Směrnice Rady
ze dne 20. června 1990
o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se vah s neautomatickou činností
(90/384/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že členské státy mají odpovědnost za ochranu veřejnosti před nesprávnými výsledky vážicích operací prováděných v určitých oblastech na vahách s neautomatickou činností;
vzhledem k tomu, že v každém členském státě jsou v závazných předpisech definovány zejména funkční požadavky na provedení vah s neautomatickou činností uvedením metrologických a technických požadavků společně s kontrolními postupy před uvedením do provozu a po něm; že tyto závazné předpisy nemusí nutně vést k různým úrovním ochrany v rámci členských států, ale že jejich rozdílnost může bránit obchodu uvnitř Společenství;
vzhledem k tomu, že vnitrostátní právní předpisy zabezpečující tuto ochranu musí být harmonizovány, aby zaručovaly volný pohyb vah s neautomatickou činností při současném zajištění oprávněné úrovně ochrany ve Společenství;
vzhledem k tomu, že odchylně od jednoho základního pravidla Společenství, jmenovitě pravidla volného pohybu zboží, jsou podle současných právních předpisů Společenství překážky pohybu uvnitř Společenství vyplývající z rozdílů vnitrostátních právních předpisů pro použití výrobků přijatelné, pokud lze jejich ustanovení uznat jako nezbytná, aby dané výrobky splňovaly základní požadavky; že proto se harmonizace právních předpisů v tomto případě musí omezit na ta ustanovení, která jsou nutná, aby váhy s neautomatickou činností splňovaly základní metrologické a provozní požadavky; že tyto požadavky, protože jsou základní, musí nahradit odpovídající vnitrostátní právní předpisy;
vzhledem k tomu, že tato směrnice obsahuje pouze závazné a základní požadavky; že pro usnadnění prokazování shody se základními požadavky je nezbytné mít harmonizované normy na evropské úrovni, zvláště pokud jde o metrologické, projektové a konstrukční charakteristiky, tak aby váhy vyhovující těmto harmonizovaným normám bylo možno považovat za vyhovující základním požadavkům; že tyto normy harmonizované na evropské úrovni jsou zpracovávány soukromoprávními subjekty a musí si zůstat nezávazné; že pro tento účel jsou Evropský výbor pro normalizaci (CEN) a Evropský výbor pro normalizaci v elektrotechnice (CENELEC) uznány za subjekty oprávněné k přijímání harmonizovaných norem v souladu s obecnými řídícími zásadami pro spolupráci mezi Komisí a těmito dvěma subjekty, které byly podepsány dne 13. listopadu 1984; že ve smyslu této směrnice je harmonizovaná norma technickou specifikací (evropská norma nebo harmonizační dokument) přijatou jedním nebo oběma uvedenými subjekty na základě pověření Komise v souladu se směrnicí Rady 83/189/EHS ze dne 28. března 1983 o postupu poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů, [4] ve znění směrnice 88/182/EHS [5] a v souladu s výše zmíněnými obecnými řídícími zásadami;
vzhledem k tomu, že posuzování shody s příslušnými metrologickými předpisy je nezbytné k zajištění účinné ochrany uživatelů a třetích stran; že existující postupy pro posuzování shody se v jednotlivých členských státech liší; že k zamezení vícenásobného posuzování shody, které brání volnému pohybu vah, je nezbytné přijmout v rámci členských států opatření ke vzájemnému uznávání postupů při posuzování shody; že pro usnadnění vzájemného uznávání postupů posuzování shody je nutno v rámci Společenství vypracovat harmonizované postupy společně s harmonizovanými kritérii pro jmenování subjektů odpovědných za provádění úkolů týkajících se postupů posuzování shody;
vzhledem k tomu, že je proto důležité zajistit vysokou úroveň kvality těchto jmenovaných subjektů v rámci celého Společenství;
vzhledem k tomu, že se váhy s neautomatickou činností opatřují ES značkou shody nebo nálepkou s písmenem "M", která prokazuje, že splňují ustanovení této směrnice, a tudíž není nutno opakovat již provedené posuzování shody;
vzhledem k tomu, že opatření směřující k postupnému vytvoření vnitřního trhu musí být přijata do 31. prosince 1992; že vnitřní trh je tvořen oblastí bez vnitřních hranic, ve které je zaručen volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
Oblast působnosti, uvádění na trh, volný pohyb
Článek 1
1. Váhy jsou definovány jako měřicí přístroj, který slouží k určení hmotnosti tělesa využitím působení gravitace na toto těleso. Váhy mohou být také použity k určení dalších veličin, množství, parametrů nebo charakteristických vlastností souvisejících s hmotností.
