Nařízení Komise (ES) č. 602/2001
ze dne 28. března 2001,
kterým se s ohledem k podmínkám vyplácení vývozních náhrad pro produkty kódů KN 100190, 1101, 1102 a ex2302 mění nařízení (ES) č. 1501/95
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1666/2000 [2], a zejména na článek 13 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 3 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [3], naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 90/2001 [4], stanoví, že nárok na náhradu vznikne při dovozu do třetí země, pokud se pro dotčenou třetí zemi rozlišená náhrada uplatňuje. Články 14, 15 a 16 uvedeného nařízení stanoví v případě rozlišené náhrady podmínky pro její vyplacení, a zejména určují dokumenty, které se předloží jako důkaz, že produkty dosáhly místa určení.
(2) Pokud je náhrada rozlišená, ustanovení čl. 18 odst. 1 a odst. 2 nařízení (ES) č. 800/1999 stanoví, že část náhrady, vypočtená podle nejnižší sazby vývozní náhrady, se vyplatí na žádost vývozce ihned po předložení důkazu, že dotčený produkt opustil celní území Společenství.
(3) Nařízení Rady (ES) č. 2851/2000 [5] stanoví určité koncese v podobě celních kvót Společenství pro některé zemědělské produkty a upravuje, jako autonomní a přechodné opatření, některé zemědělské koncese stanovené v Evropské dohodě s Polskou republikou. Jednou z těchto koncesí je zrušení náhrad pro pšenici obecnou, mouku a otruby vyvážené do Polska.
(4) Ustanovení čl. 7a nařízení Komise (ES) č. 1162/95 ze dne 23. května 1995, kterým stanoví zvláštní prováděcí pravidla pro režim dovozních a vývozních licencí pro obiloviny a rýži [6], naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 409/2001 [7], stanoví, že hospodářské subjekty musí při dovozu určitých produktů kódů KN 100190, 1101, 1102 a ex2302 do Polska předložit příslušným orgánům ověřené kopie vývozní licence a příslušného vývozního celního prohlášení. Vývozní licence musí obsahovat údaje potvrzující, že pro dotčené produkty nebyla poskytnuta vývozní náhrada. Polské úřady se zavázaly, že budou dodržování článku 7a nařízení (ES) č. 1162/95 kontrolovat.
(5) Je proto nezbytné přihlédnout ke zvláštním úpravám, které vstoupily v platnost dnem 1. března 2001 při provádění výše uvedených ustanovení nařízení (ES) č. 800/1999, aby vývozci obchodující se třetími zeměmi nebyli zatěžováni zbytečnými výdaji. Z tohoto důvodu by se nemělo přihlížet k okolnosti, že při stanovování nejnižší sazby náhrady nebyla pro příslušnou zemi určení náhrada stanovena.
(6) Nařízení Komise (ES) č. 1501/95 [8] naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2513/98 [9] stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami, a mělo by proto být upraveno vložením odchylek vyžadovaných pro nařízení (ES) č. 800/1999.
(7) Toto nařízení by mělo vstoupit v platnost okamžitě.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V nařízení (ES) č. 1501/95 se vkládá nový článek 13a, který zní:
"Článek 13a
1. Pokud je rozlišení náhrady způsobeno výhradně tím, že pro Polsko nebyla stanovena náhrada, nebude bez ohledu na článek 16 nařízení (ES) č. 800/1999 pro vyplacení náhrady pro produkty kódů KN 100190, 1101, 1102 a ex2302 požadován důkaz o splnění dovozních celních formalit.
2. Skutečnost, že pro produkty kódů KN 100190, 1101, 1102 a ex2302 není pro vývoz do Polska stanovena náhrada, nebude zohledněna při určování nejnižší sazby vývozní náhrady ve smyslu čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 800/1999."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se na vývozní prohlášení přijatá ode dne 1. března 2001.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. března 2001
Verordening (EG) nr. 602/2001 van de Commissie
van 28 maart 2001
houdende wijziging van Verordening (EG) nr. 1501/95 wat betreft de voorwaarden voor de betaling van de uitvoerrestitutie voor producten van de GN-codes 100190, 1101, 1102 en ex2302
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,
Gelet op Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad van 30 juni 1992 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector granen(1), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1666/2000(2), en met name op artikel 13,
Overwegende hetgeen volgt:
(1) In artikel 3 van Verordening (EG) nr. 800/1999 van de Commissie van 15 april 1999 houdende gemeenschappelijke uitvoeringsbepalingen van het stelsel van restituties bij uitvoer voor landbouwproducten(3), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 90/2001(4), is bepaald dat het recht op restitutie ontstaat bij invoer in een bepaald derde land wanneer voor dat derde land een gedifferentieerd eenheidsbedrag van de restitutie van toepassing is. De artikelen 14 tot en met 16 van die verordening bevatten nadere bepalingen inzake de voorwaarden voor de betaling van de restitutie wanneer de restitutie gedifferentieerd is, met name inzake de documenten die moeten worden overgelegd om te bewijzen dat de goederen op de plaats van bestemming zijn aangekomen.
