Směrnice Rady
ze dne 11. prosince 1989
o veterinárních kontrolách v obchodu uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu
(89/662/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že Společenství musí přijmout opatření k postupnému zavádění vnitřního trhu v průběhu období, které uplyne 31. prosince 1992;
vzhledem k tomu, že harmonické fungování společné organizace trhu s živočišnými produkty a produkty živočišného původu vyžaduje odstranění překážek veterinární povahy, bránících rozvoji obchodování s dotyčnými produkty uvnitř Společenství; že z tohoto hlediska je volný pohyb zemědělských produktů základním prvkem společných organizací trhu a měl by usnadnit racionální rozvoj zemědělské produkce a optimální využití výrobních faktorů;
vzhledem k tomu, že ve veterinární oblasti jsou v současné době hranice využívány k provádění kontrol, jejichž účelem je zabezpečení ochrany veřejného zdraví i zdraví zvířat;
vzhledem k tomu, že konečným cílem je zajistit provádění veterinárních kontrol pouze v místě odeslání; že realizace tohoto cíle zahrnuje sladění základních požadavků týkajících se ochrany veřejného zdraví i zdraví zvířat;
vzhledem k tomu, že s výhledem na dotvoření vnitřního trhu je vhodné až do dosažení tohoto cíle klást důraz na kontroly, jež mají být prováděny v místě odeslání, a na organizaci kontrol, které by měly být prováděny v místě určení; že toto řešení znamená opuštění možnosti provádět veterinární kontroly na vnitřních hranicích Společenství;
vzhledem k tomu, že toto řešení vyžaduje posílení důvěry ve veterinární kontroly prováděné odesílajícím státem; že odesílající stát musí zajistit provádění takovýchto veterinárních kontrol náležitým způsobem;
vzhledem k tomu, že ve státě určení mohou být prováděny namátkové veterinární kontroly v místě určení, že nicméně v případě vážného podezření z pochybení může být veterinární kontrola provedena v průběhu přepravy zboží;
vzhledem k tomu, že je na členských státech, aby v předkládaném plánu přesně určily způsob, jakým hodlají provádět kontroly, a že tyto plány musí podléhat schválení ze strany Společenství;
vzhledem k tomu, že je nutné stanovit kroky, které by nastaly po veterinární kontrole, při níž by u zásilky bylo shledáno pochybení; že v takové situaci jsou možná tři řešení: první by umožnilo uvedení do pořádku závadných dokladů, druhé by mělo zamezit jakémukoli nebezpečí při zjištění nákazy zvířat, jakékoli nové vážné nákazy nebo jiné příčiny, která by mohla představovat vážné nebezpečí pro zvířata anebo pro zdraví lidí, třetí by nastalo, pokud zboží nesplňuje stanovené požadavky z jiných než výše uvedených důvodů;
vzhledem k tomu, že je vhodné stanovit postup při řešení sporů, které by mohly nastat ohledně zásilek z hospodářství, produkčního střediska nebo zařízení;
vzhledem k tomu, že je nutné stanovit ochranná opatření; že v této oblasti by zejména z důvodů účinnosti měl nést odpovědnost v prvé řadě odesílající členský stát; že Komise musí být schopna rychle jednat, zejména provádět kontroly na místě a přijímat opatření odpovídající dané situaci;
vzhledem k tomu, že mají-li pravidla stanovená touto směrnicí plnit svůj účel, musejí se týkat veškerého zboží podléhajícího při obchodování uvnitř Společenství veterinárním požadavkům;
vzhledem k tomu, že pokud jde o určité nákazy zvířat, mají členské státy stále ještě rozdílnou situaci v ochraně zdraví, a že než bude stanoven přístup Společenství, pokud jde o způsoby boje proti těmto nákazám, bude vhodné vyhradit prozatímně otázku kontroly při obchodování se hospodářskými zvířaty v rámci Společenství a umožnit kontrolu dokladů v průběhu přepravy; že v současném stadiu slaďování a do doby, než budou přijata pravidla a Společenství, by zboží, které není předmětem sladěných pravidel a předpisů, mělo splňovat požadavky státu určení, pokud jsou v souladu s článkem 36 Smlouvy;
vzhledem k tomu, že je třeba přizpůsobit ustanovení stávajících směrnic novým pravidlům stanoveným touto směrnicí;
vzhledem k tomu, že je třeba přistoupit k přezkoumání těchto pravidel do konce roku 1993;
vzhledem k tomu, že je třeba pověřit Komisi přijetím prováděcích opatření k této směrnici, že za tímto účelem je nutné stanovit postupy, kterými se zavádí těsná a účinná spolupráce mezi Komisí a členskými státy v rámci Stálého veterinárního výboru,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Členské státy zajistí, aby veterinární kontroly produktů živočišného původu, které jsou předmětem úpravy ve směrnicích uvedených v příloze A nebo v článku 14 a jež jsou určeny pro obchodování, nebyly nadále - aniž by byl dotčen článek 6 - prováděny na hranicích, ale aby byly prováděny v souladu s touto směrnicí.
