Směrnice Komise 2004/72/ES
ze dne 29. dubna 2004,
kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES, pokud jde o uznávané tržní postupy, definici důvěrné informace ve vztahu ke komoditním derivátům, sestavení seznamů zasvěcených osob, oznamování transakcí osob s řídicí odpovědností a oznamování podezřelých transakcí
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem (zneužívání trhu) [1], a zejména na čl. 1 odst. 1 druhý pododstavec a odst. 2 písm. a) a čl. 6 odst. 10 čtvrtou, pátou a sedmou odrážku uvedené směrnice,
po konzultaci s Evropským výborem regulátorů trhů s cennými papíry [2] pro účely technické porady,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Postupy účastníků trhu musí být v souladu se zásadami poctivosti a hospodárnosti, aby nenarušovaly běžný chod trhu a tržní integritu. Zejména tržní postupy, které brání vzájemnému působení nabídky a poptávky tím, že omezují příležitosti ostatních účastníků trhu reagovat na transakce, mohou vést k vyššímu ohrožení tržní integrity a je tedy méně pravděpodobné, že budou uznávány příslušnými orgány. Naopak je pravděpodobnější, že budou uznány postupy, které zvyšují likviditu, spíše než postupy, které ji snižují. Je méně pravděpodobné, že příslušné orgány uznají tržní postupy, které porušují předpisy a pravidla na ochranu proti zneužívání trhu nebo kodexy chování. Protože se tržní postupy rychle mění, aby se přizpůsobily potřebám investorů, musí příslušné orgány věnovat pozornost nově vznikajícím tržním postupům.
(2) Transparentnost tržních postupů účastníků je rozhodující při zvažování, zda může být určitý tržní postup uznán příslušnými orgány. Čím menší je transparentnost postupu, tím menší je pravděpodobnost jeho uznání. Postupy na neregulovaných trzích však mohou být ze strukturálních důvodů méně transparentní než obdobné postupy na trzích regulovaných. Tyto postupy však nemusí být považovány příslušnými orgány za nepřijatelné jako takové.
(3) Tržní postupy vlastní určitému trhu nesmí ohrozit integritu jiných, přímo či nepřímo souvisejících trhů v rámci Společenství, regulovaných i neregulovaných. Proto čím větší je ohrožení pro integritu souvisejícího trhu v rámci Společenství, tím menší je pravděpodobnost uznání těchto postupů příslušnými orgány.
(4) Příslušné orgány by měly při posuzování uznání určitého tržního postupu konzultovat ostatní příslušné orgány, zejména v případech, kdy existují trhy srovnatelné s dotčeným trhem. Za určitých okolností se však může stát, že tržní postup může být uznán na určitém trhu, avšak neuznán na jiném srovnatelném trhu ve Společenství. V případě nesrovnalostí mezi tržními postupy, které byly uznány jedním členským státem a jiným nikoli, projedná otázku Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry, aby mohlo být nalezeno řešení. V souvislosti s rozhodnutími o takovém uznání zajistí příslušné orgány pro účastníky trhu a konečné uživatele vysokou míru konzultací a transparentnosti.
(5) Pro účastníky trhu derivátových nástrojů, jejichž základem není finanční nástroj, je důležité zvýšit právní jistotu ohledně pojmu důvěrná informace.
(6) Sestavení, emitenty nebo osobami jednajícími jejich jménem nebo na jejich účet, seznamů osob, které pro ně pracují na základě pracovní smlouvy nebo jiným způsobem a které mají přístup k důvěrným informacím týkajícím se přímo nebo nepřímo emitenta, je nezbytným opatřením k zajištění integrity trhu. Tyto seznamy mohou sloužit emitentům nebo uvedeným osobám ke kontrole toku důvěrných informací, což přináší lepší zvládání jejich povinnosti mlčenlivosti. Navíc mohou tyto seznamy představovat pro příslušné orgány účinný nástroj při dohledu nad uplatňováním právních předpisů na ochranu proti zneužívání trhu. Je nezbytné, aby emitenti a příslušné orgány identifikovali důvěrné informace, ke kterým má přístup zasvěcená osoba, a okamžik získání tohoto přístupu. Přístup osob uvedených na seznamu k důvěrným informacím týkajícím se přímo nebo nepřímo emitenta nijak neovlivňuje jejich povinnost zdržet se obchodování zasvěcených osob na základě jakékoli důvěrné informace podle definice směrnice 2003/6/ES.
(7) Oznamování transakcí uskutečněných na vlastní účet osobami s řídicí odpovědností v rámci emitenta nebo osobami s nimi úzce propojenými je nejen cennou informací pro účastníky trhu, ale také dalším prostředkem kontroly trhu pro příslušné orgány. Povinnost osob s řídicí odpovědností oznamovat transakce nijak neovlivňuje jejich povinnost zdržet se obchodování zasvěcených osob na základě jakékoli důvěrné informace podle definice směrnice 2003/6/ES.
(8) Oznamování transakcí by mělo být v souladu s pravidly o předávání osobních údajů stanovenými směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů [3].
(9) Oznámení podezřelých transakcí uskutečněných osobami sjednávajícími transakce v rámci své profese s finančními nástroji příslušným orgánům musí dostatečně nasvědčovat tomu, že může jít o zneužívání trhu, tj. že je zde důvodné podezření, že došlo k obchodování zasvěcených osob nebo k manipulaci s trhem. Některé transakce samy o sobě vypadají, že žádné takové podezření nezakládají, ale s přihlédnutím k jiným transakcím, určitému chováním nebo dalším informacím k němu vést mohou.
(10) Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané zejména Listinou základních práv Evropské unie, a zejména článkem 8 Evropské úmluvy o lidských právech.
