravy);
k)
sledoval účinnost bezpečnostních opatření uvedených v tomto odstavci a přijal nezbytná organizační opatření související s interním sledováním pro zajištění souladu s tímto rozhodnutím (interní kontrola).
2. Členské státy přijmou opatření rovnocenná opatřením uvedeným v odstavci 1, pokud jde o bezpečnost v souvislosti s výměnou doplňujících informací.
Článek 11
Důvěrnost - členské státy
Každý členský stát použije v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy svá pravidla služebního tajemství nebo jiné srovnatelné povinnosti zachování důvěrnosti na všechny osoby a subjekty, které musí pracovat s údaji SIS II a s doplňujícími informacemi. Tato povinnost trvá i poté, co dotyčné osoby opustí svůj úřad nebo zaměstnanecký poměr, nebo poté, co dotyčné subjekty ukončí svou činnost.
Článek 12
Vedení evidence na vnitrostátní úrovni
1. Členské státy, které nepoužívají vnitrostátní kopie, jsou povinny zajistit, aby každý přístup k osobním údajům a všechny výměny osobních údajů s CS-SIS byly evidovány v N.SIS II za účelem kontroly, zda je vyhledávání zákonné či nikoli, za účelem sledování zákonnosti zpracovávání údajů, pro vlastní kontrolu, pro zajištění řádného fungování N.SIS II, neporušenosti údajů a jejich zabezpečení.
2. Členské státy používající vnitrostátní kopie zajistí, aby každý vstup do údajů SIS II a každá výměna těchto údajů byly zaznamenány pro účely určené v odst. 1. To neplatí pro postupy uvedené v čl. 4 odst. 4.
3. Evidence obsahuje zejména historii záznamů, datum a čas předání údajů, údaje použité pro provedení vyhledávání, odkaz na předávané údaje a název jak příslušného orgánu, tak osoby odpovědné za zpracování údajů.
4. Evidenci lze použít pouze k účelu uvedenému v odstavcích 1 a 2 a vymaže se nejdříve po uplynutí jednoho roku a nejpozději po třech letech od jejího vytvoření. Evidence obsahující historii záznamů musí být smazána po uplynutí jednoho roku až tří let od výmazu záznamů.
5. Evidenci lze uchovat déle, je-li potřebná pro postupy kontroly, které již započaly.
6. Příslušné vnitrostátní orgány pověřené kontrolou, zda je vyhledávání zákonné či nikoli, sledováním zákonnosti zpracování údajů, vlastní kontrolou a zajištěním řádného fungování N.SIS II, neporušenosti údajů a jejich zabezpečení, mají v rozsahu své pravomoci a na základě žádosti do této evidence přístup, aby mohly plnit své úkoly.
Článek 13
Vlastní kontrola
Členské státy zajistí, aby každý orgán s oprávněním k přístupu k údajům SIS II učinil opatření nezbytná k zajištění dodržování tohoto rozhodnutí a spolupracuje, pokud je to nutné, s vnitrostátním orgánem dozoru.
Článek 14
Odborná příprava zaměstnanců
Dříve, než zaměstnanci orgánů s právem přístupu do SIS II obdrží povolení zpracovávat údaje uložené v SIS II, absolvují odpovídající odbornou přípravu týkající se zabezpečení údajů a pravidel o ochraně údajů a jsou informováni o jakýchkoliv příslušných trestných činech a sankcích.
KAPITOLA III
POVINNOSTI ŘÍDÍCÍHO ORGÁNU
Článek 15
Provozní řízení
1. Po přechodném období řídící orgán financovaný ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, odpovídá za provozní řízení centrálního SIS II. Řídící orgán ve spolupráci s členskými státy zajistí na základě analýzy nákladů a přínosů, aby pro centrální SIS II byla vždy využívána nejlepší dostupná technologie.
2. Řídící orgán odpovídá též za následující úkoly spojené s komunikační infrastrukturou:
a)
dohled;
b)
zabezpečení;
c)
koordinace vztahů mezi členskými státy a poskytovatelem.
3. Komise odpovídá za všechny ostatní úkoly spojené s komunikační infrastrukturou, zejména:
a)
úkoly související s plněním rozpočtu;
b)
pořizování a obnovu;
c)
smluvní záležitosti.
4. Během přechodného období, než se řídící orgán uvedený v odstavci 1 ujme svých povinností, je za provozní řízení centrálního SIS II odpovědná Komise. Komise může v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (18), svěřit provádění tohoto řízení, jakož i úkolů souvisejících s plněním rozpočtu, vnitrostátním veřejnoprávním subjektům ve dvou různých zemích.
5. Každý vnitrostátní veřejnoprávní subjekt uvedený v odstavci 4 musí splňovat zejména tato výběrová kritéria:
a)
musí prokázat dlouhodobou zkušenost v provozování rozsáhlého informačního systému s funkcemi uvedenými v čl. 4 odst. 4;
b)
musí mít značnou odbornou znalost, pokud jde o obsluhu a požadavky na zabezpečení informačního systému srovnatelného s funkcemi uvedenými v čl. 4 odst. 4;
c)
musí mít dostatečný počet zkušených pracovníků, kteří mají patřičnou odbornou a jazykovou způsobilost pro práci v prostředí mezinárodní spolupráce, jakou vyžaduje SIS II;
d)
musí mít k dispozici bezpečnou a na míru postavenou infrastrukturu zařízení, která je zejména schopná zálohovat a zaručit nepřetržitou funkčnost rozsáhlých IT systémů, a
e)
jeho administrativní prostředí mu musí umožňovat řádně plnit jeho úkoly a vyhnout se jakémukoli střetu zájmů.
6. Před jakýmkoli takovým pověřením podle odstavce 4 a poté v pravidelných intervalech oznámí Komise Evropskému parlamentu a Radě podmínky pověření, přesný rozsah pověření a orgány, které jsou plněním úkolů pověřeny.
7. V případě, že Komise provede pověření podle odst. 4 během přechodného období, zajistí, aby toto pověření plně respektovalo meze stanovené institucionálním systémem daným ve Smlouvě o ES. Zejména zajistí, aby toto pověření nepříznivým způsobem neovlivnilo případný účinný kontrolní mechanismus podle práva Evropské unie, ať se jedná o Soudní dvůr, Účetní dvůr nebo evropského inspektora ochrany údajů.
8. Provozní řízení centrálního SIS II sestává ze všech úkolů nezbytných pro zachování funkčnosti centrálního SIS II 24 hodiny denně 7 dní v týdnu v souladu s tímto rozhodnutím, zejména z údržby a technického rozvoje nezbytného pro plynulý chod systému.
Článek 16
Bezpečnost
1. Řídící orgán ve vztahu k centrálnímu SIS II a Komise ve vztahu ke komunikační infrastruktuře přijmou nezbytná opatření, včetně bezpečnostního plánu, aby:
a)
fyzicky chránily údaje mimo jiné vypracováním plánů pro mimořádné situace pro ochranu kritické infrastruktury;
b)
zabránily neoprávněným osobám v přístupu k zařízení na zpracování údajů využívanému pro zpracování osobních údajů (kontrola přístupu k zařízení);
c)
zabránily neoprávněnému čtení, kopírování, pozměňování či vyjímání nosičů dat (kontrola nosičů dat);
d)
zabránily neoprávněnému vkládání údajů a neoprávněnému prohlížení, pozměňování či výmazu uložených osobních údajů (kontrola uchovávání);
e)
zabránily neoprávněným osobám v užívání automatizovaných systémů zpracování údajů pomocí zařízení pro přenos údajů (kontrola uživatelů);
f)
zajistily, aby osoby oprávněné k využívání automatizovaného systému zpracování údajů měly přístup pouze k údajům, na které se vztahuje jejich oprávnění k přístupu a pouze s pomocí individuálních a jedinečných totožností uživatele a chráněného režimu přístupu k informacím (kontrola přístupu k údajům);
g)
vytvořily profily popisující funkce a povinnosti osob, jež jsou oprávněny k údajům nebo k zařízením pro zpracování údajů přistupovat, a aby tyto profily na žádost bezodkladně zpřístupnily evropskému inspektorovi ochrany údajů uvedenému v článku 61 (profily pracovníků);
h)
zajistily, aby bylo možné ověřit a zjistit, kterým orgánům se mohou osobní údaje předávat prostřednictvím zařízení pro přenos údajů (kontrola předávání);
i)
zajistily, aby bylo možné dodatečně ověřit a zjistit, které osobní údaje byly vloženy do automatizovaných systémů zpracování údajů, kdy a kým byly vloženy (kontrola vkládání);
j)
zabránily neoprávněnému čtení, kopírování, pozměňování nebo výmazu osobních údajů během přenosů osobních údajů nebo během přepravy nosičů dat, zejména prostřednictvím vhodných technik šifrování (kontrola přepravy);
k)
sledovaly účinnost bezpečnostních opatření uvedených v tomto odstavci a přijaly nezbytná organizační opatření související s interním sledováním pro zajištění souladu s tímto rozhodnutím (interní kontrola).
2. Řídící orgán přijme opatření rovnocenná opatřením uvedeným v odstavci 1, pokud jde o zabezpečení při výměně doplňujících informací prostřednictvím komunikační infrastruktury.
Článek 17
Důvěrnost - řídící orgán
1. Aniž je dotčen článek 17 služebního řádu úředníků Evropských společenství, řídící orgán použije odpovídající pravidla služebního tajemství nebo jiné srovnatelné povinnosti zachování důvěrnosti na všechny své zaměstnance, kteří musí pracovat s údaji SIS II s použitím norem srovnatelných s normami stanovenými v článku 11 tohoto rozhodnutí. Tato povinnost trvá i poté, co dotyčné osoby opustí svůj úřad nebo zaměstnanecký poměr, nebo poté, co ukončí svou činnost.
2. Řídící orgán přijme opatření rovnocenná opatřením podle odstavce 1, pokud jde o důvěrnost při výměně doplňujících informací prostřednictvím komunikační infrastruktury.
Článek 18
Vedení evidence na centrální úrovni
1. Řídící orgán zajistí, aby každý přístup k osobním údajům a všechny výměny osobních údajů v rámci CS-SIS byly evidovány pro účely uvedené v čl. 12 odst. 1 a 2.
2. Evidence obsahuje zejména historii záznamů, datum a čas přenosu údajů, údaje použité pro provedení vyhledávání, odkaz na předávané údaje a název příslušného orgánu odpovědného za zpracování údajů.
3. Evidenci lze použít pouze k účelům uvedeným v odstavci 1 a vymaže se nejdříve po uplynutí jednoho roku a nejpozději po třech letech od jejího vytvoření. Evidence obsahující historii záznamů musí být smazána po uplynutí jednoho roku až tří let od výmazu záznamů.
4. Evidenci lze uchovat déle, je-li potřebná pro postupy kontroly, které již započaly.
5. Příslušné vnitrostátní orgány pověřené kontrolou, zda je vyhledávání zákonné či nikoli, sledováním zákonnosti zpracování údajů, vlastní kontrolou a zajištěním řádného fungování CS-SIS, neporušenosti údajů a jejich zabezpečení, mají v rozsahu své pravomoci a na základě žádosti do této evidence přístup, aby mohly plnit své úkoly.
Článek 19
Informační kampaň
Komise, ve spolupráci s vnitrostátními orgány dozoru a s evropským inspektorem ochrany údajů, spustí při zahájení provozu SIS II informační kampaň, která informuje veřejnost o účelech systému, o údajích, které se v něm ukládají, o orgánech, které k němu mají přístup a o právech osob. Po jeho zřízení řídící orgán, ve spolupráci s vnitrostátními orgány dozoru a evropským inspektorem ochrany údajů, tyto kampaně pravidelně opakuje. Členské státy, ve spolupráci se svými vnitrostátními orgány dozoru, navrhnou a provedou nezbytné politiky s cílem obecně informovat své občany o SIS II.
KAPITOLA IV
KATEGORIE ÚDAJŮ A OZNAČOVÁNÍ ZÁZNAMŮ
Článek 20
Kategorie údajů
1. Aniž je dotčen čl. 8 odst. 1 nebo ustanovení tohoto rozhodnutí, jež stanoví uchovávání doplňujících údajů, obsahuje SIS II pouze ty kategorie údajů, které dodává každý z členských států a které jsou potřebné pro účely uvedené v článcích 26, 32, 34, 36 a 38.
2. Kategorie údajů jsou následující:
a)
osoby, u kterých byl pořízen záznam;
b)
věci uvedené v článcích 36 a 38.
3. O osobách, o kterých byl pořízen záznam, se vloží nanejvýš tyto údaje:
a)
příjmení a jméno/jména, jméno při narození a dříve užívaná jména, případně alias, které může být vedeno zvlášť;
b)
jakékoli zvláštní objektivní a nezměnitelné tělesné znaky;
c)
datum a místo narození;
d)
pohlaví;
e)
fotografie;
f)
otisky prstů;
g)
státní příslušnost/příslušnosti;
h)
údaj o tom, zda je dotyčná osoba ozbrojena, má sklon k násilí nebo jde o uprchlou osobu;
i)
důvod záznamu;
j)
orgán pořizující záznam;
k)
odkaz na rozhodnutí, na jehož základě byl záznam pořízen;
l)
opatření, která je třeba přijmout;
m)
odkaz/odkazy podle článku 52 na další záznamy pořízené v SIS II;
n)
druh trestného činu.
4. Technická pravidla potřebná pro vložení, aktualizaci, vymazávání a vyhledávání údajů uvedených v odstavcích 2 a 3 se stanoví postupem podle článku 67, aniž jsou dotčena ustanovení nástroje, kterým se zřizuje řídící orgán.
5. Technická pravidla potřebná pro vyhledávání údajů podle odstavce 3 jsou podobná pro vyhledávání v CS-SIS, ve vnitrostátních kopiích i v kopiích pro technické účely podle čl. 46 odst. 2.
Článek 21
Proporcionalita
Členský stát před pořízením záznamu ověří, zda je daný případ dostatečně přiměřený, relevantní a závažný pro vložení záznamu do SIS II.
Článek 22
Zvláštní pravidla pro fotografie a otisky prstů
Fotografie a otisky prstů uvedené v čl. 20 odst. 3 písm. e) a f) se použijí podle těchto ustanovení:
a)
fotografie a otisky prstů se vloží pouze po provedení zvláštní kontroly kvality s cílem zjistit, zda jsou splněny minimální normy kvality údajů. Upřesnění zvláštní kontroly kvality se stanoví postupem podle článku 67, aniž jsou dotčena ustanovení nástroje, kterým se zřizuje řídící orgán;
b)
fotografie a otisky prstů se použijí pouze k potvrzení totožnosti osob, které byly nalezeny na základě alfanumerického vyhledávání v SIS II;
c)
jakmile to bude z technického hlediska možné, lze též použít otisky prstů k určení totožnosti osoby na základě jejího biometrického identifikátoru. Před zavedením této funkce do SIS II předloží Komise zprávu o dostupnosti a připravenosti potřebné technologie, kterou konzultuje s Evropským parlamentem.
Článek 23
Požadavek na vložení záznamu
1. Záznamy o osobách nemohou být vloženy bez údajů uvedených v čl. 20 odst. 3 písm. a), d), l) a případně k).
2. Dále se vloží všechny další údaje uvedené v čl. 20 odst. 3, jsou-li k dispozici.
Článek 24
Obecná ustanovení týkající se označování záznamů
1. Pokud má členský stát za to, že provedení záznamu pořízeného v souladu s články 26, 32 nebo 36 není slučitelné s jeho vnitrostátními právními předpisy, jeho mezinárodními závazky nebo základními vnitrostátními zájmy, může následně požadovat označení záznamu v tom smyslu, že opatření, které má být přijato na základě záznamu, nebude přijato na jeho území. Označení záznamu provede centrála SIRENE členského státu, který záznam vložil.
2. Aby členské státy mohly požadovat označení záznamu pořízeného v souladu s článkem 26, všem členským státům se automaticky prostřednictvím výměny doplňujících informací oznámí všechny nové záznamy této kategorie.
3. Pokud v mimořádně naléhavých a závažných případech požaduje členský stát, který pořizuje záznam, přijetí opatření, vykonávající členský stát přezkoumá, zda může povolit zrušení označení záznamu, které bylo přiřazeno na jeho pokyn. Může-li vykonávající stát toto označení zrušit, učiní nezbytné kroky k zajištění možnosti okamžitého vykonání opatření, jež má být přijato.
Článek 25
Označování záznamů za účelem zatčení a předání
1. V případech, na které se vztahuje rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV, se označení zamezující zatčení přiřadí k záznamu za účelem zatčení a předání, pouze pokud justiční orgán příslušný podle vnitrostátního práva k výkonu evropského zatýkacího rozkazu odmítl tento rozkaz vykonat na základě důvodu pro odmítnutí výkonu a pokud bylo označení záznamu požadováno.
2. Dle rozhodnutí justičního orgánu příslušného podle vnitrostátního práva, buď na základě obecného pokynu nebo pro konkrétní případ, je však možné požadovat označení záznamu za účelem zatčení a předání i tehdy, pokud je zřejmé, že výkon evropského zatýkacího rozkazu bude muset být odmítnut.
KAPITOLA V
ZÁZNAMY O OSOBÁCH HLEDANÝCH ZA ÚČELEM ZATČENÍ A PŘEDÁNÍ NEBO VYDÁNÍ
Článek 26
Cíle a podmínky pořizování záznamů
1. Údaje o osobách hledaných za účelem zatčení a předání na základě evropského zatýkacího rozkazu nebo hledaných za účelem zatčení a vydání se vkládají na žádost justičního orgánu členského státu pořizujícího záznam.
2. Údaje o osobách hledaných za účelem zatčení a předání se vkládají na základě zatýkacích rozkazů vydaných v souladu s dohodami uzavřenými mezi Evropskou unií a třetími státy na základě článků 24 a 38 Smlouvy o EU za účelem předání osob na základě zatýkacího rozkazu, které stanoví předávání tohoto zatýkacího rozkazu prostřednictvím Schengenského informačního systému.
Článek 27
Další údaje o osobách hledaných za účelem zatčení a předání
1. V případě osoby hledané za účelem zatčení a předání na základě evropského zatýkacího rozkazu vloží pořizující členský stát do SIS II kopii originálu evropského zatýkacího rozkazu.
2. Pořizující členský stát může vložit kopii překladu evropského zatýkacího rozkazu do jednoho nebo několika dalších úředních jazyků orgánů Evropské unie.
Článek 28
Doplňující informace o osobách hledaných za účelem zatčení a předání
Členský stát, který vložil do SIS II záznam za účelem zatčení a předání, sdělí prostřednictvím výměny doplňujících informací všem členským státům údaje uvedené v čl. 8 odst. 1 rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV.
Článek 29
Doplňující informace o osobách hledaných za účelem zatčení a vydání
1. Členský stát, který vložil do SIS II záznam za účelem vydání, sdělí prostřednictvím výměny doplňujících informací všem členským státům tyto údaje:
a)
orgán, který vydal žádost o zatčení;
b)
zda je k dispozici zatýkací rozkaz nebo akt se stejným právním účinkem nebo pravomocný rozsudek;
c)
podstatu a právní kvalifikaci trestného činu;
d)
popis okolností, za kterých byl trestný čin spáchán, včetně doby, místa činu a stupně účasti dotyčné osoby na něm;
e)
je-li to možné, následky trestného činu;
f)
nebo jakékoliv další informace, které jsou užitečné nebo nezbytné pro výkon záznamu.
2. Údaje uvedené v odstavci 1 se nesdělí, pokud byly již poskytnuty údaje uvedené v článcích 27 nebo 28 a pokud jsou považovány za dostačující pro výkon záznamu dotčeným členským státem.
Článek 30
Úprava záznamů o osobách hledaných za účelem zatčení a předání nebo vydání
Není-li možné zatčení provést buď z důvodu zamítavého rozhodnutí dožádaného členského státu v souladu s postupy týkajícími se označování uvedenými v článcích 24 nebo 25 nebo z toho důvodu, že v případě záznamu za účelem zatčení a vydání nebylo vyšetřování ukončeno, musí dožádaný členský stát považovat záznam za záznam pro účely sdělení místa pobytu dotyčné osoby.
Článek 31
Výkon opatření na základě záznamu o osobě hledané za účelem zatčení a předání nebo vydání
1. V případech, na které se vztahuje rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV, je záznam vložený do SIS II podle článku 26 ve spojení s doplňujícími údaji podle článku 27 evropským zatýkacím rozkazem vystaveným v souladu s rámcovým rozhodnutím 2002/584/SVV a má stejný účinek.
2. V případech, na které se rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV nevztahuje, má záznam vložený do SIS II podle článku 26 a 29 stejnou platnost jako žádost o předběžnou vazbu podle článku 16 Evropské úmluvy o vydávání ze dne 13. prosince 1957 nebo článku 15 smlouvy zemí Beneluxu o vydávání a vzájemné pomoci ve věcech trestních ze dne 27. června 1962.
KAPITOLA VI
ZÁZNAMY O POHŘEŠOVANÝCH OSOBÁCH
Článek 32
Cíle a podmínky pořizování záznamů
1. Údaje o pohřešovaných osobách které musí být umístěny pod dočasnou ochranu nebo jejichž místo pobytu je třeba zjistit, se vloží do SIS II na žádost příslušného orgánu členského státu pořizujícího záznam.
2. Je možné vkládat tyto kategorie pohřešovaných osob:
a)
pohřešované osoby, které musí být umístěny pod dočasnou ochranu:
i)
v zájmu své vlastní ochrany,
ii)
za účelem předcházení nebezpečí hrozícího těmto osobám;
b)
pohřešované osoby, které nemusí být umístěny pod dočasnou ochranu.
3. Odst. 2 písm. a) se použije pouze na osoby, které musí být internovány na základě rozhodnutí příslušného orgánu.
4. Odstavce 1, 2 a 3 se použijí zejména na nezletilé osoby.
5. Členské státy zajistí, aby údaje vložené do SIS II uváděly, do které z kategorií zmíněných v odstavci 2 pohřešovaná osoba patří.
