Nařízení Rady (EHS) č. 386/90
ze dne 12. února 1990
o kontrole prováděné při vývozu zemědělských produktů, pro které jsou poskytovány náhrady nebo jiné částky
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k tomu, že podle článku 8 nařízení Rady (EHS) č. 729/70 ze dne 21. dubna 1970 o financování společné zemědělské politiky [3], naposledy pozměněného nařízením (EHS) č. 2048/88 [4], členské státy přijímají opatření nezbytná k zajištění toho, že operace financované Evropským zemědělským orientačním a záručním fondem (EZOZF) jsou prováděny skutečně a správně, k zabránění nesrovnalostem a jejich vyšetření a ke zpětnému získání ztrát, které nastaly v důsledku nesrovnalostí nebo nedbalosti;
vzhledem k tomu, že ve své zvláštní zprávě o režimu vyplácení zemědělských náhrad při vývozu [5], jakož i ve své výroční zprávě za účetní rok 1987 [6], upozornil Účetní dvůr na nedostatky v některých členských státech, pokud jde o kontrolu zemědělských produktů, pro které jsou při vývozu poskytovány náhrady nebo jiné částky;
vzhledem k tomu, že organizace, která v zásadě nabízí nejlepší záruky, aniž by vytvářela hospodářská omezení nebo příliš vysoké správní výdaje ve srovnání se zisky, kterých má být dosaženo pro finanční prostředky Společenství, je organizací, která zároveň spojuje fyzickou kontrolu při vývozu s účetní kontrolou;
vzhledem k tomu, že v zájmu zlepšení a harmonizace opatření přijatých členskými státy se zdá nezbytné vytvořit kontrolní systém Společenství;
vzhledem k tomu, že takový kontrolní systém musí být založen zejména na namátkových fyzických kontrolách zboží při jeho vývozu, včetně zboží vyváženého v rámci zjednodušeného postupu, a na kontrolách dokumentace týkající se žádostí o platbu prováděných platební agenturou; že mimoto se účetní kontroly, které mají být dodatečně provedeny v dotyčných podnicích příslušnými subjekty, řídí nařízením Rady (EHS) č. 4045/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole opatření tvořících součást systému financování záruční sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu, prováděné členskými státy, a o zrušení směrnice 77/435/EHS [7];
vzhledem k tomu, že počet fyzických kontrol, včetně laboratorních analýz tam, kde se prokáže jejich nezbytnost, se musí zvýšit s ohledem na význam, jehož nabývají zemědělské náhrady v rámci rozpočtu Společenství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Toto nařízení stanoví určité kontrolní postupy týkající se skutečnosti a správnosti operací majících nárok na výplatu náhrad a veškerých ostatních částek v souvislosti s vývozními operacemi.
2. Pro účely tohoto nařízení se "zbožím" rozumí produkty, pro které jsou poskytovány částky uvedené v odstavci 1 podle předpisů Společenství schválených v rámci společné zemědělské politiky.
Článek 2
Členské státy provádějí:
a) fyzickou kontrolu zboží v souladu s článkem 3 při plnění celních vývozních formalit a před udělením povolení vyvézt zboží, a to na základě dokladů předložených na podporu vývozního prohlášení, a
b) kontrolu dokladů tvořících součást dokumentace týkající se žádosti o platbu v souladu s článkem 4.
Článek 3
1. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení, která vyžadují důkladnější kontrolu, fyzická kontrola uvedená v čl. 2 písm. a) musí:
a) být prováděna namátkově, často a neohlášeně;
b) se týkat v každém případě reprezentativního výběru nejméně 5 % vývozních prohlášení, na základě kterých jsou podány žádosti o poskytnutí částek uvedených v čl. 1 odst. 1.
2. V souladu s pravidly, která mají být stanovena postupem podle článku 6, se procento uvedené v odst. 1 písm. b) vztahuje:
- na každý celní úřad,
- na kalendářní rok a
- na odvětví produktů.
