Nařízení Rady (ES) č. 3448/93
ze dne 6. prosince 1993
o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 43 a 113 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že články 38 až 47 Smlouvy stanoví zavedení společné zemědělské politiky týkající se zemědělských produktů uvedených v příloze II Smlouvy;
vzhledem k tomu, že některé zemědělské produkty jsou složkami mnohého zboží neuvedeného v příloze II Smlouvy;
vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit opatření související se společnou zemědělskou politikou a společnou obchodní politikou, aby se vzaly v úvahu jednak vliv obchodu s tímto zbožím na cíle článku 39 Smlouvy a jednak způsob, jakým opatření přijatá podle článku 43 Smlouvy ovlivňují hospodářské postavení tohoto zboží s ohledem na rozdíly mezi výrobními a obchodními náklady na zemědělské produkty ve Společenství a mimo ně a na rozdíly mezi cenami zemědělských produktů;
vzhledem k tomu, že Smlouva stanoví, že zemědělská a obchodní politika jsou politikami Společenství; že je nezbytné stanovit pro některé zboží vzniklé zpracováním zemědělských produktů obecná a úplná pravidla o obchodu s tímto zbožím platná v celém Společenství, aby bylo dosaženo cílů Smlouvy;
vzhledem k tomu, že nařízení Rady (EHS) č. 3033/80 ze dne 11. listopadu 1980 o právní úpravě obchodu s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů [4] stanoví, že při dovozu některého zboží bude uplatněn poplatek složený z pevné složky, jež je určena k zajištění ochrany zpracovatelského průmyslu, a z pohyblivé složky, jež má vyrovnat případný rozdíl mezi cenami daných zemědělských produktů na trhu Společenství a na světovém trhu;
vzhledem k tomu, že systém zavedený nařízením (EHS) č. 3033/80 by měl být v zásadě zachován s určitými rozšířeními a úpravami; že je zejména třeba jednak sestavit pro některé zboží, na které se tento režim v současnosti vztahuje a které je převzato do tabulky 1 přílohy B, seznam zemědělských produktů, u nichž lze při dovozu uplatňovat náhradu rozdílu mezi cenami běžnými na světovém trhu a na trhu Společenství, a jednak mezi těmito zemědělskými produkty identifikovat základní produkty, u nichž budou tyto rozdíly skutečně zjištěny, přičemž množství ostatních zemědělských produktů, obdobných produktů a výrobků vzniklých jejich zpracováním bude přepočteno na odpovídající množství základního produktu;
vzhledem k tomu, že pravidla pro obchod s tímto zbožím vyžadují některé úpravy, aby bylo možné přihlédnout k vývoji dohod uzavřených Společenstvím a společné zemědělské politiky;
vzhledem k tomu, že na některé zboží z kapitol 1 až 24 kombinované nomenklatury se nevztahuje nařízení (EHS) č. 3033/80; že i to se získává ze zemědělských produktů, které jsou předmětem společné zemědělské politiky; že by proto měl poplatek vyměřovaný při jejich dovozu rovněž jednak vyrovnávat rozdíl mezi cenou zjištěnou na světovém trhu a na trhu Společenství pro použité zemědělské produkty a jednak zajišťovat ochranu průmyslu zpracování daných zemědělských produktů; že je proto třeba shrnout pravidla platná pro veškeré zboží vyrobené z významné části ze zemědělských produktů;
vzhledem k tomu, že na základě uzavřených dohod má Společenství omezit zachovaný poplatek na plné nebo částečné krytí cenového rozdílu mezi zemědělskými produkty použitými při výrobě daného zboží; že je proto nezbytné stanovit pro toto zboží část celkového poplatku, která odpovídá náhradě cenových rozdílů mezi zemědělskými produkty, kterých se úprava týká;
vzhledem k tomu, že náhrada rozdílu mezi cenou zjištěnou na světovém trhu a na trhu Společenství je u dotyčných základních produktů zajištěna zemědělskými dávkami; že je třeba zachovat úzkou spojitost mezi výpočtem zemědělské složky poplatku ze zboží a výpočtem poplatku z dovážených základních produktů v nezměněném stavu;
vzhledem k tomu, že je třeba neuplatňovat částky nepatrného významu a umožnit členským státům neupravovat částky týkající se téže operace, je-li zůstatek dotyčných částek sám nepatrný, aby se zamezilo nepřiměřeným administrativním formalitám;
vzhledem k tomu, že uplatňování preferenčních dohod by nemělo ztěžovat postupy pro obchod se třetími zeměmi; že by proto měla prováděcí pravidla zajistit, že zboží uvedené v celním prohlášení pro vývoz v preferenčním režimu nebude ve skutečnosti vyváženo ve všeobecném režimu a naopak;
vzhledem k tomu, že je třeba stanovit systém vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty použité při výrobě zboží neuvedeného v příloze II Smlouvy, aby producenti tohoto zboží nebyli penalizováni kvůli cenám, za něž musí sami nakupovat v důsledku společné zemědělské politiky; že tyto vývozní náhrady smějí vyrovnávat pouze rozdíl mezi cenou určitého zemědělského produktu na trhu Společenství a na světovém trhu; že je proto třeba, aby byl tento systém zaveden v rámci každé dotčené společné organizace trhu;
vzhledem k tomu, že článek 13 nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu s obilovinami [5] a odpovídající články některých dalších nařízení o organizaci trhů v oblasti zemědělských produktů stanoví udělování takových vývozních náhrad; že prováděcí pravidla mají být stanovena postupem projednávání v řídícím výboru uvedeném v článku 23 nařízení (EHS) č. 1766/92 a v odpovídajících článcích ostatních dotčených nařízení; že je třeba, aby byly částky vývozních náhrad stanoveny týmž postupem jako stanovení vývozních náhrad u zemědělských produktů, jsou-li vyváženyv nezměněném stavu; že by prováděcí pravidla ke zmíněnému režimu měla být stanovena v zásadě s přihlédnutím k procesu výroby daného zboží; že by proto prováděcí pravidla měla být stanovena na stejném základě;
vzhledem k tomu, že mechanismus zemědělské ochrany podle tohoto nařízení se může za mimořádných okolností ukázat neúplným; že se toto nebezpečí vyskytuje i v rámci preferenčních dohod; že k tomu, aby trh Společenství nezůstal v takových případech bez ochrany vůči narušením, jež z toho mohou vyplynout, je třeba stanovit možnost rychle přijmout všechna nezbytná opatření;
vzhledem k tomu, že platnost nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [6], by se měla rozšířit na obchod upravený tímto nařízením;
vzhledem k tomu, že rozdíl mezi zemědělskými produkty uvedenými v příloze II Smlouvy a zbožím mimo přílohu II je zvláštním kritériem Společenství, založeným na situaci zemědělství a potravinářského průmyslu uvnitř Společenství; že situace v některých třetích zemích, s nimiž Společenství uzavírá dohody, může být výrazně odlišná; že je proto v rámci těchto dohod třeba stanovit možnost rozšířit působnost obecných pravidel pro zpracované zemědělské produkty neuvedené v příloze II Smlouvy přiměřeně na některé zemědělské produkty uvedené v článku II Smlouvy;
vzhledem k tomu, že toto nařízení vyžaduje prováděcí pravidla; že by tato pravidla měla být stanovena po konzultaci s řídícím výborem; že tato pravidla zahrnují zejména stanovení množství základních produktů, u nichž se má za to, že byly použity při výrobě zboží uvedeného v nařízení (EHS) č. 3033/80 převzatého do tabulky 1 přílohy B tohoto nařízení, kterými se nahradí nařízení Rady (EHS) č. 3034/80 ze dne 11. listopadu 1980, kterým se stanoví množství základních produktů, u nichž se má za to, že byly použity při výrobě zboží, na které se vztahuje nařízení (EHS) č. 3033/80 [7],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Toto nařízení upravuje obchod s některým zbožím vymezeným v odst. 2 třetí odrážce:
a) při jehož výrobě byl použit jeden nebo více zpracovaných nebo nezpracovaných zemědělských produktů, nebo
b) které se na základě čl. 13 odst. 2 považují za vyrobené ze zemědělských produktů, nebo
c) které jsou zařazeny do stejné podpoložky (osmimístného kódu) kombinované nomenklatury jako zboží uvedené v písmenech a) a b).