Váhy s neautomatickou činností jsou definovány jako váhy, které vyžadují zásah obsluhy během vážicího procesu.
Tato směrnice se vztahuje na všechny váhy s neautomatickou činností, dále označované jako "váhy".
2. V této směrnici se rozlišují dvě kategorie používání vah:
a) 1. určování hmotnosti pro účely obchodního styku;
2. určování hmotnosti pro výpočet poplatků, tarifů, daní, prémií, pokut, náhrad, odškodnění nebo podobných typů plateb;
3. určování hmotnosti při uplatňování zákonů nebo předpisů; dobrozdání znalců při soudních sporech;
4. určování hmotnosti ve zdravotnictví při vážení pacientů za účelem sledování, diagnostiky a léčení;
5. určování hmotnosti při přípravě léků na lékařský předpis v lékárnách a určování hmotnosti při analýzách prováděných v lékařských a farmaceutických laboratořích;
6. určování ceny na základě hmotnosti pro účely přímého prodeje veřejnosti a přípravy předbalených výrobků;
(b) všechna jiná použití, než jaká byla uvedena v odst. 2 písm a) tohoto článku.
Článek 2
1. Členské státy přijmou všechna opatření, aby na trh nebyly uváděny váhy, které nevyhovují požadavkům této směrnice, které na ně se vztahují.
2. Členské státy přijmou všechna opatření, aby do provozu pro účely podle čl. 1 odst. 2 písm. a) nebyly uváděny váhy, které nevyhovují požadavkům této směrnice, které se na ně se vztahují.
Článek 3
Váhy určené pro použití uvedená v čl. 1 odst. 2 písm. a) musí splňovat základní požadavky stanovené v příloze I.
V případech, kdy váhy obsahují zařízení nebo jsou spojeny se zařízeními, která nejsou určena pro použití uvedená v čl. 1 odst. 2 písm. a), se na taková zařízení základní požadavky nevztahují.
Článek 4
1. Členské státy nesmějí bránit uvádění na trh vah, které splňují požadavky této směrnice, které se na ně vztahují.
2. Členské státy nesmějí bránit uvádění do provozu vah určených pro použití podle čl. 1 odst. 2 písm. a), které splňují požadavky této směrnice, které se na ně vztahují.
Článek 5
1. Členské státy předpokládají shodu se základními požadavky podle článku 3 u vah, které vyhovují příslušným vnitrostátním normám přejímajícím harmonizované normy, které splňují základní požadavky podle článku 3.
2. Komise zveřejní odkazy na harmonizované normy podle odstavce 1 v Úředním věstníku Evropských společenství.
Členské státy zveřejní odkazy na vnitrostátní normy podle odstavce 1.
Článek 6
Pokud má členský stát nebo Komise za to, že harmonizované normy podle čl. 5 odst. 1 plně nevyhovují základním požadavkům podle článku 3, předloží Komise nebo příslušný členský stát tuto záležitost s příslušným odůvodněním Stálému výboru zřízenému podle směrnice 83/189/EHS (dále jen "výbor"). Výbor neprodleně zaujme stanovisko.
Na základě stanoviska výboru Komise uvědomí členské státy, zda je nebo není nutné stáhnout tyto normy ze zveřejnění podle čl. 5 odst. 2.
Článek 7
1. Pokud členský stát usoudí, že váhy opatřené ES značkou shody podle bodů 2, 3 a 4 přílohy II nesplňují požadavky této směrnice, i když jsou správně instalovány a používány pro účely, pro které jsou určeny, přijme veškerá příslušná opatření ke stažení takových vah z trhu nebo zakáže nebo omezí jejich uvádění do provozu a/nebo uvádění na trh.
Příslušný členský stát o tom neprodleně uvědomí Komisi, přičemž uvede důvody svého rozhodnutí, zejména zda je neshoda způsobena:
a) nesplněním základních požadavků uvedených v článku 3, jestliže váhy nevyhovují normám podle čl. 5 odst. 1;
b) nesprávným použitím norem podle čl. 5 odst. 1;
c) nedostatky v samotných normách podle čl. 5 odst. 1.