(11) Opatření uvedená v této směrnici jsou v souladu se stanoviskem Evropského výboru pro cenné papíry,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Definice
Pro účely čl. 6 odst. 10 směrnice 2003/6/ES se rozumí:
1. "osobou s řídicí odpovědností v rámci emitenta" osoba, která je:
a) členem správního, řídícího nebo dozorčího orgánu emitenta;
b) vedoucím pracovníkem, která aniž by byla členem orgánů uvedených v písmenu a), má pravidelný přístup k důvěrným informacím týkajícím se přímo nebo nepřímo emitenta a pravomoc činit řídicí rozhodnutí, která ovlivňují budoucí vývoj a strategii podniku tohoto emitenta;
2. "osobou úzce propojenou s osobou s řídicí odpovědností v rámci emitenta finančních nástrojů":
a) manžel osoby s řídicí odpovědností nebo jiný partner této osoby, kterému je na základě vnitrostátního práva přiznáno postavení obdobné postavení manžela;
b) děti závislé na péči osoby s řídicí odpovědností podle vnitrostátního práva;
c) jiný příbuzný osoby s řídicí odpovědností, který s ní žije k datu dotyčné transakce alespoň jeden rok ve společné domácnosti;
d) právnická osoba, uspořádání pro správu majetku typu trust nebo společenství, u kterých řídící postavení vykonává osoba uvedená v odstavci 1 tohoto článku nebo v písmenech a), b) nebo c) tohoto odstavce nebo které jsou přímo nebo nepřímo ovládány touto osobou nebo které byly vytvořeny ve prospěch této osoby nebo jejichž ekonomické zájmy jsou v podstatě stejné jako ekonomické zájmy této osoby;
3. "osobou sjednávající transakce v rámci své profese" přinejmenším investiční podnik nebo úvěrová instituce;
4. "investičním podnikem" osoba ve smyslu čl. 1 odst. 2 směrnice Rady 93/22/EHS [4];
5. "úvěrovou institucí" osoba ve smyslu čl. 1 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES [5];
6. "příslušným orgánem" příslušný orgán ve smyslu čl. 1 odst. 7 směrnice 2003/6/ES.
Článek 2
Faktory, které je třeba zohlednit při posuzování tržních postupů
1. Pro použití čl. 1 odst. 1 druhého pododstavce a odst. 2 písm. a) směrnice 2003/6/ES zajistí členské státy, aby příslušné orgány, aniž by byla narušena spolupráce s ostatními orgány, braly při posuzování přijatelnosti určité tržní praktiky v úvahu alespoň tyto faktory:
a) úroveň transparentnosti daného tržního postupu z hlediska celého trhu;
b) potřebu chránit volné působení tržních sil a vzájemné vztahy nabídky a poptávky;
c) míru dopadu daného tržního postupu na likviditu a výkonnost trhu;
d) do jaké míry zohledňuje daný postup mechanismus obchodování na dotčeném trhu a umožňuje účastníkům tohoto trhu reagovat náležitým a včasným způsobem na nově vzniklou situaci na trhu;
e) ohrožení, které daný postup představuje pro integritu přímo nebo nepřímo souvisejících trhů, regulovaných i neregulovaných, s dotčeným finančním nástrojem v rámci celého Společenství;
f) závěry veškerých šetření daného tržního postupu, která byla provedena příslušným orgánem nebo jakýmkoli jiným orgánem uvedeným v čl. 12 odst. 1 směrnice 2000/6/ES, zejména pokud byla daným tržním postupem porušena pravidla nebo předpisy určené k předcházení zneužívání trhu nebo kodexy chování, ať již na uvedeném trhu nebo na trzích přímo nebo nepřímo souvisejících v rámci Společenství;
g) strukturální charakteristiky dotčeného trhu, včetně toho, zda je regulován či nikoli, druhy obchodovaných finančních nástrojů a typy účastníků tohoto trhu, včetně míry účasti drobných investorů.
Členské státy zajistí, aby se příslušné orgány při posuzování potřeby ochrany podle odst. 1 písm. b) snažily především analyzovat dopad uvedeného tržního postupu na hlavní parametry trhu, zejména na zvláštní podmínky trhu před uplatněním daného tržního postupu, vážený průměr cen jednoho obchodovacího dne nebo závěrečnou cenu při skončení obchodování.
2. Členské státy zajistí, aby postupy, zejména nové nebo nově vznikající, nebyly považovány příslušným orgánem za nepřijatelné pouze z toho důvodu, že jím dosud nebyly uznány.
3. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány pravidelně přezkoumávaly tržní postupy, které uznaly, a zejména aby zohlednily výrazné změny v prostředí daného trhu, jako jsou změny pravidel obchodování nebo infrastruktury trhu.
Článek 3
Konzultační postupy a zveřejňování rozhodnutí
1. Pro účely čl. 1 odst. 1 druhého pododstavce a odst. 2 písm. a) směrnice 2003/6/ES zajistí členské státy, aby příslušné orgány dodržovaly postupy uvedené v odst. 2 a 3 tohoto článku při zvažování, zda uznají nebo nadále budou uznávat určitý tržní postup.
2. Aniž je dotčen čl. 11 odst. 2 směrnice 2003/6/ES, zajistí členské státy, aby příslušné orgány, dříve než uznají nebo neuznají určitý tržní postup, konzultovaly vhodným způsobem dotčené subjekty, například zástupce emitentů, poskytovatele finančních služeb, klienty, další orgány a hospodářské subjekty působící na trhu.
Konzultační postup musí zahrnovat konzultaci s dalšími příslušnými orgány, zvláště v případě existence srovnatelných trhů, tj. srovnatelných pokud jde o strukturu, objem a druh transakcí.
3. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány zveřejňovaly svá rozhodnutí o uznání určitého tržního postupu, včetně jeho popisu. Členské státy dále zajistí, aby příslušné orgány předaly svá rozhodnutí co nejrychleji Evropskému výboru regulátorů trhů s cennými papíry, který je neprodleně zveřejní na svých internetových stránkách.
Zveřejnění musí zahrnovat popis kritérií, která byla vzata v úvahu při určení, zda je daný postup uznatelný, zejména pokud jsou závěry týkající se uznávání daného postupu na trzích různých členských států rozdílné.