Článek 33
Výkon opatření na základě záznamu
1. Je-li nalezena osoba uvedená v článku 32, příslušné orgány sdělí s výhradou odstavce 2 členskému státu pořizujícímu záznam jejich místo pobytu. V případech uvedených v čl. 32 odst. 2 písm. a) mohou umístit osoby pod ochranu a zabránit jim tak v tom, aby pokračovaly v cestě, pokud to dovolují vnitrostátní právní předpisy.
2. Sdělení údajů o pohřešované osobě, jež byla nalezena a která je plnoletá, jiné než sdělení mezi příslušnými orgány, vyžaduje souhlas této osoby. Příslušné orgány však mohou sdělit osobě, jež oznámila pohřešování osoby skutečnost, že záznam byl z důvodu nalezení osoby vymazán.
KAPITOLA VII
ZÁZNAMY O OSOBÁCH ZA ÚČELEM ZAJIŠTĚNÍ JEJICH SPOLUPRÁCE V SOUDNÍM ŘÍZENÍ
Článek 34
Cíle a podmínky pořizování záznamů
Pro účely sdělení místa pobytu nebo bydliště osob vloží členské státy na žádost příslušného orgánu do SIS II údaje o:
a)
svědcích;
b)
osobách předvolaných nebo hledaných za účelem předvolání justičními orgány v rámci trestního řízení, aby vypovídaly o skutečnostech, pro které jsou stíhány;
c)
osobách, kterým musí být doručen trestní rozsudek nebo jiné dokumenty v rámci trestního řízení, aby vypovídaly o skutečnostech, pro které jsou stíhány;
d)
osobách, kterým musí být doručena obsílka k nástupu trestu odnětí svobody.
Článek 35
Výkon opatření na základě záznamu
Požadované informace jsou žádajícímu členskému státu sdělovány prostřednictvím výměny doplňujících informací.
KAPITOLA VIII
ZÁZNAMY O OSOBÁCH A VĚCECH POŘÍZENÉ PRO ÚČELY SKRYTÝCH KONTROL NEBO ZVLÁŠTNÍCH KONTROL
Článek 36
Cíle a podmínky pořizování záznamů
1. Údaje o osobách nebo vozidlech, plavidlech, letadlech a kontejnerech se vkládají pro účely skrytých kontrol nebo zvláštních kontrol v souladu s čl. 37 odst. 4 podle právních předpisů členského státu pořizujícího záznam.
2. Tento záznam může být pořízen pro účely trestního stíhání a předcházení ohrožení veřejné bezpečnosti, pokud:
a)
existuje důvodné podezření, že osoba zamýšlí spáchat nebo páchá závažný trestný čin, jako jsou trestné činy uvedené v čl. 2 odst. 2 rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV, nebo
b)
z celkového posouzení osoby, zejména na základě dosud spáchaných trestných činů, lze předpokládat, že se i v budoucnosti dopustí závažných trestných činů, jako jsou trestné činy uvedené v čl. 2 odst. 2 rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV.
3. Kromě toho může být záznam v souladu s vnitrostátními právními předpisy pořízen na žádost orgánů odpovědných za státní bezpečnost, pokud existuje konkrétní důvod předpokládat, že informace uvedené v čl. 37 odst. 1 jsou nezbytné pro předcházení závažnému ohrožení ze strany dotyčné osoby nebo jiným závažným ohrožením vnitřní nebo vnější státní bezpečnosti. Členský stát pořizující záznam podle tohoto odstavce o tom informuje ostatní členské státy. Každý členský stát určí, kterým orgánům se tyto informace předávají.
4. Záznamy o vozidlech, plavidlech, letadlech a kontejnerech mohou být pořízeny, pokud existuje důvodné podezření o jejich spojení se závažnými trestnými činy uvedenými v odstavci 2 nebo závažnými ohroženími uvedenými v odstavci 3.
Článek 37
Provádění opatření na základě záznamu
1. Pro účely skrytých kontrol nebo zvláštních kontrol mohou být při provádění hraniční kontroly a jiných policejních a celních kontrol v členském státě shromažďovány a předávány orgánu pořizujícímu záznam všechny nebo některé z následujících informací:
a)
skutečnost, že osoba, o které byl pořízen záznam nebo vozidlo, plavidlo, letadlo nebo kontejner, o němž byl pořízen záznam, byly nalezeny;
b)
místo, čas nebo důvod kontroly;
c)
trasa a cíl cesty;
d)
osoby, které doprovázejí dotyčné osoby nebo cestující ve vozidle, na plavidle nebo v letadle, o kterých lze důvodně předpokládat, že jsou s dotyčnou osobou spojeny;
e)
použité vozidlo, plavidlo, letadlo nebo kontejner;
f)
převážené věci;
g)
okolnosti, za jakých byly osoba nebo vozidlo, plavidlo, letadlo nebo kontejner nalezeny.
2. Informace uvedené v odstavci 1 se sdělují prostřednictvím výměny doplňujících informací.
3. Při shromažďování informací uvedených v odstavci 1 přijmou členské státy opatření, aby nebyla ohrožena utajená povaha kontroly.
4. Během zvláštních kontrol může být v souladu s vnitrostátními právními předpisy pro účely uvedené v článku 36 provedena prohlídka osob, vozidel, plavidel, letadel, kontejnerů a převážených věcí. Pokud zvláštní kontroly nejsou podle právních předpisů členského státu přípustné, nahrazují se v tomto členském státě automaticky skrytými kontrolami.
KAPITOLA IX
ZÁZNAMY O VĚCECH HLEDANÝCH ZA ÚČELEM ZABAVENÍ NEBO ZA ÚČELEM ZAJIŠTĚNÍ DŮKAZŮ V TRESTNÍM ŘÍZENÍ
Článek 38
Cíle a podmínky pořizování záznamů
1. Do SIS II se vkládají údaje o věcech hledaných za účelem zabavení nebo za účelem zajištění důkazů v trestním řízení.
2. Vkládají se tyto kategorie snadno identifikovatelných věcí:
a)
vozidla s motorem o obsahu válců nad 50 ccm, plavidla a letadla;
b)
přívěsy o pohotovostní hmotnosti přesahující 750 kg, obytné přívěsy, průmyslová zařízení, závěsné motory a kontejnery;
c)
střelné zbraně;
d)
odcizené, neoprávněně užívané nebo pohřešované nevyplněné úřední doklady;
e)
odcizené, neoprávněně užívané, pohřešované nebo neplatné doklady totožnosti, jako jsou pasy, občanské průkazy, řidičské průkazy, povolení k pobytu a cestovní doklady, jež byly vydané;
f)
odcizená, neoprávněně užívaná, pohřešovaná nebo neplatná osvědčení o registraci vozidel a státní poznávací značky;
g)
bankovky (evidované);
h)
odcizené, neoprávněně užívané, pohřešované nebo neplatné cenné papíry a platební nástroje, jako jsou šeky, kreditní karty, dluhopisy, akcie a podíly.
3. Technická pravidla potřebná pro vkládání, aktualizaci, vymazávání a vyhledávání údajů uvedených v odstavci 2 se stanoví postupem podle článku 67, aniž jsou dotčena ustanovení nástroje, kterým se zřizuje řídící orgán.
Článek 39
Provádění opatření na základě záznamu
1. Pokud se při vyhledávání zjistí záznam o věci, která byla nalezena, spojí se orgán, který zjistil shodu dvou položek údajů, s orgánem, který pořídil záznam s cílem dohodnout vhodná opatření. Za tímto účelem mohou být v souladu s tímto rozhodnutím sdělovány i osobní údaje.
2. Informace uvedené v odstavci 1 se sdělí prostřednictvím výměny doplňujících informací.
3. Opatření, jež má přijmout členský stát, který věc nalezl, musí být v souladu s jeho vnitrostátními právními předpisy.
KAPITOLA X
PRÁVO PŘÍSTUPU K ZÁZNAMŮM A JEJICH UCHOVÁVÁNÍ
Článek 40
Orgány mající právo přístupu k záznamům
1. Přístup k údajům vloženým do SIS II v souladu s tímto rozhodnutím a právo v těchto údajích vyhledávat přímo nebo v kopii údajů CS-SIS je vyhrazeno výlučně orgánům odpovědným za:
a)
ochranu hranic, v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (19);
b)
provádění jiných policejních a celních kontrol v dotyčném členském státě, jakož i za jejich koordinaci mezi určenými orgány.
2. Právo na přístup k údajům vloženým do SIS II a právo tyto údaje přímo vyhledávat mohou však při plnění svých úkolů stanovených vnitrostátními právními předpisy vykonávat i vnitrostátní justiční orgány, včetně těch, které odpovídají za zahájení trestního stíhání a za vyšetřování před podáním obžaloby, jakož i jejich koordinační orgány.
3. Orgány uvedené v tomto článku se zahrnou do seznamu uvedeného v čl. 46 odst. 8.
Článek 41
Přístup Europolu k údajům SIS II
1. Evropský policejní úřad (Europol) má v rámci svého mandátu právo na přístup k údajům vloženým do SIS II a právo tyto údaje přímo vyhledávat v souladu s články 26, 36 a 38.
2. Pokud vyhledávání provedené Europolem odhalí existenci záznamu v SIS II, Europol o tom informuje způsobem vymezeným Úmluvou o Europolu členský stát, který daný záznam pořídil.
3. Použití informací získaných vyhledáváním v SIS II podléhá souhlasu dotyčného členského státu. Pokud členský stát povolí použití takové informace, řídí se nakládání s ní Úmluvou o Europolu. Europol může takovou informaci sdělit třetím státům a třetím subjektům pouze se souhlasem dotyčného členského státu.
4. Europol může od dotyčného členského státu v souladu s ustanoveními Úmluvy o Europolu požadovat další informace.
5. Europol:
a)
v souladu s ustanoveními článku 12 zaznamená každý vstup a vyhledávání, které provede;
b)
aniž jsou dotčena ustanovení odstavců 3 a 4, nepropojí části SIS II s jakýmkoli počítačovým systémem pro sběr a zpracování údajů provozovaným Europolem nebo na jeho pracovištích, ani do takového systému nepřenese údaje obsažené v SIS II, k nimž má přístup, ani nestáhne nebo jinak nezkopíruje jakékoli části SIS II;
c)
omezí přístup k údajům vloženým do SIS II na konkrétně oprávněné zaměstnance Europolu;
d)
přijme a bude uplatňovat opatření stanovená v článcích 10 a 11;
e)
umožní Společnému kontrolnímu orgánu zřízenému podle článku 24 Úmluvy o Europolu, aby kontroloval činnost Europolu při výkonu jeho práva na přístup k údajům vloženým do SIS II a práva tyto údaje vyhledávat.
Článek 42
Přístup Eurojustu k údajům SIS II
1. Národní členové Eurojustu a jejich asistenti mají v rámci svého mandátu právo na přístup k údajům vloženým do SIS II a právo tyto údaje vyhledávat v souladu s články 26, 32, 34 a 38.
2. Pokud vyhledávání provedené národním členem Eurojustu odhalí existenci záznamu v SIS II, informuje o tom členský stát, který daný záznam pořídil. Jakákoli informace získaná takovým vyhledáváním může být třetím státům a třetím subjektům sdělena pouze se souhlasem členského státu, který daný záznam pořídil.
3. Žádné ustanovení tohoto článku se nedotýká ustanovení rozhodnutí 2002/187/SVV týkajících se ochrany údajů a odpovědnosti za neoprávněné nebo nesprávné zpracování takových údajů vnitrostátními členy Eurojustu nebo jejich asistenty, ani pravomocí společného kontrolního orgánu zřízeného podle uvedeného rozhodnutí.
4. Každý vstup a vyhledávání provedené národním členem Eurojustu nebo jeho asistentem se zaznamená v souladu s článkem 12 a každé jejich použití údajů, k nimž získali přístup, se zaeviduje.
5. Části SIS II se nepropojí s jakýmkoli počítačovým systémem pro sběr a zpracování údajů provozovaným Eurojustem nebo na jeho pracovištích, ani se do takového systému nepřenesou údaje v SIS II obsažené, k nimž mají vnitrostátní členové nebo jejich asistenti přístup, ani se žádné části SIS II nestáhnou.
6. Přístup k údajům vloženým do SIS II se omezuje na národní členy a jejich asistenty a nelze jej rozšířit na zaměstnance Eurojustu.
7. Za účelem zajištění důvěrnosti a bezpečnosti se přijmou a budou uplatňovat opatření stanovená v článcích 10 a 11.
Článek 43
Rozsah přístupu
Uživatelé, včetně Europolu, národní členové Eurojustu a jejich asistenti mají přístup pouze k údajům, které jsou nezbytné k plnění jejich úkolů.
Článek 44
Doba uchovávání záznamů o osobách
1. Záznamy o osobách vložené do SIS II podle tohoto rozhodnutí se uchovávají pouze po dobu nezbytnou pro splnění účelů, pro které byly vloženy.
2. Do tří let od vložení takového záznamu do SIS II přezkoumá členský stát, který záznam pořídil, nutnost jej zachovat. V případě záznamů o osobách podle článku 36 činí tato lhůta jeden rok.
3. Každý členský stát ve vhodných případech stanoví kratší doby pro přezkum v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy.
4. Členský stát, který záznam pořídil, může v době pro přezkum na základě souhrnného individuálního posouzení, které zaznamená, rozhodnout o delším zachování záznamu, je-li to nezbytné pro účely, pro něž byl záznam pořízen. V tomto případě se použije odstavec 2 také na toto delší zachování. Jakékoliv prodloužení záznamu musí být sděleno CS-SIS.
5. Záznamy se automaticky vymazávají po uplynutí doby pro přezkum uvedené v odstavci 2 s výjimkou případu, kdy členský stát, který záznam pořídil, informoval CS-SIS o prodloužení záznamu podle odstavce 4. CS-SIS automaticky čtyři měsíce předem uvědomí členské státy o plánovaném výmazu údajů ze systému.
6. Členské státy vedou statistiku o počtu záznamů, u nichž byla doba uchovávání prodloužena v souladu s odstavcem 4.
Článek 45
Doba uchovávání záznamů o věcech
1. Záznamy o věcech vložené do SIS II podle tohoto rozhodnutí se uchovávají pouze po dobu nezbytnou pro splnění účelů, pro které byly vloženy.
2. Záznamy o věcech vložené v souladu s článkem 36 se uchovávají nejvýše po dobu pěti let.
3. Záznamy o věcech vložené v souladu s článkem 38 se uchovávají nejvýše po dobu deseti let.
4. Doby uchovávání uvedené v odstavcích 2 a 3 se mohou prodloužit, pokud se to ukáže jako nezbytné pro účely, pro které byl záznam pořízen. V tomto případě se odstavce 2 a 3 použijí na toto delší uchovávání.
KAPITOLA XI
OBECNÁ PRAVIDLA PRO ZPRACOVÁNÍ ÚDAJŮ
Článek 46
Zpracování údajů v SIS II
1. Členské státy mohou zpracovávat údaje uvedené v článcích 20, 26, 32, 34, 36 a 38 pouze pro účely stanovené pro každou kategorii záznamů uvedenou v těchto článcích.
2. Kopie údajů se mohou pořizovat pouze pro technické účely, pokud jsou potřebné k přímému vyhledávání orgány uvedenými v článku 40. Na tyto kopie se použijí ustanovení tohoto rozhodnutí. Záznamy pořízené jinými členskými státy nesmějí být kopírovány z jejich N.SIS II do jiných vnitrostátních souborů údajů.
3. Technické kopie podle odstavce 2, které vedou ke vzniku off-line databází, lze uchovávat pouze na dobu nepřekračující 48 hodin. V mimořádných situacích může být tato doba prodloužena až do konce mimořádné situace.
Členské státy vedou aktualizovaný seznam těchto kopií, zpřístupní tento seznam vnitrostátním orgánům dozoru a zajistí, aby v souvislosti s těmito kopiemi byla uplatňována ustanovení tohoto rozhodnutí, zejména ustanovení uvedená v článku 10.
4. Přístup k údajům SIS II se povoluje pouze v mezích pravomoci vnitrostátního orgánu uvedeného v článku 40 a pouze osobám vybaveným náležitým oprávněním.
5. Pokud jde o záznamy podle článků 26, 32, 34, 36 a 38 tohoto rozhodnutí, jakékoli zpracování informací v nich uvedených pro jiné účely než účely, pro které byly vloženy do SIS II, musí být spojeno s konkrétním případem a odůvodněno nezbytností předcházet bezprostřednímu vážnému ohrožení veřejného pořádku a veřejné bezpečnosti z vážných důvodů národní bezpečnosti nebo s cílem předejít závažnému trestnému činu. Za tím účelem musí být předem získáno povolení členského státu, který záznam pořídil.
6. Údaje nesmějí být využívány k administrativním účelům.
7. Jakékoli využití údajů, které není v souladu s odstavci 1 až 6, je podle právních předpisů každého členského státu považováno za zneužití.
8. Každý členský stát sdělí řídícímu orgánu seznam příslušných orgánů, které jsou podle tohoto rozhodnutí oprávněny přímo vyhledávat údaje uložené v SIS II, a jeho případné změny. V tomto seznamu je u každého orgánu uvedeno, v jakých údajích může vyhledávat a za jakými účely. Řídící orgán zajistí každoroční zveřejnění seznamu v Úředním věstníku Evropské unie.
9. Nestanoví-li právní předpisy Evropské unie zvláštní ustanovení, použijí se pro údaje vložené do N.SIS II právní předpisy každého členského státu.
Článek 47
Údaje a vnitrostátní soubory SIS II
1. Článkem 46 odst. 2 není dotčeno právo členského státu uchovávat ve svém vnitrostátním souboru údaje SIS II, ve spojitosti s nimiž bylo učiněno opatření na jeho území. Takové údaje se uchovávají ve vnitrostátních souborech nanejvýš po dobu tří let s výjimkou případů, kdy konkrétní ustanovení vnitrostátního práva upravují delší období uchovávání.
2. Článkem 46 odst. 2 není dotčeno právo členského státu uchovávat ve svých vnitrostátních souborech údaje obsažené v konkrétním záznamu, který vložil dotyčný členský stát do SIS II.
Článek 48
Informování v případě nepoužití záznamu
Nemohou-li být požadovaná opatření provedena, uvědomí o tom dožádaný členský stát neprodleně členský stát, který pořídil záznam.
Článek 49
Kvalita údajů zpracovávaných v SIS II
1. Členský stát pořizující záznam odpovídá za zajištění toho, že údaje jsou správné, aktuální a jsou vložené do SIS II v souladu se zákonem.
2. Pouze členský stát, který vložil záznam, je oprávněn měnit, doplňovat, opravovat, aktualizovat nebo mazat údaje, které vložil.
3. Má-li některý z členských států, který nepořídil záznam, důkazy naznačující, že položka údaje je věcně nesprávná nebo je uchovávána protiprávně, uvědomí o tom co nejdříve a nejpozději do deseti dnů poté, co se o uvedeném důkazu dozvěděl, členský stát, který záznam pořídil, prostřednictvím výměny doplňujících informací. Členský stát, který záznam pořídil, sdělení prověří a v případě potřeby dotyčnou položku neprodleně opraví nebo vymaže.
4. Nemohou-li se členské státy dohodnout ve lhůtě dvou měsíců, předloží členský stát, který nepořídil záznam, věc evropskému inspektorovi ochrany údajů, který spolu s dotyčnými vnitrostátními orgány dozoru vystupuje jako prostředník.
5. Členské státy si vymění doplňující informace v případě, že si dotyčná osoba stěžuje, že není osobou, k níž se má záznam vztahovat. Prokáže-li kontrola, že se skutečně jedná o dvě odlišné osoby, bude osoba, která si stěžuje, informována o ustanoveních uvedených v článku 51.
6. Pokud je určitá osoba již předmětem záznamu v SIS II, dohodne se o vložení tohoto záznamu členský stát, který vloží další záznam, s členským státem, který vložil první záznam. Dohody je dosaženo na základě výměny doplňujících informací.
Článek 50
Rozlišování osob s podobnými znaky
Pokud se při vkládání nového záznamu ukáže, že v SIS II již existuje záznam o osobě se stejnými prvky popisu totožnosti, postupuje se takto:
a)
centrála SIRENE kontaktuje žádající útvar s cílem objasnit, zda se záznam týká stejné osoby či nikoli;
b)
v případě, že kontrola prokáže, že osoba, jež je předmětem nového záznamu, a osoba, o níž již existuje záznam v SIS II, je ve skutečnosti jedna a ta samá, centrála SIRENE použije postup vkládání vícenásobných záznamů uvedený v čl. 49 odst. 6. Prokáže-li kontrola, že se ve skutečnosti jedná o dvě různé osoby, centrála SIRENE schválí požadavek na vložení dalšího záznamu a to tak, že doplní potřebné prvky, které zabrání jakýmkoli chybným určením totožnosti.
Článek 51
Další údaje pro účely řešení zneužití totožnosti
1. Může-li dojít k záměně mezi osobou, která má být ve skutečnosti předmětem záznamu, a osobou, jejíž totožnost byla zneužita, doplní členský stát, který záznam vložil, s výslovným souhlasem osoby, jejíž totožnost byla zneužita, záznam o údaje týkající se této osoby, aby se předešlo nežádoucím důsledkům chybného určení totožnosti.
2. Údaje týkající se osoby, jejíž totožnost byla zneužita, se použijí pouze pro tyto účely:
a)
umožnit příslušnému orgánu odlišit osobu, jejíž totožnost byla zneužita, od osoby, jež je ve skutečnosti předmětem záznamu;
b)
umožnit osobě, jejíž totožnost byla zneužita, prokázat svoji totožnost a dokázat, že její totožnost byla zneužita.