2. Pro účely tohoto nařízení se rozumějí:
- "zemědělskými produkty" produkty, na něž se vztahuje příloha II Smlouvy,
- "základními produkty" některé zemědělské produkty, na něž se vztahuje příloha A tohoto nařízení, nebo obdobné produkty nebo výrobky vzniklé jejich zpracováním, u nichž je zjištěn rozdíl mezi cenami na trhu Společenství a cenami na světovém trhu. Tyto cenové rozdíly se považují za reprezentativní pro cenové rozdíly pro všechny produkty, jichž se úprava týká.
Nicméně:
i) stanoví-li preferenční dohoda náhradu cenových rozdílů u zemědělských produktů neuvedených v příloze A, mohou být mezi produkty, kterých se úprava týká, zařazeny dodatečné základní produkty podle dané dohody;
ii) stanoví-li preferenční dohoda uzavřená s určitým územím zvláštní způsob náhrady, může být rozdíl mezi cenami na trhu Společenství a cenami na světovém trhu nahrazen rozdílem definovaným v dané smlouvě.
- "zbožím" výrobky, na které se nevztahuje příloha II Smlouvy, uvedené v příloze B tohoto nařízení a získané zcela nebo zčásti ze zemědělských produktů.
3. Toto nařízení se rovněž může vztahovat na některé zemědělské produkty v rámci preferenčního obchodu.
V takovém případě daná preferenční dohoda stanoví seznam těchto zemědělských produktů, na které se vztahují pravidla pro obchod se zbožím.
HLAVA I
REŽIM OBCHODU
KAPITOLA 1
Dovoz
Článek 2
1. Zboží uvedené v příloze B při dovozu do Společenství podléhá poplatku; poplatek se stanoví na základě
a) výrobních a obchodních podmínek zboží;
b) rozdílů mezi cenou zemědělských produktů, u nichž se má za to, že byly použity při výrobě zboží, na trhu Společenství a
- cenou výrobků dovážených ze třetích zemí, je-li celková cena dotyčných základních produktů vyšší ve Společenství, nebo
- stanoví-li tak preferenční dohoda, cenou zemědělských produktů v určitých třetích zemích.
2. Pokud se jedná o zboží uvedené v tabulce 1 přílohy B, skládá se poplatek uvedený v odstavci 1:
- z valorického cla, které je pevnou složkou poplatku, jež zajišťuje přihlédnutí k výrobním a obchodním podmínkám zboží,
- ze "zemědělské složky", jež zajišťuje náhradu cenových rozdílů uvedených v odst. 1 písm. b).
Zemědělská složka se stanoví pouze na základě cenových rozdílů u zemědělských produktů uvedených v příloze A, jim obdobných produktů a výrobků vzniklých jejich zpracováním.
Může se jednat o pohyblivou složku stanovenou v souladu podmínkami uvedenými v článku 3 nebo o pevnou složku stanovenou v souladu s podmínkami uvedenými v článku 5.
3. U zboží uvedeného v tabulce 2 přílohy B spočívá zemědělská složka ve clu nebo specifické částce stanovené na měrnou jednotku.
Stanoví-li tak preferenční smlouva, může být tato zemědělská složka nahrazena některou z forem uvedených v odstavci 2.
4. S výhradou článku 10 je zakázáno vybírat jakékoli jiné clo nebo poplatek s rovnocenným účinkem než poplatek uvedený v odstavci 1.
Článek 3
1. Komise stanoví pro každé zboží uvedené v tabulce 1 přílohy B pohyblivou složku.
Pohyblivá složka se stanoví na základě množství základních produktů stanovených na základě čl. 13 odst. 2, u nichž se má za to, že byly použity při výrobě zboží, a cenových rozdílů uvedených v odstavci 2.
Postupem podle čl. 13 odst. 1 bude přijat seznam základních produktů, na něž je třeba převádět množství zemědělských produktů.
2. Komise pro každý základní produkt
- buď určí rozdíl mezi
a) průměrnou prahovou cenou uplatňovanou během referenčního období, pro něž se stanovují pohyblivé složky, a
b) průměrnou cenou CIF, s výjimkou zvláštních cen CIF, případně cenami s dodáním na hranici použitými pro stanovení dávek uplatňovaných během období předcházejícího stanovení pohyblivé složky,
- nebo v případě izoglukózy přijme průměr dávek uvedených v čl. 16 odst. 6 nařízení (EHS) č. 1785/81 [8] uplatňovaných během období předcházejícího stanovení pohyblivé složky.
3. Obdobím uvedeným v odstavci 2 je čtvrtletí. Může být rozděleno na dvě podobdobí o jednom a dvou měsících, pokud čtvrtletí zahrnuje dva kalendářní roky nebo dva hospodářské roky, nebo být delší než čtvrtletí, pokud tak stanoví preferenční dohody.
Při zjištění cen CIF, cen s dodáním na hranici nebo dávek se nepřihlíží k údajům pro posledních 20 dnů období předcházejícího stanovení pohyblivé složky.
4. Chybí-li některý údaj pro výpočet cenového rozdílu uvedeného v odstavci 2 pro jeden nebo více základních produktů, nahradí Komise chybějící údaj odpovídajícím údajem pro nejbližší období, případně opraveným o měsíční stupňování plateb nebo o jakoukoli jinou známou informaci, která ovlivňuje srovnání mezi úrovní daného údaje pro období, v němž chybí, a jeho úrovní v období použitém pro nahrazení.
Je-li chybějící údaj následně zjištěn, může Komise stanovit opravené pohyblivé složky, pokud je na základě uplatnění předchozího pododstavce obchod vážně poškozen nebo ohrožen.
Článek 4
1. Stanoví-li společný celní sazebník maximální výši poplatků, nesmí poplatek uvedený v čl. 2 odst. 2 překročit toto maximum.
Je-li uplatnění maximální výše poplatků podmíněno splněním zvláštních podmínek, budou tyto podmínky stanoveny postupem podle čl. 11 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [9].
2. Jestliže maximální výše poplatků zahrnuje uplatnění dodatečného cla na různé cukry vyjádřené jako sacharóza (AD S/Z) nebo na mouku (AD F/M), vypočte se toto dodatečné clo tak, že se pro dané zboží použije jako jediný zemědělský produkt buď cukr, nebo mouka.
Množství cukru nebo mouky se určí za podmínek uvedených v čl. 13 odst. 1.
Nejsou-li skutečně použitá množství cukru nebo mouky podle čl. 13 odst. 1 známa, určí se tato množství za stejných podmínek, jaké se uplatňují pro stanovení zemědělské složky.
3. Komise určí pro každé období uvedené v čl. 3 odst. 3:
a) částku dodatečných cel vypočtenou podle odstavce 2;
b) cenový rozdíl použitelný pro dodatečná cla určený podle čl. 3 odst. 2.
Článek 5
1. Jsou-li dávky na dovoz základních produktů uvedených v příloze A nahrazeny pevnými částkami, vypočtou se pohyblivé složky platné pro zboží uvedené v tabulce 1 přílohy B na základě těchto částek.
2. Pro každý základní produkt, ke kterému se přihlíží při výpočtu zemědělské složky poplatku, se částka stanovená podle čl. 3 odst. 2 nahradí částkou platnou pro základní produkt, u nějž se má za to, že byl použit.