4. Pokud byla již zahájena šetření konkrétních případů, mohou být konzultace uvedené v odstavci 1 až 3 odloženy až do ukončení šetření a případného uložení sankcí.
5. Tržní postup, který byl přijat po konzultacích uvedených v odstavci 1 až 3, nesmí být změněn bez použití stejného konzultačního postupu.
Článek 4
Důvěrná informace ve vztahu ke komoditním derivátům
Pro účely čl. 1 odst. 1 druhého pododstavce směrnice 2003/6/ES se předpokládá, že uživatelé trhů, na kterých se obchoduje s komoditními deriváty, očekávají obdržení informace vztahující se přímo nebo nepřímo k jednomu nebo více derivátovým nástrojům, pokud tato informace
a) je obvykle zpřístupňována uživatelům těchto trhů nebo
b) musí být zveřejněna podle právních předpisů, pravidel trhu, smluv nebo zvyklostí týkajících se dotyčného základního komoditního trhu nebo trhu komoditních derivátů.
Článek 5
Seznamy zasvěcených osob
1. Pro účely čl. 6 odst. 3 třetího pododstavce směrnice 2003/6/ES zajistí členské státy, aby seznamy zasvěcených osob zahrnovaly všechny osoby uvedené v tomto článku, které mají pravidelný nebo příležitostný přístup k důvěrným informacím týkajícím se přímo nebo nepřímo emitenta.
2. Seznamy zasvěcených osob musí uvádět alespoň:
a) totožnost každé osoby, která má přístup k důvěrným informacím;
b) důvod uvedení osoby do seznamu;
c) datum vyhotovení seznamu a datum jeho aktualizace.
3. Seznam zasvěcených osob musí být urychleně aktualizován,
a) pokud dojde ke změně důvodu uvedení osoby do seznamu,
b) pokud má být do seznamu doplněna nová osoba,
c) pokud je třeba uvést, zda a kdy osoba zapsaná do seznamu pozbyla přístupu k důvěrným informacím.
4. Členské státy zajistí, aby seznamy zasvěcených osob byly uchovávány alespoň pět let po jejich sestavení nebo aktualizaci.
5. Členské státy zajistí, aby osoby, které sestavují seznamy zasvěcených osob, přijaly nezbytná opatření, aby každá osoba uvedená v seznamech a mající přístup k důvěrným informacím znala právní a správní povinnosti, které pro ni vyplývají, a byla vyrozuměna o sankcích spojených se zneužitím nebo nedovoleným oběhem těchto informací.
Článek 6
Transakce osob s řídicí odpovědností
1. Pro účely čl. 6 odst. 4 směrnice 2003/6/ES a aniž je dotčeno právo každého členského státu uložit jiné oznamovací povinnosti, než jsou povinnosti uvedené v tomto článku, zajistí členské státy, aby veškeré transakce spojené s akciemi přijatými k obchodování na regulovaném trhu nebo s derivátovými nástroji nebo jinými finančními nástroji s nimi spojenými uskutečněné na vlastní účet osobami uvedenými v čl. 1 bodě 1 a 2 byly oznámeny příslušným orgánům. Oznamovacími předpisy, podle kterých mají tyto osoby postupovat, jsou předpisy členského státu, ve kterém je emitent registrován. Oznámení se provádí do pěti pracovních dní po datu transakce u příslušného orgánu tohoto členského státu. Není-li emitent registrován v žádném členském státě, oznámí transakci příslušnému orgánu členského státu, ve kterém musí každoročně poskytovat údaje týkající se akcií podle čl. 10 směrnice 2003/71/ES.
2. Členské státy mohou rozhodnout, že pokud celková hodnota transakcí nedosáhne 5000 EUR ke konci kalendářního roku, nebude požadováno oznámení nebo může být oznámení odloženo do 31. ledna následujícího roku. Celková hodnota transakcí se vypočítá sečtením transakcí uskutečněných na účet osob uvedených v čl. 1 bodě 1 a transakcí uskutečněných na vlastní účet osob uvedených v čl. 1 bodě 2.
3. Oznámení musí obsahovat tyto údaje:
a) jméno osoby s řídicí odpovědností v rámci emitenta nebo případně jméno osoby s ním úzce propojené;
b) důvod oznamovací povinnosti;
c) název příslušného emitenta;
d) popis finančního nástroje;
e) druh transakce (například nabytí nebo prodej);
f) datum a místo transakce;
g) cenu a objem transakce.
Článek 7
Oznamování podezřelých transakcí
Pro účely čl. 6 odst. 9 směrnice 2003/6/ES zajistí členské státy, aby osoby uvedené v čl. 1 bodě 3 výše rozhodly na základě posouzení každého jednotlivého případu, zda existuje závažný důvod pro podezření, že transakce představuje obchodování zasvěcených osob nebo manipulaci s trhem, a zohlednily při tom prvky představující obchodování zasvěcených osob nebo manipulaci s trhem uvedené v čl. 1 až 5 směrnice 2003/6/ES, ve směrnici Komise 2003/124/ES [6], kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES, pokud jde o definici a uveřejňování důvěrných informací a definici manipulace s trhem, a v článku 4 této směrnice. Aniž je dotčen článek 10 směrnice 2003/6/ES, musí osoby sjednávající transakce v rámci své profese dodržovat oznamovací předpisy členského státu, ve kterém mají sídlo nebo ústředí, nebo, v případě pobočky, členského státu, ve kterém se pobočka nachází. Oznámení se činí příslušnému orgánu tohoto členského státu.
Členské státy zajistí, aby příslušné orgány, které obdrží oznámení podezřelých transakcí, předaly tuto informaci neprodleně příslušným orgánům dotčených regulovaných trhů.
Článek 8
Lhůta pro oznámení
Členské státy zajistí, že v případě, kdy se osoby uvedené v čl. 1 bodě 3 dozvědí o nějaké skutečnosti nebo informaci, která vede k důvodné domněnce, že transakce je podezřelá, to bez prodlení oznámí.