2. Komise co nejdříve zahájí konzultace s dotčenými stranami.
Po konzultaci Komise neprodleně uvědomí členský stát, který dal podnět k jednání, o výsledku. Pokud Komise zjistí oprávněnost opatření, neprodleně uvědomí ostatní členské státy.
Pokud rozhodnutí souvisí s nedostatky v normách, předloží Komise po konzultacích s příslušnými stranami tuto záležitost do dvou měsíců výboru, pokud členský stát, který opatření přijal, na jejich zachování trvá, a následně zahájí postup podle článku 6.
3. Pokud jsou váhy, které nevyhovují požadavkům shody, opatřeny ES značkou shody, přijme příslušný členský stát příslušná opatření proti každému, kdo značku umístil, a uvědomí Komisi a ostatní členské státy.
4. Komise zajistí, aby byly členské státy průběžně informovány o průběhu a výsledku tohoto postupu.
KAPITOLA II
Posuzování shody
Článek 8
1. Shoda vah se základními požadavky stanovenými v příloze I může být osvědčena podle volby žadatele jedním ze dvou následujících postupů:
a) ES přezkoušením typu podle bodu 1 přílohy II, po němž následuje buď ES prohlášení o shodě s typem (zabezpečování jakosti výroby) podle bodu 2 přílohy II, nebo ES ověřování podle bodu 3 přílohy II.
ES přezkoušení typu však není povinné pro váhy, u nichž nejsou použita elektronická zařízení a v jejichž měřicí jednotce není použita pružina k vyvážení zátěže;
b) ES ověřováním každého jednotlivého výrobku podle bodu 4 přílohy II.
2. Dokumenty a korespondence vztahující se k postupům podle odstavce 1 musí být vypracovány v úředním jazyce příslušného členského státu, v němž budou uvedené postupy provedeny, nebo v jazyce přijatelném pro příslušný subjekt.
3. Pokud se na váhy vztahují jiné směrnice Společenství týkající se jiných aspektů, ES značka shody podle článku 10 v těchto případech prokazuje, že váhy současně vyhovují požadavkům těchto jiných směrnic.
Článek 9
1. Členské státy oznamují ostatním členským státům a Komisi subjekty, které byly pověřeny prováděním úkolů týkajících se postupů podle článku 8, pro jaké specifické úkoly byly jednotlivé subjekty jmenovány a identifikační kódy jmenovaných subjektů.
Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství seznam těchto oznámených subjektů společně s úkoly, pro které byly jmenovány, a zajistí aktualizaci tohoto seznamu.
2. Členské státy uplatní při jmenování subjektů minimální kritéria stanovená v příloze V. Předpokládá se, že subjekty, které splňují kritéria stanovená v příslušných harmonizovaných normách, splňují kritéria uvedená v příloze V.
3. Členský stát zruší jmenování subjektu, pokud tento subjekt již nesplňuje kritéria pro jmenování podle odstavce 2. Členský stát o tom ihned uvědomí ostatní členské státy a Komisi a odvolá oznámení.
KAPITOLA III
ES značka shody a nápisy
Článek 10
1. ES značka shody a požadované doplňující údaje podle bodu 1 přílohy IV musí být na vahách, u nichž byla stanovena shoda, připevněny tak, aby byly jasně viditelné, snadno čitelné a neodstranitelné.
2. U všech ostatních vah musí být nápisy uvedené v bodu 2 přílohy IV připevněny tak, aby byly jasně viditelné, snadno čitelné a neodstranitelné.
3. Je zakázáno připevňovat na váhy značky, které by mohly být zaměněny s ES značkou shody.
Článek 11
Pokud se prokáže, že ES značka shody byla připevněna neoprávněně na váhy:
- které nejsou ve shodě s normami podle čl. 5 odst. 1, i když výrobce zvolil výrobu vah podle těchto norem,
- které neodpovídají schválenému typu,
- které odpovídají schválenému typu, jenž ale nesplňuje na něj se vztahující základní požadavky,
- u kterých výrobce nesplnil svoje povinnosti podle ES prohlášení o shodě s typem (zabezpečování jakosti výroby),
odejme příslušný oznámený subjekt v případě nutnosti ES schválení typu a/nebo schválení systému jakosti. Po odejmutí ES schválení typu nesmí být předkládáno ani ES ověření ani ES prohlášení o shodě s typem (zabezpečování jakosti výroby).