3. Datum, od kterého se při stanovování zemědělské složky poplatku přihlíží k pevným částkám platným pro dovoz základních produktů, se určí postupem podle článku 16.
Článek 6
1. Pro účely určení zemědělské složky v rámci dohod o preferenčním obchodu se zeměmi, které splňují požadavky právních předpisů Společenství pro zpracované zemědělské produkty:
a) mohou být množství použitých zemědělských produktů ve smyslu čl. 13 odst. 2 nahrazena množstvími skutečně použitými pro výrobu dováženého zboží, pokud Společenství uzavřelo dohodu o celní spolupráci při zjištění těchto množství; v takovém případě mohou být stanoveny převodní koeficienty s přihlédnutím k příslušným definicím základních produktů obou stran, aby byly přímo porovnatelné;
b) může být cenový rozdíl uvedený v čl. 3 odst. 2 nahrazen buď systémem přímé náhrady rozdílů zemědělských cen mezi Společenstvím a danou oblastí, nebo přímou náhradou proti ceně stanovené vzájemnou dohodou pro danou oblast;
c) pokud uplatnění písmene b) vede k rozdílům s malým dopadem na zboží, na které se vztahuje, může být tento systém nahrazen systémem paušálních částek nebo sazeb.
2. Zemědělské složky uvedené v odstavci 1 mohou být uplatňovány po dobu odlišnou od období stanoveného pro nepreferenční obchod.
3. Valorická cla odpovídající zemědělskému poplatku ze zboží uvedeného v tabulce 2 přílohy B mohou být nahrazena jinou zemědělskou složkou, pokud tak stanoví preferenční dohoda.
4. Prováděcí pravidla k odstavcům 1, 2 a 3 se stanoví postupem podle článku 16, pokud daná preferenční dohoda stanoví:
- zemědělské ceny přijaté v rámci dohody,
- období, pro něž se zemědělské složky stanovují,
- případné zboží a zemědělské produkty, na které se dohoda vztahuje.
Nestanoví-li daná dohoda jeden nebo více z těchto prvků, stanoví je Rada postupem podle článku 113 Smlouvy.
5. Ostatní prováděcí pravidla nezbytná pro zavedení preferenčních režimů se stanoví postupem podle článku 16.
Prováděcí pravidla upraví zejména:
- vyhotovení a používání dokumentů nezbytných pro udělení těchto režimů,
- opatření nezbytná pro zabránění odklonu obchodu.
Článek 7
1. Jestliže preferenční dohoda stanoví snížení nebo postupné zrušení části poplatku uvedeného v čl. 2 odst. 1 písm. a), jedná se o pevnou složku, pokud se týká zboží uvedeného v tabulce 1 přílohy B. Pokud se týká ostatního zboží uvedeného v dané dohodě, získá se tato část poplatku odečtením zemědělské složky vyplývající z dohody od celkového poplatku, nestanoví-li dohoda jiné určení této části.
2. Pokud preferenční dohoda stanoví snížení zemědělské složky poplatku, budou prováděcí pravidla pro určení a řízení těchto snížených zemědělských složek stanovena postupem podle článku 16, pokud dohoda stanoví:
- výrobky, na které se vztahují tato snížení,
- množství zboží nebo hodnotu kvót, na které se vztahují tato snížení, nebo způsob určení těchto množství nebo hodnot,
- snížení zemědělské složky pro každý dotyčný základní produkt.
Nestanoví-li daná dohoda jeden nebo více z těchto prvků, stanoví je Rada postupem podle článku 113 Smlouvy.
KAPITOLA 2
Vývoz
Článek 8
1. Při vývozu zboží lze na použité zemědělské produkty, které splňují podmínky čl. 9 odst. 2 Smlouvy, použít vývozní náhrady zřízené nařízeními o společné organizaci trhů v dotyčných odvětvích.
Vývozní náhradu nelze přiznat na vývoz zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje žádná společná organizace trhu, která stanoví udělování vývozních náhrad pro danou podobu zboží.
2. Seznam zboží, na které se vztahují vývozní náhrady, se sestaví s přihlédnutím
- ke vlivu rozdílu mezi cenami zemědělských produktů použitých při jejich výrobě na trhu Společenství a na světovém trhu,
- k nezbytnosti plného nebo částečného vyrovnání tohoto rozdílu, aby byl umožněn vývoz zemědělských produktů použitých při výrobě daného zboží.
Seznam se sestaví na základě nařízení o společné organizaci zemědělských trhů.
3. Společná prováděcí pravidla k systému vývozních náhrad podle tohoto článku budou stanovena postupem podle článku 16.
Výše vývozních náhrad se určí týmž postupem, jaký je stanoven pro udělování vývozních náhrad pro dané zemědělské produkty, jsou-li vyváženy nezpracované.
4. Je-li v rámci preferenční dohody zaveden systém přímé náhrady uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. b), určí se částky uplatňované na vývozy do země nebo zemí, na něž se dohoda vztahuje, vzájemnou dohodou za podmínek vymezených dohodou na stejném základě jako zemědělská složka poplatku.
Tyto částky se stanoví postupem podle článku 16. Stejným postupem budou stanovena případná prováděcí pravidla nezbytná pro uplatňování tohoto odstavce, zejména opatření zajišťující, že zboží uvedené v celním prohlášení pro vývoz v preferenčním režimu nebude ve skutečnosti vyvezeno v nepreferenčním režimu nebo naopak.
V případech, kdy je nutno použít metod analýzy použitých zemědělských produktů, použijí se metody stanovené pro náhrady na vývoz týchž zemědělských produktů do třetích zemí.
Článek 9
Jsou-li na základě některého nařízení o společné organizaci trhu v určitém odvětví uplatňovány na vývoz některého zemědělského produktu uvedeného v příloze A dávky, poplatky nebo jiná opatření, mohou být postupem podle článku 16 přijata vhodná opatření pro určité druhy zboží, jejichž vývoz by mohl s ohledem na vysoký obsah daného zemědělského produktu v tomto zboží a na možné způsoby jeho využití poškodit dosahování cílů sledovaných v dotyčném zemědělském odvětví, přičemž se řádně přihlédne ke zvláštnímu zájmu zpracovatelského průmyslu.
HLAVA II
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 10
Je-li nebezpečí, že by snížení zemědělské složky uplatňované na dovoz zboží na základě preferenční dohody mohlo narušit zemědělské trhy nebo trhy s dotyčným zbožím, vztahují se ochranné doložky platné pro dovoz daných zemědělských produktů rovněž na zboží uvedené v příloze B.
Při posuzování možného narušení trhu se přihlíží k charakteristikám zboží skutečně dovezeného v preferenčním režimu ve srovnání s charakteristikami zboží tradičně dováženého před zavedením preferenčního režimu.
Článek 11
Množství zemědělských produktů, na které se vztahují nařízení o společné organizaci trhů, které není podrobeno dávkám ani poplatkům s účinkem rovnocenným clům při vývozu tohoto zboží nebo v souvislosti s ním, se určí na základě nařízení (EHS) č. 2913/92.
Množství zboží propuštěného do režimu aktivního zušlechťovacího styku a v důsledku toho nepodrobeného poplatku podle článku 2 při vývozu jiného zboží nebo v souvislosti s ním je množství skutečně použité při výrobě tohoto zboží.
Článek 12
1. Rada může postupem podle článku 113 Smlouvy změnit tabulku 1 přílohy B.
2. Tabulku 2 přílohy B lze změnit postupem podle článku 16, aby se přizpůsobila dohodám uzavřeným Společenstvím.
3. Komise upraví přílohy tohoto nařízení podle změn kombinované nomenklatury, aby zachovala režim platný před těmito změnami.