Článek 9
Obsah oznámení
1. Členské státy zajistí, aby osoby, které podléhají oznamovací povinnosti, předaly příslušnému orgánu tyto informace:
a) popis transakce, včetně druhu příkazu (příkaz koupit nebo prodat za limitovaný kurs, příkaz koupit nebo prodat za nejvýhodnější cenu nebo jiné charakteristiky příkazu) a způsobu obchodování (například blokový obchod);
b) důvody pro podezření, že transakce mohou vést ke zneužití trhu;
c) způsoby identifikace osob, na jejichž účet byly transakce provedeny, a ostatních osob zapojených do dotyčných transakcí;
d) postavení, na základě kterého osoba s oznamovací povinností jedná (například na vlastní účet nebo jménem třetích osob);
e) veškeré další údaje, které mohou být významné pro přezkum podezřelých transakcí.
2. Pokud nejsou tyto informace k dispozici v době oznámení, musí oznámení obsahovat alespoň důvody, které vedou osobu s oznamovací povinností k podezření, že transakce mohou představovat obchodování zasvěcených osob nebo manipulaci s trhem. Veškeré další informace musí být příslušnému orgánu dodány, jakmile jsou k dispozici.
Článek 10
Způsoby oznámení
Členské státy zajistí, aby oznámení příslušnému orgánu mohlo být učiněno poštou, elektronickou poštou, faxem nebo telefonicky, přičemž v posledním případě se oznámení potvrzuje na požádání příslušného orgánu písemně.
Článek 11
Odpovědnost a profesní tajemství
1. Členské státy zajistí, aby osoby, které činí oznámení příslušnému orgánu podle článku 7 až 10, o tom neinformovaly žádnou jinou osobu, zejména pak osoby, na jejichž účet byly transakce provedeny, nebo strany, které jsou s těmito osobami spojené, s výjimkou uložené právní povinnosti. Splnění tohoto požadavku oznamující osobou v dobré víře nezakládá vznik jiné odpovědnosti.
2. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány nevyzrazovaly totožnost osoby oznamující transakce, pokud by vyzrazení totožnosti poškodilo nebo mohlo poškodit osoby oznamující tyto transakce. Tímto ustanovením nejsou dotčeny požadavky režimů vynucování a sankcionování podle směrnice 2003/6/ES a pravidel předávání osobních údajů stanovených ve směrnici 95/46/ES.
3. Oznámení příslušnému orgánu v dobré víře uvedené v článcích 7 až 10 nezakládá porušení žádných omezení ve vztahu k šíření informací vyplývajících ze smlouvy nebo právního či správního předpisu a nezakládá pro oznamující osobu vznik odpovědnosti v souvislosti s takovým oznámením.
Článek 12
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 12. října 2004. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi uvedenými předpisy a touto směrnicí.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 13
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 14
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 29. dubna 2004.
Richtlijn 2004/72/EG van de Commissie
van 29 april 2004
tot uitvoering van Richtlijn 2003/6/EG van het Europees Parlement en de Raad wat gebruikelijke marktpraktijken, de definitie van voorwetenschap met betrekking tot van grondstoffen afgeleide instrumenten, het opstellen van lijsten van personen met voorwetenschap, de melding van transacties van leidinggevende personen en de melding van verdachte transacties betreft
(Voor de EER relevante tekst)
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,
Gelet op Richtlijn 2003/6/EG van het Europees Parlement en de Raad van 28 januari 2003 betreffende handel met voorwetenschap en marktmanipulatie (marktmisbruik)(1), met name op artikel 1, punt 1, tweede alinea, artikel 1, punt 2, onder a), en artikel 6, lid 10, vierde, vijfde en zevende streepje,
Na raadpleging van het Comité van Europese effectenregelgevers (CEER)(2) voor technisch advies,
Overwegende hetgeen volgt:
(1) Marktdeelnemers dienen eerlijk en efficiënt te werk te gaan opdat geen afbreuk wordt gedaan aan de normale marktactiviteit en marktintegriteit. Met name marktpraktijken die de wisselwerking tussen vraag en aanbod belemmeren doordat de mogelijkheden voor andere marktdeelnemers om op transacties te reageren worden beperkt, kunnen grotere risico's voor de marktintegriteit met zich meebrengen en zullen daardoor minder kans maken om door bevoegde autoriteiten te worden aanvaard. Daarnaast maken liquiditeitsbevorderende marktpraktijken een betere kans om te worden aanvaard dan praktijken die de marktliquiditeit verminderen. Ook marktpraktijken die inbreuk maken op de regels en voorschriften ter voorkoming van marktmisbruik of op gedragscodes, maken minder kans om door bevoegde autoriteiten te worden aanvaard. Aangezien marktpraktijken in snel tempo veranderen om op de behoeften van beleggers te kunnen inspelen, moeten de bevoegde autoriteiten steeds alert zijn op nieuwe en zich ontwikkelende marktpraktijken.
(2) Het is van cruciaal belang dat marktdeelnemers transparante marktpraktijken toepassen opdat kan worden uitgemaakt of een specifieke marktpraktijk aanvaardbaar is voor de bevoegde autoriteiten. Hoe minder transparant een praktijk is, des te groter de kans dat hij niet wordt aanvaard. Om structurele redenen kunnen op niet-gereglementeerde markten gangbare praktijken echter minder transparant zijn dan soortgelijke praktijken op gereglementeerde markten. Dit is op zich evenwel nog geen reden om dergelijke praktijken als onaanvaardbaar voor de bevoegde autoriteiten te beschouwen.
(3) Op een bepaalde markt gangbare specifieke marktpraktijken mogen in geen geval de marktintegriteit in het gedrang brengen van andere direct of indirect met die markt gelieerde markten elders in de Gemeenschap, ongeacht of deze markten al dan niet gereglementeerd zijn. Hoe groter derhalve het risico is voor de marktintegriteit van een dergelijke gelieerde markt elders in de Gemeenschap, des te kleiner de kans dat dergelijke praktijken door bevoegde autoriteiten worden aanvaard.
