Nařízení Rady (ES) č. 1030/2002
ze dne 13. června 2002,
kterým se stanoví jednotný vzor povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 63 bod 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Cílem Amsterodamské smlouvy je postupné vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Tato smlouva přiznává Komisi podíl na právu podávat návrhy na přijetí opatření při dosahování harmonizované přistěhovalecké politiky.
(2) V odst. 38 písm. c) bodu ii) akčního plánu Rady a Komise o nejlepších způsobech provádění ustanovení Amsterodamské smlouvy o vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva [3] je stanoven požadavek na vypracování pravidel pro postup při udělování dlouhodobých víz a vydávání povolení k pobytu členskými státy.
(3) Evropská rada na svém zasedání v Tampere ve dnech 15. a 16. října 1999 zdůraznila potřebu této harmonizované přistěhovalecké politiky, zejména s ohledem na ustanovení Smlouvy, která se týkají vstupu a pobytu státních příslušníků třetích zemí.
(4) Společná akce Rady 97/11/SVV [4] o jednotném vzoru povolení k pobytu potvrzuje požadavek na harmonizaci vzoru povolení k pobytu, která vydávají členské státy státním příslušníkům třetích zemí. Proto je vhodné, aby byla napříště společná akce 97/11/SVV nahrazena aktem Společenství.
(5) Je nezbytné, aby jednotný vzor povolení k pobytu obsahoval všechny nezbytné informace a splňoval velmi vysoké technické požadavky, zejména pokud jde o ochranu proti padělání a pozměňování. Tím se přispěje k předcházení nedovolenému přistěhovalectví a nedovolenému pobytu a boje proti těmto jevům. Jednotný vzor musí také vyhovovat potřebám všech členských států a nést harmonizované všeobecně rozpoznatelné bezpečnostní prvky, které jsou jasně viditelné pouhým okem.
(6) K lepší ochraně povolení k pobytu proti padělání a pozměňování budou členské státy a Komise v pravidelně a v souladu s technickým rozvojem posuzovat případné změny v bezpečnostních prvcích, které jsou do dokladu o povolení zabudovány, zejména zařazení a užití nových biometrických prvků.
(7) Toto nařízení obsahuje pouze takový výčet technických podmínek, které nejsou tajné. Tyto specifikace musí být doplněny o další technické podmínky, které musí zůstat utajeny proto, aby se zabránilo padělání a pozměňování, a které nemohou zahrnovat osobní údaje nebo odkazy na tyto údaje. Pravomoc stanovit tyto další technické podmínky by měla být svěřena Komisi, které bude nápomocen výbor zřízený článkem 6 nařízení Rady (ES) č. 1683/95 ze dne 29. května 1995, kterým se stanoví jednotný vzor víz [5]. V této souvislosti je nezbytné zajistit, aby nedošlo k žádnému přerušení spojitosti s ohledem na povolení k pobytu vydaná na základě rozhodnutí Rady ze dne 17. prosince 1997 a 8. června 2001.
(8) Je také nezbytné zajistit, že uvedené informace nebudou dostupné více osobám, než je nezbytné, a je proto také důležité, aby každý členský stát určil nejvýše jeden subjekt odpovědný za tisk povolení k pobytu podle jednotného vzoru, přičemž členské státy mohou tento subjekt změnit, bude-li to potřebné. Z bezpečnostních důvodů musí každý členský stát sdělit Komisi a ostatním členským státům název příslušného subjektu.
(9) Členské státy musí po konzultaci s Komisí provést nezbytná opatření, která zajistí zpracování osobních údajů v souladu s úrovní ochrany uvedenou ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů [6].
(10) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [7].
(11) Tímto nařízením není dotčena pravomoc členských států v oblasti uznávání států a územních jednotek a cestovních pasů, dokladů totožnosti a cestovních dokladů vydávaných jejich orgány.
(12) Podle článků 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko přijímání tohoto nařízení neúčastní a není pro to pro ně závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že účelem tohoto toto nařízení je rozvoj schengenského acquis na základě třetí části hlavy IV Smlouvy o založení Evropského společenství, rozhodne se Dánsko podle článku 5 uvedeného protokolu šesti měsíců od přijetí tohoto nařízení Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
(13) Pro Islandskou republiku a Norské království představuje toto nařízení rozvoj schengenského acquis, který spadá do oblasti uvedené v článku 1 písm. B rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [8].