Článek 13
1. Pro účely stanovení zemědělské složky poplatku bude postupem podle článku 16 přijat seznam základních produktů pro nepreferenční obchod.
Základní produkty se vybírají podle významu v mezinárodním obchodě a podle reprezentativnosti jejich cenových úrovní pro všechny ostatní zemědělské produkty, na které se úprava vztahuje.
Množství ostatních zemědělských produktů, u kterých se má za to, že byly použity, se případně přepočtou na odpovídající množství základních produktů, přičemž se řádně přihlédne k ekvivalenčním ukazatelům přijatým Radou v rámci společné zemědělské politiky.
2. Množství základních produktů, u nichž se má za to, že byly použity k výrobě zboží uvedeného v tomto nařízení nebo případně zemědělských produktů, na které se vztahuje úprava obchodu zavedená tímto nařízením, pokud nebylo zjištěno složení tohoto zboží nebo produktů, bude přijato postupem podle článku 16.
3. Aniž jsou dotčena stanovení obdobnosti přijatá Radou v rámci společné zemědělské politiky, lze postupem podle článku 16 stanovit, že některé zemědělské produkty jsou považovány za obdobné základním produktům pro účely stanovení podmínek pro porovnání cen.
4. Charakteristiky základních produktů nezbytné pro stanovení podmínek pro porovnání cen budou určeny postupem podle článku 16.
Článek 14
1. Postupem podle článku 16 lze stanovit práh nebo prahy, pod nimiž jsou částky určené podle čl. 3 odst. 2 stanoveny na nulu. Neuplatnění částek určených podle čl. 3 odst. 2 lze týmž postupem vázat na splnění zvláštních podmínek, aby bylo zabráněno vytvoření umělých obchodních toků.
2. Postupem podle článku 16 lze stanovit práh, pod nímž nemusí členské státy uplatňovat částky vyplývající z použití tohoto nařízení vybírané a vyplácené v souvislosti se stejnou hospodářskou operací, je-li zůstatek těchto částek nižší než uvedený práh.
Článek 15
Komisi je nápomocen Řídící výbor pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze II (dále jen "výbor") složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.
Článek 16
Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, uplatní se následující ustanovení. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy při přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná. Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě může Komise nejvýše o jeden měsíc ode dne tohoto sdělení odložit použitelnost opatření, o kterých rozhodla.
Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě jednoho měsíce přijmout jiné rozhodnutí.
Článek 17
Výbor může jednat o kterékoli jiné otázce, kterou mu přednese předseda z vlastního podnětu nebo na žádost některého členského státu.
Článek 18
Postupem podle článku 16 lze
- změnit částky vyplývající z uplatnění tohoto nařízení, je-li v průběhu čtvrtletního období
- změněna prahová cena nebo
- zavedena, změněna nebo zrušena výrobní náhrada nebo podpora uplatňovaná ve všech členských státech,
- přijmout opatření, kterými se ustanovení tohoto nařízení uvádějí do souladu s případnými technickými změnami učiněnými v příslušných nařízeních o zemědělských produktech.
Článek 19
Metody kvalitativní a kvantitativní analýzy zboží a jiné technické předpisy nezbytné pro jejich ztotožnění nebo určení jejich složení budou přijaty postupem podle článku 10 nařízení (EHS) č. 2658/87.
Článek 20
Členské státy sdělí Komisi údaje nezbytné k používání tohoto nařízení jednak o dovozu, vývozu a případně výrobě zboží a jednak o prováděcích správních opatřeních. Způsoby tohoto sdělování budou stanoveny postupem podle článku 16.
Článek 21
Nařízení (EHS) č. 3033/80 se zrušuje ode dne 1. ledna 1994. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Nařízení (EHS) č. 3034/80 se zrušuje ode dne vstupu v platnost nařízení přijatého k provedení článku 13.
Článek 22
1. Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. ledna 1994.
2. Uplatňování tohoto nařízení na kaseiny spadající pod kód KN 350110 a na kaseináty a jiné deriváty kaseinu spadající pod kód KN 35019090 se odkládá až do dalšího rozhodnutí Rady.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. prosince 1993.
VERORDENING (EG) nr. 3448/93 VAN DE RAAD van 6 december 1993 tot vaststelling van de handelsregeling voor bepaalde, door verwerking van landbouwprodukten verkregen goederen
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op de artikelen 43 en 113,
Gezien het voorstel van de Commissie (1),
Gezien het advies van het Europees Parlement (2),
Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité (3),
Overwegende dat de artikelen 38 tot en met 47 van het Verdrag voorzien in de instelling van een gemeenschappelijk landbouwbeleid voor de in bijlage II bij het Verdrag genoemde landbouwprodukten;
Overwegende dat bepaalde landbouwprodukten een bestanddeel zijn van talrijke, niet in bijlage II bij het Verdrag genoemde goederen;
Overwegende dat maatregelen in samenhang met het gemeenschappelijk landbouwbeleid en de gemeenschappelijke handelspolitiek noodzakelijk zijn om, gelet op de verschillen tussen de voorzieningskosten van landbouwprodukten in en buiten de Gemeenschap en de verschillen tussen de prijzen van landbouwprodukten, rekening te houden met het effect van het handelsverkeer van deze goederen op de doelstellingen van artikel 39 van het Verdrag enerzijds en van de krachtens artikel 43 van het Verdrag vastgestelde maatregelen op de economische positie van deze goederen anderzijds;
Overwegende dat het Verdrag bepaalt dat het landbouwbeleid en de handelspolitiek communautaire beleidssectoren zijn; dat voor bepaalde, door verwerking van landbouwprodukten verkregen goederen volledige, in de gehele Gemeenschap toepasselijke algemene regels betreffende het handelsverkeer van deze goederen moeten worden vastgesteld om de doelstellingen van het Verdrag te verwezenlijken;
Overwegende dat Verordening (EEG) nr. 3033/80 van de Raad van 11 november 1980 tot vaststelling van de handelsregeling die van toepassing is op bepaalde goederen, verkregen door verwerking van landbouwprodukten (4) bepaalt dat bij invoer van bepaalde goederen een belasting wordt geheven die bestaat uit een vast element ter bescherming van de verwerkende industrie en een variabel element ter compensatie van het eventuele verschil tussen de prijzen van de betrokken landbouwprodukten in de Gemeenschap en op de wereldmarkt;
Overwegende dat de regeling die is ingesteld bij Verordening (EEG) nr. 3033/80 in grote lijnen moet worden gehandhaafd, met dien verstande dat daarin bepaalde uitbreidingen en wijzigingen moeten worden aangebracht; dat het met name wenselijk is met betrekking tot bepaalde goederen die nu onder deze regeling vallen, en die zijn opgenomen in tabel 1 van bijlage B, de lijst op te stellen van de landbouwprodukten waarvoor het prijsverschil tussen de wereldmarkt en de markt van de Gemeenschap bij invoer kan gecompenseerd worden; dat tevens met betrekking tot deze landbouwprodukten moet kunnen worden nagegaan voor welke basisprodukten deze prijsverschillen daadwerkelijk geconstateerd worden, waarbij de hoeveelheden andere landbouwprodukten, daarmee gelijkgestelde produkten of produkten die zijn verkregen uit de verwerking ervan, worden omgezet in de daarmee overeenstemmende hoeveelheden basisprodukten;
Overwegende dat een aantal aanpassingen van de regels voor het handelsverkeer van deze goederen noodzakelijk is, teneinde rekening te houden met de ontwikkelingen van de door de Gemeenschap gesloten overeenkomsten en van het gemeenschappelijk landbouwbeleid;