Stejným postupem může být míra kontroly vyšší než 5 % stanovena jako výjimka pro zvláštní případy aobdobí na základě objektivních zjištění týkajících se zvýšeného rizika podvodu.
V tomto případě je procento uvedené v odst. 1 písm. b) považováno za uspokojivé pro celní úřad, pokud s ohledem na kontroly provedené ve výše uvedených zvláštních případech bylo dosaženo minimální míry 5 % pro všechna odvětví dohromady během dotyčného kalendářního roku.
3. Pokud se na základě prosté zrakové kontroly neukáže shoda mezi zbožím a jeho popisem v nomenklatuře náhrad a pokud jeho zařazení nebo jeho jakost vyžaduje velmi přesnou znalost obsažených složek, musí si celní orgány ověřit tento popis podle povahy produktu s použitím všech smyslů nebo prostřednictvím fyzikálních měření a může se přitom přikročit až k analýzám v laboratořích, které jsou za tím účelem vybavené.
4. Kontrola uvedená v tomto článku se provede tak, aniž jsou dotčena opatření přijatá celními orgány, aby zboží opustilo celní území ve stejném stavu jako v době vývozního povolení.
Článek 4
Platební agentury zkontrolují na základě dokumentace týkající se žádostí o platby a jiných dostupných informací, zejména na základě dokladů týkajících se vývozu a na základě připomínek celních orgánů, veškeré položky v této dokumentaci, které opravňují k poskytnutí dotyčné částky.
Článek 5
Členské státy učiní kroky ke koordinaci kontrol, které se týkají téhož hospodářského subjektu a které slučují kontroly uvedené v článcích 3 a 4 a v nařízení (EHS) č. 4045/89.
Tyto koordinované kontroly jsou prováděny z podnětu nebo na žádost buď útvarů Komise, nebo celních orgánů provádějících fyzickou kontrolu nebo příslušných orgánů provádějících kontrolu dokumentace týkající se žádosti o platbu nebo následnou účetní kontrolu.
Článek 6
Nezbytná prováděcí pravidla k tomuto nařízení se stanoví postupem podle článku 26 nařízení (EHS) č. 2727/75 [8] nebo, podle povahy věci, podle odpovídajícího článku ostatních nařízení o společné organizaci trhů.
Mohou se týkat zejména:
- metody výpočtu minimálního procenta uvedeného v čl. 3 odst. 1 písm. b), jakož i zvláštních pravidel a/nebo jejich odchylek, pokud jde o zvláštní situace,
- zboží, které má být předáno k analýze podle čl. 3 odst. 3,
- koordinace kontrol mezi příslušnými orgány členských států a útvary Komise.
Článek 7
1. Postupem podle článku 6 se přijmou přechodná opatření, pokud jde o používání čl. 3 odst. 1 a 2.
2. Do 1. ledna 1992 Komise předloží Radě zprávu o pokroku při používání tohoto nařízení a na základě získaných zkušeností navrhne případně nezbytné změny kontrolního systému stanoveného tímto nařízením.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. února 1990.