3. Za účelem naplnění tohoto článku lze vložit a dále zpracovávat v SIS II nanejvýš tyto osobní údaje:
a)
příjmení a jméno/jména, rodné příjmení a dříve užívaná jména, případně alias, která mohou být vedena zvlášť;
b)
veškeré zvláštní objektivní a tělesné nezměnitelné znaky;
c)
místo a datum narození;
d)
pohlaví;
e)
fotografie;
f)
otisky prstů;
g)
státní příslušnost/příslušnosti;
h)
číslo/čísla průkazu/průkazů totožnosti a datum vydání.
4. Technická pravidla potřebná pro vkládání, aktualizaci a vymazávání údajů uvedených v odstavci 3 se stanoví postupem podle článku 67, aniž jsou dotčena ustanovení nástroje, kterým se zřizuje řídící orgán.
5. Údaje uvedené v odstavci 3 se vymažou současně s odpovídajícím záznamem nebo dříve, pokud o to osoba požádá.
6. K údajům uvedeným v odstavci 3 mohou přistupovat pouze orgány mající právo přístupu k odpovídajícímu záznamu, a to pouze za účelem předcházení chybnému určení totožnosti.
Článek 52
Odkazy mezi záznamy
1. Členský stát může vytvořit odkaz mezi jím vloženými záznamy v SIS II. Smyslem takového odkazu je zavést souvislost mezi dvěma nebo více záznamy.
2. Vytvoření odkazu nemá dopad na konkrétní opatření, které má být provedeno na základě jednotlivého záznamu opatřeného odkazem, nebo na dobu uchovávání jednotlivých záznamů propojených odkazy.
3. Vytvoření odkazu nemá dopad na práva přístupu upravená tímto rozhodnutím. Orgánům bez práva přístupu k některým kategoriím záznamů není umožněno vidět odkaz na záznam, ke kterému nemají přístup.
4. Členský stát vytvoří odkaz mezi záznamy pouze tehdy, je-li to z operativního hlediska zjevně potřebné.
5. Členský stát může vytvořit odkazy v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy, pokud jsou dodržovány zásady uvedené v tomto článku.
6. Pokud se členský stát domnívá, že vytvoření odkazu mezi záznamy jiným členským státem je neslučitelné s jeho vnitrostátními právními předpisy nebo mezinárodními závazky, může přijmout nezbytná opatření, která znemožní přístup k příslušnému odkazu z jeho území nebo jeho orgánům nacházejícím se vně jeho území.
7. Technická pravidla pro odkazování mezi záznamy se přijmou postupem podle článku 67, aniž jsou dotčena ustanovení nástroje, kterým se zřizuje řídící orgán.
Článek 53
Účel a doba uchovávání doplňujících informací
1. S cílem podporovat výměnu doplňujících informací uchovávají členské státy v centrále SIRENE odkaz na rozhodnutí, na jejichž základě byl záznam pořízen.
2. Osobní údaje vedené v souborech centrálou SIRENE v důsledku výměny informací se uchovávají pouze po dobu potřebnou pro dosažení účelů, pro něž byly tyto údaje poskytnuty. Výmaz těchto údajů se v každém případě provede nejpozději do jednoho roku po výmazu záznamu týkajícího se dotyčné osoby ze SIS II.
3. Odstavcem 2 není dotčeno právo členského státu uchovávat ve vnitrostátních souborech údaje týkající se konkrétního záznamu, který členský stát pořídil, nebo záznamu, ve spojení s nímž bylo učiněno opatření na jeho území. Časové období, po které mohou být takové údaje vedeny v takových souborech, se řídí vnitrostátními právními předpisy.
Článek 54
Předávání osobních údajů třetím stranám
Údaje zpracovávané v SIS II za použití tohoto rozhodnutí se neposkytují ani nezpřístupňují žádné třetí zemi nebo mezinárodní organizaci.
Článek 55
Výměna údajů o odcizených, neoprávněně užívaných, ztracených nebo neplatných cestovních pasech s Interpolem
1. Odchylně od článku 54 lze s členy Interpolu vyměňovat číslo cestovního pasu, země vystavení a druh dokumentu odcizených, neoprávněně užívaných, ztracených nebo neplatných cestovních pasů vložených do SIS II prostřednictvím propojení SIS II a databáze Interpolu o odcizených nebo pohřešovaných cestovních dokladech, s výhradou uzavření dohody mezi Interpolem a Evropskou unií. Dohodou se stanoví, že předávání údajů vložených členským státem podléhá souhlasu uvedeného členského státu.
2. Dohodou uvedenou v odstavci 1 se stanoví, že přístup ke sdíleným údajům mají pouze členové Interpolu ze zemí, které zajišťují náležitou úroveň ochrany osobních údajů. Před uzavřením této dohody si Rada vyžádá stanovisko Komise k přiměřenosti úrovně ochrany osobních údajů a dodržování lidských práv a svobod, pokud jde o automatické zpracovávání osobních údajů Interpolem a zeměmi, které mají zástupce u Interpolu.
3. V souladu s příslušnými ustanoveními tohoto rozhodnutí týkajícími se odcizených, neoprávněně užívaných, ztracených nebo neplatných cestovních pasů vložených do SIS II může dohoda uvedená v odstavci 1 rovněž umožnit členským státům prostřednictvím SIS II přístup k údajům z databáze Interpolu o odcizených nebo pohřešovaných cestovních dokladech.
KAPITOLA XII
OCHRANA ÚDAJŮ
Článek 56
Zpracování citlivých kategorií údajů
Zakazuje se zpracování kategorií údajů uvedených v první větě článku 6 Úmluvy Rady Evropy ze dne 28. ledna 1981 o ochraně osob s ohledem na automatizované zpracování osobních údajů.
Článek 57
Použití úmluvy Rady Evropy o ochraně údajů
Osobní údaje zpracovávané za použití tohoto rozhodnutí se chrání v souladu s Úmluvou Rady Evropy ze dne 28. ledna 1981 o ochraně osob s ohledem na automatizované zpracování osobních údajů a jejími následnými změnami.
Článek 58
Přístupové právo, oprava nepřesných údajů a výmaz protiprávně uchovávaných údajů
1. Právo osob na přístup k údajům vloženým o nich do SIS II v souladu s tímto rozhodnutím se vykonává v souladu s právními předpisy členského státu, u kterého toto právo uplatňují.
2. Pokud to stanoví vnitrostátní právní předpisy, rozhoduje o tom, zda a jakým způsobem se tyto informace poskytují, vnitrostátní orgán dozoru.
3. Členský stát, který záznam nepořídil, může poskytnout informace o těchto údajích pouze tehdy, pokud předem poskytl členskému státu, který záznam pořídil, příležitost zaujmout postoj. Toto se provádí prostřednictvím výměny doplňujících informací.
4. Informace nebude subjektu údajů sdělena, pokud je to nevyhnutelné pro výkon zákonného úkolu v souvislosti se záznamem nebo z důvodu ochrany práv a svobod třetích stran.
5. Každý má právo na opravu věcně nepřesných údajů nebo výmaz protiprávně uchovávaných údajů, které se jej týkají.
6. Dotyčná osoba je informována co nejdříve a v každém případě nejpozději do 60 dnů ode dne, kdy tato osoba požádala o přístup nebo dříve, stanoví-li tak vnitrostátní právní předpisy.
7. Tato osoba je o činnostech v návaznosti na výkon jejích práv na opravu a výmaz informována co nejdříve a v každém případě nejpozději do tří měsíců ode dne, kdy požádala o opravu nebo výmaz nebo dříve, stanoví-li tak vnitrostátní právní předpisy.
Článek 59
Opravné prostředky
1. Každý má právo podat žalobu u soudu nebo orgánu příslušného podle vnitrostátních právních předpisů kteréhokoliv členského státu, zejména ve věci přístupu, opravy, výmazu či poskytnutí informace nebo odškodnění v souvislosti se záznamem, který se ho týká.
2. Aniž jsou dotčena ustanovení článku 64, zavazují se členské státy navzájem vymáhat konečná rozhodnutí přijatá soudy nebo orgány uvedenými v odstavci 1.
3. Do 23. srpna 2009 Komise posoudí pravidla týkající se opravných prostředků uvedená v tomto článku.
Článek 60
Dohled nad N.SIS II
1. Každý členský stát zajistí, aby nezávislý orgán (dále jen „vnitrostátní orgán dozoru“) sledoval nezávisle zákonnost zpracování osobních údajů SIS II na svém území a jejich předávání mimo své území, včetně výměny a dalšího zpracování doplňujících informací.
2. Vnitrostátní orgány dozoru zajistí, aby alespoň každým čtvrtým rokem byl v souladu s mezinárodními auditorskými standardy proveden audit činností zpracování údajů v N.SIS II.
3. Členské státy zajistí, aby jejich vnitrostátní orgán dozoru měl dostatečné zdroje pro plnění úkolů, které mu byly tímto rozhodnutím svěřeny.
Článek 61
Dohled nad řídícím orgánem
1. Evropský inspektor ochrany údajů kontroluje, zda jsou činnosti řídícího orgánu související se zpracováváním osobních údajů prováděny v souladu s tímto rozhodnutím. Odpovídajícím způsobem se použijí povinnosti a pravomoci uvedené v článku 46 a 47 nařízení (ES) č. 45/2001.
2. Evropský inspektor ochrany údajů zajistí, aby alespoň každým čtvrtým rokem byl v souladu s mezinárodními auditorskými standardy proveden audit činností řídícího orgánu souvisejících se zpracováváním osobních údajů. Zpráva vzešlá z auditu se zašle Evropskému parlamentu, Radě, řídícímu orgánu, Komisi a vnitrostátním orgánům dozoru. Řídícímu orgánu se poskytne příležitost zprávu připomínkovat před jejím přijetím.
Článek 62
Spolupráce mezi vnitrostátními orgány dozoru a evropským inspektorem ochrany údajů
1. Vnitrostátní orgány dozoru a evropský inspektor ochrany údajů, každý z nich jednaje v rozsahu svých příslušných pravomocí, aktivně spolupracují v rámci svých povinností a zajistí koordinovaný dohled nad SIS II.
2. Vyměňují si příslušné informace, každý z nich jednaje v rámci svých příslušných pravomocí, pomáhají si navzájem při provádění auditů a kontrol, přezkoumávají obtíže týkající se výkladu nebo použití tohoto rozhodnutí, zabývají se problémy při výkonu nezávislého dohledu nebo při výkonu práv subjektu údajů, vypracovávají harmonizované návrhy společných řešení případných problémů a podle potřeby zvyšují povědomí o právech na ochranu údajů.
3. Vnitrostátní orgány dozoru a evropský inspektor ochrany údajů se za tímto účelem setkají alespoň dvakrát do roka. Náklady na tato setkání a jejich obsluhu ponese evropský inspektor ochrany údajů. Na prvním setkání se přijme jednací řád. Další pracovní metody se vypracují společně podle potřeby. Společná zpráva o činnostech se zasílá Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a řídícímu orgánu každé dva roky.
Článek 63
Ochrana údajů během přechodného období
V případě, že Komise podle čl. 15 odst. 4 pověří jiný orgán nebo orgány plněním svých povinností během přechodného období, zajistí, aby měl evropský inspektor ochrany údajů právo a možnost plně vykonávat své úkoly, včetně možnosti provádět kontroly na místě nebo vykonávat jiné pravomoci, které na něj byly přeneseny podle článku 47 nařízení (ES) č. 45/2001.
KAPITOLA XIII
ODPOVĚDNOST A SANKCE
Článek 64
Odpovědnost
1. Každý členský stát odpovídá v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy za škodu způsobenou kterékoli osobě při využívání N.SIS II. To platí i v případě škody způsobené členským státem, který záznam pořídil, tím, že tento členský stát vložil věcně nepřesné údaje nebo údaje protiprávně uchovával.
2. Není-li členský stát, proti němuž je podána žaloba, členským státem pořizujícím záznam, je členský stát pořizující záznam povinen uhradit na žádost částky vyplacené jako náhrada, ledaže členský stát, který žádá o náhradu, použil údaje v rozporu s tímto rozhodnutím.
3. Pokud nesplnění povinností plynoucích z tohoto rozhodnutí členským státem způsobí SIS II škodu, je daný členský stát za tuto škodu odpovědný, ledaže řídící orgán nebo jiný členský stát účastnící se na SIS II neučinily přiměřené kroky s cílem předejít této škodě nebo zmírnit její následky.
Článek 65
Sankce
Členské státy zajistí, aby jakékoli zneužití údajů vložených do SIS II nebo jakákoliv výměna doplňujících informací, která je v rozporu s tímto rozhodnutím, podléhaly účinným, přiměřeným a odrazujícím sankcím v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
KAPITOLA XIV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 66
Sledování a statistika
1. Řídící orgán zajistí zavedení postupů pro sledování fungování SIS II z hlediska výstupů, účinnosti vynaložených prostředků, zabezpečení a kvality služeb.
2. Pro účely technické údržby, vypracovávání zpráv a statistik má řídící orgán přístup k nezbytným informacím souvisejícím s operacemi zpracování prováděnými v centrálním SIS II.
3. Každým rokem zveřejní řídící orgán statistické údaje, z kterých vyplývá počet evidovaných vstupů připadajících na jednu kategorii záznamů, počet pozitivních nálezů připadajících na jednu kategorii záznamů a počet přístupů do SIS II, a to pro každý tento počet celkem a pro každý členský stát jednotlivě.
4. Dva roky po spuštění provozu SIS II a poté vždy po dvou letech předloží řídicí orgán Evropskému parlamentu a Radě zprávu o technickém fungování centrálního SIS II a komunikační infrastruktury, včetně jejího zabezpečení, a o dvoustranné a mnohostranné výměně doplňujících informací mezi členskými státy.
5. Tři roky po spuštění provozu SIS II a poté vždy po čtyřech letech vypracuje Komise celkové vyhodnocení centrálního SIS II a dvoustranné i mnohostranné výměny doplňujících informací mezi členskými státy. Toto celkové vyhodnocení musí zahrnovat přezkoumání dosažených výsledků v porovnání s vytyčenými cíli, posouzení trvající platnosti důvodu pro vznik systému, uplatňování tohoto rozhodnutí v souvislosti s centrálním SIS II, zabezpečení centrálního SIS II i všech dopadů jeho budoucího provozování. Komise předá hodnotící zprávy Evropskému parlamentu a Radě.
6. Členské státy poskytnou řídícímu orgánu a Komisi informace nezbytné pro vypracování zpráv uvedených v odstavcích 3, 4 a 5.
7. Řídící orgán poskytne Komisi informace nezbytné pro vypracování celkových vyhodnocení uvedených v odstavci 5.
Článek 67
Regulativní výbor
1. Odkazuje-li se na tento článek, je Komisi nápomocen regulativní výbor, jehož členy jsou zástupci členských států a jehož předsedou je zástupce Komise. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Podle naléhavosti dotčené záležitosti sdělí výbor své stanovisko k předloženému návrhu do termínu stanoveného předsedou. V případě rozhodnutí, která má Rada přijmout na návrh Komise, musí být stanovisko přijato většinou stanovenou v čl. 205 odst. 2 Smlouvy o ES. Hlasy zástupců členských států zasedajících ve výboru budou váženy způsobem uvedeným v daném článku. Předseda nehlasuje.
2. Výbor přijme na návrh předsedy svůj jednací řád podle standardních jednacích řádů zveřejněných v Úředním věstníku Evropské unie.
3. Komise zamýšlená opatření přijme, pokud jsou v souladu se stanoviskem výboru. Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nevydá, Komise předloží Radě bezodkladně návrh týkající se opatření, která mají být přijata.
4. Rada je oprávněna o tomto návrhu rozhodnout kvalifikovanou většinou do dvou měsíců ode dne, kdy jí byl předložen. Pokud Rada v této lhůtě kvalifikovanou většinou sdělí, že s návrhem nesouhlasí, Komise daný návrh znovu přezkoumá. Je pak oprávněna předložit Radě upravený návrh, původní návrh nebo legislativní návrh. Pokud po uplynutí uvedené lhůty Rada návrh prováděcího právního aktu ani nepřijme, ani neuvede, že s tímto návrhem prováděcích opatření nesouhlasí, Komise tento návrh prováděcího právního aktu přijme.
5. Výbor uvedený v odstavci 1 vykonává svou funkci ode dne 23. srpna 2007.
Článek 68
Změna ustanovení schengenského acquis
1. Pro účely záležitostí spadajících do oblasti působnosti Smlouvy o EU nahrazuje toto rozhodnutí ode dne uvedeného v čl. 71 odst. 2 ustanovení článků 64 a 92 až 119 Schengenské úmluvy s výjimkou jejího článku 102a.
2. Pro účely záležitostí spadajících do oblasti působnosti Smlouvy o EU toto rozhodnutí rovněž zrušuje ode dne uvedeného v čl. 71 odst. 2 níže uvedená ustanovení schengenského acquis provádějící uvedené články (20):
a)
rozhodnutí výkonného výboru ze dne 14. prosince 1993 o finančním nařízení o nákladech na zřízení a provoz Schengenského informačního systému (C.SIS) (SCH/Com-ex (93) 16);
b)
rozhodnutí výkonného výboru ze dne 7. října 1997 o vývoji SIS (SCH/Com-ex (97) 24);
c)
rozhodnutí výkonného výboru ze dne 15. prosince 1997, kterým se mění finanční nařízení o C.SIS (SCH/Com-ex (97) 35);
d)
rozhodnutí výkonného výboru ze dne 21. dubna 1998 o C.SIS s 15/18 přípojkami (SCH/Com-ex (98) 11);
e)
rozhodnutí výkonného výboru ze dne 25. dubna 1997 o udělení zakázky na předběžnou studii SIS II (SCH/Com-ex (97) 2 rev. 2);
f)
rozhodnutí výkonného výboru ze dne 28. dubna 1999 o výdajích na zřízení C.SIS (SCH/Com-ex (99) 4);
g)
rozhodnutí výkonného výboru ze dne 28. dubna 1999 o aktualizaci příručky SIRENE (SCH/Com-ex (99) 5);
h)
prohlášení výkonného výboru ze dne 18. dubna 1996, kterým se vymezuje pojem cizí státní příslušník (SCH/Com-ex (96) decl. 5);
i)
prohlášení výkonného výboru ze dne 28. dubna 1999 o struktuře SIS (SCH/Com-ex (99) decl. 2 rev.);
j)
rozhodnutí výkonného výboru ze dne 7. října 1997 o příspěvcích Norska a Islandu na náklady na zřízení a provoz C.SIS (SCH/Com-ex (97) 18).
3. Pro účely záležitostí spadajících do oblasti působnosti Smlouvy o EU se odkazy na nahrazené články Schengenské úmluvy a na příslušná ustanovení schengenského acquis, kterými se uvedené články provádějí, považují za odkazy na toto rozhodnutí.
Článek 69
Ustanovení o zrušení
Ke dni uvedenému v čl. 71 odst. 2 se zrušují rozhodnutí 2004/201/SVV, rozhodnutí 2005/211/SVV, rozhodnutí 2005/719/SVV, rozhodnutí 2005/727/SVV, rozhodnutí 2006/228/SVV, rozhodnutí 2006/229/SVV, a rozhodnutí 2006/631/SVV.
Článek 70
Přechodné období a rozpočet
1. Záznamy ze SIS 1+ je možné přenášet do SIS II. Členské státy zajistí, aby byl obsah záznamů, které jsou přeneseny ze SIS 1+ do SIS II, co nejdříve a nejpozději do tří let ode dne uvedeného v čl. 71 odst. 2 uveden v soulad s ustanoveními tohoto rozhodnutí, přičemž přednost mají záznamy o osobách. Členské státy mohou během tohoto přechodného období i nadále používat pro obsah záznamů, které jsou přeneseny ze SIS 1+ do SIS II, ustanovení článků 94, 95 a 97 až 100 Schengenské úmluvy, a to s výhradou těchto zásad:
a)
v případě změny, doplnění nebo opravy nebo aktualizace obsahu záznamu přeneseného z SIS 1+ do SIS II členské státy zajistí, aby záznam ode dne této změny, doplnění, opravy nebo aktualizace vyhovoval ustanovením tohoto rozhodnutí;
b)
v případě pozitivního nálezu záznamu přeneseného z SIS 1+ do SIS II členské státy posoudí soulad uvedeného záznamu s ustanoveními tohoto rozhodnutí bezodkladně, ale bez zpoždění opatření, která mají být přijata na základě uvedeného záznamu.
2. K datu stanovenému v souladu s čl. 71 odst. 2 se zbývající část rozpočtu schváleného v souladu s článkem 119 Schengenské úmluvy členským státům vrátí. Částky, které mají být vráceny, se vypočítají na základě příspěvků členských států, jak jsou stanoveny rozhodnutím výkonného výboru ze dne 14. prosince 1993 o finančním nařízení o nákladech na zřízení a provoz Schengenského informačního systému.
3. Po dobu přechodného období podle čl. 15 odst. 4 se odkazy na řídící orgán v tomto rozhodnutí považují za odkazy na Komisi.
Článek 71
Vstup v platnost, použitelnost a migrace
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Vztahuje se na členské státy, které se účastní SIS 1+ ode dne, který stanoví Rada jednomyslným usnesením svých členů zastupujících vlády členských států, které se účastní SIS 1+.
3. Datum uvedené v odstavci 2 se určí:
a)
po přijetí nezbytných prováděcích opatření;
b)
po tom, co všechny členské státy, které se plně účastní SIS 1+ Komisi oznámí, že přijaly nezbytná technická a právní opatření pro zpracovávání údajů SIS II a výměnu dodatečných informací;
c)
po tom, co Komise oznámí úspěšné dokončení souhrnného testu SIS II, který provede Komise společně s členskými státy a po tom, co přípravné orgány Rady ověří navrhovaný výsledek testu. Toto ověření potvrdí, že úroveň funkční způsobilosti SIS II je přinejmenším rovnocenná úrovni funkční způsobilosti, které bylo dosaženo u SIS 1+;
d)
po tom, co Komise provede veškerá nezbytná technická opatření umožňující připojení centrálního SIS II k N.SIS II dotyčných členských států.
4. Komise sdělí Evropskému parlamentu výsledky testů provedených podle odst. 3 písm. c).
5. Každé rozhodnutí Rady přijaté v souladu s odstavcem 2 se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
V Lucemburku dne 12. června 2007.