Overwegende dat bepaalde goederen van de hoofdstukken 1 tot en met 24 van de gecombineerde nomenclatuur niet onder Verordening (EEG) nr. 3033/80 vallen; dat deze goederen eveneens worden verkregen door verwerking van landbouwprodukten die onder het gemeenschappelijk landbouwbeleid vallen; dat de bij invoer geheven belasting bijgevolg eveneens het verschil tussen de prijzen van deze landbouwprodukten op de wereldmarkt en op de communautaire markt moet dekken, en de industrie die deze landbouwprodukten verwerkt, moet beschermen; dat het bijgevolg dienstig is alle regels die van toepassing zijn op alle goederen die voor een aanzienlijk deel uit landbouwprodukten zijn verkregen, te bundelen;
Overwegende dat de Gemeenschap in het kader van overeenkomsten voorziet in de handhaving van een belasting die niet meer dan de prijsverschillen voor de gebruikte landbouwprodukten of een gedeelte van die verschillen compenseert; dat voor de betrokken goederen bijgevolg moet worden bepaald welk deel van de totale belasting de prijsverschillen voor de in aanmerking genomen landbouwprodukten compenseert;
Overwegende dat de prijsverschillen tussen de wereldmarkt en de communautaire markt voor de in aanmerking genomen basisprodukten met landbouwheffingen worden gecompenseerd; dat er tussen de berekening van het agrarisch element van de op de goederen toe te passen belasting en de belasting op de basisprodukten die als zodanig worden ingevoerd, een nauwe band moet blijven bestaan;
Overwegende dat het, om de administratieve formaliteiten niet te verzwaren, dienstig is te bepalen dat geringe bedragen niet in aanmerking behoeven te worden genomen en dat de Lid-Staten bedragen die op een zelfde transactie betrekking hebben, niet hoeven te rectificeren als het saldo van die bedragen zelf ook een gering bedrag is;
Overwegende dat de toepassing van preferentiële overeenkomsten de procedures voor het handelsverkeer met derde landen niet mag verzwaren; dat het in dit verband dienstig is zodanige uitvoeringsbepalingen vast te stellen dat wordt voorkomen dat goederen die volgens de uitvoeraangifte in het kader van een preferentiële regeling worden geëxporteerd, in werkelijkheid op grond van de algemene regeling worden uitgevoerd, en omgekeerd;
Overwegende dat voor bepaalde landbouwprodukten die voor de vervaardiging van niet onder bijlage II bij het Verdrag vallende goederen worden gebruikt, dient te worden voorzien in een uitvoerrestitutieregeling om te voorkomen dat de fabrikanten van de genoemde goederen worden benadeeld door de prijzen die zij, als gevolg van het gemeenschappelijk landbouwbeleid, voor de landbouwprodukten moeten betalen; dat deze restituties niet hoger mogen zijn dan het verschil tussen de geconstateerde prijs van een landbouwprodukt op de communautaire markt en die op de wereldmarkt; dat het bijgevolg dienstig is deze regeling in te stellen in het kader van elke betrokken gemeenschappelijke marktordening;
Overwegende dat in de toekenning van dergelijke restituties is voorzien in artikel 13 van Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad van 30 juni 1992 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector granen (5) en in de overeenkomstige artikelen van bepaalde andere verordeningen houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector landbouwprodukten; dat de uitvoeringsbepalingen dienen te worden vastgesteld volgens de procedure van het comité van beheer, als bedoeld in artikel 23 van Verordening (EEG) nr. 1766/92 en in de overeenkomstige artikelen van de andere betrokken verordeningen; dat enerzijds de restitutiebedragen volgens dezelfde procedure moeten worden vastgesteld als de restituties voor als zodanig uitgevoerde landbouwprodukten; dat anderzijds bij de vaststelling van de uitvoeringsbepalingen van de genoemde regeling vooral rekening moet worden gehouden met de procédés voor de vervaardiging van de betrokken goederen; dat deze bepalingen dan ook op een zelfde grondslag moeten worden vastgesteld;
Overwegende dat het landbouwbeschermingsmechanisme van deze verordening in uitzonderlijke omstandigheden in gebreke kan blijven; dat dit risico ook bestaat bij preferentiële overeenkomsten; dat, om de gemeenschappelijke markt in dergelijke gevallen niet onbeschermd bloot te stellen aan de verstoringen die daaruit kunnen voortvloeien, voorzien moet worden in de mogelijkheid snel de nodige maatregelen te nemen;
Overwegende dat Verordening (EEG) nr. 2913/92 van de Raad van 12 oktober 1992 tot vaststelling van het communautaire douanewetboek (6), van toepassing moet worden op het handelsverkeer waarop onderhavige verordening betrekking heeft;
Overwegende dat het onderscheid tussen onder bijlage II en niet onder bijlage II bij het Verdrag vallende landbouwprodukten een specifiek communautair criterium is dat is gebaseerd op de situatie van de landbouw en de levensmiddelenindustrie in de Gemeenschap; dat de situatie in bepaalde derde landen waarmee de Gemeenschap overeenkomsten sluit aanmerkelijk kan verschillen; dat derhalve dient te worden bepaald dat in het kader van dergelijke overeenkomsten de algemene regels voor niet onder bijlage II bij het Verdrag vallende verwerkte landbouwprodukten van overeenkomstige toepassing worden verklaard op bepaalde onder bijlage II bij het Verdrag vallende landbouwprodukten;
Overwegende dat voor deze verordening uitvoeringsbepalingen noodzakelijk zijn; dat deze bepalingen dienen te worden vastgesteld na raadpleging van een beheerscomité; dat deze bepalingen in het bijzonder betrekking hebben op de vaststelling van de hoeveelheden basisprodukten die geacht worden te zijn gebruikt bij de vervaardiging van de in Verordening (EEG) nr. 3033/80 bedoelde en in bijlage B, tabel 1, van de onderhavige verordening opgenomen goederen, en dat deze bepalingen in de plaats komen van Verordening (EEG) nr. 3034/80 van de Raad van 11 november 1980 tot vaststelling van de hoeveelheden basisprodukten die worden geacht bij de vervaardiging van de onder Verordening (EEG) nr. 3033/80 vallende goederen te zijn gebruikt (7),
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
1. Bij deze verordening wordt de handelsregeling vastgesteld die van toepassing is op bepaalde, in lid 2, derde streepje, gedefinieerde goederen,
a) bij de vervaardiging waarvan een of meer landbouwprodukten zijn gebruikt, hetzij als zodanig, hetzij na verwerking;
of
b) die overeenkomstig artikel 13, lid 2, worden geacht te zijn vervaardigd uit landbouwprodukten;
of
c) die zijn ingedeeld onder hetzelfde codenummer van de gecombineerde nomenclatuur (achtcijferige code) als de onder a) of onder b) bedoelde goederen.
2. In deze verordening wordt verstaan onder
- "landbouwprodukten": produkten die onder bijlage II bij het Verdrag vallen;
- "basisprodukten": sommige landbouwprodukten die onder bijlage A van deze verordening vallen of met die produkten gelijkgesteld zijn, dan wel zijn verkregen door verwerking ervan, en waarvoor verschillen worden vastgesteld tussen enerzijds de op de markt van de Gemeenschap en anderzijds de op de wereldmarkt geconstateerde prijzen. Deze prijsverschillen worden als representatief beschouwd voor de prijsverschillen voor alle voor de regeling in aanmerking komende produkten.
Wanneer evenwel:
i) een preferentiële overeenkomst voorziet in compensatie van de prijsverschillen voor andere dan de in bijlage A opgesomde landbouwprodukten, kunnen met toepassing van deze overeenkomst extra basisprodukten worden toegevoegd aan de in aanmerking komende produkten;
ii) een met een bepaalde zone gesloten preferentiële overeenkomst voorziet in een bijzondere compensatieregeling, kan het verschil tussen de prijs op de markt van de Gemeenschap en de prijs op de wereldmarkt worden vervangen door het in de betrokken overeenkomst omschreven verschil;
- "goederen": de in bijlage B genoemde produkten die niet onder bijlage II bij het Verdrag vallen en geheel of gedeeltelijk uit landbouwprodukten zijn verkregen.