Článek 12
Pokud váhy určené pro použití podle čl. 1 odst. 2 písm. a) obsahují zařízení nebo jsou připojeny na zařízení, které není předmětem posuzování shody podle článku 8, každé z těchto zařízení musí být označeno symbolem omezujícím jeho použití podle bodu 3 přílohy IV. Symbol připevněný na zařízení musí být jasně viditelný a neodstranitelný.
KAPITOLA IV
Závěrečná ustanovení
Článek 13
Členské státy přijmou veškerá opatření, aby váhy, které jsou opatřeny značkou ES osvědčující shodu s požadavky této směrnice, byly nadále v souladu s těmito požadavky.
Článek 14
Každé rozhodnutí přijaté v souladu s touto směrnicí, které má za následek omezení uvádění vah do provozu, musí být přesně odůvodněno. Toto rozhodnutí se bezodkladně oznámí příslušné straně, která musí být současně informována o opravných prostředcích dostupných podle platných právních předpisů v daném členském státě a o lhůtách, kdy může tyto prostředky použít.
Článek 15
1. Členské státy nejpozději do 1. července 1992 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Členské státy budou tyto předpisy uplatňovat od 1. ledna 1993.
3. Avšak odchylně od odstavce 2 povolí členské státy v období deseti let od data uplatnění předpisů podle odstavce 1, uvádění trh a/nebo do provozu vah, které jsou ve shodě s předpisy platnými před tímto datem.
4. Členské státy sdělí Komisi znění ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
5. Směrnice 73/360/EHS se zrušuje s účinností od 1. ledna 1993, s výjimkou odstavce 3.
Článek 16
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 20. června 1990.
RICHTLIJN VAN DE RAAD
van 20 juni 1990
betreffende de harmonisatie van de wetgevingen van de Lid-Staten inzake niet-automatische weegwerktuigen
(90/384/EEG)
DE RAAD VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Economische Gemeenschap, inzonderheid op artikel 100 A,
Gezien het voorstel van de Commissie (1),
In samenwerking met het Europese Parlement (2),
Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité (3),
Overwegende dat het tot de taak van de Lid-Staten behoort het publiek te beschermen tegen onjuiste resultaten van weegbewerkingen met behulp van niet-automatische weegwerktuigen, wanneer deze voor bepaalde categorieën van toepassingen worden gebruikt;
Overwegende dat in de Lid-Staten dwingende voorschriften bestaan waarin met name de vereiste prestaties van niet-automatische weegwerktuigen zijn omschreven door middel van specificaties inzake metrologische en technische eisen alsmede procedures voor controle voor en na het in gebruik nemen; dat deze dwingende voorschriften niet noodzakelijk leiden tot beschermingsniveaus die van Lid-Staat tot Lid-Staat verschillen, maar dat zij wegens hun verscheidenheid het handelsverkeer binnen de Gemeenschap belemmeren;
Overwegende dat de nationale voorschriften die deze bescherming waarborgen, dienen te worden geharmoniseerd ten einde het vrije verkeer van niet-automatische weegwerktuigen te verzekeren zonder afbreuk te doen aan een gerechtvaardigd beschermingsniveau in de Gemeenschap;
PB nr. C 297 van 25. 11. 1989, blz. 13.
PB nr. C 149 van 18. 6. 1990.
