Rozhodnutí Komise
ze dne 15. března 2002
o prováděcích pravidlech ke směrnici Rady 91/492/EHS, pokud jde o maximální hodnoty a metody analýzy některých mořských biotoxinů u mlžů, mořských ostnokožců, pláštěnců a mořských plžů
(oznámeno pod číslem K(2002) 1001)
(Text s významem pro EHP)
(2002/225/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 91/492/EHS ze dne 15. července 1991 o hygienických předpisech pro produkci a uvádění živých mlžů na trh [1], naposledy pozměněnou směrnicí 97/79/ES [2], a zejména na kapitolu V odst. 3 a 5 přílohy uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Kapitola V bod 7 přílohy směrnice 91/492/EHS stanoví, že běžné biologické vyšetřovací metody nesmějí dávat pozitivní výsledky na přítomnost diarrhetického toxinu (DSP = Diarrhetic Shellfish Poison) v jedlých částech mlžů (celé tělo nebo jednotlivé jedlé části těl mlžů).
(2) Bylo vědecky prokázáno, že některé mořské biotoxiny, jako je komplex průjmového onemocnění ze zkažených měkkýšů (DSP) (kyselina okadaová (OA) a dinophysistoxiny (DTXs)) a také yessotoxiny (YTXs), pectonotoxiny (PTXs) a kyseliny azaspirové (AZAs) představují vážné riziko pro lidské zdraví, pokud jejich množství v mlžích, mořských ostnokožcích, pláštěncích nebo mořských plžích překračuje určité hodnoty.
(3) S ohledem na nedávné vědecké studie je nyní možné stanovit maximální hodnoty a metody analýzy pro výše uvedené biotoxiny.
(4) Členské státy by měly sladit a uplatňovat maximální hodnoty a metody analýzy, aby ochránily lidské zdraví.
(5) Kromě biologických testovacích metod by měly být přijímány alternativní metody zjišťování, jako jsou chemické metody a zkoušky in vitro, jestliže se prokáže, že vybrané metody nejsou méně účinné než biologické metody a že jejich provádění poskytuje rovnocennou úroveň ochrany veřejného zdraví.
(6) Navrhované maximální hodnoty jsou založeny na prozatímních údajích a měly by být přehodnoceny, jakmile budou k dispozici nové vědecké údaje.
(7) Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem Stálého veterinárního výboru,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Toto rozhodnutí stanoví maximální hodnoty mořských biotoxinů komplexu průjmových onemocnění ze zkažených měkkýšů (DSP) (kyselina okadaová a dinophysistoxiny), yessotoxinů, pectenotoxinů a kyselin azaspirových, jakož i metody analýzy, které se mají použít k jejich zjištění. Uplatňuje se u mlžů, mořských ostnokožců, pláštěnců a mořských plžů, kteří jsou určeni k okamžité lidské spotřebě nebo k dalšímu zpracování před spotřebou.
Článek 2
Maximální hodnota kyseliny okadaové, dinosphysistoxinů a pectenotoxinů společně u živočichů uvedených v článku 1 (celé tělo nebo jednotlivé jedlé části těl) činí 160 μg ekvivalentů kyseliny okadaové/kg. Metody analýzy jsou stanoveny v příloze.
Článek 3
Maximální hodnota yessotoxinů u živočichů uvedených v článku 1 (celé tělo nebo jednotlivé jedlé části těl) činí 1 mg ekvivalentu yessotoxinu/kg. Metody analýzy jsou stanoveny v příloze.
Článek 4
Maximální hodnota kyselin azaspirových u živočichů uvedených v článku 1 (celé tělo nebo jednotlivé jedlé části těl) činí 160 μg ekvivalentů kyselin azaspirových/kg. Metody analýzy jsou stanoveny v příloze.
Článek 5
Pokud výsledky prováděných analýz prokáží nerovnosti mezi různými metodami, považuje se za referenční metodu biologická zkouška na myších.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 15. března 2002.