3. Deze verordening kan, wat betreft het preferentiële handelsverkeer, ook op sommige landbouwprodukten worden toegepast.
In dit geval wordt de lijst van die aan de voorschriften inzake het goederenverkeer onderworpen landbouwprodukten vastgesteld bij de betrokken preferentiële overeenkomst.
TITEL I REGELING VOOR HET HANDELSVERKEER
HOOFDSTUK 1 Invoer
Artikel 2
1. Op de in bijlage B bedoelde goederen wordt bij invoer in de Gemeenschap een belasting geheven, waarbij rekening wordt gehouden met
a) de voorwaarden waaronder deze goederen worden geproduceerd en in de handel worden gebracht;
en
b) de verschillen tussen de prijzen van de landbouwprodukten die geacht worden te zijn gebruikt op de markt van de Gemeenschap en
- de prijzen bij invoer uit derde landen, wanneer de totale kosten van de genoemde basisprodukten in de Gemeenschap hoger zijn, of
- indien een preferentiële overeenkomst daarin voorziet, de prijzen van de landbouwprodukten in bepaalde derde landen.
2. Voor de in tabel 1 van bijlage B bedoelde goederen bestaat de in lid 1 bedoelde belasting uit
- een ad-valoremrecht, dat het vaste element van de belasting vormt waarmee rekening wordt gehouden met de voorwaarden waaronder deze goederen worden geproduceerd en in de handel worden gebracht;
- een agrarisch element, ter compensatie van in lid 1, onder b), bedoelde prijsverschillen.
Het agrarisch element kan alleen rekening houden met de prijsverschillen voor de in bijlage A bedoelde landbouwprodukten, de daarmee gelijkgestelde produkten of de produkten die zijn verkregen door verwerking ervan.
Het kan de vorm aannemen van een variabel element dat wordt vastgesteld overeenkomstig het bepaalde in artikel 3 of van een vast bedrag dat wordt vastgesteld overeenkomstig het bepaalde in artikel 5.
3. Voor de in tabel 2 in bijlage B bedoelde goederen is het agrarisch element een recht of een specifiek bedrag per maateenheid.
Wanneer een preferentiële overeenkomst daarin voorziet, kan dit agrarisch element worden vervangen door een van de in lid 2 bedoelde formules.
4. Behoudens het bepaalde in artikel 10 is het verboden andere douanerechten of heffingen van gelijke werking op te leggen dan de in de lid 1 bedoelde belasting.
Artikel 3
1. De Commissie stelt voor alle in tabel 1 van bijlage B bedoelde goederen een variabel element vast.
Dit variabele element wordt vastgesteld op basis van de overeenkomstig artikel 13, lid 2, vastgestelde hoeveelheden basisprodukten die worden geacht te zijn gebruikt voor de vervaardiging van het betrokken goed, alsmede van de in lid 2 bedoelde prijsverschillen.
De lijst van de basisprodukten waartoe de hoeveelheden landbouwprodukten moeten worden herleid, wordt vastgesteld overeenkomstig artikel 13, lid 1.
2. Voor elk basisprodukt
- hetzij, bepaalt de Commissie het verschil tussen
a) het gemiddelde van de drempelprijzen in de referentieperiode waarvoor de variabele elementen worden vastgesteld
en
b) het gemiddelde van de cif-prijzen (met uitsluiting van de speciale cif-prijzen) of de franco-grensprijzen, naar gelang van het geval, waarvan is uitgegaan voor het vaststellen van de heffing die voor het produkt gold in de periode voorafgaande aan die van de vaststelling;
- hetzij, voor isoglucose, gaat de Commissie uit van het gemiddelde van de in artikel 16, lid 6, van Verordening (EEG) nr. 1785/81 van de Raad (8) bedoelde heffingen die golden in de periode voorafgaande aan die van de vaststelling.
3. De in lid 2 bedoelde periode is een periode van drie maanden. Die periode kan worden verdeeld in twee subperioden van één en twee maanden als zij over twee kalenderjaren of verkoopseizoenen loopt; in het kader van preferentiële overeenkomsten kan die periode langer zijn dan drie maanden.
Voor het berekenen van de cif-prijzen, de franco-grensprijzen of de heffingen worden de gegevens over de laatste twintig dagen van de periode voorafgaande aan de periode van de vaststelling niet meegerekend.
4. Wanneer voor een of meer basisprodukten een gegeven voor de berekening van het in lid 2 bedoelde prijsverschil ontbreekt, vervangt de Commissie het ontbrekende gegeven door het corresponderende gegeven voor de meest recente periode, eventueel gecorrigeerd met maandelijkse aanpassingen of andere bekende gegevens die relevant zijn voor de vergelijking tussen het niveau van het betrokken gegeven in de periode waarvoor dit gegeven ontbreekt en het niveau van dat gegeven tijdens de vervangende periode.
Wanneer het ontbrekende gegeven wordt vastgesteld, kan de Commissie, indien door toepassing van de eerste alinea de handel ernstig wordt verstoord of ernstig dreigt te worden verstoord, gecorrigeerde variabele elementen vaststellen.
Artikel 4
1. Wanneer in het gemeenschappelijk douanetarief in een maximumheffing is voorzien, mag de in artikel 2, lid 2, bedoelde belasting dit maximum niet overschrijden.
Wanneer voor de toepassing van het bedoelde maximum moet worden voldaan aan bijzondere voorwaarden, worden deze vastgesteld volgens de procedure van artikel 11, lid 1, van Verordening (EEG) nr. 2658/87 van de Raad van 23 juli 1987 met betrekking tot de tarief- en statistieknomenclatuur en het gemeenschappelijk douanetarief (9).
2. Wanneer in het maximum een aanvullend recht op suiker, ongeacht de soort, berekend als saccharose (AD-S/Z) of op meel (AD-F/M) is begrepen, wordt dit aanvullende recht voor het betrokken goed uitsluitend berekend op basis van, naar gelang van het geval, het landbouwprodukt suiker of meel.
De hoeveelheid suiker of meel wordt bepaald overeenkomstig artikel 13, lid 1.
Wanneer de in genoemd artikel bedoelde daadwerkelijk gebruikte hoeveelheden suiker of meel niet bekend zijn, worden deze hoeveelheden op dezelfde wijze bepaald als die welke is gevolgd voor de vaststelling van het agrarisch element.
3. Voor iedere in artikel 3, lid 3, bedoelde periode bepaalt de Commissie
a) het bedrag van de aanvullende rechten, berekend volgens lid 2;
b) de prijsverschillen die gelden voor de aanvullende rechten, vastgesteld volgens artikel 3, lid 2.
Artikel 5
1. Wanneer de heffingen bij invoer van de in bijlage A bedoelde basisprodukten worden vervangen door vaste bedragen, worden de variabele elementen die van toepassing zijn op de in tabel 1 van bijlage B bedoelde goederen berekend op basis van deze vaste bedragen.
2. Voor elk basisprodukt dat bij de berekening van het agrarisch element van de belasting in aanmerking moet worden genomen, wordt het overeenkomstig artikel 3, lid 2, vastgestelde bedrag vervangen door het bedrag dat voor het betrokken basisprodukt geldt.
3. De datum met ingang waarvan de bij invoer van de basisprodukten toe te passen vaste bedragen in aanmerking worden genomen om het agrarisch element van de heffing vast te stellen, wordt vastgesteld volgens de procedure van artikel 16.