(14) Podle článku 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství oznámilo Spojené království dopisem ze dne 3. července 2001 své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(15) Podle článku 1 uvedeného protokolu se Irsko přijímání tohoto nařízení neúčastní. V důsledku toho, a aniž je dotčen článek 4 výše uvedeného protokolu, se toto nařízení na Irsko nevztahuje,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Povolení k pobytu, která členské státy vydávají státním příslušníkům třetích zemí, se vypracovávají podle jednotného vzoru a poskytují dostatečný prostor pro údaje uvedené v příloze tohoto nařízení. Jednotný vzor může být použit jako štítek, nebo jako samostatný doklad. Každý členský stát může doplnit do vyhrazeného prostoru jednotného vzoru veškeré důležité údaje o povaze povolení a právním postavení dotyčné osoby, zejména zda je dotyčné osobě povoleno pracovat.
2. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a) "povolením k pobytu" každé oprávnění vydané orgány členského státu, které dovoluje státnímu příslušníkovi třetí země oprávněně pobývat na jeho území, s výjimkou
i) víz,
ii) povolení vydaných na dobu posuzování žádosti o povolení k pobytu nebo o azyl,
iii) povolení pro pobyt, jehož délka nesmí překročit šest měsíců, vydaných členskými státy, v nichž se neuplatňuje článek 21 úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích [9];
b) "státním příslušníkem třetí země" každá osoba, která není občanem Unie ve smyslu čl. 17 odst. 1 Smlouvy.
Článek 2
1. Postupem podle čl. 7 odst. 2 budou stanoveny další technické podmínky pro jednotný vzor povolení k pobytu, které se budou týkat
a) dalších bezpečnostních prvků a požadavků včetně zdokonalených norem proti padělání, napodobování a pozměňování;
b) technických norem a metod pro vyplňování jednotného povolení k pobytu;
c) dalších pravidel pro vyplňování jednotného povolení k pobytu.
2. Barvy jednotného povolení k pobytu se mohou měnit postupem podle čl. 7 odst. 2.
Článek 3
Technické podmínky uvedené v článku 2 jsou tajné a nezveřejňují se. Zpřístupní pouze subjektům určeným členskými státy určily pro tisk a osobám, řádně pověřeným členským státem nebo Komisí.
Každý členský stát určí jeden subjekt, který bude odpovědný za tisk jednotného povolení k pobytu. Název tohoto subjektu sdělí Komisi a ostatním členským státům. K tomuto účelu může být dvěma nebo více členskými státy určen tentýž subjekt. Každý členský stát je oprávněn změnit jím uvedený subjekt. Uvědomí o tom Komisi a ostatní členské státy.
Článek 4
Aniž jsou dotčena pravidla o ochraně údajů, má osoba, jíž je vydáno povolení k pobytu, právo ověřit osobní údaje uvedené v povolení k pobytu a případně požadovat provedení oprav nebo výmazů.
Na povolení k pobytu se neuvádějí žádné strojově čitelné informace, pokud nejsou uvedeny v příloze k tomuto nařízení nebo pokud nejsou uvedeny v odpovídajícím cestovním dokladu.
Článek 5
Toto nařízení se nevztahuje na státní příslušníky třetích zemí, kteří jsou
- rodinnými příslušníky občanů Unie vykonávajícími své právo volného pohybu,
- státními příslušníky členských států Evropského sdružení volného obchodu, které jsou smluvní stranou Dohody o Evropském hospodářském prostoru, a jejich rodinnými příslušníky vykonávajícími své právo volného pohybu v souladu s uvedenou dohodou,
- státními příslušníky třetích zemí, kteří jsou osvobozeni od vízové povinnosti a kteří mají povolení pobývat v členském státě po dobu kratší než tři měsíce.
Článek 6
Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení se přijímají regulativním postupem podle čl. 7 odst. 2.
Článek 7
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1683/95.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je dva měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 8
Tímto nařízením nejsou dotčeny pravomocí členských států v oblasti o uznávání států a územních jednotek a cestovních pasů, dokladů totožnosti a cestovních dokladů vydávaných jejich orgány.
Článek 9
Členské státy vydají jednotný vzor povolení k pobytu vymezený v článku 1 nejpozději do jednoho roku od přijetí doplňujících bezpečnostních prvků a požadavků uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a).
Od uvedeného dne nahrazuje toto nařízení v dotyčných členských státech společnou akci 97/11/SVV.
Vkládání fotografie do povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí ve formě štítku, stanovené v bodě 14 přílohy, se zavede nejpozději do pěti let po přijetí technických podmínek stanovených pro přijetí tohoto opatření v článku 2.