BESLUIT 2007/533/JBZ VAN DE RAAD
van 12 juni 2007
betreffende de instelling, de werking en het gebruik van het Schengeninformatiesysteem van de tweede generatie (SIS II)
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE
Gelet op het Verdrag betreffende de Europese Unie, en met name op artikel 30, lid 1, onder a) en b), artikel 31, lid 1, onder a) en b), en artikel 34, lid 2, onder c),
Gezien het voorstel van de Commissie,
Gezien het advies van het Europees Parlement (1),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Het Schengeninformatiesysteem („SIS”), dat is ingesteld op grond van de bepalingen van titel IV van de overeenkomst van 19 juni 1990 ter uitvoering van het tussen de regeringen van de staten van de Benelux Economische Unie, de Bondsrepubliek Duitsland en de Franse Republiek op 14 juni 1985 te Schengen gesloten akkoord betreffende de geleidelijke afschaffing van de controles aan de gemeenschappelijke grenzen (2) („Schengenuitvoeringsovereenkomst”), en de verbeterde versie daarvan, SIS 1+, is een essentieel instrument voor de toepassing van de bepalingen van het Schengenacquis zoals dat is opgenomen in het kader van de Europese Unie.
(2)
De ontwikkeling van het Schengeninformatiesysteem van de tweede generatie (SIS II) is toevertrouwd aan de Commissie overeenkomstig Verordening (EG) nr. 2424/2001 (3) en Besluit 2001/886/JBZ van de Raad van 6 december 2001 betreffende de ontwikkeling van een Schengeninformatiesysteem van de tweede generatie (SIS II) (4). SIS II zal het bij de Schengenuitvoeringsovereenkomst ingestelde SIS vervangen.
(3)
Dit besluit vormt de noodzakelijke wettelijke basis voor SIS II met betrekking tot aangelegenheden die onder de werkingssfeer van het Verdrag betreffende de Europese Unie (het EU-Verdrag) vallen. Verordening (EG) nr. 1987/2006 van het Europees Parlement en de Raad van 20 december 2006 betreffende de instelling, de werking en het gebruik van het Schengeninformatiesysteem van de tweede generatie (SIS II) (5) vormt de noodzakelijke wettelijke basis voor SIS II met betrekking tot aangelegenheden die onder de werkingssfeer van het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap (het EG-Verdrag) vallen.
(4)
Het feit dat afzonderlijke instrumenten zijn vastgesteld als wettelijke basis voor SIS II, doet geen afbreuk aan het beginsel dat SIS II één informatiesysteem vormt, dat als zodanig moet functioneren. Een aantal bepalingen van deze instrumenten moet bijgevolg identiek zijn.
(5)
SIS II moet als compenserende maatregel bijdragen tot de handhaving van een hoog niveau van veiligheid in een ruimte van vrijheid, veiligheid en recht in de Europese Unie door de operationele samenwerking tussen politiediensten en justitiële autoriteiten in strafzaken te ondersteunen.
(6)
De doelstellingen van SIS II moeten worden omschreven en er moeten voorschriften betreffende de werking en het gebruik ervan en betreffende de verantwoordelijkheden worden vastgesteld, waaronder voorschriften betreffende de technische architectuur en de financiering ervan, de in het systeem op te nemen categorieën gegevens, het doel van en de criteria voor de opneming ervan, de autoriteiten die toegang hebben tot het systeem, het koppelen van signaleringen en verdere voorschriften inzake gegevensverwerking en de bescherming van persoonsgegevens.
(7)
SIS II bevat een centraal systeem (centrale SIS II) en nationale toepassingen. De uitgaven in verband met de werking van het centrale SIS II en de communicatie-infrastructuur moeten ten laste van de begroting van de Europese Unie komen.
(8)
Er moet een handboek worden opgesteld met gedetailleerde voorschriften voor de uitwisseling van aanvullende informatie over de in de signalering gevraagde maatregel. De nationale autoriteiten van elke lidstaat moeten zorgen voor de uitwisseling van deze informatie.
(9)
Gedurende een overgangsperiode moet de Commissie worden belast met het operationele beheer van het centrale SIS II en van delen van de communicatie-infrastructuur. Zij mag een aantal van deze bevoegdheden of al deze bevoegdheden echter aan twee nationale overheidsinstanties delegeren, om ervoor te zorgen dat de overgang naar SIS II vlekkeloos verloopt. Op termijn en op basis van een effectbeoordeling met een grondige analyse van alternatieve oplossingen vanuit financieel, operationeel en organisatorisch oogpunt en van wetgevingsvoorstellen van de Commissie, dient een beheersautoriteit met bevoegdheid voor deze taken te worden opgericht. Deze overgangsperiode mag niet langer duren dan vijf jaar, gerekend vanaf de datum van inwerkingtreding van dit besluit.
(10)
In SIS II moeten signaleringen worden opgenomen van personen die met het oog op aanhouding ten behoeve van overlevering en aanhouding ten behoeve van uitlevering worden gezocht. Naast signaleringen moet ook worden voorzien in de uitwisseling van extra gegevens die nodig zijn in het kader van overleverings- of uitleveringsprocedures. Meer bepaald moeten de gegevens zoals bedoeld in artikel 8 van Kaderbesluit 2002/584/JBZ van de Raad van 13 juni 2002 betreffende het Europees aanhoudingsbevel en de procedures van overlevering tussen de lidstaten (6) in SIS II worden verwerkt.
(11)
In SIS II moet een vertaling kunnen worden opgenomen van de extra gegevens die zijn ingevoerd met het oog op overlevering op grond van het Europees aanhoudingsbevel en met het oog op uitlevering.
(12)
SIS II moet signaleringen bevatten van vermiste personen die met het oog op bescherming of ter voorkoming van bedreigingen worden gezocht, van personen die in het kader van een gerechtelijke procedure worden gezocht, van personen en voorwerpen die aan een onopvallende of gerichte controle moeten worden onderworpen, en van voorwerpen die met het oog op inbeslagneming of gebruik als bewijsmateriaal in een strafprocedure worden gezocht.
(13)
Signaleringen mogen niet langer in SIS II worden bewaard dan nodig is voor het nagestreefde doel. In de regel moeten signaleringen van personen na drie jaar automatisch uit SIS II worden verwijderd. Signaleringen van voorwerpen met het oog op onopvallende controles of gerichte controles moeten na vijf jaar automatisch uit SIS II worden verwijderd. Signaleringen van voorwerpen met het oog op inbeslagneming of gebruik als bewijsmateriaal in een strafprocedure moeten na tien jaar automatisch uit SIS II worden verwijderd. Besluiten tot bewaring van signaleringen van personen dienen gebaseerd te zijn op een uitvoerige individuele beoordeling. De lidstaten moeten signaleringen van personen binnen de toetsingstermijn controleren en statistieken bijhouden van het aantal signaleringen van personen waarvan de bewaartermijn is verlengd.
(14)
SIS II moet de verwerking van biometrische gegevens mogelijk maken om betrouwbare identificatie van de betrokken personen te vergemakkelijken. In dit verband moet SIS II ook de verwerking mogelijk maken van gegevens van personen wier identiteit onrechtmatig is aangenomen, om problemen als gevolg van een verkeerde identificatie te voorkomen; daarbij moeten passende waarborgen worden geboden, met name de instemming van de betrokken persoon en een strikte beperking van de doeleinden waarvoor dergelijke gegevens rechtmatig kunnen worden verwerkt.
(15)
Een lidstaat moet in een signalering een zogenaamde „markering” kunnen aanbrengen, om aan te geven dat de in de signalering gevraagde maatregel op zijn grondgebied niet wordt uitgevoerd. In geval van signaleringen met het oog op aanhouding ten behoeve van overlevering mag niets in dit besluit worden uitgelegd als afwijking van of beletsel voor de toepassing van de bepalingen van Kaderbesluit 2002/584/JBZ. Het besluit om een signalering te markeren, mag uitsluitend gebaseerd zijn op de in dat kaderbesluit genoemde weigeringsgronden.
(16)
Wanneer een markering is aangebracht en bekend wordt waar de persoon die wordt gezocht met het oog op aanhouding ten behoeve van overlevering, zich bevindt, moet die plaats altijd worden meegedeeld aan de uitvaardigende rechterlijke autoriteit, die kan besluiten om de bevoegde rechterlijke autoriteit een Europees aanhoudingsbevel toe te zenden overeenkomstig de bepalingen van Kaderbesluit 2002/584/JBZ.
(17)
SIS II moet lidstaten de mogelijkheid bieden signaleringen om te koppelen. Het koppelen van twee of meer signaleringen door een lidstaat mag geen gevolgen hebben voor de gevraagde maatregel, de bewaringstermijn of het recht van toegang tot de signaleringen.
(18)
De krachtens dit besluit in SIS II verwerkte gegevens worden niet doorgegeven aan derde landen of internationale organisaties of te hunner beschikking gesteld. Het is evenwel aangewezen de samenwerking tussen de Europese Unie en Interpol te versterken door een doeltreffende uitwisseling van gegevens betreffende paspoorten te bevorderen. Wanneer persoonsgegevens van SIS II worden doorgegeven aan Interpol, moet met betrekking tot deze persoonsgegevens een adequate bescherming worden geboden, die wordt gewaarborgd door een overeenkomst, welke in strikte waarborgen en voorwaarden voorziet.
(19)
Alle lidstaten hebben het Verdrag van de Raad van Europa van 28 januari 1981 tot bescherming van personen met betrekking tot de geautomatiseerde verwerking van persoonsgegevens bekrachtigd. Overeenkomstig dit verdrag zijn binnen bepaalde grenzen uitzonderingen en beperkingen mogelijk op de daarin vastgestelde rechten en verplichtingen. Persoonsgegevens die in het kader van de uitvoering van dit besluit worden verwerkt, moeten met inachtneming van de beginselen van dit verdrag worden beschermd. De in dit verdrag vastgestelde beginselen moeten, voor zover nodig, in dit besluit worden aangevuld of verduidelijkt.
(20)
De beginselen van Aanbeveling R(87) 15 van het Comité van ministers van de Raad van Europa van 17 september 1987 tot regeling van het gebruik van persoonsgegevens op politieel gebied moeten in acht worden genomen wanneer de politiediensten overeenkomstig dit besluit persoonsgegevens verwerken.
(21)
De Commissie heeft bij de Raad een voorstel ingediend voor een kaderbesluit over de bescherming van persoonsgegevens die worden verwerkt in het kader van de politiële en justitiële samenwerking in strafzaken, waarin staat dat dat uiterlijk eind 2006 zou moeten worden goedgekeurd en van toepassing zou zijn op persoonsgegevens die worden verwerkt in het kader van SIS II en op de daarmee verband houdende uitwisseling van aanvullende informatie overeenkomstig dit besluit.
(22)
Verordening (EG) nr. 45/2001 van het Europees Parlement en de Raad van 18 december 2000 betreffende de bescherming van natuurlijke personen in verband met de verwerking van persoonsgegevens door de communautaire instellingen en organen en betreffende het vrije verkeer van die gegevens (7), en met name de bepalingen betreffende respectievelijk de vertrouwelijkheid en de beveiliging van de verwerking, is van toepassing op de verwerking van persoonsgegevens door de communautaire instellingen en organen bij het verrichten van hun taken als verantwoordelijke voor het operationele beheer van SIS II, voorzover die verwerking plaatsvindt in het kader van werkzaamheden die geheel of gedeeltelijk onder de werkingssfeer van het Gemeenschapsrecht vallen. De verwerking van persoonsgegevens in het kader van SIS II valt gedeeltelijk onder de werkingssfeer van het Gemeenschapsrecht. De coherente en homogene toepassing van de regels inzake de bescherming van de fundamentele rechten en vrijheden van personen in verband met de verwerking van persoonsgegevens houdt in dat moet worden verduidelijkt dat Verordening (EG) nr. 45/2001 van toepassing is wanneer de Commissie overeenkomstig dit besluit persoonsgegevens verwerkt. De in Verordening (EG) nr. 45/2001 vastgestelde beginselen moeten, voor zover nodig, in dit besluit worden aangevuld of verduidelijkt.
(23)
Wat de vertrouwelijkheid betreft, zijn de relevante bepalingen van het Statuut van de ambtenaren van de Europese Gemeenschappen en de Regeling welke van toepassing is op de andere personeelsleden van de Europese Gemeenschappen van toepassing op ambtenaren en andere personeelsleden van de Europese Gemeenschappen die werkzaamheden in verband met SIS II verrichten.
(24)
De nationale controleautoriteiten moeten toezicht houden op de rechtmatigheid van de verwerking van persoonsgegevens door de lidstaten en de Europese toezichthouder voor gegevensbescherming, die is benoemd bij Besluit 2004/55/EG van het Europees Parlement en de Raad van 22 december 2003 houdende benoeming van de in artikel 286 van het EG-Verdrag voorziene onafhankelijke controleautoriteit (8), moet toezicht houden op de werkzaamheden van de communautaire instellingen en organen met betrekking tot de verwerking van persoonsgegevens, rekening houdend met de beperkte taken van de communautaire instellingen en organen met betrekking tot de gegevens als zodanig.
(25)
Zowel de lidstaten als de Commissie dienen een beveiligingsplan op te stellen om de feitelijke uitvoering van hun verplichtingen inzake beveiliging te vereenvoudigen en moeten samenwerken teneinde beveiligingsvraagstukken vanuit een gemeenschappelijke invalshoek aan te pakken.
(26)
De gegevensbeschermingsvoorschriften van de Overeenkomst van 26 juli 1995 tot oprichting van een Europese politiedienst (9) (de Europol-overeenkomst) zijn van toepassing op de verwerking van SIS II-gegevens door de Europese politiedienst (Europol), waaronder de voorschriften inzake de bevoegdheden van het bij de Europol-overeenkomst opgerichte gemeenschappelijk controleorgaan, dat toezicht houdt op de werkzaamheden van Europol, en de voorschriften inzake de aansprakelijkheid voor de onrechtmatige verwerking van persoonsgegevens door Europol.
(27)
De gegevensbeschermingsvoorschriften van Besluit 2002/187/JBZ van de Raad van 28 februari 2002 betreffende de oprichting van Eurojust teneinde de strijd tegen ernstige vormen van criminaliteit te versterken (10) zijn van toepassing op de verwerking van SIS II-gegevens door Eurojust, waaronder de voorschriften inzake de bevoegdheden van het bij dat besluit opgerichte gemeenschappelijk controleorgaan, dat toezicht houdt op de werkzaamheden van Eurojust, en de voorschriften inzake de aansprakelijkheid voor de onrechtmatige verwerking van persoonsgegevens door Eurojust.
(28)
Met het oog op transparantie moet de Commissie of de beheersautoriteit, wanneer deze is opgericht, om de twee jaar verslag uitbrengen over de technische werking van het centrale SIS II en de communicatie-infrastructuur, alsmede over de beveiliging ervan, en over de uitwisseling van aanvullende informatie. Om de vier jaar moet de Commissie een algemene evaluatie verrichten.
(29)
Sommige aspecten van SIS II, zoals technische voorschriften betreffende het opnemen van gegevens - inclusief de gegevens die noodzakelijk zijn voor de opneming van een signalering -, bijwerken, wissen en opzoeken van gegevens, de regels inzake de compatibiliteit en de prioriteit van signaleringen, het markeren van signaleringen, het koppelen van signaleringen en de uitwisseling van aanvullende informatie, kunnen vanwege hun technische aard, hun gedetailleerdheid en de noodzaak van regelmatige bijwerking niet uitputtend worden geregeld in de bepalingen van dit besluit. Daarom moeten uitvoeringsbevoegdheden met betrekking tot deze aspecten aan de Commissie worden gedelegeerd. In technische voorschriften voor het opzoeken van signaleringen moet rekening worden gehouden met de goede werking van de nationale applicaties. Onder voorbehoud van een effectbeoordeling door de Commissie zal worden beslist in hoeverre de beheersautoriteit, zodra deze is opgericht, bevoegd zou kunnen zijn voor de uitvoeringsmaatregelen.
(30)
In dit besluit moet de procedure voor de aanneming van de maatregelen die nodig zijn voor de uitvoering ervan, worden vastgesteld. De procedure voor de aanneming van uitvoeringsmaatregelen in het kader van dit besluit moet dezelfde zijn als die in het kader van Verordening (EG) nr. 1987/2006.
(31)
Er moeten overgangsbepalingen worden vastgesteld voor signaleringen die in SIS 1+ zijn opgenomen en naar SIS II worden overgedragen. Een aantal bepalingen van het Schengenacquis moet gedurende een beperkte periode van toepassing blijven totdat de lidstaten de verenigbaarheid van deze signaleringen met het nieuwe rechtskader hebben onderzocht. Prioriteit moet worden gegeven aan de bestudering van de compatibiliteit van signaleringen van personen. Verder moet bij elke wijziging, aanvulling, correctie of bijwerking van een van SIS1+ naar SIS II overgebrachte signalering, alsook bij elke treffer met betrekking tot dergelijke signaleringen onmiddellijk worden nagegaan of de signalering verenigbaar is met de bepalingen van dit besluit.
(32)
Er moeten bijzondere bepalingen worden vastgesteld met betrekking tot de rest van de aan SIS toegewezen middelen die geen deel uitmaken van de algemene begroting van de Europese Unie.
(33)
Aangezien de doelstellingen van het overwogen optreden, namelijk de instelling en regulering van een gemeenschappelijk informatiesysteem, niet voldoende door de lidstaten kunnen worden verwezenlijkt en derhalve vanwege de omvang en de gevolgen van het optreden beter door de Europese Unie kunnen worden verwezenlijkt, kan de Raad overeenkomstig het in artikel 5 van het EG-Verdrag neergelegde subsidiariteitsbeginsel, waarnaar in artikel 2 van het EU-Verdrag wordt verwezen, maatregelen treffen. Overeenkomstig het in artikel 5 van het EG-Verdrag neergelegde evenredigheidsbeginsel gaat dit besluit niet verder dan nodig is om deze doelstellingen te verwezenlijken.
(34)
Dit besluit is in overeenstemming met de grondrechten en beginselen die met name door het Handvest van de grondrechten van de Europese Unie worden erkend.
(35)
Het Verenigd Koninkrijk neemt aan dit besluit deel overeenkomstig artikel 5 van het Protocol tot opneming van het Schengenacquis in het kader van de Europese Unie, dat aan het EU-Verdrag en het EG-Verdrag is gehecht, en artikel 8, lid 2, van Besluit 2000/365/EG van de Raad van 29 mei 2000 betreffende het verzoek van het Verenigd Koninkrijk van Groot-Brittannië en Noord-Ierland deel te mogen nemen aan enkele van de bepalingen van het Schengenacquis (11).
(36)
Ierland neemt aan dit besluit deel overeenkomstig artikel 5 van het Protocol tot opneming van het Schengenacquis in het kader van de Europese Unie, dat aan het EU-Verdrag en het EG-Verdrag is gehecht, en artikel 6, lid 2, van Besluit 2002/192/EG van de Raad van 28 februari 2002 betreffende het verzoek van Ierland deel te mogen nemen aan bepalingen van het Schengenacquis (12).
(37)
Dit besluit heeft geen gevolgen voor de regelingen voor de gedeeltelijke deelneming van het Verenigd Koninkrijk en Ierland aan het Schengenacquis, zoals bepaald in respectievelijk Besluit 2000/365/EG en Besluit 2002/192/EG.
(38)
Wat IJsland en Noorwegen betreft, houdt dit besluit een ontwikkeling in van bepalingen van het Schengenacquis in de zin van de door de Raad van de Europese Unie en de Republiek IJsland en het Koninkrijk Noorwegen gesloten overeenkomst inzake de wijze waarop deze twee staten worden betrokken bij de uitvoering, de toepassing en de ontwikkeling van het Schengenacquis (13) die vallen onder het gebied dat is bedoeld in artikel 1, onder G, van Besluit 1999/437/EG (14) inzake bepaalde toepassingsbepalingen van die overeenkomst.
(39)
Er moet een regeling worden getroffen op grond waarvan vertegenwoordigers van IJsland en Noorwegen kunnen worden betrokken bij het werk van de comités die de Commissie bijstaan in de uitoefening van haar uitvoerende taken. Een dergelijke regeling is aan de orde gesteld in de briefwisseling tussen de Raad van de Europese Unie en de Republiek IJsland en het Koninkrijk Noorwegen over de comités die de Europese Commissie bijstaan bij de uitoefening van haar uitvoerende taken (15), die aan de bovengenoemde overeenkomst is gehecht.
(40)
Wat Zwitserland betreft, houdt dit besluit een ontwikkeling in van de bepalingen van het Schengenacquis in de zin van de Overeenkomst die is ondertekend door de Europese Unie, de Europese Gemeenschap en de Zwitserse Bondsstaat betreffende de wijze waarop Zwitserland wordt betrokken bij de uitvoering, de toepassing en de ontwikkeling van het Schengenacquis die vallen onder het gebied dat is bedoeld in artikel 1, onder G, van Besluit 1999/437/EG, in samenhang met artikel 4, lid 1, van de Besluiten 2004/849/EG (16) en 2004/860/EG (17) betreffende de ondertekening van de overeenkomst en de voorlopige toepassing van enkele bepalingen van deze overeenkomst.
(41)
Er moet een regeling worden getroffen op grond waarvan vertegenwoordigers van Zwitserland kunnen worden betrokken bij het werk van de comités die de Commissie bijstaan in de uitoefening van haar uitvoeringsbevoegdheden. Een dergelijke regeling is aan de orde gesteld in de briefwisseling tussen de Gemeenschap en Zwitserland die aan de bovengenoemde overeenkomst is gehecht.
(42)
Dit besluit vormt een op het Schengenacquis voortbouwend of anderszins daaraan gerelateerd rechtsbesluit in de zin van artikel 3, lid 2, van de Toetredingsakte van 2003 en van artikel 4, lid 2, van de Toetredingsakte van 2005.
