Rozhodnutí Rady
ze dne 26. května 1997
o výměně informací týkajících se pomoci při dobrovolném návratu státních příslušníků třetích zemí
(97/340/JVV)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. K.3 odst. 2 písm. a) této smlouvy,
vzhledem k tomu, že čl. K.1 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii stanoví, že členské státy považují přistěhovaleckou politiku a politiku vůči státním příslušníkům třetích zemí za věci společného zájmu;
vzhledem k tomu, že bod 111 sdělení Komise ze dne 23. února 1994 o přistěhovalecké a azylové politice navrhuje, aby se politiky členských států týkající se dobrovolného návratu státních příslušníků třetích zemí vzájemně sblížily;
vzhledem k tomu, že některé členské státy zavedly programy na podporu dobrovolného návratu státních příslušníků třetích zemí, kteří pobývají na jejich území oprávněně i neoprávněně;
vzhledem k tomu, že v případě státních příslušníků třetích zemí pobývajících oprávněně na území členských států by se měly politiky členských států zaměřit na jejich integraci do společnosti a že pomoc při dobrovolném návratu by neměla být vykládána jako odraz politiky aktivní podpory takovéhoto návratu, ale je určena výhradně na usnadnění návratu těch osob, které se k tomu rozhodly z vlastní svobodné vůle;
vzhledem k tomu, že pomoc při dobrovolném návratu státních příslušníků třetích zemí protiprávně pobývajících na území členských států je v souladu s evropskou humanitární tradicí a může přispívat k nalezení důstojného řešení snižování počtu státních příslušníků třetích zemí protiprávně pobývajících v členských státech; že je třeba zabránit, aby tato pomoc vedla k nežádoucím stimulačním účinkům;
vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí se nedotýká ustanovení Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod ze dne 4. listopadu 1950 a Ženevské úmluvy ze dne 28. července 1951 týkající se postavení uprchlíků, ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967,
ROZHODLA TAKTO:
Článek 1
Výměna informací
1. Členské státy, které přijaly opatření k rozvíjení programů na podporu dobrovolného návratu státních příslušníků třetích zemí do jejich země původu, o nich jednou ročně podají zprávu generálnímu sekretariátu Rady. Generální sekretariát sdělí tyto informace všem členským státům a Komisi.
2. Informace o těchto vnitrostátních programech pomoci k návratu musí zejména obsahovat tyto údaje:
- orgány příslušné pro provádění programu, t.j. nevládní nebo mezinárodní organizace,
- osobní působnost programu,
- veškeré další požadavky, kterým musí jednotlivé osoby, které se mají vrátit, vyhovět, aby u nich mohlo být uvažováno o pomoci podle programu,
- veškeré požadavky, kterým musí podle programu vyhovět země původu,
- druh a výše poskytované pomoci (např. cestovní náklady pro osoby, které se mají vrátit, a jejich rodiny, náklady na stěhování, příspěvek na navrácení),
- odhad účinnosti programu, včetně počtu příjemců a případného výskytu stimulačních účinků.
Článek 2
Analýza
1. Generální sekretariát Rady sdělí každý rok členským státům a Komisi návrh zprávy o informacích, které obdržel na základě článku 1. Zpráva musí mít vyčerpávající povahu a musí obsahovat konkrétní informace o každém z bodů uvedených v čl. 1 odst. 2.
2. Návrh zprávy podle odstavce 1 prozkoumají dotyčné členské státy a Komise a v případě potřeby jej upraví.
Článek 3
Koordinace
1. Na základě návrhu zprávy podle čl. 2 odst. 1 si dotyčné členské státy a Komise vymění v rámci Rady své názory na programy uvedené v článku 1. Přitom porovnají zejména rozsah, podmínky a účinnost těchto programů se zřetelem na jejich možné sblížení.
2. Dotyčné členské státy, které tyto programy nezavedly, prozkoumají jejich výsledky a jejich užitečnost.
Článek 4
1. Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku.
2. Dotyčné členské státy vypracují zprávu uvedenou v článku 1 poprvé do šesti měsíců po zveřejnění tohoto rozhodnutí v Úředním věstníku.
V Bruselu dne 26. května 1997.