Beschikking van de Commissie
van 15 maart 2002
tot vaststelling van uitvoeringsbepalingen van Richtlijn 91/492/EEG van de Raad wat betreft de maximumgehalten en analysemethoden voor bepaalde mariene biotoxines in tweekleppige weekdieren, stekelhuidigen, manteldieren en mariene buikpotigen
(kennisgeving geschied onder nummer C(2002) 1001)
(Voor de EER relevante tekst)
(2002/225/EG)
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,
Gelet op Richtlijn 91/492/EEG van de Raad van 15 juli 1991 tot vaststelling van gezondheidsvoorschriften voor de productie en het in de handel brengen van levende tweekleppige weekdieren(1), laatstelijk gewijzigd bij Richtlijn 97/79/EG(2), en met name op hoofdstuk V, punten 3 en 5, van de bijlage,
Overwegende hetgeen volgt:
(1) Volgens hoofdstuk V, punt 7, van de bijlage bij Richtlijn 91/492/EEG mogen de gewone biologische analysemethoden geen positief resultaat te zien geven voor wat betreft de aanwezigheid van DSP ("Diarrhetic Shellfish Poison") in de eetbare delen van weekdieren (het gehele dier of elk afzonderlijk eetbaar deel).
(2) Het is wetenschappelijk bewezen dat bepaalde mariene biotoxines, zoals die van het "Diarrhetic Shellfish Poisoning (DSP)"-complex ("okadaic acid (OA)" en Dinophysistoxines (DTX's)), alsmede yessotoxines (YTX's), pectenotoxines (PTX's) en azaspiracides (AZA's), groot gevaar voor de menselijke gezondheid inhouden als zij boven bepaalde grenswaarden aanwezig zijn in tweekleppige weekdieren, stekelhuidigen, manteldieren of mariene buikpotigen.
(3) In het licht van recent wetenschappelijk onderzoek is het nu mogelijk om voor die biotoxines maximumgehalten en analysemethoden vast te stellen.
(4) De maximumgehalten en de analysemethoden moeten geharmoniseerd worden en door de lidstaten worden toegepast om de volksgezondheid te beschermen.
(5) Naast biologische analysemethoden moeten ook alternatieve detectiemethoden, zoals chemische methoden en in-vitrotests, worden aanvaard indien aangetoond is dat de gekozen methoden ten minste even doeltreffend zijn als de biologische methode en de toepassing ervan een gelijkwaardig beschermingsniveau voor de volksgezondheid biedt.
(6) De voorgestelde maximumgehalten zijn gebaseerd op voorlopige gegevens en moeten opnieuw worden geëvalueerd als er nieuwe wetenschappelijke gegevens beschikbaar komen.
(7) De in deze beschikking vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Veterinair Comité,
HEEFT DE VOLGENDE BESCHIKKING GEGEVEN:
Artikel 1
Bij deze beschikking worden de maximumgehalten vastgesteld voor mariene biotoxines van het "Diarrhetic Shellfish Poisoning (DSP)"-complex ("okadaic acid" en Dinophysistoxines), yessotoxines, pectenotoxines en azaspiracides, en de analysemethoden die voor de detectie van die stoffen moeten worden gebruikt. Zij is van toepassing op tweekleppige weekdieren, stekelhuidigen, manteldieren en mariene buikpotigen, die zijn bestemd voor rechtstreekse menselijke consumptie of voor consumptie na verwerking.
Artikel 2
Het maximumgehalte aan "okadaic acid", dinophysistoxines en pectenotoxines tezamen in de in artikel 1 bedoelde dieren (het gehele dier of elk afzonderlijk eetbaar deel) bedraagt 160 μg "okadaic acid"-equivalent/kg. De analysemethoden worden in de bijlage omschreven.
Artikel 3
Het maximumgehalte aan yessotoxines in de in artikel 1 bedoelde dieren (het gehele dier of elk afzonderlijk eetbaar deel) bedraagt 1 mg yessotoxine-equivalent/kg. De analysemethoden worden in de bijlage omschreven.
Artikel 4
Het maximumgehalte aan azaspiracides in de in artikel 1 bedoelde dieren (het gehele dier of elk afzonderlijk eetbaar deel) bedraagt 160 μg azaspiracide-equivalent/kg. De analysemethoden worden in de bijlage omschreven.
Artikel 5
Wanneer de uitslagen van de met de verschillende methoden verrichte analyses uiteenlopen, geldt de bioassay in muizen als referentiemethode.
Artikel 6
Deze beschikking is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 15 maart 2002.