(43)
Voor het Verenigd Koninkrijk, Ierland en Zwitserland moet dit besluit van toepassing zijn met ingang van een datum die wordt vastgesteld volgens de procedures die zijn vastgelegd in de instrumenten betreffende de toepassing van het Schengenacquis op die staten,
BESLUIT:
HOOFDSTUK I
ALGEMENE BEPALINGEN
Artikel 1
Instelling en algemene doelstelling van SIS II
1. Hierbij wordt het Schengeninformatiesysteem van de tweede generatie (SIS II) ingesteld.
2. SIS II heeft tot doel, overeenkomstig het bepaalde in dit besluit, met behulp van de via dit systeem verstrekte informatie, te zorgen voor een hoog niveau van veiligheid in een ruimte van vrijheid, veiligheid en recht in de Europese Unie, onder meer door handhaving van de openbare orde en veiligheid en vrijwaring van de veiligheid op het grondgebied van de lidstaten, en de bepalingen van deel III, titel IV, van het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap (het EG-Verdrag) inzake het personenverkeer op hun grondgebied toe te passen.
Artikel 2
Toepassingsgebied
1. In dit besluit worden de voorwaarden en procedures vastgesteld voor de invoering en de verwerking in SIS II van signaleringen van personen en voorwerpen en voor de uitwisseling van aanvullende informatie en extra gegevens met het oog op de politiële en justitiële samenwerking in strafzaken.
2. In dit besluit worden ook bepalingen vastgesteld betreffende de technische architectuur van SIS II, de verantwoordelijkheden van de lidstaten en de in artikel 15 bedoelde beheersautoriteit, de algemene gegevensverwerking, de rechten van de betrokken personen en de aansprakelijkheid.
Artikel 3
Definities
1. In dit besluit wordt verstaan onder:
a)
„signalering”: een in SIS II opgenomen reeks gegevens aan de hand waarvan de bevoegde autoriteiten een persoon of een voorwerp kunnen identificeren met het oog op het nemen van een specifieke maatregel;
b)
„aanvullende informatie”: niet in SIS II opgeslagen informatie die echter gerelateerd is aan SIS II-signaleringen en die wordt uitgewisseld:
i)
om de lidstaten in staat te stellen onderling overleg te plegen of elkaar inlichtingen te verstrekken bij de opneming van een signalering;
ii)
na een treffer zodat de passende maatregel kan worden uitgevoerd;
iii)
indien de gevraagde maatregel niet kan worden uitgevoerd;
iv)
inzake de kwaliteit van de SIS II-gegevens;
v)
inzake de compatibiliteit en de prioriteit van signaleringen;
vi)
inzake de uitoefening van het recht van toegang;
c)
„extra gegevens”: de in SIS II opgeslagen en aan SIS II-signaleringen gerelateerde gegevens die onmiddellijk ter beschikking van de bevoegde autoriteiten staan in de gevallen waarin personen over wie gegevens in SIS II zijn opgenomen („betrokkenen”), worden aangetroffen als gevolg van opzoekingen in dit systeem;
d)
„persoonsgegevens”: iedere informatie betreffende een geïdentificeerde of identificeerbare natuurlijke persoon („betrokkene”); als identificeerbaar wordt beschouwd een persoon die direct of indirect kan worden geïdentificeerd;
e)
„verwerking van persoonsgegevens” („verwerking”): elke bewerking of elk geheel van bewerkingen met betrekking tot persoonsgegevens, al dan niet uitgevoerd met behulp van geautomatiseerde procedés, zoals het verzamelen, vastleggen, ordenen, bewaren, bijwerken, wijzigen, opvragen, raadplegen, gebruiken, verstrekken door middel van doorzending, verspreiden of op enigerlei andere wijze ter beschikking stellen, samenbrengen, met elkaar in verband brengen, alsmede het afschermen, wissen of vernietigen van gegevens.
2. Elke verwijzing in dit besluit naar bepalingen van Kaderbesluit 2002/584/JBZ wordt geacht tevens te verwijzen naar de overeenkomstige bepalingen van overeenkomsten die tussen de Europese Unie en derde landen op grond van de artikelen 24 en 38 van het EU-Verdrag zijn gesloten met het oog op de overlevering van personen op grond van een aanhoudingsbevel, die voorzien in de toezending van dat aanhoudingsbevel via het Schengeninformatiesysteem.
Artikel 4
Technische architectuur en werking van SIS II
1. SIS II bestaat uit:
a)
een centraal systeem („het centrale SIS II”) bestaande uit:
-
een technisch ondersteunende functie („CS-SIS”) die de SIS II-databank bevat;
-
een uniforme nationale interface („NI-SIS”);
b)
een nationaal deel („N.SIS II”) in elk van de lidstaten, bestaande uit de nationale datasystemen die in verbinding staan met het centrale SIS II. Een N.SIS II kan een gegevensbestand bevatten („nationale kopie”) dat een volledige of gedeeltelijke kopie bevat van de SIS II-databank;
c)
een communicatie-infrastructuur tussen CS-SIS en NI-SIS („communicatie-infrastructuur”), waarmee een versleuteld virtueel netwerk tot stand wordt gebracht dat specifiek voor SIS II-gegevens bestemd is, en gegevens worden uitgewisseld tussen de in artikel 7, lid 2, bedoelde Sirene-bureaus.
2. SIS II-gegevens worden opgenomen, bijgewerkt, gewist en opgezocht via de verschillende N.SIS II-systemen. Er is een nationale kopie beschikbaar om op het grondgebied van elk van de lidstaten die een dergelijke kopie gebruiken, geautomatiseerde bevraging mogelijk te maken. De gegevensbestanden van andere lidstaten kunnen niet worden bevraagd via N.SIS II.
3. CS-SIS, dat voor technisch toezicht en beheer zorgt, bevindt zich in Straatsburg (Frankrijk) en een CS-SIS-back-up, die alle functies van het belangrijkste CS-SIS kan overnemen wanneer dit uitvalt, bevindt zich in Sankt Johann im Pongau (Oostenrijk).
4. CS-SIS zal de nodige diensten leveren voor de bijwerking van gegevens en de opzoekingen van gegevens in de SIS II-databank. Voor de lidstaten die een nationale kopie gebruiken, verzorgt CS-SIS:
a)
de onlinebijwerking van de nationale kopieën;
b)
de synchronisatie en de samenhang tussen de nationale kopieën en de SIS II-databank;
c)
het proces voor de initialisering en het herstel van de nationale kopieën.
Artikel 5
Kosten
1. De kosten voor het opzetten, de werking en het onderhoud van het centrale SIS II en de communicatie-infrastructuur komen ten laste van de algemene begroting van de Europese Unie.
2. Deze kosten omvatten de werkzaamheden in verband met CS-SIS waarmee gezorgd wordt voor de in artikel 4, lid 4, bedoelde diensten.
3. De kosten voor het opzetten, de werking en het onderhoud van elk N.SIS II komen ten laste van de betrokken lidstaat.
HOOFDSTUK II
VERANTWOORDELIJKHEDEN VAN DE LIDSTATEN
Artikel 6
Nationale systemen
Elke lidstaat is verantwoordelijk voor het opzetten, doen functioneren en onderhouden van een N.SIS II en het aansluiten van zijn N.SIS II op NI-SIS.
Artikel 7
N.SIS II-instantie en Sirene-bureau
1. Elke lidstaat wijst een autoriteit aan („N.SIS II-instantie”) die de centrale verantwoordelijkheid voor zijn N.SIS II heeft.
Deze autoriteit is verantwoordelijk voor de goede werking en beveiliging van N.SIS II, zorgt voor de toegang van de bevoegde autoriteiten tot SIS II en treft de nodige maatregelen ten behoeve van de naleving van de bepalingen van dit besluit.
Elke lidstaat stuurt zijn signaleringen door via de N.SIS II-instantie.
2. Elke lidstaat wijst de autoriteit aan die ervoor zorgt dat alle aanvullende informatie wordt uitgewisseld („het Sirene-bureau”), overeenkomstig de bepalingen van het Sirene-handboek, als bedoeld in artikel 8.
Het Sirene-bureau coördineert ook de kwaliteitscontrole van de in SIS II opgenomen informatie. Voor deze taken heeft het toegang tot de in SIS II verwerkte gegevens.
3. De lidstaten lichten de beheersautoriteit in over hun N.SIS II-instantie en hun Sirene-bureau. De beheersautoriteit maakt daarvan een lijst bekend, tezamen met de in artikel 46, lid 8, bedoelde lijst.
Artikel 8
Uitwisseling van aanvullende informatie
1. Aanvullende informatie wordt uitgewisseld overeenkomstig de bepalingen van het Sirene-handboek en met gebruikmaking van de communicatie-infrastructuur. Indien de communicatie-infrastructuur niet voorhanden is, kunnen de lidstaten andere afdoende beveiligde technische middelen gebruiken voor de uitwisseling van aanvullende informatie.
2. Deze informatie wordt alleen gebruikt voor het doel waarvoor zij is verstrekt.
3. Aan door andere lidstaten gedane verzoeken om aanvullende informatie wordt zo spoedig mogelijk voldaan.
4. Nadere voorschriften voor de uitwisseling van aanvullende informatie worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 67, in de vorm van een handboek, „Sirene-handboek” genaamd, onverminderd de bepalingen van het instrument tot oprichting van de bedoelde beheersautoriteit.
Artikel 9
Naleving van de technische normen
1. Teneinde de gegevenstransmissie snel en efficiënt te doen plaatsvinden, conformeert elke lidstaat zich bij het opzetten van zijn N.SIS II aan de daartoe vastgestelde protocollen en technische procedures teneinde de compatibiliteit van het CS-SIS met het N.SIS II te waarborgen. Deze protocollen en technische procedures worden gespecificeerd volgens de procedure van artikel 67, onverminderd de bepalingen van het instrument tot oprichting van de bedoelde beheersautoriteit.
2. Indien een lidstaat een nationale kopie gebruikt, zorgt hij er met behulp van de door CS-SIS geleverde diensten voor dat de gegevens die in de nationale kopie zijn opgeslagen, door middel van automatische bijwerkingen, bedoeld in artikel 4, lid 4, identiek en consistent zijn met de SIS II-databank en dat een opzoeking in die nationale kopie een resultaat oplevert dat gelijkwaardig is aan een opzoeking in de SIS II-databank.
Artikel 10
Beveiliging - Lidstaten
1. Elke lidstaat neemt voor zijn N.SIS II passende maatregelen, waartoe ook een beveiligingsplan behoort, opdat:
a)
gegevens fysiek worden beschermd, onder meer door noodplannen voor kritieke infrastructuur;
b)
onbevoegden de toegang tot de voor de verwerking van persoonsgegevens gebezigde gegevensverwerkingsfaciliteiten wordt ontzegd (controle op de toegang tot de faciliteiten);
c)
voorkomen wordt dat gegevensdragers door onbevoegden kunnen worden gelezen, gekopieerd, veranderd of verwijderd (controle op gegevensdragers);
d)
onbevoegde gegevensopslag in het geheugen, alsmede onbevoegde kennisneming, wijziging of verwijdering van opgeslagen persoonsgegevens worden voorkomen (controle op de opslag);
e)
voorkomen wordt dat geautomatiseerde gegevensverwerkingssystemen door middel van gegevenstransmissieapparatuur door onbevoegden kunnen worden gebruikt (controle op de gebruikers);
f)
degenen die bevoegd zijn om een systeem voor automatische gegevensverwerking te gebruiken, uitsluitend toegang hebben tot de gegevens waarop hun toegangsbevoegdheid betrekking heeft, en uitsluitend met persoonlijke en unieke gebruikersidentiteiten en geheime toegangsprocedures (controle op de toegang tot de gegevens);
g)
wordt gewaarborgd dat alle autoriteiten met toegangsrecht tot SIS II of tot faciliteiten voor gegevensverwerking, profielen opstellen waarin de taken en verantwoordelijkheden worden omschreven van personen die bevoegd zijn om gegevens in te zien, in te voeren, bij te werken, te wissen en te doorzoeken, en deze profielen desgevraagd onverwijld ter beschikking te stellen van de in artikel 60 bedoelde nationale controleautoriteiten (personeelsprofielen);
h)
nagegaan en vastgesteld kan worden aan welke instanties persoonsgegevens door middel van gegevenstransmissieapparatuur kunnen worden overgedragen (controle op de overdracht);
i)
naderhand kan worden nagegaan en vastgesteld welke persoonsgegevens wanneer, door wie en voor welk doel in een geautomatiseerd gegevensverwerkingssysteem zijn opgenomen (controle op de opneming);
j)
wordt voorkomen, in het bijzonder door middel van passende versleutelingstechnieken, dat bij de overdracht van persoonsgegevens of vervoer van gegevensdragers de gegevens op onbevoegde wijze worden gelezen, gekopieerd, gewijzigd of verwijderd (controle op het transport);
k)
de doelmatigheid van de in dit lid bedoelde beveiligingsmaatregelen doorlopend wordt gecontroleerd en met betrekking tot deze interne controle de nodige organisatorische maatregelen worden genomen om ervoor te zorgen dat de voorschriften van dit besluit worden nageleefd (interne controle).
2. De lidstaten nemen maatregelen, gelijkwaardig aan die vermeld in lid 1, met het oog op de beveiliging van de uitwisseling van aanvullende informatie.
Artikel 11
Vertrouwelijkheid - Lidstaten
Elke lidstaat past, in overeenstemming met zijn nationale wetgeving, de voorschriften inzake het beroepsgeheim of een gelijkwaardige geheimhoudingsplicht toe op iedere persoon en instantie die met SIS II-gegevens en aanvullende informatie moet werken. Deze geheimhoudingsplicht blijft gelden nadat de persoon zijn functie of dienstverband heeft beëindigd of de instantie haar werkzaamheden heeft stopgezet.
Artikel 12
Bijhouden van registers op nationaal niveau
1. Lidstaten die geen nationale kopieën gebruiken, zorgen ervoor dat elke toegang tot en uitwisseling van persoonsgegevens in, respectievelijk met, het CS-SIS wordt vastgelegd in het N.SIS II met het oog op controle op de rechtmatigheid van de bevraging, om toezicht te houden op de rechtmatigheid van de gegevensverwerking, ten behoeve van interne controle en om te zorgen voor de goede werking van het N.SIS II en voor de integriteit en beveiliging van de gegevens.
2. De lidstaten die nationale kopieën gebruiken, zorgen ervoor dat elke toegang tot en uitwisseling van SIS II-gegevens wordt vastgelegd voor de in lid 1 genoemde doeleinden. Dit geldt niet voor de in artikel 4, lid 4, bedoelde processen.
3. De registers bevatten met name het relaas van de signaleringen, de datum en het tijdstip van de gegevenstransmissie, de voor bevraging gebruikte gegevens, de verwijzing naar de toegezonden gegevens, alsmede de naam van de bevoegde autoriteit en van de persoon die met de verwerking van de gegevens is belast.
4. De registers mogen alleen voor het in de leden 1 en 2 genoemde doel worden gebruikt en worden ten vroegste één jaar en uiterlijk drie jaar na de aanleg ervan verwijderd. De registers die het relaas van de signaleringen bevatten, worden één tot drie jaar na de verwijdering van de signaleringen gewist.
5. Registers kunnen langer worden bewaard indien zij nodig zijn in het kader van lopende controleprocedures.
6. De bevoegde nationale autoriteiten die ermee belast zijn toe te zien op de rechtmatigheid van de bevraging, hebben, ten behoeve van het toezicht op de rechtmatigheid van de gegevensverwerking met het oog op de interne controle, om te zorgen voor de goede werking van het N.SIS II, en met het oog op de integriteit en beveiliging van de gegevens, binnen de grenzen van hun bevoegdheid en op verzoek toegang tot deze registers om ervoor te zorgen dat zij hun taken kunnen vervullen.
Artikel 13
Interne controle
De lidstaten zorgen ervoor dat elke instantie met toegangsrecht tot SIS II-gegevens de nodige maatregelen treft met het oog op de naleving van dit besluit en, indien nodig, samenwerkt met de nationale controleautoriteit bedoeld in artikel 59.
Artikel 14
Opleiding van het personeel
Alvorens toestemming te krijgen om in SIS II opgeslagen gegevens te verwerken, krijgt het personeel van de autoriteiten met toegangsrecht tot SIS II een degelijke opleiding over de regels inzake gegevensbeveiliging en -bescherming en wordt het op de hoogte gebracht van ter zake doende strafbare feiten en sancties.
HOOFDSTUK III
VERANTWOORDELIJKHEDEN VAN DE BEHEERSAUTORITEIT
Artikel 15
Operationeel beheer
1. Na een overgangsperiode zal een beheersautoriteit, hierna „de beheersautoriteit” genoemd, die uit de begroting van de Europese Unie wordt gefinancierd, worden belast met het operationele beheer van het centrale SIS II. De beheersautoriteit zorgt er samen met de lidstaten voor dat te allen tijde de beste voorhanden zijnde technologie wordt gebruikt voor het centrale SIS II, onder voorbehoud van een kosten-batenanalyse.
2. De beheersautoriteit wordt tevens belast met de volgende taken met betrekking tot de communicatie-infrastructuur:
a)
toezicht;
b)
beveiliging;
c)
coördinatie van de betrekkingen tussen de lidstaten en de dienstverlener.
3. De Commissie wordt belast met alle andere taken die betrekking hebben op de communicatie-infrastructuur, met name:
a)
begrotingsuitvoeringstaken;
b)
aanschaf en vernieuwing;
c)
contractuele aangelegenheden.
4. Gedurende een overgangsperiode die voorafgaat aan de werkzaamheden van de beheersautoriteit, is de Commissie belast met het operationele beheer van het centrale SIS II. De Commissie mag dit beheer, evenals begrotingsuitvoeringstaken, overeenkomstig Verordening (EG, Euratom) nr. 1605/2002 van de Raad van 25 juni 2002 houdende het Financieel Reglement van toepassing op de algemene begroting van de Europese Gemeenschappen (18) overlaten aan nationale overheidsinstanties, in twee verschillende landen.
5. Elke nationale overheidsinstantie zoals bedoeld in lid 4, moet in het bijzonder voldoen aan onderstaande selectiecriteria:
a)
de instantie moet hebben bewezen dat zij over langdurige ervaring beschikt in het omgaan met een grootschalig informatiesysteem met de in artikel 4, lid 4, bedoelde functies;
b)
de instantie moet beschikken over langdurige deskundigheid in het omgaan met en het beveiligen van een informatiesysteem dat vergelijkbaar is met de in artikel 4, lid 4, bedoelde functies;
c)
de instantie moet beschikken over voldoende en ervaren personeel dat beroepsdeskundigheid en taalvaardigheden bezit die zijn afgestemd op de werkzaamheden in het kader van internationale samenwerking zoals die vereist door SIS II;
d)
de instantie moet beschikken over een beveiligde en op maat gesneden faciliteiteninfrastructuur, met name om voor een back-up en ononderbroken werking van grootschalige IT-systemen te kunnen zorgen, en
e)
de instantie moet functioneren in een administratieve context die haar in staat stelt zich naar behoren van haar taken te kwijten en elk belangenconflict te vermijden.
6. Alvorens taken te delegeren op de wijze bedoeld in lid 4, alsook op gezette tijden nadien, licht de Commissie het Europees Parlement en de Raad in over de voorwaarden van de delegatie, de precieze reikwijdte ervan en de instanties waaraan taken zijn gedelegeerd.
7. Indien de Commissie tijdens de overgangsperiode op grond van lid 4 haar taken delegeert, zorgt zij ervoor dat de beperkingen van het institutionele bestel zoals vastgelegd in het Verdrag, daarbij volledig worden geëerbiedigd. In het bijzonder waarborgt zij dat deze delegatie niet ten koste gaat van effectieve controlemechanismen krachtens het recht van de Europese Unie, ongeacht of het gaat om controle door het Hof van Justitie, de Rekenkamer of de Europese Toezichthouder voor gegevensbescherming.
8. Het operationele beheer van het centrale SIS II omvat alle taken die nodig zijn om het centrale SIS II overeenkomstig deze verordening 24 uur per dag en zeven dagen per week te laten functioneren, met name de voor de goede werking van het systeem onontbeerlijke onderhoudswerkzaamheden en technische ontwikkelingen.
Artikel 16
Beveiliging
1. De beheersautoriteit, voor het centrale SIS II, en de Commissie, voor de communicatie-infrastructuur, nemen de nodige maatregelen, waartoe ook een veiligheidsplan behoort, opdat:
a)
gegevens fysiek worden beschermd, onder meer door noodplannen voor kritieke infrastructuur;
b)
onbevoegden de toegang tot de voor de verwerking van persoonsgegevens gebezigde gegevensverwerkingsfaciliteiten wordt ontzegd (controle op de toegang tot de faciliteiten);
c)
voorkomen wordt dat gegevensdragers door onbevoegden kunnen worden gelezen, gekopieerd, veranderd of verwijderd (controle op gegevensdragers);
d)
onbevoegde gegevensopslag in het geheugen, alsmede onbevoegde kennisneming, wijziging of verwijdering van opgeslagen persoonsgegevens worden voorkomen (controle op de opslag);
e)
voorkomen wordt dat geautomatiseerde gegevensverwerkingssystemen door middel van gegevenstransmissieapparatuur door onbevoegden kunnen worden gebruikt (controle op de gebruikers);
f)
degenen die bevoegd zijn een systeem voor automatische gegevensverwerking te gebruiken, uitsluitend toegang hebben tot de gegevens waarop hun toegangsbevoegdheid betrekking heeft, en uitsluitend met persoonlijke en unieke gebruikersidentiteiten en geheime toegangsprocedures (controle op de toegang tot de gegevens);
g)
profielen worden opgesteld waarin de taken en verantwoordelijkheden worden omschreven van personen die bevoegd zijn om de gegevens in te zien of toegang hebben tot faciliteiten voor gegevensverwerking, en deze profielen desgevraagd onverwijld ter beschikking worden gesteld van de in artikel 61 bedoelde Europese Toezichthouder voor gegevensbescherming (personeelsprofielen);
h)
nagegaan en vastgesteld kan worden aan welke instanties persoonsgegevens door middel van gegevenstransmissieapparatuur kunnen worden overgedragen (controle op de overdracht);
i)
naderhand kan worden nagegaan en vastgesteld welke persoonsgegevens wanneer en door wie in een geautomatiseerd gegevensverwerkingssysteem zijn opgenomen (controle op de opneming);
j)
wordt voorkomen, in het bijzonder door middel van passende versleutelingstechnieken, dat bij de overdracht van persoonsgegevens of bij het transport van gegevensdragers de gegevens op onbevoegde wijze worden gelezen, gekopieerd, gewijzigd of verwijderd (controle op het transport);
k)
de doelmatigheid van de in dit lid bedoelde beveiligingsmaatregelen doorlopend wordt gecontroleerd en met betrekking tot deze interne controle de nodige organisatorische maatregelen worden genomen om ervoor te zorgen dat de voorschriften van dit besluit worden nageleefd (interne controle).