*****
VERORDENING (EEG) Nr. 386/90 VAN DE RAAD
van 12 februari 1990
inzake de controle bij de uitvoer van landbouwprodukten die in aanmerking komen voor restituties of andere bedragen
DE RAAD VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Economische Gemeenschap, inzonderheid op artikel 43,
Gezien het voorstel van de Commissie (1),
Gezien het advies van het Europese Parlement (2),
Overwegende dat naar luid van artikel 8 van Verordening (EEG) nr. 729/70 van de Raad van 21 april 1970 betreffende de financiering van het gemeenschappelijk landbouwbeleid (3), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EEG) nr. 2048/88 (4), de Lid-Staten de nodige maatregelen treffen om zich ervan te vergewissen dat de door het Europees Oriëntatie- en Garantiefonds voor de Landbouw (EOGFL) gefinancierde verrichtingen daadwerkelijk en op regelmatige wijze plaatsvinden, om onregelmatigheden te voorkomen en te vervolgen, en om de door onregelmatigheden of nalatigheid verloren gegane bedragen terug te vorderen;
Overwegende dat de Rekenkamer in haar speciaal verslag over het systeem voor de betaling van restituties bij de uitvoer van landbouwprodukten (5) alsmede in haar jaarverslag over het begrotingsjaar 1987 (6) de aandacht heeft gevestigd op tekortkomingen in bepaalde Lid-Staten voor wat betreft de controle bij de uitvoer van landbouwprodukten waarvoor restituties of andere bedragen worden toegekend;
Overwegende dat het stelsel dat in beginsel de beste garanties biedt, zonder in vergelijking met de mogelijke geldelijke voordelen voor de Gemeenschap te veel economische beperkingen of administratiekosten mee te brengen, er een is dat elementen van een controle van het goederenverkeer met elementen van een controle in de boekhouding combineert;
Overwegende dat, om tot een verbetering en een harmonisatie van de door de Lid-Staten getroffen maatregelen te komen, een systeem van communautaire controle moet worden ingevoerd;
Overwegende dat een dergelijk controlesysteem met name moet zijn gebaseerd op steekproefsgewijze uitgevoerde fysieke controles op de goederen bij de uitvoer, met inbegrip van de goederen die in het kader van een vereenvoudigde procedure worden uitgevoerd, en op controles van de betalingsaanvraagdossiers door de betaalorganen; dat voorts de controles achteraf in de boekhouding van de betrokken ondernemingen door de bevoegde instanties worden geregeld bij Verordening (EEG) nr. 4045/89 van de Raad van 21 december 1989 inzake de door de Lid-Staten uit te voeren controles op de verrichtingen in het kader van de financieringsregeling van de afdeling Garantie van het Europees Oriëntatie- en Garantiefonds voor de Landbouw en houdende intrekking van Richtlijn 77/435/EEG (7);
Overwegende dat, gelet op de betekenis van de landbouwrestituties voor de begroting van de Gemeenschap, het aantal fysieke controles, met inbegrip van laboratoriumanalyses waar zulks noodzakelijk blijkt, dient te worden opgevoerd,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING
VASTGESTELD:
Artikel 1
1. Bij deze verordening worden regels vastgesteld inzake de controles die moeten worden verricht om na te gaan of de transacties waarvoor uitvoerrestituties en andere bedragen in verband met de uitvoer worden betaald, daadwerkelijk en overeenkomstig de voorschriften plaatsvinden.
2. Onder »goederen" in de zin van deze verordening wordt verstaan produkten waarvoor op grond van in het kader van het gemeenschappelijk landbouwbeleid vastgestelde communautaire voorschriften de in lid 1 bedoelde bedragen worden toegekend.
Artikel 2
De Lid-Staten voeren de volgende controles uit:
a) op de grondslag van de documenten die ter staving van de uitvoeraangifte worden overgelegd, een fysieke controle op de goederen overeenkomstig artikel 3 bij het vervullen van de douaneformaliteiten bij uitvoer en voordat toestemming voor de uitvoer wordt gegeven,
en
b) een controle van de documenten in het betalingsaanvraagdossier overeenkomstig artikel 4.
Artikel 3
1. Onverminderd de bijzondere bepalingen die een grondiger controle vereisen, moet de in artikel 2, onder a), bedoelde fysieke controle:
a) steekproefsgewijs, frequent en onverwacht worden verricht;
b) in ieder geval ten minste betrekking hebben op een representatieve keuze van 5 % van de uitvoeraangiften waarvoor een aanvraag om toekenning van de in artikel 1, lid 1, bedoelde bedragen is ingediend.