Artikel 6
1. In het kader van overeenkomsten over preferentiële handelsregelingen die bepalend zijn voor de communautaire wetgeving inzake verwerkte landbouwprodukten, is het mogelijk voor de bepaling van het agrarische element:
a) de gebruikte hoeveelheden landbouwprodukten als bedoeld in artikel 13, lid 2, te vervangen door de werkelijk voor de vervaardiging van het ingevoerde goed gebruikte hoeveelheden, als de Gemeenschap een overeenkomst voor douanesamenwerking heeft gesloten voor het vaststellen van deze hoeveelheden; in dat geval kunnen omrekeningscoëfficiënten vastgesteld worden, rekening houdende met de respectieve definities van de basisprodukten, om deze produkten rechtstreeks te kunnen vergelijken;
b) het in artikel 3, lid 2, bedoelde prijsverschil te vervangen door een systeem voor rechtstreekse compensatie van de verschillen tussen de landbouwprijzen van de Gemeenschap en van het betrokken gebied, of door rechtstreekse compensatie ten opzichte van een erkende, gemeenschappelijk vastgestelde prijs voor het betrokken gebied;
c) wanneer toepassing van het bepaalde onder b) voor de betrokken goederen tot geringe verschillen leidt, deze regeling te vervangen door een regeling met forfaitaire bedragen of percentages.
2. De periode van toepassing van de in lid 1 bedoelde agrarische elementen kan verschillen van de toepassingsperiode voor niet-preferentieel handelsverkeer.
3. De ad-valoremrechten die overeenkomen met het agrarisch element van de belasting op de in tabel 2 van bijlage B bedoelde goederen, kunnen, wanneer een preferentiële overeenkomst daarin voorziet, worden vervangen door een ander agrarisch element.
4. De uitvoeringsbepalingen van de leden 1 tot en met 3 worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 16 voor zover in de betrokken preferentiële overeenkomst wordt bepaald:
- welke landbouwprijzen in het kader van de overeenkomst worden toegepast;
- met welke frequentie deze agrarische elementen worden vastgesteld;
- voor welke goederen en eventuele landbouwprodukten de regels van de overeenkomst gelden.
Wanneer een of meer van deze elementen niet in de betrokken overeenkomst zijn vastgelegd, worden deze door de Raad vastgesteld volgens de procedure van artikel 113 van het Verdrag.
5. De overige uitvoeringsbepalingen voor deze preferentiële regelingen worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 16.
Deze bepalingen betreffen met name
- het opstellen en de verspreiding van de documenten die nodig zijn voor de toekenning van het recht op deze regelingen;
- de maatregelen die nodig zijn ter voorkoming van verlegging van het handelsverkeer.
Artikel 7
1. Wanneer een preferentiële overeenkomst voorziet in verlaging of geleidelijke afschaffing van het in artikel 2, lid 1, onder a), bedoelde deel van de belasting, is dat deel voor de in tabel 1 van bijlage B bedoelde goederen het vaste element. Voor de andere in deze overeenkomst bedoelde goederen wordt dit deel van de belasting verkregen door op de totale belasting het uit de overeenkomst voortvloeiende agrarische element in mindering te brengen, tenzij in de overeenkomst is bepaald dat dit deel op een andere manier wordt vastgesteld.
2. Wanneer een preferentiële overeenkomst voorziet in een verlaging van het agrarisch element van de belasting, worden de uitvoeringsbepalingen voor de bepaling en het beheer van deze verlaagde agrarische elementen vastgesteld volgens de procedure van artikel 16 voor zover in de overeenkomst wordt bepaald:
- voor welke produkten deze verlagingen gelden,
- voor welke hoeveelheden goederen of voor welke waarde aan contingenten deze verlagingen gelden of hoe deze hoeveelheden of waarden worden bepaald,
- met welk bedrag het agrarisch element voor elk betrokken basisprodukt wordt verlaagd.
Wanneer een of meer van deze elementen niet in de betrokken overeenkomst zijn vastgelegd, worden deze door de Raad vastgesteld volgens de procedure van artikel 113 van het Verdrag.
HOOFDSTUK 2 Uitvoer
Artikel 8
1. Bij uitvoer van goederen kunnen voor de gebruikte landbouwprodukten die voldoen aan het bepaalde van artikel 9, lid 2, van het Verdrag, restituties worden verleend die zijn vastgesteld overeenkomstig de verordeningen houdende een gemeenschappelijke marktordening voor de betrokken sectoren.
Voor de uitvoer van in goederen verwerkte landbouwprodukten die niet vallen onder een gemeenschappelijke marktordening die voorziet in de toekenning van een restitutie bij uitvoer in de vorm van deze goederen, kunnen geen restituties worden verleend.
2. Bij de vaststelling van de lijst van goederen waarvoor restituties gelden, wordt rekening gehouden met
- de invloed van het verschil tussen de prijzen van de gebruikte landbouwprodukten op de markt van de Gemeenschap en op de wereldmarkt en
- de noodzaak dit verschil, geheel of gedeeltelijk, te dekken om de uitvoer van de in de betrokken goederen verwerkte landbouwprodukten mogelijk te maken.
Deze lijst wordt vastgesteld overeenkomstig de verordeningen houdende gemeenschappelijke ordening van de landbouwmarkten.
3. De gemeenschappelijke uitvoeringsbepalingen voor de in dit artikel bedoelde restitutieregeling worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 16.
De restitutiebedragen worden vastgesteld volgens dezelfde procedure als die welke wordt toegepast voor de toekenning van de restituties voor de betrokken landbouwprodukten wanneer deze als zodanig worden uitgevoerd.
4. Wanneer in het kader van een preferentiële overeenkomst de in artikel 6, lid 1, onder b), bedoelde regeling voor rechtstreekse compensatie wordt ingevoerd, worden de bedragen die moeten worden toegepast bij uitvoer naar het land of de landen waarvoor de overeenkomst geldt, met inachtneming van de bepalingen van de overeenkomst gezamenlijk en op dezelfde grondslag als het agrarisch element van de belasting vastgesteld.
Deze bedragen worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 16. De voor de toepassing van dit lid noodzakelijke uitvoeringsbepalingen en met name de maatregelen om te waarborgen dat goederen die worden aangegeven voor uitvoer in het kader van een preferentiële regeling niet in werkelijkheid op basis van een niet-preferentiële regeling worden uitgevoerd, of omgekeerd, worden vastgesteld volgens dezelfde procedure.
Wanneer methoden voor de analyse van de gebruikte landbouwprodukten moeten worden toegepast, worden de methoden gevolgd die zijn voorgeschreven voor de restituties bij uitvoer van dezelfde landbouwgoederen naar derde landen.
Artikel 9
Wanneer krachtens een verordening houdende een gemeenschappelijke ordening van de markten in een bepaalde sector, wordt besloten heffingen, belastingen of andere maatregelen toe te passen bij uitvoer van een in bijlage A bedoeld landbouwprodukt, kunnen volgens de procedure van artikel 16 geëigende maatregelen worden vastgesteld ten aanzien van bepaalde goederen waarvan de uitvoer wegens het hoge gehalte aan dit landbouwprodukt en het gebruik dat van die goederen kan worden gemaakt, nadelig kan zijn voor het bereiken van het in de betrokken landbouwsector nagestreefde doel. Hierbij moet terdege rekening worden gehouden met het specifieke belang van de verwerkende industrie.
TITEL II ALGEMENE BEPALINGEN
Artikel 10
Wanneer het gevaar bestaat dat een verlaging van het agrarisch element dat geldt bij invoer van goederen in het kader van een preferentiële overeenkomst, de landbouwmarkten of de markten van de betrokken goederen zal verstoren, zijn de vrijwaringsclausules die van toepassing zijn op de invoer van de betrokken landbouwprodukten eveneens van toepassing op de in bijlage B bedoelde goederen.