2. De beheersautoriteit neemt maatregelen, gelijkwaardig aan die vermeld in lid 1, met het oog op de beveiliging van de uitwisseling van aanvullende informatie via de communicatie-infrastructuur.
Artikel 17
Vertrouwelijkheid - Beheersautoriteit
1. Onverminderd artikel 17 van het Statuut van de ambtenaren van de Europese Gemeenschappen past de beheersautoriteit de voorschriften inzake het beroepsgeheim of een gelijkwaardige geheimhoudingsplicht toe op iedere persoon die met SIS II-gegevens moet werken, aan de hand van normen die vergelijkbaar zijn met die van artikel 11 van dit besluit. Deze geheimhoudingsplicht blijft gelden nadat de persoon zijn functie of dienstverband heeft beëindigd of zijn werkzaamheden heeft stopgezet.
2. De beheersautoriteit neemt maatregelen, gelijkwaardig aan die vermeld in lid 1, met het oog op de vertrouwelijkheid van de uitwisseling van aanvullende informatie via de communicatie-infrastructuur.
Artikel 18
Bijhouden van registers op centraal niveau
1. De beheersautoriteit zorgt ervoor dat elke toegang tot en elke uitwisseling van persoonsgegevens in, respectievelijk met, het CS-SIS wordt vastgelegd voor de in artikel 12, leden 1 en 2, genoemde doeleinden.
2. De registers bevatten met name het relaas van de signaleringen, de datum en het tijdstip van de gegevenstransmissie, de voor bevraging gebruikte gegevens, de verwijzing naar de toegezonden gegevens, alsmede de naam van de bevoegde autoriteit die met de verwerking van de gegevens is belast.
3. De registers mogen alleen voor de in lid 1 genoemde doeleinden worden gebruikt en worden ten vroegste één jaar en uiterlijk drie jaar na de aanleg ervan verwijderd. De registers die het relaas van de signaleringen bevatten, worden één tot drie jaar na de verwijdering van de signaleringen gewist.
4. Registers kunnen langer worden bewaard indien zij nodig zijn in het kader van lopende controleprocedures.
5. De bevoegde nationale autoriteiten die ermee beslast zijn toe te zien op de rechtmatigheid van de bevraging, hebben, ten behoeve van het toezicht op de rechtmatigheid van de gegevensverwerking, met het oog op de interne controle, om te zorgen voor de goede werking van het CS-SIS en met het oog op de integriteit en beveiliging van de gegevens, binnen de grenzen van hun bevoegdheid en op verzoek toegang tot deze registers om ervoor te zorgen dat zij hun taken kunnen vervullen.
Artikel 19
Voorlichtingscampagne
Bij de inbedrijfstelling van SIS II organiseert de Commissie, in samenwerking met de nationale controleautoriteiten en de Europese Toezichthouder voor gegevensbescherming, een voorlichtingscampagne om het publiek te informeren omtrent de doelstellingen, de opgeslagen gegevens, de autoriteiten met toegangsrecht en de rechten van het individu. Zodra de beheersautoriteit is opgericht, herhaalt deze, in samenwerking met de nationale controleautoriteiten en de Europese Toezichthouder voor gegevensbescherming, op gezette tijden deze campagne. In samenwerking met hun nationale controleautoriteiten ontwikkelen de lidstaten het beleid dat nodig is om hun burgers algemene voorlichting over SIS II te geven, en geven daaraan vervolgens uitvoering.
HOOFDSTUK IV
GEGEVENSCATEGORIEËN EN MARKERING
Artikel 20
Categorieën gegevens
1. Onverminderd artikel 8, lid 1, en de bepalingen van dit besluit met betrekking tot de opslag van aanvullende gegevens, bevat SIS II alleen de door elk van de lidstaten verstrekte categorieën gegevens, zoals vereist voor de in de artikelen 26, 32, 34, 36 en 38 genoemde doeleinden.
2. De categorieën gegevens zijn:
a)
de gesignaleerde personen;
b)
de voorwerpen bedoeld in artikel 36 en artikel 38.
3. Voor gesignaleerde personen worden ten hoogste de onderstaande gegevens opgenomen:
a)
achterna(a)m(en) en voorna(a)m(en), na(a)m(en) bij geboorte en voorheen gebruikte namen, en aliassen, in voorkomend geval afzonderlijk;
b)
bijzondere onveranderlijke en objectieve fysieke kenmerken;
c)
geboorteplaats en -datum;
d)
geslacht;
e)
foto's;
f)
vingerafdrukken;
g)
nationaliteit(en);
h)
bejegeningsgegevens „gewapend”, „gewelddadig” of „ontsnapt”;
i)
reden van signalering;
j)
signalerende autoriteit;
k)
vermelding van de beslissing die aan de signalering ten grondslag ligt;
l)
de te nemen maatregel;
m)
koppeling(en) met andere SIS II-signaleringen overeenkomstig artikel 52;
n)
het soort strafbaar feit.
4. De technische voorschriften die nodig zijn voor het opnemen, bijwerken, wissen en opzoeken van de in lid 2 en lid 3 bedoelde gegevens, worden volgens de procedure van artikel 67 vastgesteld, onverminderd de bepalingen van het instrument tot oprichting van de beheersautoriteit.
5. De technische voorschriften die nodig zijn voor het opzoeken van de in lid 3 bedoelde gegevens, zijn soortgelijk voor opzoekingen in CS-SIS, in nationale kopieën en in technische kopieën, als bedoeld in artikel 46, lid 2.
Artikel 21
Evenredigheid
De signalerende lidstaat gaat na of de zaak zodanig geschikt, ter zake doende en belangrijk is dat opneming van de signalering in SIS II gerechtvaardigd is.
Artikel 22
Specifieke voorschriften met betrekking tot foto's en vingerafdrukken
Voor het gebruik van foto's en vingerafdrukken zoals bedoeld in artikel 20, lid 3, onder e) en f), gelden de volgende bepalingen:
a)
foto's en vingerafdrukken worden alleen opgenomen als door middel van een speciale kwaliteitscontrole is vastgesteld dat aan een minimale gegevenskwaliteitsnorm is voldaan. De speciale kwaliteitscontrole wordt gespecificeerd volgens de procedure van artikel 67, onverminderd de bepalingen van het instrument tot oprichting van de beheersautoriteit;
b)
foto's en vingerafdrukken worden alleen gebruikt ter bevestiging van de identiteit van een persoon die is aangetroffen als gevolg van een alfanumerieke opzoeking in SIS II;
c)
zodra dit technisch mogelijk is, mogen vingerafdrukken ook worden gebruikt voor de vaststelling van de identiteit van een persoon op basis van diens biometrische identificatiekenmerken. Voordat deze functie in SIS II wordt ingevoerd, komt de Commissie met een verslag over de beschikbaarheid en geschiktheid van de vereiste technologie, waarover het Europees Parlement wordt geraadpleegd.
Artikel 23
Vereisten voor de opneming van een signalering
1. Een signalering van personen kan niet worden opgenomen zonder de in artikel 20, lid 3, onder a), d), en l), alsmede, in voorkomend geval, onder k), bedoelde gegevens.
2. Daarnaast worden alle andere in artikel 20, lid 3, opgesomde gegevens opgenomen, indien deze beschikbaar zijn.
Artikel 24
Algemene bepalingen betreffende markering
1. Wanneer een lidstaat van oordeel is dat gevolg geven aan een overeenkomstig artikel 26, artikel 32 of artikel 36 opgenomen signalering in strijd is met zijn nationale recht, internationale verplichtingen of wezenlijke nationale belangen, kan hij alsnog verlangen dat de signalering wordt gemarkeerd, zodat de gevraagde maatregel op zijn grondgebied niet wordt uitgevoerd op grond van signalering. De markering wordt aangebracht door het Sirene-bureau van de signalerende lidstaat.
2. Teneinde de lidstaten in staat te stellen te verlangen dat een markering wordt aangebracht in een signalering overeenkomstig artikel 26, worden zij via de uitwisseling van aanvullende informatie automatisch in kennis gesteld van elke nieuwe signalering van die categorie.
3. Indien een signalerende lidstaat in zeer dringende en ernstige gevallen om uitvoering van de maatregel verzoekt, gaat de uitvoerende lidstaat na of hij kan toestaan dat de op zijn verzoek aangebrachte markering wordt ingetrokken. Indien dat het geval is, neemt de uitvoerende lidstaat de nodige maatregelen om ervoor te zorgen dat de gevraagde maatregel onmiddellijk kan worden uitgevoerd.
Artikel 25
Markering van signaleringen met het oog op aanhouding ten behoeve van overlevering
1. Wanneer Kaderbesluit 2002/584/JBZ van toepassing is, wordt een markering die ertoe leidt dat niet tot aanhouding kan worden overgegaan, slechts in een signalering met het oog op aanhouding ten behoeve van overlevering aangebracht wanneer de justitiële autoriteit die krachtens het nationale recht bevoegd is voor de tenuitvoerlegging van een Europees aanhoudingsbevel, de tenuitvoerlegging van dat bevel heeft geweigerd op basis van een grond voor weigering van tenuitvoerlegging, en wanneer de markering is verlangd.
2. Op verzoek van een krachtens het nationale recht bevoegde justitiële autoriteit kan het, op basis van een algemene instructie of in een specifiek geval, evenwel ook nodig zijn een markering aan te brengen in een signalering met het oog op aanhouding ten behoeve van overlevering wanneer het duidelijk is dat de tenuitvoerlegging van het Europees aanhoudingsbevel zal moeten worden geweigerd.
HOOFDSTUK V
SIGNALERINGEN VAN PERSONEN DIE MET HET OOG OP AANHOUDING TEN BEHOEVE VAN OVERLEVERING OF UITLEVERING WORDEN GEZOCHT
Artikel 26
Doelstellingen en voorwaarden
1. Gegevens over personen die met het oog op aanhouding ten behoeve van overlevering worden gezocht op basis van een Europees aanhoudingsbevel of die met het oog op aanhouding ten behoeve van uitlevering worden gezocht, worden opgenomen op verzoek van de rechterlijke instantie van de signalerende lidstaat.
2. Gegevens over personen die met het oog op aanhouding ten behoeve van overlevering worden gezocht, worden eveneens opgenomen op basis van aanhoudingsbevelen die zijn uitgevaardigd krachtens overeenkomsten die tussen de Europese Unie en derde landen op grond van de artikelen 24 en 38 van het Verdrag betreffende de Europese Unie zijn gesloten met het oog op de overlevering van personen op grond van een aanhoudingsbevel, die voorzien in de toezending van een dergelijk aanhoudingsbevel via het Schengeninformatiesysteem.
Artikel 27
Extra gegevens over personen die worden gezocht met het oog op aanhouding ten behoeve van overlevering
1. Indien een persoon met het oog op aanhouding ten behoeve van overlevering wordt gezocht op basis van een Europees aanhoudingsbevel, neemt de signalerende lidstaat een kopie van het originele Europees aanhoudingsbevel in SIS II op.
2. De signalerende lidstaat kan een kopie van een vertaling van het Europese aanhoudingsbevel invoeren in één of meer andere officiële talen van de Europese Unie.
Artikel 28
Aanvullende informatie over personen die worden gezocht met het oog op aanhouding ten behoeve van overlevering
De lidstaat die de signalering met het oog op aanhouding ten behoeve van overlevering in SIS II heeft aangebracht, deelt de in artikel 8, lid 1, van Kaderbesluit 2002/584/JBZ bedoelde gegevens aan alle lidstaten mee door middel van het uitwisselen van aanvullende informatie.
Artikel 29
Aanvullende informatie over personen die worden gezocht met het oog op aanhouding ten behoeve van uitlevering
1. De lidstaat die de signalering met het oog op uitlevering in het SIS II heeft ingebracht, deelt de volgende gegevens aan alle lidstaten mee door middel van het uitwisselen van aanvullende informatie:
a)
de om aanhouding verzoekende autoriteit;
b)
het bestaan van een bevel tot aanhouding of van een akte die dezelfde kracht heeft, of van een voor tenuitvoerlegging vatbaar vonnis;
c)
de aard en de wettelijke omschrijving van het strafbaar feit;
d)
een beschrijving van de omstandigheden waaronder het strafbare feit is begaan, met inbegrip van tijd, plaats en mate van betrokkenheid van de gesignaleerde persoon bij het strafbare feit;
e)
voor zover mogelijk de gevolgen van het strafbare feit;
f)
of enige andere informatie die nuttig of noodzakelijk is voor de uitvoering van de signalering.
2. De in lid 1 bedoelde gegevens worden niet meegedeeld wanneer de in artikel 27 of artikel 28 bedoelde gegevens reeds zijn verstrekt en toereikend worden geacht voor de tenuitvoerlegging van de signalering door de uitvoerende lidstaat.
Artikel 30
Omzetting van signaleringen over personen die worden gezocht met het oog op aanhouding ten behoeve van overlevering of uitlevering
Wanneer aanhouding niet mogelijk is wegens een afwijzende beslissing door een aangezochte lidstaat overeenkomstig de procedures voor markering van artikel 24 of artikel 25, of wegens een nog niet beëindigde toetsing in het geval van een signalering met het oog op aanhouding ten behoeve van uitlevering, dient de genoemde aangezochte lidstaat de signalering te behandelen als een signalering ter fine van mededeling van de plaats waar de betrokkene zich bevindt.
Artikel 31
Tenuitvoerlegging van de in een signalering gevraagde maatregel ten aanzien van een persoon die wordt gezocht met het oog op aanhouding ten behoeve van overlevering of uitlevering
1. Wanneer dit kaderbesluit van toepassing is, vormt een overeenkomstig artikel 26 in SIS II opgenomen signalering, in combinatie met de extra gegevens bedoeld in artikel 27, een krachtens Kaderbesluit 2002/584/JBZ uitgevaardigd Europees aanhoudingsbevel en heeft die signalering dezelfde gevolgen.
2. Wanneer Kaderbesluit 2002/584/JBZ niet van toepassing is, heeft een overeenkomstig de artikelen 26 en 29 in SIS II aangebrachte signalering dezelfde kracht als een verzoek om voorlopige aanhouding krachtens artikel 16 van het Europees Verdrag betreffende uitlevering van 13 december 1957 of artikel 15 van het Verdrag aangaande de uitlevering en de rechtshulp in strafzaken tussen het Koninkrijk België, het Groothertogdom Luxemburg en het Koninkrijk der Nederlanden van 27 juni 1962.
HOOFDSTUK VI
SIGNALERINGEN VAN VERMISTE PERSONEN
Artikel 32
Doelstellingen en voorwaarden
1. Gegevens over vermiste personen die in bescherming moeten worden genomen en/of van wie de verblijfplaats moet worden nagegaan, worden op last van de bevoegde autoriteit van de signalerende lidstaat in SIS II opgenomen.
2. Onderstaande categorieën van vermiste personen kunnen worden opgenomen:
a)
vermiste personen die in bescherming moeten worden genomen
i)
ter bescherming van zichzelf;
ii)
ter voorkoming van gevaar;
b)
vermiste personen die niet in bescherming moeten worden genomen.
3. Lid 2, onder a), is enkel van toepassing op personen die op last van een bevoegde autoriteit in een inrichting moeten worden opgenomen.
4. De leden 1, 2 en 3 gelden in het bijzonder voor minderjarigen.
5. De lidstaten zien erop toe dat uit de in SIS II opgenomen gegevens blijkt onder welke van de in lid 2 vermelde categorieën de vermiste persoon valt.
Artikel 33
Tenuitvoerlegging van een in een signalering gevraagde maatregel
1. Wanneer personen zoals bedoeld in artikel 32, worden aangetroffen, delen de bevoegde autoriteiten, met inachtneming van lid 2, aan de signalerende lidstaat mee waar de betrokkenen zich bevinden. Zij kunnen, in de gevallen zoals bedoeld in artikel 32, lid 2, onder a), de betrokkenen in bewaring stellen, teneinde verdere doorreis te beletten, voor zover dit op grond van het nationale recht is toegestaan.
2. Wanneer een vermiste meerderjarige wordt aangetroffen, is voor andere mededelingen van gegevens dan die tussen de bevoegde autoriteiten de instemming van de betrokken persoon vereist. De bevoegde autoriteiten kunnen echter aan een belanghebbende die de persoon als vermist heeft opgegeven, meedelen dat de signalering is verwijderd omdat de persoon is gelokaliseerd.
HOOFDSTUK VII
SIGNALERINGEN VAN PERSONEN DIE WORDEN GEZOCHT MET HET OOG OP EEN GERECHTELIJKE PROCEDURE
Artikel 34
Doelstellingen en voorwaarden
Ten behoeve van de mededeling van de woon- of verblijfplaats van de betrokkenen nemen de lidstaten op verzoek van een bevoegde autoriteit in SIS II gegevens op over:
a)
getuigen;
b)
personen die door de rechterlijke instanties in het kader van een strafprocedure zijn opgeroepen of die daartoe worden gezocht wegens feiten waarvoor zij worden vervolgd;
c)
personen aan wie een vonnis of andere documenten dienen te worden betekend in het kader van een strafprocedure wegens feiten waarvoor zij worden vervolgd;
d)
personen aan wie een oproep tot het ondergaan van een vrijheidsstraf dient te worden betekend.
Artikel 35
Tenuitvoerlegging van de in een signalering gevraagde maatregel
De gevraagde informatie wordt aan de verzoekende lidstaat meegedeeld door middel van de uitwisseling van aanvullende informatie.
HOOFDSTUK VIII
SIGNALERINGEN VAN PERSONEN EN VOORWERPEN MET HET OOG OP ONOPVALLENDE CONTROLES OF GERICHTE CONTROLES
Artikel 36
Doelstellingen en voorwaarden
1. Gegevens over personen of voertuigen, vaartuigen, luchtvaartuigen en containers worden met inachtneming van het nationale recht van de signalerende lidstaat, hetzij ter fine van onopvallende, hetzij ter fine van gerichte controles overeenkomstig het bepaalde in artikel 37, lid 4, opgenomen.
2. Een dergelijke signalering is toegestaan met het oog op de vervolging van strafbare feiten en ter voorkoming van gevaar voor de openbare veiligheid, indien:
a)
er duidelijke aanwijzingen zijn dat een persoon een ernstig misdrijf beraamt of pleegt, zoals de in artikel 2, lid 2, van Kaderbesluit 2002/584/JBZ vermelde strafbare feiten, of
b)
een algemene beoordeling van een persoon, vooral op grond van de door hem gepleegde strafbare feiten, doet verwachten dat hij ernstige misdrijven, zoals de in artikel 2, lid 2, van Kaderbesluit 2002/584/JBZ vermelde strafbare feiten, zal blijven plegen.
3. Voorts is signalering, voor zover dat krachtens het nationale recht is toegestaan, op verzoek van de voor de veiligheid van de staat bevoegde diensten mogelijk, indien er concrete aanwijzingen voor bestaan dat de in artikel 37, lid 1, genoemde gegevens met het oog op de voorkoming van een ernstige, van de desbetreffende persoon uitgaande bedreiging, dan wel van andere ernstige gevaren voor de interne of externe veiligheid van de staat noodzakelijk zijn. De lidstaat die op grond van dit lid de signalering verricht, stelt de overige lidstaten daarvan op de hoogte. Elke lidstaat bepaalt aan welke autoriteiten deze informatie wordt toegezonden.
4. Voertuigen, vaartuigen, luchtvaartuigen en containers kunnen worden gesignaleerd indien er duidelijke aanwijzingen zijn dat zij in verband staan met een ernstig misdrijf zoals bedoeld in lid 2 of een ernstige bedreiging zoals bedoeld in lid 3.
Artikel 37
Tenuitvoerlegging van de in een signalering gevraagde maatregel
1. Ten behoeve van onopvallende of gerichte controles kunnen bij grenscontrole of andere politie- en douanecontroles in de lidstaat de onderstaande gegevens of een deel daarvan worden verzameld en aan de signalerende autoriteit worden meegedeeld:
a)
aantreffen van de gesignaleerde persoon of van het gesignaleerde voertuig, vaartuig of luchtvaartuig of de gesignaleerde container;
b)
plaats, tijdstip van of aanleiding voor de controle;
c)
reisroute en bestemming;
d)
personen die de betrokken personen begeleiden of inzittenden van het voertuig, vaartuig of luchtvaartuig van wie redelijkerwijs mag worden aangenomen dat zij in verband kunnen worden gebracht met de betrokken personen;
e)
het gebruikte voertuig, vaartuig, luchtvaartuig of de gebruikte container;
f)
meegenomen voorwerpen;
g)
omstandigheden waaronder de persoon of het voertuig, het vaartuig, het luchtvaartuig of de container zijn aangetroffen.
2. De in lid 1 bedoelde informatie wordt verstrekt via de uitwisseling van aanvullende informatie.
3. Bij de verzameling van de in lid 1 bedoelde informatie nemen de lidstaten de nodige maatregelen om het onopvallende karakter van de controle niet in gevaar te brengen.