(4) Bij het beoordelen van de aanvaardbaarheid van een specifieke marktpraktijk dienen de bevoegde autoriteiten andere bevoegde autoriteiten te raadplegen, in het bijzonder in gevallen waarin er markten bestaan die vergelijkbaar zijn met die welke wordt onderzocht. Er kunnen zich evenwel omstandigheden voordoen waarin een marktpraktijk aanvaardbaar wordt geacht op een bepaalde markt maar niet op een andere vergelijkbare markt binnen de Gemeenschap. Ingeval er sprake is van afwijkende marktpraktijken en deze in de ene lidstaat aanvaardbaar zijn en in de andere niet, kan daarover eventueel worden beraadslaagd binnen het Comité van Europese effectenregelgevers om tot een oplossing te komen. Wanneer bevoegde autoriteiten een beslissing nemen omtrent de aanvaardbaarheid van een praktijk, dienen zij een hoge mate van overleg met en transparantie jegens marktdeelnemers en eindgebruikers te betrachten.
(5) Voor marktdeelnemers in markten voor derivaten waarvan de onderliggende waarde geen financieel instrument is, is het van essentieel belang dat zij meer rechtszekerheid hebben omtrent de vraag wat onder voorwetenschap moet worden verstaan.
(6) Het opstellen door emittenten of namens hen of voor hun rekening optredende personen van lijsten van personen die bij hen op basis van een arbeidsovereenkomst of anderszins werkzaam zijn en toegang hebben tot voorwetenschap die direct of indirect op de emittent betrekking heeft, is een waardevolle maatregel ter bescherming van de marktintegriteit. Deze lijsten kunnen van nut zijn voor de emittenten of voor deze personen zelf om de stroom van dergelijke als voorwetenschap aan te merken informatie onder controle te houden en zich aldus van hun geheimhoudingsplicht te kwijten. Bovendien kunnen deze lijsten ook een nuttig hulpmiddel vormen voor de bevoegde autoriteiten bij de uitoefening van het toezicht op de toepassing van de wetgeving inzake marktmisbruik. Emittenten en bevoegde autoriteiten dienen over de mogelijkheid te beschikken om te bepalen tot welke voorwetenschap een persoon met voorwetenschap toegang heeft en op welke datum de betrokken persoon toegang tot deze voorwetenschap heeft verkregen. Het feit dat op bovengenoemde lijsten voorkomende personen toegang hebben tot voorwetenschap die direct of indirect op de emittent betrekking heeft, doet geen afbreuk aan de op deze personen rustende verplichting zich te onthouden van handel met voorwetenschap op grond van voorwetenschap zoals bedoeld in Richtlijn 2003/6/EG.
(7) De melding van transacties voor eigen rekening van personen met leidinggevende verantwoordelijkheid bij een emittent of van personen die nauw met hen gelieerd zijn, resulteert niet alleen in waardevolle informatie voor marktdeelnemers, maar vormt tevens een aanvullend hulpmiddel voor de bevoegde autoriteiten bij de uitoefening van het markttoezicht. De op kaderleden rustende verplichting transacties te melden, doet geen afbreuk aan hun verplichting zich te onthouden van handel met voorwetenschap op grond van voorwetenschap zoals bedoeld in Richtlijn 2003/6/EG.
(8) De melding van transacties dient te geschieden in overeenstemming met de voorschriften inzake de doorgifte van persoonsgegevens die vervat zijn in Richtlijn 95/46/EG(3) van het Europees Parlement en de Raad van 24 oktober 1995 betreffende de bescherming van natuurlijke personen in verband met de verwerking van persoonsgegevens en betreffende het vrije verkeer van die gegevens.
(9) Wanneer personen die beroepshalve transacties in financiële instrumenten tot stand brengen, verdachte transacties bij de bevoegde autoriteit melden, moeten zij voldoende aanwijzingen hebben dat de transacties marktmisbruik kunnen inhouden; het moet met andere woorden gaan om transacties die een redelijk vermoeden doen rijzen dat er sprake is van handel met voorwetenschap of marktmanipulatie. Sommige transacties kunnen op zich totaal niet verdacht lijken, maar wanneer zij in combinatie met andere transacties, bepaalde gedragingen of andere informatie worden beschouwd, kunnen zij aanwijzingen van mogelijk marktmisbruik opleveren.
(10) Deze richtlijn eerbiedigt de grondrechten en neemt de beginselen in acht die met name zijn erkend in het Handvest van de grondrechten van de Europese Unie en in het bijzonder in artikel 8 van het Europees Verdrag inzake de rechten van de mens.