Overwegende dat in het Gemeenschapsrecht bij de huidige stand van zaken wordt bepaald dat, in afwijking van een van de fundamentele regels van de Gemeenschap, namelijk het vrije verkeer van goederen, de belemmeringen van het intracommunautaire handelsverkeer die voortvloeien uit verschillen in de nationale voorschriften inzake het gebruik van produkten, moeten worden aanvaard voor zover ten aanzien van die voorschriften kan worden erkend dat zij noodzakelijk zijn om te waarborgen dat de betrokken produkten aan de fundamentele voorschriften voldoen; dat daarom in dit geval de harmonisatie van de wetgevingen beperkt moet blijven tot die voorschriften die noodzakelijk zijn om te waarborgen dat niet-automatische weegwerktuigen aan de fundamentele voorschriften inzake metrologie en prestatie voldoen; dat, omdat zij van fundamentele aard zijn, deze voorschriften in de plaats moeten komen van de nationale voorschriften ter zake;
Overwegende dat deze richtlijn derhalve uitsluitend dwingende en fundamentele voorschriften dient te bevatten; dat het, ten einde het bewijs van overeenstemming met de fundamentele voorschriften te vergemakkelijken, onontbeerlijk is om op Europees vlak over geharmoniseerde normen te beschikken inzake met name ontwerp, constructie en metrologische eigenschappen, welker inachtneming de werktuigen een vermoeden van overeenstemming met de fundamentele voorschriften verschaft; dat deze op Europees vlak geharmoniseerde normen worden opgesteld door particuliere instellingen en hun status van niet-bindende teksten moeten behouden; dat in verband hiermede de Europese Commissie voor Normalisatie (CEN) en het Europees Comité voor Elektrotechnische Normalisatie (Cenelec) worden erkend als de instellingen die bevoegd zijn tot goedkeuring van de geharmoniseerde normen overeenkomstig de algemene richtsnoeren voor samenwerking tussen de Commissie en deze beide instellingen die op 13 november 1984 zijn ondertekend; dat in deze richtlijn onder geharmoniseerde norm een technische specificatie (Europese norm of harmoniseringsdocument) wordt verstaan die door een van deze instellingen of door beide is aanvaard in opdracht van de Commissie
overeenkomstig Richtlijn 83/189/EEG van de Raad van 28 maart 1983 betreffende een informatieprocedure op het gebied van normen en technische voorschriften (1), gewijzigd bij Richtlijn 88/182/EEG (2), alsmede krachtens bovenbedoelde algemene richtsnoeren;
Overwegende dat een beoordeling van de conformiteit met de desbetreffende metrologische en technische voorschriften voor een doeltreffende bescherming van gebruikers en derden noodzakelijk is; dat de bestaande conformiteitsbeoordelingsprocedures van Lid-Staat tot Lid-Staat verschillen; dat het, ter vermijding van veelvuldige conformiteitsbeoordelingen, die telkens een belemmering voor het vrije verkeer van weegwerktuigen vormen, wenselijk is een wederzijdse erkenning in te stellen van de procedures voor de conformiteitsbeoordeling door de Lid-Staten; dat het, ten einde deze wederzijdse erkenning van de conformiteitsbeoordelingsprocedures te vergemakkelijken, met name wenselijk is te voorzien in geharmoniseerde communautaire procedures en geharmoniseerde criteria voor het aanwijzen van de instanties die met het verrichten van taken in verband met de conformiteitsbeoordelingsprocedures worden belast;
Overwegende dat het derhalve van wezenlijk belang is te waarborgen dat deze aangewezen instanties in de hele Gemeenschap een hoog kwaliteitsniveau verzekeren;
Overwegende dat de aanwezigheid van het EG-merkteken van overeenstemming en van het vignet met de letter M op een niet-automatisch weegwerktuig erop wijst dat het aan de voorschriften van deze richtlijn voldoet en dat derhalve een herhaling van de reeds uitgevoerde conformiteitsbeoordelingen overbodig is;
Overwegende dat het van belang is de maatregelen vast te stellen die moeten leiden tot een geleidelijke totstandkoming van de interne markt in een periode die op 31 december 1992 eindigt; dat de interne markt een ruimte zonder interne grenzen vormt waarbinnen vrij verkeer van goederen, personen, diensten en kapitaal is verzekerd,
HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
HOOFDSTUK I
Toepassingsgebied, het in de handel brengen, vrij verkeer
Artikel 1
1. Onder weegwerktuig wordt verstaan een meetwerktuig voor het bepalen van de massa van een lichaam met gebruikmaking van de werking van de zwaartekracht op
dat lichaam. Weegwerktuigen kunnen bovendien worden gebruikt voor het bepalen van andere met de massa verband houdende grootheden, hoeveelheden, parameters of kenmerken.
Onder niet-automatisch weegwerktuig wordt een weegwerktuig verstaan waarbij voor het wegen de tussenkomst van een operateur noodzakelijk is.
Deze richtlijn is van toepassing op alle niet-automatische weegwerktuigen, hierna "werktuigen'' genoemd.