2. Overeenkomstig volgens de in artikel 6 bedoelde procedure vast te stellen regels is het in lid 1, onder b), bedoelde percentage van toepassing:
- per douanekantoor,
- per kalenderjaar, en
- per produktsector.
Volgens dezelfde procedure kan bij wijze van uitzondering een controlepercentage van meer dan 5 worden vastgesteld voor specifieke gevallen en periodes op de grondslag van objectieve constateringen van een verhoogd frauderisico.
In dit geval wordt het in lid 1, onder b), bedoelde percentage geacht door een douanekantoor in acht te zijn genomen wanneer, rekening houdend met de in die specifieke gevallen verrichte controles, het minimumpercentage van 5 is bereikt voor alle sectoren door elkaar genomen gedurende het desbetreffende kalenderjaar.
3. Blijkt overeenstemming tussen de goederen en de omschrijving ervan in de restitutienomenclatuur niet bij een gewone visuele controle van de goederen en vereist de indeling of kwaliteit van de goederen een zeer nauwkeurige kennis van de componenten ervan, dan vergewissen de douaneautoriteiten zich van de juistheid van die omschrijving volgens de aard van het produkt door gebruik van alle zintuigen of door fysieke middelen die kunnen gaan tot analyses in daarvoor speciaal uitgeruste laboratoria.
4. De in dit artikel bedoelde controle wordt uitgevoerd onverminderd de maatregelen die de douaneautoriteiten treffen om ervoor te zorgen dat de goederen het douanegebied in dezelfde staat verlaten als die waarin zij zich bevonden op het tijdstip waarop de toestemming voor de uitvoer werd gegeven.
Artikel 4
De betaalorganen voeren aan de hand van de betalingsaanvraagdossiers en van andere beschikbare gegevens, met name aan de hand van de documenten met betrekking tot de uitvoer en van de opmerkingen van de douanediensten, op alle elementen van deze dossiers die voor de toekenning van het betrokken bedrag bepalend zijn, een controle uit.
Artikel 5
De Lid-Staten dragen zorg voor de cooerdinatie van de controles die een zelfde handelaar treffen waarbij de in het kader van de artikelen 3 en 4 en de in het kader van Verordening (EEG) nr. 4045/89 verrichte verificaties met elkaar worden gecombineerd.
Deze gecooerdineerde controles worden uitgevoerd op initiatief of op verzoek van de diensten van de Commissie, van de douaneautoriteiten die de fysieke controle verrichten of van de bevoegde diensten die het betalingsaanvraagdossier of achteraf de boekhouding controleren.
Artikel 6
De voor de toepassing van deze verordening benodigde bepalingen worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 26 van Verordening (EEG) nr. 2727/75 (1) of, naar gelang van het geval, het overeenkomstige artikel van de andere verordeningen tot vaststelling van een gemeenschappelijke marktordening.
Zij kunnen met name betrekking hebben op:
- de methode voor de berekening van het in artikel 3, lid 1, onder b), genoemde minimumpercentage en de bijzondere regels en/of daarop betrekking hebbende afwijkingen voor specifieke situaties,
- de goederen die aan een analyse volgens artikel 3, lid 3, moeten worden onderworpen,
- de cooerdinatie van de controles tussen de bevoegde diensten van de Lid-Staten en de diensten van de Commissie.
Artikel 7
1. Volgens de in artikel 6 bedoelde procedure worden overgangsmaatregelen vastgesteld voor wat betreft de toepassing van artikel 3, leden 1 en 2.
2. Vóór 1 januari 1992 zal de Commissie aan de Raad een verslag voorleggen over de stand van zaken bij de toepassing van deze verordening en zal zij, in het licht van de opgedane ervaring, de wijzigingen voorstellen die eventueel in het bij deze verordening ingestelde controlestelsel moeten worden aangebracht.
Artikel 8
Deze verordening treedt in werking op de dag van haar bekendmaking in het Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke Lid-Staat.
Gedaan te Brussel, 12 februari 1990.