(2) In artikel 18, leden 1 en 2, van Verordening (EG) nr. 800/1999 is bepaald dat wanneer de uitvoerrestitutie is gedifferentieerd, een deel van de restitutie, dat wordt berekend op basis van het laagste eenheidsbedrag van de restitutie, op verzoek van de exporteur wordt betaald zodra het bewijs wordt geleverd dat het product het douanegebied van de Gemeenschap heeft verlaten.
(3) Bij Verordening (EG) nr. 2851/2000 van de Raad(5) zijn bepaalde concessies in de vorm van communautaire tariefcontingenten voor bepaalde landbouwproducten vastgesteld en zijn bepaalde in de Europaovereenkomst met Polen opgenomen landbouwconcessies via een autonome overgangsmaatregel aangepast. Een van de vastgestelde concessies is de afschaffing van de restituties voor de uitvoer van zachte tarwe, meel en zemelen naar Polen.
(4) In artikel 7 bis van Verordening (EG) nr. 1162/95 van de Commissie van 23 mei 1995 houdende bijzondere uitvoeringsbepalingen inzake het stelsel van invoer- en uitvoercertificaten in de sector granen en rijst(6), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 409/2001(7), is bepaald dat de marktdeelnemers bij invoer van bepaalde producten van de GN-codes 100190, 1101, 1102 en ex2302 in Polen een voor eensluidend gewaarmerkte kopie van het uitvoercertificaat en de bijbehorende kopie van de uitvoeraangifte aan de bevoegde autoriteiten moeten overleggen. Op het uitvoercertificaat zijn de speciale vermeldingen aangebracht waaruit blijkt dat voor de betrokken producten geen uitvoerrestitutie is betaald. De Poolse autoriteiten hebben zich ertoe verbonden toe te zien op de naleving van het bepaalde in artikel 7 bis van Verordening (EG) nr. 1162/95.
(5) Bijgevolg moet bij de toepassing van de genoemde bepalingen van Verordening (EG) nr. 800/1999 rekening worden gehouden met deze specifieke regeling, die op 1 maart 2001 in werking is getreden, zodat de exporteurs bij hun handelstransacties met derde landen geen onnodige financiële lasten opgelegd krijgen. Daarom wordt, voor de bepaling van het laagste eenheidsbedrag van de restitutie, de niet-vaststelling van een restitutie voor de betrokken specifieke bestemming buiten beschouwing gelaten.
(6) Bij Verordening (EG) nr. 1501/95 van de Commissie(8), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 2513/98(9), zijn enkele toepassingsbepalingen van Verordening (EG) nr. 1766/92 vastgesteld wat de toekenning van uitvoerrestituties in de graansector betreft. Die verordening moet derhalve worden aangepast om er de nodige bepalingen tot afwijking van Verordening (EG) nr. 800/1999 in op te nemen.
(7) Deze verordening dient onmiddellijk in werking te treden.
(8) De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité van beheer voor granen,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
In Verordening (EG) nr. 1501/95 wordt het volgende artikel 13 bis ingevoegd:
"Artikel 13 bis
1. Wanneer de differentiëring van de restitutie alleen inhoudt dat voor Polen geen restitutie is vastgesteld, is, in afwijking van artikel 16 van Verordening (EG) nr. 800/1999, voor de betaling van de restitutie voor producten van de GN-codes 100190, 1101, 1102 en ex2302 geen bewijs vereist dat de douaneformaliteiten bij invoer zijn afgewikkeld.
2. Bij de bepaling van het laagste eenheidsbedrag van de restitutie in de zin van artikel 18, lid 2, van Verordening (EG) nr. 800/1999 wordt voor de producten van de GN-codes 100190, 1101, 1102 en ex2302 de niet-vaststelling van een restitutie voor de bestemming Polen buiten beschouwing gelaten.".
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de dag van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Zij is van toepassing op aangiften ten uitvoer die met ingang van 1 maart 2001 worden aanvaard.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 28 maart 2001.