Avšak platnost oprávnění vydaných podle jiného vzoru povolení k pobytu není zavedením jednotného vzoru povolení k pobytu dotčena, pokud dotyčný členský stát nerozhodne jinak.
Článek 10
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství.
V Lucemburku dne 13. června 2002.
Verordening (EG) nr. 1030/2002 van de Raad
van 13 juni 2002
betreffende de invoering van een uniform model voor verblijfstitels voor onderdanen van derde landen
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, en met name op artikel 63, punt 3,
Gezien het voorstel van de Commissie(1),
Gezien het advies van het Europees Parlement(2),
Overwegende hetgeen volgt:
(1) Het Verdrag van Amsterdam beoogt de geleidelijke totstandbrenging van een ruimte van vrijheid, veiligheid en rechtvaardigheid en kent de Commissie een gedeeld recht van initiatief toe met het oog op het nemen van de relevante maatregelen betreffende een geharmoniseerd immigratiebeleid.
(2) Het actieplan van de Raad en de Commissie over hoe de bepalingen van het Verdrag van Amsterdam inzake de totstandbrenging van een ruimte van vrijheid, veiligheid en rechtvaardigheid het best kunnen worden uitgevoerd(3), voorziet in maatregel 38, punt c), onder ii), in de opstelling van een regeling voor de procedures voor de afgifte door de lidstaten van langlopende visa en verblijfstitels.
(3) Tijdens de Europese Raad van Tampere van 15 en 16 oktober 1999 werd de nadruk gelegd op de noodzaak van dit geharmoniseerde immigratiebeleid, met name gezien de bepalingen van het Verdrag betreffende de binnenkomst en het verblijf van onderdanen van derde landen.
(4) In Gemeenschappelijk Optreden 97/11/JBZ van de Raad van 16 december 1996 inzake een uniform model voor verblijfstitels(4) wordt de noodzaak bevestigd van harmonisatie van het model van de verblijfstitels die de lidstaten aan onderdanen van derde landen afgeven. Derhalve dient Gemeenschappelijk Optreden 97/11/JBZ thans te worden vervangen door een communautaire maatregel.
(5) Het is van wezenlijk belang dat het uniforme model voor verblijfstitels alle noodzakelijke gegevens bevat en aan zeer hoge technische normen voldoet, in het bijzonder met betrekking tot de garanties tegen namaak en vervalsing; dit zal bijdragen tot de doelstelling illegale immigratie en illegaal verblijf te verhinderen en te bestrijden. Het model moet tevens door alle lidstaten kunnen worden gebruikt en met het blote oog waarneembare algemeen herkenbare geharmoniseerde veiligheidskenmerken vertonen.
(6) Om de bescherming tegen namaak en vervalsing te versterken, onderzoeken de lidstaten en de Commissie regelmatig, rekening houdend met de technologische ontwikkeling, welke veranderingen moeten worden aangebracht in de veiligheidselementen die in de titel zijn opgenomen, met name wat betreft de opneming en het gebruik van nieuwe biometrische kenmerken en methodes.
(7) Deze verordening behelst slechts de niet-geheime specificaties van het model; deze dienen te worden aangevuld met bijkomende specificaties, die geheim moeten blijven teneinde namaak en vervalsing te verhinderen en die geen persoonsgegevens of verwijzingen naar dergelijke gegevens mogen omvatten. De bevoegdheid tot vaststelling van dergelijke bijkomende specificaties dient aan de Commissie te worden verleend, die wordt bijgestaan door het bij artikel 6 van Verordening (EG) nr. 1683/95 van de Raad van 29 mei 1995 betreffende de invoering van een uniform visummodel(5) ingestelde comité. In dit verband zal erop moeten worden toegezien dat met betrekking tot de verblijfstitels die het resultaat zijn van de besluiten van de Raad van 17 december 1997 en van 8 juni 2001 elke discontinuïteit wordt vermeden.
(8) Om te waarborgen dat de bedoelde informatie niet voor meer personen dan noodzakelijk toegankelijk wordt, is het eveneens van wezenlijk belang dat elke lidstaat niet meer dan één organisatie aanwijst die verantwoordelijk is voor het drukken van verblijfstitels volgens het uniform model, waarbij het de lidstaten vrijstaat van organisatie te veranderen. Elke lidstaat dient om veiligheidsredenen de naam van de gekozen organisatie aan de Commissie en aan de andere lidstaten mee te delen.