(11) De bij deze richtlijn vastgestelde maatregelen sporen met het advies van het Europees comité voor het effectenbedrijf,
HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
Artikel 1
Definities
Voor de toepassing van deze richtlijn gelden de volgende definities:
1. "persoon met leidinggevende verantwoordelijkheid bij een emittent": een persoon die
a) lid is van de bestuurs-, leidinggevende of toezichthoudende organen van de emittent;
b) een kaderlid is dat een leidinggevende functie heeft maar die geen deel uitmaakt van de onder a) bedoelde organen en dat regelmatig toegang heeft tot voorwetenschap die direct of indirect op de emittent betrekking heeft, en tevens de bevoegdheid bezit managementbeslissingen te nemen die gevolgen hebben voor de toekomstige ontwikkelingen en bedrijfsvooruitzichten van deze emittent;
2. "persoon die nauw gelieerd is met een persoon met leidinggevende verantwoordelijkheid bij een emittent van financiële instrumenten":
a) de echtgenoot of echtgenote van de persoon met leidinggevende verantwoordelijkheid, dan wel de levenspartner van deze persoon die op grond van het nationale recht als gelijkwaardig met een echtgenoot of echtgenote wordt beschouwd;
b) kinderen die overeenkomstig het nationale recht onder de verantwoodelijkheid vallen van de persoon met leidinggevende verantwoordelijkheid;
c) andere familieleden van de persoon met leidinggevende verantwoordelijkheid die op de datum van de transactie in kwestie ten minste een jaar deel hebben uitgemaakt van hetzelfde huishouden als de betrokken persoon;
d) een rechtspersoon, trust of personenvennootschap waarvan de leidinggevende verantwoordelijkheid berust bij een persoon bedoeld in punt 1 van dit artikel of onder a), b) en c) van dit punt, die rechtstreeks of middellijk onder de zeggenschap staat van een dergelijke persoon, die is opgericht ten gunste van een dergelijke persoon, of waarvan de economische belangen in wezen gelijkwaardig zijn aan die van een dergelijke persoon;
3. "persoon die beroepshalve transacties tot stand brengt": onder meer een beleggingsonderneming of een kredietinstelling;
4. "beleggingsonderneming": een persoon zoals bedoeld in artikel 1, punt 2, van Richtlijn 93/22/EEG(4) van de Raad;
5. "kredietinstelling": een persoon zoals bedoeld in artikel 1, punt 1, van Richtlijn 2000/12/EG van het Europees Parlement en de Raad(5);
6. "bevoegde autoriteit": de bevoegde autoriteit zoals bedoeld in artikel 1, punt 7, van Richtlijn 2003/6/EG.
Artikel 2
In aanmerking te nemen factoren bij het onderzoeken van marktpraktijken
1. Voor de toepassing van artikel 1, punt 1, tweede alinea, en artikel 1, punt 2, onder a), van Richtlijn 2003/6/EG dragen de lidstaten er zorg voor dat de bevoegde autoriteiten, zonder dat zulks afbreuk doet aan hun samenwerking met andere autoriteiten, de volgende niet-limitatieve lijst van factoren in aanmerking nemen wanneer zij onderzoeken of zij een specifieke marktpraktijk al dan niet kunnen aanvaarden:
a) de mate van transparantie van de marktpraktijk in kwestie voor de hele markt;
b) de noodzaak de werking van de marktkrachten en de goede wisselwerking tussen vraag en aanbod te waarborgen;
c) het effect van de marktpraktijk in kwestie op de marktliquiditeit en -efficiëntie;
d) de mate waarin de praktijk in kwestie aansluit bij het handelsmechanisme van de betrokken markt en marktdeelnemers in staat stelt passend en tijdig te reageren op de nieuwe marktsituatie die door deze praktijk is ontstaan;
e) het risico dat de marktpraktijk in kwestie met zich brengt voor de integriteit van direct of indirect gelieerde markten voor het betrokken financiële instrument in de Gemeenschap als geheel, ongeacht of deze markten al dan niet gereglementeerd zijn;
f) het resultaat van enigerlei onderzoek van de marktpraktijk in kwestie door een bevoegde autoriteit of een andere in artikel 12, lid 1, van Richtlijn 2003/6/EG bedoelde autoriteit, met name of de marktpraktijk in kwestie inbreuk maakt op de regels en voorschriften ter voorkoming van marktmisbruik of op gedragscodes, hetzij op de betrokken markt, hetzij op direct of indirect daarmee gelieerde markten in de Gemeenschap;
g) de structurele kenmerken van de betrokken markt, zoals onder meer het feit of deze al dan niet gereglementeerd is, de categorieën financiële instrumenten die erop worden verhandeld en de soorten marktdeelnemers, waarbij eveneens rekening wordt gehouden met de mate waarin niet-professionele beleggers op de betrokken markt actief zijn.
De lidstaten dragen er zorg voor dat de bevoegde autoriteiten bij de inaanmerkingneming van de onder b) van de eerste alinea bedoelde noodzaak met name het effect van de marktpraktijk in kwestie analyseren in het licht van de voornaamste marktparameters, zoals de specifieke marktvoorwaarden vóór de toepassing van de marktpraktijk in kwestie, de gewogen gemiddelde koers van één enkele handelssessie of de dagelijkse slotkoers.
2. De lidstaten dragen er zorg voor dat de bevoegde autoriteit bepaalde praktijken, zoals met name nieuwe of zich ontwikkelende marktpraktijken, niet onaanvaardbaar acht gewoon omdat zij deze praktijken nog niet aanvaard heeft.
3. De lidstaten dragen er zorg voor dat de bevoegde autoriteiten de door hen aanvaarde marktpraktijken regelmatig aan een nieuw onderzoek onderwerpen, waarbij met name rekening wordt gehouden met veranderingen van betekenis in de relevante marktomgeving, zoals wijzigingen in de handelsregels of de marktinfrastructuur.
Artikel 3
Consultatieprocedures en openbaarmaking van beslissingen
1. Voor de toepassing van artikel 1, punt 1, tweede alinea, en artikel 1, punt 2, onder a), van Richtlijn 2003/6/EG dragen de lidstaten er zorg voor dat de bevoegde autoriteiten de in de leden 2 en 3 van dit artikel vastgelegde procedures volgen wanneer zij onderzoeken of zij een specifieke marktpraktijk al dan niet zullen aanvaarden of zullen blijven aanvaarden.
2. Onverminderd het bepaalde in artikel 11, tweede alinea, van Richtlijn 2003/6/EG dragen de lidstaten er zorg voor dat de bevoegde autoriteiten, voordat zij de marktpraktijk in kwestie al dan niet aanvaarden, overgaan tot een passende raadpleging van belanghebbende organen, zoals vertegenwoordigers van emittenten, aanbieders van financiële diensten, consumenten, andere instanties en marktexploitanten.
In het kader van de consultatieprocedure dienen ook andere bevoegde autoriteiten geraadpleegd, in het bijzonder wanneer er markten bestaan die vergelijkbaar zijn qua structuur, omvang of type transacties.