BESLUIT VAN DE RAAD van 26 mei 1997 inzake de uitwisseling van informatie over hulp bij vrijwillige terugkeer van onderdanen van derde landen (97/340/JBZ)
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag betreffende de Europese Unie, inzonderheid op artikel K.3, lid 2, onder a),
Overwegende dat de lidstaten van de Europese Unie volgens artikel K.1, punt 3, van het Verdrag betreffende de Europese Unie het immigratiebeleid en beleid ten aanzien van onderdanen van derde landen als aangelegenheden van gemeenschappelijk belang beschouwen;
Overwegende dat in paragraaf 111 van de mededeling van de Commissie van 23 februari 1994 over immigratie- en asielbeleid de suggestie is opgenomen voor onderlinge afstemming van het beleid van de lidstaten inzake de vrijwillige terugkeer van onderdanen van derde landen;
Overwegende dat een aantal lidstaten programma's heeft opgezet voor ondersteuning van de vrijwillige terugkeer van legaal, dan wel illegaal verblijvende onderdanen van derde landen;
Overwegende dat ten aanzien van legaal verblijvende onderdanen van derde landen de lidstaten hun beleid moeten richten op integratie van deze personen in de samenleving en dat hulp bij vrijwillige terugkeer niet mag worden gezien als de weerspiegeling van een beleid dat actief tot een dergelijke terugkeer aanmoedigt, maar louter en alleen bedoeld is om de terugkeer te vergemakkelijken van degenen die hiertoe zelf uit vrije wil besloten hebben;
Overwegende dat hulp bij vrijwillige terugkeer van illegaal verblijvende onderdanen van derde landen past in de Europese humanitaire traditie en kan bijdragen tot het vinden van een menswaardige oplossing ter vermindering van het aantal illegaal verblijvende onderdanen van derde landen in de lidstaten; dat moet worden voorkomen dat dergelijke hulp een ongewenst aanmoedigingseffect heeft;
Overwegende dat dit besluit niets afdoet aan de regels van het Verdrag tot bescherming van de rechten van de mens en de fundamentele vrijheden van 4 november 1950 en van het Verdrag van Genève van 28 juli 1951 betreffende de status van vluchtelingen, gewijzigd bij het Protocol van New York van 31 januari 1967,
BESLUIT:
Artikel 1 Informatie-uitwisseling
1. De lidstaten die stappen hebben ondernomen om programma's op te zetten ter ondersteuning van de vrijwillige terugkeer van onderdanen van derde landen naar hun land van herkomst, zullen hierover eenmaal per jaar rapporteren aan het secretariaat-generaal van de Raad. Het secretariaat-generaal van de Raad zal de informatie aan alle lidstaten en aan de Commissie doen toekomen.
2. De informatie over deze nationale terugkeerprogramma's bevat in het bijzonder de volgende elementen:
- de met de uitvoering van het programma belaste autoriteiten, i.e. niet-gouvernementele en/of institutionele organisaties;
- de personele werkingssfeer van het programma;
- de eventuele aanvullende voorwaarden waaraan individuele terugkeerders moeten voldoen om voor hulp op basis van het programma in aanmerking te komen;
- de eventuele voorwaarden die aan het land van herkomst worden gesteld in het kader van het programma;
- de aard en het niveau van de hulpverlening (bijv. reiskosten van de te verwijderen persoon en zijn of haar gezinsleden, verhuiskosten, repatriëringsvergoeding);
- inschatting van de effectiviteit van het programma, onder andere het aantal begunstigden en het eventuele aanmoedigende effect.
Artikel 2 Analyse
1. Het secretariaat-generaal van de Raad stelt jaarlijks een ontwerpverslag over de op basis van artikel 1 ontvangen informatie ter beschikking van de lidstaten en de Commissie. Dit verslag moet volledig zijn en specifieke informatie bevatten over elk van de in artikel 1, lid 2, genoemde elementen.
2. Het in lid 1 genoemde ontwerpverslag wordt door de betrokken lidstaten en de Commissie beoordeeld en zonodig bijgesteld.
Artikel 3 Coördinatie
1. Op basis van het in artikel 2, lid 1, genoemde verslag wisselen de betrokken lidstaten en de Commissie in de Raad hun standpunten uit over de in artikel 1 genoemde programma's. Daarbij vergelijken zij in het bijzonder de werkingssfeer, voorwaarden en resultaten van deze programma's met het oog op de mogelijke onderlinge aanpassing ervan.
2. Lidstaten die deze programma's niet hebben ingevoerd, bestuderen de resultaten en het nut daarvan.
Artikel 4
1. Dit besluit wordt bekendgemaakt in het Publikatieblad.
2. De betrokken lidstaten stellen het in artikel 1 bedoelde rapport voor het eerst op binnen zes maanden te rekenen vanaf publicatie van dit besluit in het Publikatieblad.
Gedaan te Brussel, 26 mei 1997.