2. In deze richtlijn worden twee toepassingsgebieden van de werktuigen onderscheiden:
a) 1. bepaling van de massa voor handelstransacties,
2. bepaling van de massa voor het berekenen van een recht, heffing, belasting, premie, boete, vergoeding of soortgelijke verschuldigde bedragen,
3. bepaling van de massa voor de toepassing van wetten en wettelijke of bestuursrechtelijke bepalingen; gerechtelijke expertises,
4. bepaling van de massa in de medische praktijk voor het wegen van patiënten voor observatie, diagnose en medische behandelingen,
5. bepaling van de massa voor de vervaardiging van medicijnen op voorschrift in de apotheek en bepaling van massa tijdens analyses die in medische en farmaceutische laboratoria worden uitgevoerd,
6. bepaling van de prijs op grond van de massa voor rechtstreekse verkoop aan het publiek en voor voorverpakte artikelen;
b)
alle niet onder a) genoemde toepassingen.
Artikel 2
1. De Lid-Staten nemen de nodige maatregelen om ervoor te zorgen dat alleen werktuigen in de handel mogen worden gebracht die voldoen aan de desbetreffende voorschriften van deze richtlijn.
2. De Lid-Staten nemen de nodige maatregelen om ervoor te zorgen dat voor de in artikel 1, lid 2, onder a), vermelde toepassingen, alleen werktuigen in gebruik worden genomen die voldoen aan de desbetreffende voorschriften van deze richtlijn.
Artikel 3
De werktuigen die voor de in artikel 1, lid 2, onder a), vermelde toepassingen worden gebruikt moeten voldoen aan de fundamentele voorschriften van bijlage I.
Indien het werktuig inrichtingen bevat, of is aangesloten op inrichtingen, die niet worden gebruikt voor de in artikel 1, lid 2, onder a), vermelde toepassingen, zijn de fundamentele voorschriften niet op die inrichtingen van toepassing.
Artikel 4
1. De Lid-Staten mogen het in de handel brengen van werktuigen die aan de desbetreffende voorschriften van deze richtlijn voldoen, niet belemmeren.
2. De Lid-Staten mogen het in gebruik nemen, voor de in artikel 1, lid 2, onder a), vermelde toepassingen, van werktuigen die aan de desbetreffende voorschriften van deze richtlijn voldoen, niet belemmeren.
Artikel 5
1. De Lid-Staten gaan ervan uit dat aan de in artikel 3 bedoelde fundamentele voorschriften is voldaan ten aanzien van werktuigen die in overeenstemming zijn met de nationale normen waarmee de geharmoniseerde normen die aan de in artikel 3 bedoelde fundamentele voorschriften voldoen, ten uitvoer worden gelegd.
2. De Commissie maakt de referentienummers van de in lid 1 bedoelde geharmoniseerde normen bekend in het Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen.
De Lid-Staten maken de referentienummers van de in lid 1 bedoelde nationale normen bekend.
Artikel 6
Indien een Lid-Staat of de Commissie van mening is dat de in artikel 5, lid 1, bedoelde geharmoniseerde normen niet volledig in overeenstemming zijn met de in artikel 3 bedoelde fundamentele vereisten, legt de Commissie of de betrokken Lid-Staat onder opgave van de redenen de zaak voor aan het bij Richtlijn 83/189/EEG ingestelde Permanent Comité, hierna te noemen "het Comité''. Het Comité brengt onverwijld advies uit.
In het licht van het advies van het Comité deelt de Commissie de Lid-Staten mede of het al dan niet noodzakelijk is die normen uit de in artikel 5, lid 2, bedoelde publikaties te verwijderen.
Artikel 7
1. Indien een Lid-Staat van mening is dat werktuigen die van het in bijlage II, punten 2, 3 en 4, bedoelde EG-merkteken van overeenstemming zijn voorzien niet aan de voorschriften van deze richtlijn voldoen, hoewel zij op de juiste wijze zijn geïnstalleerd en worden gebruikt voor het doel waarvoor zij zijn bestemd, neemt hij alle passende maatregelen om die werktuigen uit de handel te nemen of het in gebruik nemen en/of in de handel brengen ervan te verbieden of te beperken.