(9) De lidstaten zouden, in overleg met de Commissie, de noodzakelijke maatregelen moeten treffen om ervoor te zorgen dat, bij de behandeling van de persoonsgegevens, het beschermingsniveau bedoeld in Richtlijn 95/46/EG van het Europees Parlement en de Raad van 24 oktober 1995 betreffende de bescherming van natuurlijke personen in verband met de verwerking van persoonsgegevens en betreffende het vrije verkeer van die gegevens(6) wordt nageleefd.
(10) De voor de uitvoering van deze verordening vereiste maatregelen dienen te worden vastgesteld overeenkomstig Besluit 1999/468/EG van de Raad van 28 juni 1999 tot vaststelling van de voorwaarden voor de uitoefening van de aan de Commissie verleende uitvoeringsbevoegdheden(7).
(11) Deze verordening doet geen afbreuk aan de bevoegdheid van de lidstaten tot het erkennen van staten of territoriale eenheden en van de paspoorten, reis- en identiteitsdocumenten die door de autoriteiten daarvan worden afgegeven.
(12) Overeenkomstig de artikelen 1 en 2 van het protocol betreffende de positie van Denemarken, gehecht aan het Verdrag betreffende de Europese Unie en aan het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, neemt Denemarken niet deel aan de aanneming van deze verordening. De verordening is bijgevolg niet bindend voor, noch van toepassing op dat land. Aangezien deze verordening tot doel heeft het Schengenacquis te ontwikkelen krachtens de bepalingen van het derde deel van titel IV van het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, beslist Denemarken overeenkomstig artikel 5 van genoemd protocol binnen zes maanden nadat de Raad de verordening heeft vastgesteld, of het deze al dan niet in zijn nationale wetgeving zal omzetten.
(13) Wat de Republiek IJsland en het Koninkrijk Noorwegen betreft, houdt deze verordening een ontwikkeling in van de bepalingen van het Schengenacquis. Die ontwikkeling valt onder het gebied "visa" als bedoeld in artikel 1, punt B, van Besluit 1999/437/EG van de Raad van 17 mei 1999 inzake bepaalde toepassingsbepalingen van de door de Raad van de Europese Unie, de Republiek IJsland en het Koninkrijk Noorwegen gesloten overeenkomst inzake de wijze waarop deze twee staten worden betrokken bij de uitvoering, de toepassing en de ontwikkeling van het Schengenacquis(8).
(14) Overeenkomstig artikel 3 van het protocol betreffende de positie van het Verenigd Koninkrijk en Ierland dat aan het Verdrag betreffende de Europese Unie en aan het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap is gehecht, heeft het Verenigd Koninkrijk met een schrijven d.d. 3 juli 2001 kennis gegeven van zijn wens deel te nemen aan de aanneming en toepassing van deze verordening.
(15) Overeenkomstig artikel 1 van het genoemde protocol neemt Ierland niet deel aan de aanneming van deze verordening en bijgevolg zijn de bepalingen van deze verordening, onverminderd artikel 4 van het protocol, niet van toepassing op Ierland,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
1. De verblijfstitels die de lidstaten aan onderdanen van derde landen verstrekken, beantwoorden aan een uniform model en bieden ruimte voor de in de bijlage vermelde informatie. Het uniforme model kan de vorm aannemen van een kleefblad of van een afzonderlijk document. Elke lidstaat kan in de desbetreffende ruimte op de uniforme verblijfstitel informatie opnemen die van belang is in verband met de aard van de verblijfstitel en de rechtspositie van de betrokken persoon, en met name informatie betreffende de vraag of de betrokkene al dan niet arbeid mag verrichten.
2. Voor de toepassing van deze verordening wordt verstaan onder:
a) "verblijfstitel": iedere door de autoriteiten van een lidstaat aan een onderdaan van een derde land verstrekte vergunning om legaal op zijn grondgebied te verblijven, behalve:
i) visa;
ii) vergunningen die worden verstrekt hangende de behandeling van een verzoek om een verblijfstitel of om asiel;
iii) vergunningen die worden verstrekt voor een verblijf van ten hoogste zes maanden door de lidstaten die artikel 21 van de Overeenkomst ter uitvoering van het te Schengen gesloten akkoord van 14 juni 1985 tussen de regeringen van de staten van de Benelux Economische Unie, de Bondsrepubliek Duitsland en de Franse Republiek betreffende de geleidelijke afschaffing van de controles aan de gemeenschappelijke grenzen(9) niet toepassen;
b) "onderdaan van een derde land": eenieder die geen burger is van de Unie in de zin van artikel 17, lid 1, van het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap.