3. De lidstaten dragen er zorg voor dat de bevoegde autoriteiten hun beslissingen ten aanzien van de aanvaardbaarheid van de marktpraktijk in kwestie openbaar maken, waarbij tevens een passende beschrijving van deze praktijk wordt gegeven. De lidstaten dragen er voorts zorg voor dat de bevoegde autoriteiten zo spoedig mogelijk van hun beslissingen kennis geven aan het Comité van Europese effectenregelgevers, dat deze beslissingen onmiddellijk op zijn website plaatst.
Bij de openbaarmaking wordt ook een beschrijving gegeven van de factoren die in aanmerking zijn genomen bij het uitmaken of de praktijk in kwestie aanvaardbaar is, in het bijzonder wanneer op verschillende nationale markten voor dezelfde praktijk tot uiteenlopende conclusies is gekomen wat de aanvaardbaarheid ervan betreft.
4. Wanneer reeds een onderzoek naar een specifiek geval is geopend, kunnen de in de leden 1, 2 en 3 vastgelegde consultatieprocedures worden uitgesteld tot na afloop van dit onderzoek en de eventueel naar aanleiding daarvan getroffen sancties.
5. Een marktpraktijk die is aanvaardt nadat de in de leden 1, 2 en 3 vastgelegde consultatieprocedures zijn gevolgd, wordt niet gewijzigd of aangepast zonder dat dezelfde consultatieprocedures worden doorlopen.
Artikel 4
Voorwetenschap met betrekking tot van grondstoffen afgeleide instrumenten
Voor de toepassing van artikel 1, punt 1, tweede alinea, van Richtlijn 2003/6/EG worden gebruikers van markten waarop van grondstoffen afgeleide instrumenten worden verhandeld, geacht te mogen verwachten dat zij direct of indirect met een of meer dergelijke afgeleide instrumenten verband houdende informatie zullen ontvangen die:
a) routinematig beschikbaar wordt gesteld aan gebruikers van die markten; of
b) openbaar moet worden gemaakt overeenkomstig wettelijke of bestuursrechtelijke bepalingen, marktregels, overeenkomsten of gangbare gewoonten op de betrokken markt voor de onderliggende grondstof of voor van grondstoffen afgeleide instrumenten.
Artikel 5
Lijsten van personen met voorwetenschap
1. Voor de toepassing van artikel 6, lid 3, derde alinea, van Richtlijn 2003/6/EG dragen de lidstaten er zorg voor dat de lijsten van personen met voorwetenschap alle onder genoemde bepaling vallende personen bevatten die op regelmatige of incidentele basis toegang hebben tot voorwetenschap die direct of indirect op de emittent betrekking heeft.
2. De lijsten van personen met voorwetenschap bevatten ten minste de volgende gegevens:
a) de identiteit van alle personen die toegang hebben tot voorwetenschap;
b) de reden waarom deze personen op de lijst staan;
c) de datum waarop de lijst van personen met voorwetenschap is opgesteld en bijgewerkt.
3. De lijsten van personen met voorwetenschap worden onmiddellijk bijgewerkt
a) telkens als er zich een wijziging voordoet in de reden waarom een persoon op de lijst staat;
b) telkens als een nieuwe persoon aan de lijst dient te worden toegevoegd;
c) door te vermelden dat een reeds op de lijst staande persoon geen toegang meer heeft tot voorwetenschap, en sinds wanneer zulks het geval is.
4. De lidstaten dragen er zorg voor dat de lijsten van personen met voorwetenschap tot ten minste vijf jaar na de opstelling of bijwerking ervan worden bijgehouden.
5. De lidstaten dragen er zorg voor dat de personen die lijsten van personen met voorwetenschap moeten opstellen, erop toezien dat enig op een dergelijke lijst voorkomende persoon die toegang heeft tot voorwetenschap zich rekenschap geeft van de daarmee samenhangende wettelijke en bestuursrechtelijke plichten en op de hoogte is van de sancties die verbonden zijn aan het misbruik of de ongeoorloofde verspreiding van deze informatie.
Artikel 6
Transacties van leidinggevende personen
1. Voor de toepassing van artikel 6, lid 4, van Richtlijn 2003/6/EG en onverminderd het recht van de lidstaten om andere meldingsverplichtingen op te leggen dan die welke in genoemde bepaling zijn vastgesteld, dragen de lidstaten er zorg voor dat alle transacties in tot de handel op een gereglementeerde markt toegelaten aandelen of derivaten of andere daaraan verbonden financiële instrumenten voor eigen rekening van personen zoals bedoeld in artikel 1, punten 1 en 2, aan de bevoegde autoriteiten worden gemeld. De door deze personen in acht te nemen meldingsvoorschriften zijn die van de lidstaat waar de emittent zijn statutaire zetel heeft. De melding aan de bevoegde autoriteit van die lidstaat vindt plaats uiterlijk vijf werkdagen na de transactiedatum. Wanneer de statutaire zetel van de emittent zich niet in een lidstaat bevindt, geschiedt de melding aan de bevoegde autoriteit van de lidstaat waarin de emittent gehouden is de jaarlijkse informatie in verband met aandelen te verstrekken overeenkomstig artikel 10 van Richtlijn 2003/71/EG.
2. De lidstaten kunnen beslissen dat wanneer het totaalbedrag van de transacties aan het einde van een kalenderjaar geen vijfduizend euro bereikt, de melding achterwege kan worden gelaten of kan worden uitgesteld tot 31 januari van het volgende jaar. Het totaalbedrag van de transacties wordt berekend door de transacties voor eigen rekening van de in artikel 1, punt 1, bedoelde personen op te tellen bij de transacties voor eigen rekening van de in artikel 1, punt 2, bedoelde personen.