4. Bij de in artikel 36 bedoelde gerichte controles kunnen met inachtneming van het nationale recht en voor de in dat artikel vermelde doeleinden personen, voertuigen, vaartuigen, luchtvaartuigen, containers en meegenomen voorwerpen worden onderzocht. Indien gerichte controles naar het recht van een lidstaat niet zijn toegestaan, wordt deze vorm van controle in die lidstaat automatisch in een onopvallende controle omgezet.
HOOFDSTUK IX
SIGNALERINGEN VAN VOORWERPEN MET HET OOG OP INBESLAGNEMING OF GEBRUIK ALS BEWIJSMATERIAAL IN EEN STRAFPROCEDURE
Artikel 38
Doelstellingen en voorwaarden
1. Gegevens over voorwerpen die met het oog op inbeslagneming of als bewijsmiddel in een strafprocedure worden gezocht, worden in SIS II opgenomen.
2. Onderstaande categorieën van gemakkelijk identificeerbare voorwerpen worden opgenomen:
a)
motorvoertuigen met een cilinderinhoud van meer dan 50 cc, vaartuigen en luchtvaartuigen;
b)
aanhangers met een ledig gewicht van meer dan 750 kg, caravans, industriële uitrusting, buitenboordmotoren en containers;
c)
vuurwapens;
d)
gestolen, verduisterde of anderszins vermiste blanco officiële documenten;
e)
gestolen, verduisterde, anderszins vermiste of ongeldig gemaakte, op naam gestelde identiteitspapieren zoals paspoorten, identiteitskaarten, rijbewijzen, verblijfstitels en reisdocumenten;
f)
gestolen, verduisterde of anderszins vermiste of ongeldig gemaakte voertuigregistratiebewijzen en voertuigkentekenplaten;
g)
bankbiljetten (geregistreerde biljetten);
h)
gestolen, verduisterde of anderszins vermiste of ongeldig gemaakte waardepapieren en betaalmiddelen zoals cheques, creditcards, obligaties, effecten en aandelen.
3. De technische voorschriften die nodig zijn voor het invoeren, bijwerken, wissen en opzoeken van de in lid 2 bedoelde gegevens, worden volgens de procedure van artikel 67 vastgesteld, onverminderd de bepalingen van het instrument tot oprichting van de beheersautoriteit.
Artikel 39
Tenuitvoerlegging van de in een signalering gevraagde maatregel
1. Blijkt uit een bevraging dat er met betrekking tot een aangetroffen voorwerp een signalering bestaat, dan neemt de autoriteit die zulks heeft geconstateerd, contact op met de signalerende autoriteit, teneinde de nodige maatregelen overeen te komen. Daartoe mogen overeenkomstig dit besluit persoonsgegevens worden verstrekt.
2. De in lid 1 bedoelde informatie wordt verstrekt via de uitwisseling van aanvullende informatie.
3. De lidstaat die het voorwerp aantreft, neemt overeenkomstig het nationale recht de nodige maatregelen.
HOOFDSTUK X
RECHT VAN TOEGANG TOT EN BEWARING VAN SIGNALERINGEN
Artikel 40
Autoriteiten met toegangsrecht tot signaleringen
1. Uitsluitend de autoriteiten die verantwoordelijk zijn voor
a)
grenscontrole, overeenkomstig Verordening (EG) nr. 562/2006 van het Europees Parlement en de Raad van 15 maart 2006 tot vaststelling van een communautaire code betreffende de overschrijding van de grenzen door personen (Schengengrenscode) (19);
b)
andere politie- en douanecontroles die in de betrokken lidstaat worden uitgevoerd, de coördinatie daarvan door daartoe aangewezen autoriteiten,
verkrijgen toegang tot de overeenkomstig dit besluit in SIS II opgenomen gegevens en zijn bevoegd tot directe bevraging van die gegevens of bevraging in een kopie van de gegevens van SIS II.
2. Ook de nationale gerechtelijke instanties, waaronder de autoriteiten die belast zijn met de instelling van strafvervolging en van gerechtelijke onderzoeken voorafgaand aan tenlastelegging, alsook hun coördinerende instanties, hebben echter met het oog op de uitvoering van hun taken, zoals vastgesteld in de nationale wetgeving, toegang tot de in SIS II opgenomen gegevens en hebben het recht tot directe bevraging daarvan.
3. De in dit artikel bedoelde autoriteiten worden opgenomen in de artikel 46, lid 8, bedoelde lijst.
Artikel 41
Toegang van Europol tot SIS II-gegevens
1. Europol heeft binnen de beperkingen van zijn mandaat recht op toegang tot en directe bevraging van in overeenstemming met de artikelen 26, 36 en 38 in SIS II opgenomen gegevens.
2. Indien Europol bij een bevraging van SIS II een signalering aantreft, stelt Europol langs de in de Europol-overeenkomst vastgestelde kanalen de signalerende lidstaat daarvan in kennis.
3. Door een bevraging van SIS II verkregen informatie mag alleen worden gebruikt indien de betrokken lidstaat daarvoor toestemming geeft. Indien de betrokken lidstaat het gebruik van dergelijke informatie toestaat, wordt deze volgens de bepalingen van de Europol-overeenkomst behandeld. Europol mag die informatie alleen met de toestemming van de betrokken lidstaat aan andere landen en organen meedelen.
4. Europol mag de betrokken lidstaat om extra informatie verzoeken overeenkomstig de bepalingen van de Europol-overeenkomst.
5. Europol is ertoe gehouden:
a)
elke toegang en alle door hem verrichte bevragingen vast te leggen overeenkomstig het bepaalde in artikel 12;
b)
onverminderd de leden 3 en 4, delen van SIS II niet te verbinden met en de daarin opgenomen gegevens waartoe Europol toegang heeft, niet over te dragen naar een computersysteem voor gegevensvergaring en -verwerking dat door of bij Europol wordt gebruikt; delen van SIS II mogen evenmin worden gedownload of anderszins gekopieerd;
c)
de toegang tot in SIS II opgenomen gegevens te beperken tot personeel van Europol waaraan specifiek toestemming daarvoor is verleend;
d)
maatregelen zoals bedoeld in artikel 10 en artikel 11 te nemen en toe te passen;
e)
het uit hoofde van artikel 24 van de Europol-overeenkomst opgerichte gemeenschappelijk controleorgaan in de gelegenheid te stellen de activiteiten van Europol bij de uitoefening van zijn recht op toegang tot en bevraging van in SIS II opgenomen gegevens te evalueren.
Artikel 42
Toegang van Eurojust tot SIS II-gegevens
1. De nationale leden van Eurojust en hun assistenten hebben binnen de beperkingen van hun mandaat recht op toegang tot en bevraging van in overeenstemming met de artikelen 26, 32, 34 en 38 in SIS II opgenomen gegevens.
2. Indien een nationaal lid van Eurojust bij een bevraging van SIS II een signalering aantreft, stelt dat lid de signalerende lidstaat daarvan in kennis. Mededeling van uit deze bevraging verkregen informatie aan andere landen en organen is slechts mogelijk met toestemming van de signalerende lidstaat.
3. Niets in dit artikel mag worden uitgelegd als afbreuk doende aan de bepalingen van Besluit 2002/187/JBZ inzake gegevensbescherming en de aansprakelijkheid voor ongeoorloofde of incorrecte verwerking van deze gegevens door de nationale leden van Eurojust of hun assistenten of als een inbreuk op de bevoegdheden van het krachtens voornoemd besluit opgerichte gemeenschappelijk controleorgaan.
4. Elke toegang of bevraging door een nationaal lid van Eurojust of zijn assistent wordt vastgelegd overeenkomstig artikel 12, en elk gebruik door dat lid of zijn assistent van gegevens waartoe zij toegang hebben gekregen, wordt geregistreerd.
5. Delen van SIS II mogen niet worden verbonden met en de daarin opgenomen gegevens waartoe de nationale leden of hun assistenten toegang hebben, mogen niet worden overgedragen naar een computersysteem voor gegevensverzameling en -verwerking dat door of bij Eurojust wordt gebruikt; delen van SIS II mogen niet worden gedownload.
6. De toegang tot de in SIS II opgenomen gegevens wordt beperkt tot de nationale leden en hun assistenten en strekt zich niet uit tot het personeel van Eurojust.
7. De in artikel 10 en artikel 11 bedoelde maatregelen worden genomen en toegepast.
Artikel 43
Beperkingen op de toegang
De gebruikers, alsmede Europol, de nationale leden van Eurojust en hun assistenten krijgen slechts toegang tot de gegevens die voor het vervullen van hun taken noodzakelijk zijn.
Artikel 44
Termijn van bewaring van signaleringen van personen
1. De in SIS II overeenkomstig dit besluit opgenomen signaleringen van personen worden niet langer bewaard dan nodig is voor het nagestreefde doel.
2. Uiterlijk drie jaren na de opneming van een dergelijke signalering in SIS II toetst de signalerende lidstaat de noodzaak van verdere bewaring. Voor signaleringen van personen overeenkomstig artikel 36 beloopt deze termijn één jaar.
3. Elke lidstaat stelt in voorkomend geval volgens nationaal recht kortere toetsingstermijnen vast.
4. De signalerende lidstaat kan, op grond van een grondige individuele beoordeling die wordt geregistreerd, vóór het verstrijken van de toetsingstermijn tot handhaving van de signalering besluiten indien dit voor het met de signalering nagestreefde doel vereist is. In dat geval is lid 2 van dienovereenkomstige toepassing. Elke verlenging van een signalering wordt aan CS-SIS meegedeeld.
5. Na afloop van de in lid 2 bedoelde toetsingstermijn worden signaleringen automatisch gewist. Dit gebeurt niet indien de signalerende lidstaat de verlenging van de signalering aan CS-SIS heeft meegedeeld, zoals bedoeld in lid 4. CS-SIS stelt de lidstaten vier maanden op voorhand automatisch in kennis van de in het systeem geprogrammeerde verwijdering.
6. De lidstaten houden statistieken bij van het aantal signaleringen waarvan de bewaring overeenkomstig lid 4 is verlengd.
Artikel 45
Termijn van bewaring van signaleringen van voorwerpen
1. De in SIS II overeenkomstig dit besluit opgenomen signaleringen van voorwerpen worden niet langer bewaard dan nodig is voor het nagestreefde doel.
2. Signaleringen van voorwerpen die zijn opgenomen overeenkomstig artikel 36, worden niet langer dan vijf jaar bewaard.
3. Signaleringen van voorwerpen die zijn opgenomen overeenkomstig artikel 38, worden niet langer dan tien jaar bewaard.
4. De in de leden 2 en 3 bedoelde termijnen van bewaring kunnen worden verlengd indien dit voor het met de signalering nagestreefde doel vereist is. In dat geval zijn de leden 2 en 3 dienovereenkomstig van toepassing.
HOOFDSTUK XI
ALGEMENE VOORSCHRIFTEN INZAKE GEGEVENSVERWERKING
Artikel 46
Verwerking van SIS II-gegevens
1. De lidstaten mogen de in de artikelen 20, 26, 32, 34, 36 en 38 bedoelde gegevens slechts verwerken voor het doel waarvoor de daarin bedoelde signaleringen zijn gedaan.
2. De gegevens mogen slechts voor technische doeleinden worden gekopieerd, voor zover dit voor directe bevraging door de in artikel 40 bedoelde autoriteiten noodzakelijk is. De bepalingen van dit besluit zijn van toepassing op dergelijke kopieën. Signaleringen van andere lidstaten mogen niet uit N.SIS II in andere nationale gegevensbestanden worden gekopieerd.
3. Technische kopieën zoals bedoeld in lid 2, die leiden tot de aanleg van offlinegegevensbanken, mogen slechts worden gemaakt voor een periode van niet meer dan 48 uur. Deze duur kan in noodsituaties worden verlengd. Deze kopieën worden vernietigd zodra er geen sprake meer is van een noodsituatie.
De lidstaten houden een actuele inventaris van deze kopieën bij, stellen deze inventaris ter beschikking van de nationale controleautoriteiten en zorgen ervoor dat de bepalingen van dit besluit, in het bijzonder de in artikel 10 bedoelde bepalingen, op deze kopieën worden toegepast.
4. Toegang tot SIS II-gegevens is slechts toegestaan binnen de grenzen van de bevoegdheden van de nationale autoriteiten bedoeld in artikel 40, en is voorbehouden aan daartoe gemachtigde personeelsleden.
5. De gegevens in verband met signaleringen op grond van de artikelen 26, 32, 34, 36 en 38, kunnen slechts worden verwerkt voor andere doelstellingen dan die welke met hun opneming in SIS II werden beoogd, indien er een verband bestaat met een specifieke zaak en indien dit voor het voorkomen van een ernstig en onmiddellijk dreigend gevaar voor de openbare orde en veiligheid, of om ernstige redenen verband houdende met de veiligheid van de staat, dan wel ter voorkoming van een ernstig strafbaar feit noodzakelijk is. Daartoe dient vooraf de toestemming van de signalerende lidstaat te worden verkregen.
6. De gegevens mogen niet voor administratieve doeleinden worden gebruikt.
7. Elk gebruik van gegevens dat in strijd is met de leden 1 tot en met 6, wordt naar nationaal recht van de lidstaten aangemerkt als oneigenlijk gebruik.
8. Iedere lidstaat verstrekt de beheersautoriteit een lijst van bevoegde autoriteiten die op grond van dit besluit gemachtigd zijn tot directe bevraging van de in SIS II opgenomen gegevens, en stelt haar in kennis van elke wijziging van die lijst. Daarbij wordt voor elke autoriteit vermeld welke gegevens zij voor welke doeleinden mag bevragen. De beheersautoriteit zorgt ervoor dat deze lijst jaarlijks in het Publicatieblad van de Europese Unie wordt bekendgemaakt.
9. Voor zover in het recht van de Europese Unie niet in bijzondere bepalingen is voorzien, is het recht van de onderscheiden lidstaten op de in hun N.SIS II opgenomen gegevens van toepassing.
Artikel 47
SIS II-gegevens en nationale bestanden
1. Artikel 46, lid 2, laat het recht van een lidstaat onverlet om SIS II-gegevens in verband waarmee op zijn grondgebied een maatregel is genomen, in zijn nationale bestanden te bewaren. Deze gegevens worden maximaal drie jaar in de nationale bestanden bewaard, tenzij in specifieke bepalingen van nationaal recht een langere opslagtermijn is vastgesteld.
2. Artikel 46, lid 2, laat het recht van een lidstaat onverlet om in zijn nationale bestanden gegevens te bewaren betreffende een specifieke signalering die door deze lidstaat in SIS II is opgenomen.
Artikel 48
Kennisgeving bij uitblijven van signalering
Wanneer de gevraagde maatregel niet kan worden uitgevoerd, stelt de aangezochte lidstaat de signalerende lidstaat daarvan onmiddellijk in kennis.
Artikel 49
Kwaliteit van de in SIS II verwerkte gegevens
1. De signalerende lidstaat is verantwoordelijk voor de juistheid en actualiteit van de gegevens, alsmede voor de rechtmatige opneming van de gegevens in SIS II.
2. Alleen de signalerende lidstaat is bevoegd de door hem ingevoerde gegevens te wijzigen, aan te vullen, te verbeteren, bij te werken of te verwijderen.
3. Wanneer een niet-signalerende lidstaat aanwijzingen heeft dat gegevens onjuist zijn of onrechtmatig zijn opgenomen, stelt hij de signalerende lidstaat door middel van de uitwisseling van aanvullende informatie daarvan zo spoedig mogelijk, en uiterlijk tien dagen nadat de aanwijzingen aan het licht zijn gekomen, in kennis; die lidstaat toetst de mededeling en verbetert of verwijdert zo nodig de gegevens onverwijld.
4. Indien de lidstaten na twee maanden geen overeenstemming hebben kunnen bereiken, wordt het geval door de niet-signalerende lidstaat voorgelegd aan de Europese Toezichthouder voor gegevensbescherming, die tezamen met de betrokken nationale controleautoriteiten optreedt als bemiddelaar.
5. De lidstaten wisselen aanvullende informatie uit indien een persoon beweert niet diegene te zijn die door middel van een signalering wordt opgespoord. Indien na controle blijkt dat het inderdaad twee verschillende personen betreft, wordt de betrokkene ingelicht over het bepaalde in artikel 51.
6. Wanneer van een persoon reeds een signalering in SIS II is opgenomen, treft een lidstaat die een nieuwe signalering opneemt, met de lidstaat die de eerste signalering heeft opgenomen, een regeling omtrent de opneming van de signalering. De regeling komt tot stand op basis van de uitwisseling van aanvullende informatie.
Artikel 50
Onderscheid tussen personen met kenmerken die gelijkenis vertonen
Indien bij de opneming van een nieuwe signalering blijkt dat in SIS II reeds een persoon met dezelfde identiteitsbeschrijving gesignaleerd is, is de volgende procedure van toepassing:
a)
het Sirene-bureau neemt contact op met de verzoekende dienst om na te gaan of de signalering dezelfde persoon betreft;
b)
indien uit de verificatie blijkt dat het inderdaad om dezelfde persoon gaat, volgt het Sirene-bureau de in artikel 49, lid 6, bedoelde procedure voor de opneming van meervoudige signaleringen. Indien uit de verificatie blijkt dat het om twee verschillende personen gaat, bekrachtigt het Sirene-bureau het verzoek om opneming van een nieuwe signalering en voegt het de nodige elementen toe om verkeerde identificatie te voorkomen.
Artikel 51
Extra gegevens om misbruik van identiteit te voorkomen
1. Wanneer de daadwerkelijk gesignaleerde persoon kan worden verward met een persoon wiens identiteit onrechtmatig is aangenomen, neemt de lidstaat waarvan de signalering uitgaat, in de signalering extra gegevens betreffende de laatstbedoelde persoon op, voor zover deze uitdrukkelijk daarin toestemt, om nadelige gevolgen van verkeerde identificatie te voorkomen.
2. De gegevens betreffende een persoon wiens identiteit onrechtmatig is aangenomen, worden uitsluitend gebruikt voor de volgende doeleinden:
a)
de bevoegde autoriteit in staat stellen de persoon wiens identiteit onrechtmatig is aangenomen, te onderscheiden van de daadwerkelijk gesignaleerde persoon;
b)
de persoon wiens identiteit onrechtmatig is aangenomen, in staat stellen zijn identiteit te bewijzen en aan te tonen dat zijn identiteit onrechtmatig is aangenomen.
3. Voor de toepassing van dit artikel mogen in SIS II slechts de volgende persoonsgegevens worden opgenomen en verwerkt:
a)
achterna(a)m(en) en voorna(a)m(en), na(a)m(en) bij geboorte en voorheen gebruikte namen, en aliassen, in voorkomend geval afzonderlijk;
b)
bijzondere, onveranderlijke objectieve fysieke kenmerken;
c)
geboorteplaats en -datum;
d)
geslacht;
e)
foto's;
f)
vingerafdrukken;
g)
nationaliteit(en);
h)
nummer(s) van identiteitspapier(en) en datum van afgifte.
4. De technische voorschriften die nodig zijn voor het invoeren, bijwerken en wissen van de in lid 3 bedoelde gegevens, worden volgens de procedure van artikel 67 vastgesteld, onverminderd de bepalingen van het instrument tot oprichting van de bedoelde beheersautoriteit.
5. De in lid 3 bedoelde gegevens worden op hetzelfde moment als de overeenkomstige signalering verwijderd, dan wel eerder indien de betrokkene daarom verzoekt.
6. Alleen de autoriteiten met toegangsrecht tot de overeenkomstige signalering hebben toegang tot de in lid 3 bedoelde gegevens en zulks uitsluitend ter voorkoming van verkeerde identificatie.
Artikel 52
Koppelingen tussen signaleringen
1. Een lidstaat kan de door hem in SIS II ingebrachte signaleringen koppelen. Door een dergelijke koppeling worden twee of meer signaleringen met elkaar verbonden.
2. De koppeling heeft geen gevolgen voor de in de gekoppelde signaleringen gevraagde specifieke maatregel of voor de bewaartermijn van de gekoppelde signaleringen.
3. De koppeling heeft geen gevolgen voor de in dit besluit vastgestelde toegangsrechten. Autoriteiten die geen toegangsrecht hebben tot bepaalde categorieën signaleringen, mogen geen inzage hebben in koppelingen naar signaleringen waartoe zij geen toegang hebben.
4. Een lidstaat koppelt signaleringen alleen als er een duidelijke operationele noodzaak is.
5. Een lidstaat mag overgaan tot koppeling overeenkomstig zijn nationale wetgeving, voor zover de beginselen van dit artikel worden geëerbiedigd.
6. Wanneer een lidstaat een door een andere lidstaat aangebrachte koppeling tussen signaleringen in strijd acht met zijn nationale recht of internationale verplichtingen, kan hij de nodige maatregelen nemen om ervoor te zorgen dat de koppeling vanaf zijn grondgebied of voor de eigen autoriteiten buiten zijn eigen grondgebied niet toegankelijk is.
7. De technische voorschriften voor koppelingen tussen signaleringen worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 67, onverminderd de bepalingen van het instrument tot oprichting van de bedoelde beheersautoriteit.
Artikel 53
Doel en bewaartermijn van aanvullende informatie
1. De lidstaten houden in het Sirene-bureau een verwijzing naar de aan signaleringen ten grondslag liggende beslissingen bij, ter ondersteuning van de uitwisseling van aanvullende informatie.
2. Persoonsgegevens die door het Sirene-bureau naar aanleiding van de informatie-uitwisseling in bestanden zijn opgeslagen, worden niet langer bewaard dan de periode die nodig is om het doel waarvoor zij werden verstrekt, te verwezenlijken. Zij worden in ieder geval geschrapt uiterlijk één jaar nadat de signalering uit SIS II is verwijderd.
3. Lid 2 laat het recht van een lidstaat onverlet om in nationale bestanden gegevens te bewaren over een specifieke signalering die door die lidstaat is verricht, of over een signalering in verband waarmee op zijn grondgebied een maatregel is genomen. De periode gedurende welke dergelijke gegevens in die bestanden mogen worden bewaard, wordt geregeld door de nationale wetgeving.