De betrokken Lid-Staat stelt de Commissie onverwijld in kennis van elke daartoe strekkende maatregel onder vermelding van de redenen van zijn besluit, en geeft daarbij in het bijzonder aan of het gebrek aan overeenstemming het gevolg is van:
a) het niet in acht nemen van de in artikel 3 bedoelde fundamentele voorschriften, indien de werktuigen niet voldoen aan de in artikel 5, lid 1, bedoelde normen;
b)
onjuiste toepassing van de in artikel 5, lid 1, bedoelde normen;
c)
leemten in de in artikel 5, lid 1, bedoelde normen.
2. De Commissie treedt zo spoedig mogelijk in overleg met de betrokken partijen.
Na dit overleg stelt de Commissie de Lid-Staat die de maatregel heeft getroffen onmiddellijk in kennis van het resultaat. Indien de Commissie van oordeel is dat de maatregel gerechtvaardigd is, deelt zij dit onmiddellijk tevens aan de overige Lid-Staten mee.
Indien de Lid-Staat de maatregel heeft getroffen op grond van vermeende leemten in de normen, legt de Commissie de zaak na overleg met de betrokken partijen binnen twee maanden aan het Comité voor, indien de Lid-Staat die de maatregelen heeft getroffen voornemens is deze te handhaven, en leidt zij vervolgens de in artikel 6 bedoelde procedure in.
3. Indien een werktuig dat niet conform is van het EG-merkteken van overeenstemming is voorzien, neemt de bevoegde Lid-Staat passende maatregelen tegen degene die het merkteken heeft aangebracht en stelt hij de Commissie en de overige Lid-Staten daarvan in kennis.
4. De Commissie draagt er zorg voor dat de Lid-Staten van het verloop en de resultaten van deze procedure op de hoogte worden gehouden.
HOOFDSTUK II
Beoordeling van de conformiteit
Artikel 8
1. De overeenstemming van de werktuigen met de fundamentele voorschriften van bijlage I kan naar keuze van de aanvrager met een van de volgende procedures worden gestaafd:
a) het EG-typeonderzoek van bijlage II, punt 1, gevolgd door hetzij de in bijlage II, punt 2, bedoelde EG-verklaring van overeenstemming met het type (waarborg van de kwaliteit van de produktie), hetzij door de in bijlage II, punt 3, bedoelde EG-keuring.
Het EG-typeonderzoek is echter niet verplicht voor werktuigen zonder elektronische onderdelen en met een lastvereffeningsinrichting waarin geen gebruik wordt gemaakt van een veer voor het in evenwicht houden van de last;
b) de in bijlage II, punt 4, bedoelde EG-keuring per eenheid.
2. De bescheiden en briefwisseling met betrekking tot de in lid 1 bedoelde procedures worden gesteld in een officiële taal van de Lid-Staat waar genoemde procedures worden uitgevoerd of in een taal die door de bevoegde instantie wordt aanvaard.
3. Wanneer de werktuigen onderworpen zijn aan andere communautaire richtlijnen die op andere aspecten betrekking hebben, bewijst het in artikel 10 bedoelde EG-merkteken in deze gevallen dat de werktuigen ook aan de eisen van deze andere richtlijnen voldoen.
Artikel 9
1. Elke Lid-Staat stelt de overige Lid-Staten en de Commissie in kennis van de instanties die hij heeft aangewezen om taken te verrichten in verband met de in artikel 8 bedoelde procedure met een duidelijke omschrijving van de taken waarvoor elke instantie is aangewezen en vermelding van de identificatiecode van de aangewezen instanties.
De Commissie maakt de lijst van deze aangemelde instanties met vermelding van de taken waarmee ze zijn belast bekend in het Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen en zorgt ervoor dat deze lijst wordt bijgewerkt.
2. De Lid-Staten passen voor de aanwijzing van de instanties de in bijlage V vermelde minimumcriteria toe. Instanties die voldoen aan de in de desbetreffende geharmoniseerde normen vastgestelde criteria worden geacht aan de in bijlage V vermelde criteria te voldoen.
3. Een Lid-Staat die een instantie heeft aangewezen, maakt de aanwijzing ongedaan indien de instantie niet langer aan de in lid 2 bedoelde aanwijzingscriteria voldoet. De Lid-Staat stelt de overige Lid-Staten en de Commissie hiervan onverwijld in kennis en trekt de kennisgeving in.