Článek 2
Pro účely této směrnice se rozumí:
1. "veterinární kontrolou" jakákoli fyzická kontrola a/nebo administrativní úkon týkající se produktů uvedených v článku 1, jejichž smyslem je přímo či jinak zabezpečit ochranu zdraví lidí nebo zvířat;
2. "obchodováním" obchodování mezi členskými státy se zbožím ve smyslu čl. 9 odst. 2 Smlouvy;
3. "zařízením" jakýkoli podnik zabývající se produkcí, skladováním nebo zpracováním produktů uvedených v článku 1;
4. "příslušným orgánem" ústřední orgán členského státu příslušný k provádění veterinárních kontrol nebo jakýkoli orgán, jemuž tuto pravomoc svěřil;
5. "úředním veterinárním lékařem" veterinární lékař jmenovaný příslušným ústředním orgánem členského státu.
KAPITOLA I Kontroly v místě původu
Článek 3
1. Členské státy zajistí, aby k obchodování byly určeny pouze produkty uvedené v článku 1, které byly získány, zkontrolovány, označeny a etiketovány v souladu s předpisy a pravidly Společenství pro dané určení a které až k uvedenému konečnému příjemci doprovází osvědčení o zdravotní nezávadnosti, veterinární osvědčení nebo jakýkoli jiný doklad, který ukládají veterinární předpisy Společenství.
Zařízení původu zajistí trvalou sebekontrolou, aby zmíněné produkty vyhovovaly požadavkům prvního pododstavce.
Aniž by byly dotčeny kontrolní povinnosti, které úřednímu veterinárnímu lékaři ukládají předpisy Společenství, příslušný orgán provádí pravidelné kontroly zařízení, aby se ujistil, že produkty určené k obchodování odpovídají požadavkům Společenství nebo, v případech uvedených v odstavci 3 tohoto článku a ve článku 14, požadavkům členského státu určení.
Pokud existuje opodstatněné podezření, že tyto požadavky nejsou dodržovány, provede příslušný orgán nezbytné kontroly a v případě, že se toto podezření potvrdí, provede odpovídající opatření, která mohou zahrnovat pozastavení schválení.
2. Pokud přeprava zahrnuje několik míst určení, musejí být produkty seskupeny do tolika šarží, kolik je míst určení. Každá šarže musí být doprovázena výše zmíněným osvědčením nebo dokladem.
Jestliže jsou produkty uvedené v článku 1 určeny k exportu do třetí země, musí přeprava zůstat pod celním dohledem až do místa, kde opustí území Společenství.
3. Členské státy, které uskutečňují fakultativní dovozy z některých třetích zemí, informují Komisi a ostatní členské státy o existenci těchto dovozů.
Pokud jsou produkty uváděny na území Společenství jiným než výše uvedeným členským státem, pak tento členský stát provádí kontrolu dokladů o původu a určení zboží v souladu s čl. 6 odst. 1.
Členské státy určení zakazují odeslání dotyčných produktů ze svého území, pokud nejsou určeny do jiného členského státu, využívajícího stejné možnosti.
Článek 4
1. Odesílající členské státy přijímají nezbytná opatření k zajištění toho, aby dotyčné subjekty dodržovaly veterinární požadavky ve všech stadiích produkce, skladování, uvádění na trh a přepravy produktů uvedených v článku 1. Zajistí zejména, aby:
- produkty získané v souladu se směrnicemi uvedenými v příloze A byly z veterinárního hlediska kontrolovány stejným způsobem, ať jsou určeny k obchodování uvnitř Společenství, anebo pro vnitrostátní trh,
- produkty, na něž se vztahuje příloha B, nebyly odesílány na území jiného členského státu, jestliže nemohou být uvedeny na trh na jejich vlastním území z důvodů opodstatněných článkem 36 Smlouvy.
2. Odesílající členské státy přijímají vhodná správní, zákonná či trestněprávní opatření k postihu jakéhokoli porušení veterinárních předpisů ze strany fyzických či právnických osob v případě, že je shledáno porušení předpisů Společenství, zejména pokud se zjistí, že vystavená osvědčení či doklady neodpovídají skutečnému stavu produktů, nebo že označení zdravotní nezávadnosti bylo dáno na produkty, které neodpovídají těmto předpisům.
KAPITOLA II Kontroly při příjezdu na místo určení
Článek 5
1. Členské státy určení zavedou tato kontrolní opatření:
a) příslušný orgán může na místě určení zboží prověřit nediskriminujícími namátkovými veterinárními kontrolami, zda byly dodrženy požadavky článku 3. Může při této příležitosti odebrat vzorky.