Artikel 2
1. Overeenkomstig de in artikel 7, lid 2, bedoelde procedure worden aanvullende technische specificaties voor het uniforme model voor verblijfstitels vastgesteld voor:
a) de aanvullende elementen en vereisten inzake beveiliging, met inbegrip van hogere normen ter voorkoming van vervalsing en namaak;
b) de technische methoden en normen voor de invulling van het uniforme model voor verblijfstitels;
c) de overige voorschriften die in acht genomen moeten worden bij het invullen van het uniforme model voor verblijfstitels.
2. De kleuren van de uniforme verblijfstitel kunnen worden gewijzigd overeenkomstig de in artikel 7, lid 2, bedoelde procedure.
Artikel 3
De in artikel 2 bedoelde specificaties zijn geheim en worden niet bekendgemaakt. Zij worden uitsluitend aan de door de lidstaten aangewezen organisaties die verantwoordelijk zijn voor het drukken en aan door een lidstaat of de Commissie naar behoren gemachtigde personen verstrekt.
Elke lidstaat wijst één organisatie aan die voor het drukken van de uniforme verblijfstitel verantwoordelijk is. De lidstaat deelt de naam van die organisatie mee aan de Commissie en aan de andere lidstaten. Twee of meer lidstaten kunnen daartoe eenzelfde organisatie aanwijzen. Elke lidstaat is gerechtigd om van organisatie te veranderen. Hij stelt de Commissie en de andere lidstaten daarvan op de hoogte.
Artikel 4
Onverminderd de bepalingen betreffende de gegevensbescherming, hebben de personen aan wie een verblijfstitel wordt verstrekt het recht de in de verblijfstitel vermelde persoonsgegevens te verifiëren en zo nodig te verzoeken dat deze worden gecorrigeerd dan wel geschrapt.
De verblijfstitel bevat geen andere machineleesbare informatie dan die welke genoemd wordt in de bijlage bij deze verordening of in het corresponderende reisdocument.
Artikel 5
Deze verordening is niet van toepassing op onderdanen van derde landen die:
- gezinslid zijn van burgers van de Unie en gebruikmaken van hun recht van vrij verkeer,
- onderdaan zijn van lidstaten van de Europese Vrijhandelsassociatie welke partij zijn bij de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, alsmede hun gezinsleden die ingevolge deze overeenkomst gebruikmaken van hun recht van vrij verkeer,
- van de visumplicht vrijgesteld zijn en die voor een periode van minder dan drie maanden in een lidstaat mogen verblijven.
Artikel 6
De voor de uitvoering van deze verordening vereiste maatregelen worden vastgesteld overeenkomstig de regelgevingsprocedure waarnaar in artikel 7, lid 2, wordt verwezen.
Artikel 7
1. De Commissie wordt bijgestaan door het bij artikel 6, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1683/95 ingestelde comité.
2. Wanneer naar dit lid wordt verwezen, zijn de artikelen 5 en 7 van Besluit 1999/468/EG van toepassing.
De in artikel 5, lid 6, van Besluit 1999/468/EG bedoelde termijn wordt vastgesteld op twee maanden.
3. Het comité stelt zijn reglement van orde vast.
Artikel 8
Deze verordening doet geen afbreuk aan de bevoegdheid van de lidstaten ten aanzien van de erkenning van staten of territoriale eenheden, alsmede van de paspoorten, reis- en identiteitsdocumenten die door de autoriteiten daarvan worden afgegeven.
Artikel 9
De lidstaten brengen de uniforme verblijfstitel omschreven in artikel 1 uiterlijk één jaar nadat de in artikel 2, lid 1, onder a), bedoelde aanvullende technische specificaties zijn vastgesteld, in omloop.
Vanaf dat tijdstip vervangt deze verordening in de betrokken lidstaat Gemeenschappelijk Optreden 97/11/JBZ.
De integratie van de foto, als bedoeld in punt 14 van de bijlage betreffende de verblijfstitel voor onderdanen van derde landen in de vorm van een kleefblad, vindt plaats ten laatste vijf jaar na de vaststelling van de in artikel 2 bedoelde technische specificaties.
Reeds in andere modellen van verblijfstitels aangebrachte vergunningen blijven evenwel onverkort geldig met de invoering van de uniforme verblijfstitel, tenzij de betrokken lidstaat anders beslist.
Artikel 10
Deze verordening treedt in werking op de dag van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is overeenkomstig het EG-Verdrag rechtstreeks toepasselijk in de lidstaten.
Gedaan te Luxemburg, 13 juni 2002.