HOOFDSTUK III
EG-overeenstemmingsmerkteken en opschriften
Artikel 10
1. Op de werktuigen ten aanzien waarvan de EG-overeenstemming is vastgesteld, worden het EG-overeenstemmingsmerkteken en de vereiste aanvullende gegevens, als omschreven in bijlage IV, punt 1, duidelijk zichtbaar, gemakkelijk leesbaar en onuitwisbaar aangebracht.
2. Op alle andere werktuigen worden de in bijlage IV, punt 2, genoemde opschriften duidelijk zichtbaar, gemakkelijk leesbaar en onuitwisbaar aangebracht.
3. Op de werktuigen mogen geen merktekens worden aangebracht die met het EG-overeenstemmingsmerkteken kunnen worden verward.
Artikel 11
Indien wordt vastgesteld dat het EG-overeenstemmingsmerkteken ten onrechte op een werktuig is aangebracht:
- dat niet in overeenstemming is met de normen van artikel 5, lid 1, wanneer de fabrikant heeft gekozen voor de vervaardiging van werktuigen die in overeenstemming zijn met de normen,
- dat niet in overeenstemming is met een goedgekeurd type,
- dat in overeenstemming is met een goedgekeurd type, maar dat niet aan de daarvoor geldende fundamentele voorschriften voldoet,
- waarvoor de fabrikant de verplichtingen niet is nagekomen waaraan hij volgens de EG-verklaring van overeenstemming met het type (waarborg van de kwaliteit van de produktie) moet voldoen,
trekt de bevoegde aangemelde instantie, in voorkomend geval, de EG-typegoedkeuring en/of de goedkeuring van het kwaliteitssysteem in. Intrekking van de EG-typegoedkeuring heeft tot gevolg dat het werktuig niet ter EG-keuring mag worden aangeboden en geen EG-verklaring van overeenstemming met het type (waarborg van de kwaliteit van de produktie) mag worden afgegeven.
Artikel 12
Indien een werktuig dat is bestemd voor een van de in artikel 1, lid 2, onder a), bedoelde toepassingen, inrichtingen bevat, of is aangesloten op inrichtingen, die niet aan de conformiteitsbeoordeling zoals bedoeld in artikel 8 zijn onderworpen, moet op elk van deze inrichtingen het beperkend gebruikssymbool, als omschreven in bijlage IV, punt 3, zijn aangebracht. Dit symbool moet duidelijk zichtbaar en onuitwisbaar op de inrichtingen zijn aangebracht.
HOOFDSTUK IV
Slotbepalingen
Artikel 13
De Lid-Staten nemen de nodige maatregelen om ervoor te zorgen dat werktuigen voorzien van het EG-merkteken, waarmee wordt verklaard dat zij in overeenstemming zijn met de voorschriften van deze richtlijn, in overeenstemming met deze voorschriften blijven.
Artikel 14
In elk besluit dat overeenkomstig deze richtlijn wordt genomen en dat resulteert in beperkingen met betrekking tot het in gebruik nemen van een werktuig, moeten nauwkeurig de redenen worden vermeld waarop het besluit berust. Een dergelijk besluit wordt onverwijld ter kennis van de betrokken partij gebracht, die tegelijkertijd op de hoogte moet worden gebracht van de in de betrokken Lid-Staat openstaande rechtsmiddelen en van de termijn die voor de aanwending van die rechtsmiddelen geldt.
Artikel 15
1. De Lid-Staten dienen vóór 1 juli 1992 de wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen vast te stellen en bekend te maken die nodig zijn om aan deze richtlijn te voldoen. Zij stellen de Commissie hiervan onverwijld in kennis.
2. De Lid-Staten passen deze bepalingen toe met ingang van 1 januari 1993.
3. In afwijking van lid 2 staan de Lid-Staten gedurende een periode van tien jaar vanaf de datum van toepassing van
de in lid 1 bedoelde bepalingen het in de handel en/of het in gebruik nemen van werktuigen toe, die overeenstemmen met de vóór deze datum geldende voorschriften.
4. De Lid-Staten delen de Commissie de tekst van de nationale wettelijke bepalingen mede die zij op het onder deze richtlijn vallende gebied vaststellen.
5. Richtlijn 73/360/EEG wordt op 1 januari 1993 ingetrokken, behalve voor wat de toepassing van lid 3 betreft.
Artikel 16
Deze richtlijn is gericht tot de Lid-Staten.
Gedaan te Luxemburg, 20 juni 1990.