3. De melding bevat de volgende gegevens:
a) naam van de persoon met leidinggevende verantwoordelijkheid bij de emittent of, in voorkomend geval, naam van de persoon die nauw met deze persoon gelieerd is;
b) reden voor de meldingsplicht;
c) naam van de betrokken emittent;
d) omschrijving van het financieel instrument;
e) aard van de transactie (bijvoorbeeld verwerving of vervreemding);
f) datum en plaats van de transactie;
g) prijs en omvang van de transactie.
Artikel 7
Verdachte transacties die moeten worden gemeld
Voor de toepassing van artikel 6, lid 9, van Richtlijn 2003/6/EG dragen de lidstaten er zorg voor dat de in artikel 1, punt 3, bedoelde personen per geval beslissen of er een redelijk vermoeden bestaat dat een transactie handel met voorwetenschap of marktmanipulatie inhoudt, rekening houdend met de op handel met voorwetenschap of marktmanipulatie wijzende elementen zoals bedoeld in de artikelen 1 tot en met 5 van Richtlijn 2003/6/EG, in Richtlijn 2003/124/EG(6) van de Commissie tot uitvoering van Richtlijn 2003/6/EG wat de definitie en openbaarmaking van voorwetenschap en de definitie van marktmanipulatie betreft, en artikel 4 van deze richtlijn. Onverminderd het bepaalde in artikel 10 van Richtlijn 2003/6/EG zijn personen die beroepshalve transacties tot stand brengen, onderworpen aan de meldingsvoorschriften van de lidstaat waar zij in een register zijn ingeschreven of waar hun hoofdkantoor is gelegen, of, ingeval het een bijkantoor betreft, de lidstaat waar het bijkantoor zich bevindt. De melding gebeurt bij de bevoegde autoriteit van de betrokken lidstaat.
De lidstaten dragen er zorg voor dat de bevoegde autoriteiten die een melding van verdachte transacties ontvangen, deze informatie onmiddellijk doorgeven aan de bevoegde autoriteiten van de betrokken gereglementeerde markten.
Artikel 8
Tijdsbestek voor de melding
De lidstaten dragen er zorg voor dat ingeval in artikel 1, punt 3, bedoelde personen kennis hebben gekregen van enigerlei feit dat of inlichting die een redelijk vermoeden doet rijzen dat de transactie in kwestie verdacht is, dit onverwijld melden.
Artikel 9
Inhoud van de melding
1. De lidstaten dragen er zorg voor dat meldingsplichtigen de volgende gegevens aan de bevoegde autoriteit meedelen:
a) een beschrijving van de transacties, met vermelding van het type order (bijvoorbeeld limietorder, marktorder of andere kenmerken van de order) en het type handelsmarkt (bijvoorbeeld blokhandel);
b) redenen voor het vermoeden dat de transacties marktmisbruik kunnen inhouden;
c) middelen voor de identificatie van de personen namens wie de transacties zijn uitgevoerd, alsmede van de andere personen die bij deze transacties betrokken waren;
d) hoedanigheid waarin de meldingsplichtige optreedt (bijvoorbeeld voor eigen rekening of namens derden);
e) enigerlei informatie die van betekenis kan zijn bij het onderzoek van de verdachte transacties.
2. Wanneer deze informatie niet beschikbaar is ten tijde van de melding, wordt ten minste opgave gedaan van de redenen waarom de melders vermoeden dat de transacties handel met voorwetenschap of marktmanipulatie kunnen inhouden. Alle overige informatie wordt aan de bevoegde autoriteit verstrekt zodra zij beschikbaar komt.
Artikel 10
Wijze van melding
De lidstaten dragen er zorg voor dat de melding aan de bevoegde autoriteit kan geschieden per post, elektronische post, fax of telefoon, met dien verstande dat in het laatste geval schriftelijke bevestiging in een of andere vorm moet worden verstrekt wanneer de bevoegde autoriteit daarom verzoekt.
Artikel 11
Aansprakelijkheid en beroepsgeheim
1. De lidstaten dragen er zorg voor dat de persoon die de overeenkomstig de artikelen 7 tot en met 10 gedane melding aan de bevoegde autoriteit heeft verricht, niemand anders en zeker niet de personen namens wie de transacties zijn uitgevoerd of met deze personen gelieerde partijen, inlicht over deze melding, tenzij op grond van wettelijke bepalingen. De voldoening aan dit vereiste brengt voor de melder generlei aansprakelijkheid met zich, mits deze te goeder trouw handelt.
2. De lidstaten dragen er zorg voor dat de bevoegde autoriteiten de identiteit van de persoon die de transacties heeft gemeld, aan niemand bekendmaken indien dit deze persoon schade zou of zou kunnen berokkenen. Deze bepaling laat de handhavings- en sanctieregelingen van Richtlijn 2003/6/EG en de in Richtlijn 95/46/EG vervatte voorschriften inzake de doorgifte van persoonsgegevens onverlet.
3. De overeenkomstig de artikelen 7 tot en met 10 gedane melding te goeder trouw van informatie aan de bevoegde autoriteit vormt geen schending van een verbod op openbaarmaking van informatie uit hoofde van een overeenkomst of een wettelijke of bestuursrechtelijke bepaling en brengt voor de melder generlei aansprakelijkheid met zich.
Artikel 12
Omzetting
1. De lidstaten doen de nodige wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen in werking treden om uiterlijk op 12 oktober 2004 aan deze richtlijn te voldoen. Zij delen de Commissie die bepalingen onverwijld mede, alsmede een transponeringstabel ter weergave van het verband tussen die bepalingen en deze richtlijn.
Wanneer de lidstaten die bepalingen aannemen, wordt in die bepalingen zelf of bij de officiële bekendmaking daarvan naar deze richtlijn verwezen. De regels voor deze verwijzing worden vastgesteld door de lidstaten.
2. De lidstaten delen de Commissie de tekst van de belangrijkste bepalingen van intern recht mede die zij op het onder deze richtlijn vallende gebied vaststellen.
Artikel 13
Inwerkingtreding
Deze richtlijn treedt in werking op de dag van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Artikel 14
Adressaten
Deze richtlijn is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 29 april 2004.