Artikel 54
Doorgifte van persoonsgegevens aan derde partijen
De krachtens dit besluit in SIS II verwerkte gegevens worden niet doorgegeven aan derde landen of internationale organisaties of te hunner beschikking gesteld.
Artikel 55
Uitwisseling met Interpol van gegevens over gestolen, verduisterde, anderszins vermiste of ongeldig gemaakte paspoorten
1. In afwijking van artikel 54 kunnen het paspoortnummer, het land van afgifte en het documenttype van in SIS II opgenomen gestolen, verduisterde, anderszins vermiste of ongeldig gemaakte paspoorten met leden van Interpol worden uitgewisseld door een koppeling te maken tussen SIS II en de gegevensbank van Interpol voor gestolen of anderszins vermiste reisdocumenten, op voorwaarde dat daarover een overeenkomst tussen Interpol en de Europese Unie wordt gesloten. In de overeenkomst wordt bepaald dat de doorgifte van door een lidstaat ingevoerde gegevens slechts mogelijk is met toestemming van de betrokken lidstaat.
2. De in lid 1 bedoelde overeenkomst dient te bepalen dat de gedeelde gegevens uitsluitend toegankelijk zullen zijn voor leden van Interpol uit landen die een adequaat niveau van bescherming van persoonsgegevens bieden. Alvorens deze overeenkomst af te sluiten, vraagt de Raad de Commissie om advies over de toereikendheid van het beschermingsniveau van persoonsgegevens en de eerbiediging van de fundamentele rechten en vrijheden wat betreft de automatische verwerking van persoonsgegevens door Interpol en door landen die vertegenwoordigers naar Interpol hebben afgevaardigd.
3. De in lid 1 bedoelde overeenkomst kan tevens voorzien in de toegang van de lidstaten tot gegevens uit de gegevensbank van Interpol voor gestolen of anderszins vermiste reisdocumenten via SIS II, overeenkomstig de relevante bepalingen van dit besluit met betrekking tot de in SIS II opgenomen signaleringen van gestolen, verduisterde, anderszins vermiste of ongeldig gemaakte paspoorten.
HOOFDSTUK XII
GEGEVENSBESCHERMING
Artikel 56
Verwerking van gevoelige gegevenscategorieën
De verwerking van de categorieën gegevens, bedoeld in artikel 6, eerste zin, van het Verdrag van de Raad van Europa van 28 januari 1981 tot bescherming van personen met betrekking tot de geautomatiseerde verwerking van persoonsgegevens, is niet toegestaan.
Artikel 57
Toepassing van het verdrag inzake gegevensbescherming van de Raad van Europa
In toepassing van dit besluit verwerkte persoonsgegevens worden beschermd overeenkomstig het Verdrag van de Raad van Europa van 28 januari 1981 tot bescherming van personen met betrekking tot de geautomatiseerde verwerking van persoonsgegevens, zoals gewijzigd.
Artikel 58
Recht van toegang, verbetering van onjuiste gegevens en verwijdering van onrechtmatig opgenomen gegevens
1. Het recht van eenieder om kennis te nemen van de overeenkomstig dit besluit in SIS II opgenomen gegevens die hem betreffen, wordt uitgeoefend overeenkomstig het recht van de lidstaat bij welke een beroep op dit recht wordt gedaan.
2. Voor zover het nationale recht daarin voorziet, beslist de nationale controleautoriteit of, en zo ja, op welke wijze, gegevens worden verstrekt.
3. Een niet-signalerende lidstaat mag slechts informatie over deze gegevens verstrekken indien hij de signalerende lidstaat vooraf de gelegenheid heeft geboden dienaangaande een standpunt te bepalen. Dit geschiedt door middel van de uitwisseling van aanvullende informatie.
4. De kennisneming wordt de betrokkene geweigerd wanneer dit voor een rechtmatige, uit de signalering voortvloeiende taakuitoefening of ter bescherming van de rechten en vrijheden van derden onontbeerlijk is.
5. Eenieder heeft het recht hem betreffende onjuiste gegevens te doen verbeteren of onrechtmatig opgenomen gegevens te doen verwijderen.
6. De betrokkene wordt zo spoedig mogelijk en uiterlijk 60 dagen na de datum waarop hij om toegang heeft verzocht, op de hoogte gebracht. Indien het nationale recht in een kortere termijn voorziet, wordt deze termijn aangehouden.
7. De betrokkene wordt zo spoedig mogelijk en uiterlijk drie maanden na de datum waarop hij om rechtzetting of verwijdering heeft verzocht, op de hoogte gebracht van het gevolg dat aan de uitoefening van zijn recht op rechtzetting en verwijdering is gegeven. Indien het nationale recht in een kortere termijn voorziet, wordt deze termijn aangehouden.
Artikel 59
Rechtsmiddelen
1. Eenieder heeft het recht bij de naar nationaal recht bevoegde rechter of instantie van elke lidstaat beroep in te stellen wegens een hem betreffende signalering, met het oog op verbetering, verwijdering, kennisneming of schadevergoeding.
2. De lidstaten verbinden zich ertoe wederzijds de onherroepelijke beslissingen van de in lid 1 bedoelde rechters of instanties ten uitvoer te leggen, onverminderd het bepaalde in artikel 64.
3. Uiterlijk op 23 augustus 2009 worden de bepalingen inzake de rechtsmiddelen, bedoeld in dit artikel, door de Commissie geëvalueerd.
Artikel 60
Controle op N.SIS II
1. Elke lidstaat zorgt ervoor dat een onafhankelijke autoriteit („nationale controleautoriteit”) zelfstandig waakt over de rechtmatigheid van de verwerking van SIS II-persoonsgegevens op en vanuit zijn grondgebied, met inbegrip van de uitwisseling en verdere verwerking van aanvullende informatie.
2. De nationale controleautoriteit zorgt ervoor dat ten minste om de vier jaar een controle van de gegevensverwerking in N.SIS II wordt verricht overeenkomstig internationale controlestandaarden.
3. De lidstaten zorgen ervoor dat de nationale controleautoriteit voldoende middelen ter beschikking heeft om haar taken uit hoofde van dit besluit te kunnen vervullen.
Artikel 61
Toezicht op de beheersautoriteit
1. De Europese Toezichthouder voor gegevensbescherming waakt over de verwerking, overeenkomstig dit besluit, van persoonsgegevens door de beheersautoriteit. De taken en bevoegdheden bedoeld in de artikelen 46 en 47 van Verordening (EG) nr. 45/2001, zijn dienovereenkomstig van toepassing.
2. De Europese Toezichthouder voor gegevensbescherming zorgt ervoor dat ten minste om de vier jaar een audit van de activiteiten van de beheersautoriteit op het gebied van de verwerking van persoonsgegevens wordt verricht overeenkomstig internationale auditnormen. Het auditrapport wordt toegezonden aan het Europees Parlement, de Raad, de beheersautoriteit, de Commissie en de nationale controleautoriteiten. Alvorens het rapport wordt aangenomen, wordt de beheersautoriteit in de gelegenheid gesteld opmerkingen in te dienen.
Artikel 62
Samenwerking tussen de nationale controleautoriteiten en de Europese Toezichthouder voor gegevensbescherming
1. De nationale controleautoriteiten en de Europese Toezichthouder voor gegevensbescherming werken, elk binnen hun eigen bevoegdheden en elk in het kader van hun eigen verantwoordelijkheden, actief samen en zorgen voor een gecoördineerd toezicht op SIS II.
2. Zij wisselen, elk binnen hun eigen bevoegdheden, relevante informatie uit, staan elkaar bij in de uitvoering van controles en inspecties, behandelen problemen bij de uitlegging of toepassing van dit besluit, buigen zich over problemen bij de uitoefening van het onafhankelijke toezicht of bij de uitoefening van de rechten van personen wier gegevens worden verwerkt, stellen geharmoniseerde voorstellen voor gemeenschappelijke oplossingen voor problemen op en bevorderen het bewustzijn over gegevensbeschermingsrechten, al naar gelang van het geval.
3. Daartoe komen de nationale controleautoriteiten en de Europese Toezichthouder voor gegevensbescherming elk jaar ten minste tweemaal bijeen. De kosten en logistieke ondersteuning van deze bijeenkomsten komen ten laste van de Europese Toezichthouder voor gegevensbescherming. Tijdens de eerste bijeenkomst wordt een reglement van orde vastgesteld. Indien nodig worden in onderling overleg andere werkmethodes vastgesteld. Om de twee jaar wordt een gezamenlijk activiteitenverslag toegezonden aan het Europees Parlement, de Raad, de Commissie en de beheersautoriteit.
Artikel 63
Gegevensbescherming tijdens de overgangsperiode
Indien de Commissie tijdens de overgangsperiode op grond van artikel 15, lid 4, haar taken aan een andere instantie of andere instanties delegeert, zorgt zij ervoor dat de Europese Toezichthouder voor gegevensbescherming het recht en de mogelijkheid heeft zijn taken volledig uit te voeren, met inbegrip van de mogelijkheid om verificaties ter plaatse te verrichten of de bevoegdheden uit te oefenen die de Europese Toezichthouder voor gegevensbescherming zijn toebedeeld op grond van artikel 47 van Verordening (EG) nr. 45/2001.
HOOFDSTUK XIII
AANSPRAKELIJKHEID EN SANCTIES
Artikel 64
Aansprakelijkheid
1. Indien een persoon door de werking van N.SIS II schade lijdt, is iedere lidstaat te zijnen aanzien naar nationaal recht hiervoor aansprakelijk. Dit is eveneens het geval wanneer de schade door de signalerende lidstaat is veroorzaakt doordat deze onjuiste gegevens heeft aangeleverd of omdat de opneming onrechtmatig was.
2. Wanneer de gedaagde lidstaat niet de signalerende lidstaat is, betaalt laatstgenoemde desgevraagd de toegekende schadevergoeding terug, tenzij de gegevens door de om terugbetaling verzoekende lidstaat in strijd met dit besluit werden gebruikt.
3. Indien SIS II schade oploopt doordat een lidstaat zijn verplichtingen uit hoofde van dit besluit niet is nagekomen, is deze lidstaat aansprakelijk, tenzij de beheersautoriteit of één of meer andere aan SIS II deelnemende lidstaten hebben nagelaten redelijke stappen te ondernemen om het optreden van de schade te voorkomen of de omvang ervan zo veel mogelijk te beperken.
Artikel 65
Sancties
De lidstaten zorgen ervoor dat oneigenlijk gebruik van in SIS II opgenomen gegevens en iedere met dit besluit strijdige uitwisseling van aanvullende informatie aan effectieve, evenredige en afschrikkende sancties naar nationaal recht wordt onderworpen.
HOOFDSTUK XIV
SLOTBEPALINGEN
Artikel 66
Toetsing en statistieken
1. De beheersautoriteit zorgt ervoor dat er procedures voorhanden zijn om de resultaten, de kosteneffectiviteit, de beveiliging en de kwaliteit van de dienstverlening van SIS II te toetsen aan de doelstellingen.
2. Met het oog op het technische onderhoud en de opstelling van verslagen en statistieken heeft de beheersautoriteit toegang tot de vereiste informatie over de in het centrale SIS II verrichte verwerkingshandelingen.
3. Elk jaar maakt de beheersautoriteit statistieken bekend over het aantal bestanden per signaleringscategorie, het aantal treffers per signaleringscategorie en het aantal keren dat SIS II is bevraagd, in de vorm van algemene statistieken en statistieken per lidstaat.
4. Twee jaar na de ingebruikneming van SIS II, en vervolgens om de twee jaar, legt de beheersautoriteit aan het Europees Parlement en de Raad een verslag voor over de technische werking van het centrale SIS II en de communicatie-infrastructuur, alsmede over de beveiliging ervan, en over de bilaterale en multilaterale uitwisseling van aanvullende informatie tussen de lidstaten.
5. Drie jaar na de ingebruikneming van SIS II, en vervolgens om de vier jaar, stelt de Commissie een algemene evaluatie op van het centrale SIS II en van de bilaterale en multilaterale uitwisseling van aanvullende informatie tussen de lidstaten. In deze algemene evaluatie worden de bereikte resultaten afgezet tegen de doelstellingen en wordt nagegaan of de uitgangspunten nog gelden, worden de toepassing van dit besluit ten aanzien van het centrale SIS II en de beveiliging van het centrale SIS II beoordeeld en wordt bekeken welke gevolgen een en ander heeft voor toekomstige werkzaamheden. De Commissie legt de verslagen over deze evaluatie voor aan het Europees Parlement en de Raad.
6. De lidstaten verstrekken de beheersautoriteit en de Commissie de informatie die nodig is om de in de leden 3, 4 en 5 bedoelde verslagen op te stellen.
7. De beheersautoriteit verstrekt de Commissie de informatie die nodig is om de in lid 5 bedoelde algemene evaluaties op te stellen.
Artikel 67
Regelgevend Comité
1. Wanneer naar dit artikel wordt verwezen, wordt de Commissie bijgestaan door een regelgevend comité, bestaande uit vertegenwoordigers van de lidstaten en voorgezeten door de vertegenwoordiger van de Commissie. De vertegenwoordiger van de Commissie legt het comité een ontwerp voor van de te nemen maatregelen. Het comité brengt zijn advies over het ontwerp uit binnen een termijn die de voorzitter kan vaststellen naar gelang van de urgentie van de materie. Het comité spreekt zich uit met de meerderheid van stemmen die in artikel 205, lid 2, van het EG-Verdrag is voorgeschreven voor de besluiten die de Raad op voorstel van de Commissie moet aannemen. Bij de stemmingen binnen het comité worden de stemmen van de vertegenwoordigers van de lidstaten gewogen op de in voornoemd artikel omschreven wijze. De voorzitter neemt niet aan de stemmingen deel.
2. Het comité stelt op voorstel van de voorzitter zijn reglement van orde vast op basis van het standaardreglement dat is bekendgemaakt in het Publicatieblad van de Europese Unie.
3. De Commissie stelt de voorgenomen maatregelen vast wanneer zij in overeenstemming zijn met het advies van het comité. Wanneer de beoogde maatregelen niet in overeenstemming zijn met het advies van het comité of indien geen advies is uitgebracht, dient de Commissie onverwijld bij de Raad een voorstel in betreffende de te nemen maatregelen.
4. De Raad kan binnen twee maanden na de datum van verwijzing naar de Raad met gekwalificeerde meerderheid van stemmen een besluit over het voorstel nemen. Indien de Raad zich binnen die termijn met gekwalificeerde meerderheid tegen het voorstel heeft uitgesproken, onderzoekt de Commissie het voorstel opnieuw. Zij kan bij de Raad een gewijzigd voorstel indienen, haar voorstel opnieuw indienen of een wetgevingsvoorstel indienen. Indien de Raad na het verstrijken van die termijn het voorgestelde uitvoeringsbesluit niet heeft goedgekeurd en zich niet tegen het voorstel voor uitvoeringsmaatregelen heeft uitgesproken, wordt het voorgestelde uitvoeringsbesluit door de Commissie vastgesteld.
5. Het in lid 1 bedoelde comité verricht zijn taak vanaf 23 augustus 2007.
Artikel 68
Wijziging van de bepalingen van het Schengenacquis
1. Met betrekking tot aangelegenheden die onder de werkingssfeer van het EU-Verdrag vallen, vervangt dit besluit op de in artikel 71, lid 2, bedoelde datum de bepalingen van artikel 64 en van de artikelen 92 tot en met 119 van de Schengenuitvoeringsovereenkomst, met uitzondering van artikel 102 bis.
2. Met betrekking tot aangelegenheden die onder de werkingssfeer van het EU-Verdrag vallen, worden bij dit besluit op de in artikel 71, lid 2, bedoelde datum tevens de volgende bepalingen van het Schengenacquis die deze artikelen uitvoeren, ingetrokken (20):
a)
besluit van het Uitvoerend Comité van 14 december 1993 inzake de financiële regeling betreffende de kosten voor de installatie en exploitatie van het Schengen-C.SIS (SCH/Com-ex (93) 16);
b)
besluit van het Uitvoerend Comité van 7 oktober 1997 betreffende de ontwikkeling van het SIS (SCH/Com-ex (97) 24);
c)
besluit van het Uitvoerend Comité van 15 december 1997 betreffende de wijziging van het financieel reglement van het C.SIS (SCH/Com-ex (97) 35);
d)
besluit van het Uitvoerend Comité van 21 april 1998 betreffende het C.SIS met 15/18-verbindingen (SCH/Com-ex (98) 11);
e)
besluit van het Uitvoerend Comité van 25 april 1997 betreffende de aanbesteding van de voorstudie inzake SIS II (SCH/Com-ex(97) 2, 2e herz.);
f)
besluit van het Uitvoerend Comité van 28 april 1999 betreffende de installatiekosten van het C.SIS (SCH/Com-ex (99) 4);
g)
besluit van het Uitvoerend Comité van 28 april 1999 betreffende het Sirene-handboek (SCH/Com-ex (99) 5);
h)
verklaring van het Uitvoerend Comité van 18 april 1996 betreffende de definiëring van het begrip „vreemdeling” (SCH/Com-ex (96) decl. 5);
i)
verklaring van het Uitvoerend Comité van 28 april 1999 betreffende de structuur van het SIS (SCH/Com-ex(99) decl. 2, herz.);
j)
besluit van het Uitvoerend Comité van 7 oktober 1997 betreffende het aandeel van Noorwegen en IJsland in de kosten voor de inrichting en werking van het C.SIS (SCH/Com-ex (97) 18).
3. Met betrekking tot aangelegenheden die onder de werkingssfeer van het EU-Verdrag vallen, gelden verwijzingen naar de vervangen artikelen van de Schengenuitvoeringsovereenkomst en de relevante bepalingen van het Schengenacquis die deze artikelen uitvoeren, als verwijzingen naar dit besluit.
Artikel 69
Intrekking
Besluit 2004/201/JBZ, Besluit 2005/211/JBZ, Besluit 2005/719/JBZ, Besluit 2005/727/JBZ, Besluit 2006/228/JBZ, Besluit 2006/229/JBZ en Besluit 2006/631/JBZ worden ingetrokken op de in artikel 71, lid 2, bedoelde datum.
Artikel 70
Overgangsperiode en begroting
1. Signaleringen kunnen van SIS 1+ naar SIS II worden overgebracht. De lidstaten zorgen ervoor dat de inhoud van de signaleringen die van SIS 1+ naar SIS II worden overgedragen, zo spoedig mogelijk en uiterlijk drie jaar na de in artikel 71, lid 2, bedoelde datum, aan de bepalingen van dit besluit voldoen, waarbij zij voorrang geven aan signaleringen van personen. Tijdens de overgangsperiode mogen de lidstaten de bepalingen van de artikelen 94, 95 en 97 tot en met 100 van de Schengenuitvoeringsovereenkomst blijven toepassen op de inhoud van de signaleringen die van SIS 1+ naar SIS II worden overgebracht, met inachtneming van het volgende:
a)
in het geval van een wijziging, correctie of bijwerking van, of toevoeging aan, een van SIS 1+ naar SIS II overgedragen signalering zorgen de lidstaten ervoor dat deze signalering aan de bepalingen van dit besluit voldoet vanaf het moment waarop de wijziging, correctie, bijwerking of toevoeging plaatsvindt;
b)
in het geval van een treffer met betrekking tot een van SIS 1+ naar SIS II overgedragen signalering gaan de lidstaten onmiddellijk na of deze signalering verenigbaar is met de bepalingen van dit besluit, met dien verstande dat de op grond van deze signalering te nemen maatregel daardoor niet mag worden vertraagd.
2. De op de overeenkomstig artikel 71, lid 2, vastgestelde datum resterende bedragen van de krachtens de bepalingen van artikel 119 van de Schengenuitvoeringsovereenkomst goedgekeurde begroting worden terugbetaald aan de lidstaten. De terug te betalen bedragen worden berekend op basis van de bijdragen van de lidstaten zoals vastgesteld in het besluit van het Uitvoerend Comité van 14 december 1993 inzake de financiële regeling betreffende de kosten voor de installatie en exploitatie van het Schengeninformatiesysteem.
3. Gedurende de in artikel 15, lid 4, bedoelde overgangsperiode worden verwijzingen in dit besluit naar de beheersautoriteit opgevat als een verwijzing naar de Commissie.
Artikel 71
Inwerkingtreding, toepasselijkheid en migratie
1. Dit besluit wordt van kracht op de twintigste dag volgende op die van zijn bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
2. Het is voor de aan SIS 1+ deelnemende lidstaten van toepassing vanaf een door de Raad met eenparigheid van de stemmen van de leden die de regeringen van de aan SIS 1+ deelnemende lidstaten vertegenwoordigen, vast te stellen datum.
3. De in lid 2 bedoelde datum wordt vastgesteld nadat:
a)
de nodige uitvoeringsmaatregelen zijn vastgesteld;
b)
alle lidstaten die volledig aan SIS 1+ deelnemen, de Commissie ervan in kennis hebben gesteld dat zij de nodige technische en juridische maatregelen hebben genomen om SIS II-gegevens te verwerken en aanvullende informatie uit te wisselen;
c)
de Commissie heeft verklaard dat SIS II met succes een integrale test heeft doorstaan, die door de Commissie samen met de lidstaten wordt uitgevoerd, en de voorbereidende instanties van de Raad het voorgestelde testresultaat hebben gevalideerd. Door deze validering wordt bevestigd dat het prestatieniveau van SIS II ten minste gelijk is aan dat van SIS 1+;
d)
de Commissie de nodige technische maatregelen voor de aansluiting van het centrale SIS II op het N.SIS II van de betrokken lidstaten heeft vastgesteld.
4. De Commissie licht het Europees Parlement in over de resultaten van de op grond van lid 3, onder c), verrichte tests.
5. Op grond van lid 2 door de Raad genomen besluiten worden bekendgemaakt in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Gedaan te Luxemburg, 12 juni 2007.