Voor de evaluatie van de betrokken verstoringen worden de kenmerken van de in het kader van de preferentiële regeling daadwerkelijk ingevoerde goederen vergeleken met de kenmerken van de goederen die vóór de invoering van die regeling traditioneel werden ingevoerd.
Artikel 11
De hoeveelheid onder de verordeningen houdende een gemeenschappelijke ordening van de markten vallende landbouwprodukten waarop met het oog op of als gevolg van de uitvoer van goederen geen heffingen of belastingen van gelijke werking als douanerechten worden toegepast, wordt vastgesteld overeenkomstig Verordening (EEG) nr. 2913/92.
De hoeveelheid goederen die krachtens de regeling actieve veredeling wordt toegelaten en waarop bijgevolg niet de in artikel 2 bedoelde belasting wordt geheven met het oog op of als gevolg van de uitvoer van andere goederen, is de werkelijk voor de vervaardiging van laatstbedoelde goederen gebruikte hoeveelheid.
Artikel 12
1. De Raad kan volgens de procedure van artikel 113 van het Verdrag tabel 1 van bijlage B wijzigen.
2. Tabel 2, bijlage B, kan volgens de procedure van artikel 16 worden gewijzigd om deze aan de door de Gemeenschap gesloten overeenkomsten aan te passen.
3. De Commissie past de bijlagen bij deze verordening aan de wijzigingen in de gecombineerde nomenclatuur aan om ervoor te zorgen dat de regeling die vóór die wijzigingen gold, ongewijzigd blijft.
Artikel 13
1. Om het agrarisch element van de belasting te kunnen vaststellen wordt volgens de procedure van artikel 16 een lijst met de basisprodukten voor het niet-preferentiële handelsverkeer vastgesteld.
De basisprodukten worden gekozen op grond van hun belang in het internationale handelsverkeer en van het representatieve karakter van hun prijsniveau voor alle andere in aanmerking te nemen landbouwprodukten.
De hoeveelheden van de andere landbouwprodukten die worden geacht te zijn gebruikt, worden in voorkomend geval herleid tot gelijkwaardige hoeveelheden basisprodukten, waarbij terdege rekening wordt gehouden met de equivalentieverhoudingen die door de Raad in het kader van het gemeenschappelijk landbouwbeleid worden vastgesteld.
2. De hoeveelheden basisprodukten die geacht worden te zijn gebruikt voor de vervaardiging van de in deze verordening bedoelde goederen, of in voorkomend geval de landbouwprodukten die onder de in deze verordening vastgestelde handelsregeling vallen, worden, wanneer de samenstelling van deze goederen of produkten niet vaststaat, vastgesteld volgens de procedure van artikel 16.
3. Onverminderd de door de Raad in het kader van het gemeenschappelijk landbouwbeleid bepaalde gelijkstellingen kunnen, met het oog op prijsvergelijking, bepaalde landbouwprodukten volgens de procedure van artikel 16 met basisprodukten worden gelijkgesteld.
4. De kenmerken van de basisprodukten die voor de prijsvergelijking nodig zijn, worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 16.
Artikel 14
1. Volgens de procedure van artikel 16 kunnen drempels worden bepaald beneden welke de overeenkomstig artikel 3, lid 2, bepaalde bedragen op nul worden vastgesteld. Volgens dezelfde procedure kunnen bijzondere voorwaarden worden opgelegd voor het niet toepassen van de overeenkomstig artikel 3, lid 2, bepaalde bedragen teneinde te voorkomen dat kunstmatige handelsstromen ontstaan.
2. Volgens de procedure van artikel 16 kan een drempel worden vastgesteld beneden welke de Lid-Staten de uit de toepassing van deze verordening voortvloeiende bedragen met betrekking tot een zelfde economische transactie niet hoeven toe te kennen of te innen wanneer het saldo van die bedragen kleiner is dan dat drempelbedrag.
Artikel 15
De Commissie wordt bijgestaan door een comité van beheer van "horizontale vraagstukken inzake het handelsverkeer van verwerkte landbouwprodukten die niet onder bijlage II vallen", hierna "het comité" genoemd, bestaande uit vertegenwoordigers van de Lid-Staten en voorgezeten door de vertegenwoordiger van de Commissie.
Artikel 16
In de gevallen waarin wordt verwezen naar de in dit artikel omschreven procedure, zijn de volgende bepalingen van toepassing. De vertegenwoordiger van de Commissie legt het comité een ontwerp voor van de te nemen maatregelen. Het comité brengt advies uit over dit ontwerp binnen een termijn die de voorzitter kan vaststellen naar gelang van de urgentie van de materie. Het comité spreekt zich uit met de meerderheid van stemmen die in artikel 148, lid 2, van het Verdrag is voorgeschreven voor de aanneming van de besluiten die de Raad op voorstel van de Commissie dient te nemen. Bij stemming in het comité worden de stemmen van de vertegenwoordigers van de Lid-Staten gewogen overeenkomstig genoemd artikel. De voorzitter neemt niet aan de stemming deel.
De Commissie stelt maatregelen vast die onmiddellijk van toepassing zijn. Indien deze maatregelen echter niet in overeenstemming zijn met het advies dat het comité heeft uitgebracht, worden zij onverwijld door de Commissie ter kennis van de Raad gebracht. In dat geval kan de Commissie de toepassing van de maatregelen waartoe zij heeft besloten voor ten hoogste één maand na deze kennisgeving uitstellen.
De Raad kan binnen één maand met een gekwalificeerde meerderheid van stemmen een andersluidend besluit nemen.
Artikel 17
Het comité kan iedere door zijn voorzitter, hetzij op eigen initiatief, hetzij op verzoek van een Lid-Staat, aan de orde gestelde kwestie bespreken.
Artikel 18
Volgens de procedure van artikel 16
- kunnen de uit de toepassing van deze verordening voortvloeiende bedragen worden gewijzigd wanneer in een periode van drie maanden:
- een drempelprijs wordt gewijzigd, of
- een restitutie bij de produktie of een in alle Lid-Staten toepasselijke steun wordt ingesteld, gewijzigd of afgeschaft;
- kunnen maatregelen worden getroffen om deze verordening aan te passen aan de technische wijzigingen die eventueel in de regeling voor landbouwprodukten worden aangebracht.
Artikel 19
De methoden voor kwalitatieve en kwantitatieve analyse van de goederen en de overige technische voorschriften die nodig zijn voor het identificeren van de goederen of voor het bepalen van de samenstelling ervan, worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 10 van Verordening (EEG) nr. 2658/87.
Artikel 20
De Lid-Staten verstrekken de Commissie de gegevens die nodig zijn voor de toepassing van deze verordening, en die betrekking hebben op de invoer, de uitvoer, en eventueel de produktie van de goederen enerzijds en de administratieve uitvoeringsmaatregelen anderzijds. De wijze waarop deze gegevens dienen te worden meegedeeld, wordt vastgesteld volgens de procedure van artikel 16.
Artikel 21
Verordening (EEG) nr. 3033/80 wordt per 1 januari 1994 ingetrokken. Verwijzingen naar de ingetrokken verordening gelden als verwijzingen naar de onderhavige verordening.
Verordening (EEG) nr. 3034/80 wordt ingetrokken op de datum waarop de ter uitvoering van artikel 13, lid 1, vast te stellen verordening in werking treedt.
Artikel 22
1. Deze verordening treedt in werking op de zevende dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Zij is van toepassing met ingang van 1 januari 1994.
2. De toepassing van deze verordening op caseïnes van GN-code 3501 10, alsmede op caseïnaten en andere derivaten van caseïne van GN-code 3501 90 90, wordt uitgesteld in afwachting van een nader besluit van de Raad.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke Lid-Staat.
Gedaan te Brussel, 6 december 1993.