Pokud příslušný orgán tranzitního členského státu nebo členského státu určení kromě toho disponuje informacemi, jež mohou vést k podezření na porušení předpisů, mohou být provedeny rovněž kontroly v průběhu přepravy zboží na jeho území, včetně kontrol toho, zda vyhovují dopravní prostředky;
b) v případě, že produkty uvedené v článku 1 a pocházející z jiného členského státu jsou určeny:
- zařízení, za nějž odpovídá úřední veterinární lékař, pak se tento veterinární lékař musí ujistit o tom, že toto zařízení přijímá pouze produkty, jejichž označení a průvodní doklady vyhovují požadavkům čl. 3 odst. 1, nebo, v případě produktů uvedených v příloze B, jsou doprovázeny dokladem, jež ukládají předpisy země určení,
- schválenému zprostředkovateli, který rozděluje šarže, nebo obchodnímu podniku s více pobočkami, či jakémukoli zařízení nepodléhajícímu trvalému dozoru, jsou tito povinni před rozdělením či uvedením na trh zkontrolovat přítomnost uvedených označení, osvědčení nebo dokladů podle první odrážky a oznámit příslušnému úřadu jakékoli pochybení či neobvyklost,
- jiným příjemcům, zejména v případě částečného vykládání v průběhu přepravy, musí být šarže v souladu s čl. 3 odst. 1 doprovázena originálem osvědčení uvedeného v první odrážce.
Záruky, jež musejí poskytnout příjemci uvedení ve druhé a třetí odrážce, jsou vymezeny v dohodě, jež se podepisuje s příslušným orgánem při předběžné registraci podle odstavce 3. Příslušný orgán provádí namátkové kontroly k ověření dodržování těchto záruk.
2. Aniž by byl dotčen článek 4, může členský stát určení v případě, že normy Společenství stanovené předpisy Společenství nebyly vytvořeny a v případě stanoveném článkem 14, vyžadovat, za předpokladu dodržení obecných ustanovení Smlouvy, aby zařízení původu uplatňovalo normy platné v rámci vnitrostátních předpisů uvedeného členského státu. Členský stát původu se ujistí o tom, že předmětné produkty jsou v souladu s těmito požadavky.
3. Hospodářské subjekty, které mají produkty jim dodané z jiného členského státu nebo které zabezpečují úplné rozdělení šarží těchto produktů:
a) podléhají, na žádost příslušného orgánu, předchozí registraci;
b) vedou evidenci, v níž jsou zaznamenávány tyto dodávky;
c) musí na žádost příslušného orgánu hlásit, že dorazily produkty z jiného členského státu, v rozsahu nutném k provedení kontrol podle odstavce 1;
d) po dobu minimálně šesti měsíců, kterou přesněji určí příslušný orgán, uchovávají osvědčení o zdravotní nezávadnosti či doklady uvedené v článku 3 tak, aby je mohly na požádání předložit příslušnému orgánu.
4. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 18.
5. Na základě zprávy Komise, doprovázené případnými návrhy změn, přistoupí Rada k přezkoumání tohoto článku ve lhůtě tří let ode dne zahájení provádění této směrnice.
Článek 6
1. Členské státy zajistí, aby během kontrol prováděných na místech, kudy se mohou na území Společenství dostat produkty ze třetích zemí - jako jsou přístavy, letiště a hraniční přechody s třetími zeměmi - byla provedena tato opatření:
a) prověření dokladů o původu produktů;
b) pokud jde o produkty dovezené ze třetích zemí, musejí být zaslány pod celní kontrolou na kontrolní stanoviště, aby mohly být provedeny veterinární kontroly.
Produkty uvedené v příloze A nesmějí být celně odbaveny, pokud se při těchto kontrolách neprokáže, že odpovídají předpisům Společenství.
Produkty uvedené v příloze B a produkty, které jsou předmětem fakultativních dovozů v souladu s čl. 3 odst. 3 a které jsou po svém příchodu na území Společenství určeny k zaslání na území jiného členského státu, musejí:
- buď projít veterinárními kontrolami, aby se prokázalo, zda odpovídají předpisům členského státu určení,
- nebo - po pouhé vizuální kontrole toho, zda doklady a produkty si vzájemně odpovídají - být zaslány pod celní kontrolou na místo určení, kde musejí být provedeny veterinární kontroly;
c) produkty původem ze Společenství podléhají pravidlům kontroly uvedeným v článku 5.
2. Od 1. ledna 1993 a odchylně od odstavce 1 podléhají všechny produkty přepravované dopravními prostředky zajišťujícími pravidelné a přímé spojení mezi dvěma zeměpisnými body Společenství pravidlům kontroly uvedeným v článku 5.
Článek 7
1. Pokud v průběhu kontroly prováděné na místě určení zásilky nebo v průběhu přepravy zjistí příslušné orgány členského státu:
a) přítomnost původců choroby uvedené ve směrnici 82/894/EHS [4] naposledy pozměněné rozhodnutím Komise 89/162/EHS [5], zoonózy nebo choroby či jakékoli příčiny případného závažného ohrožení zvířat či lidí, nebo že produkty pocházejí z oblasti postižené nákazou zvířat, nařídí - s výjimkou produktů, které z veterinárních hledisek podléhají ošetření podle článku 4 směrnice 80/215/EHS [6] naposledy ve znění směrnice 88/660/EHS [7] - likvidaci šarže nebo jakékoli jiné použití, jež stanoví předpisy Společenství.
Náklady spojené s likvidací šarže nese odesílatel nebo jeho zástupce.
Příslušné orgány členského státu určení neprodleně sdělí dálnopisem příslušným orgánům ostatních členských států a Komisi, co bylo zjištěno, jaká rozhodnutí byla přijata a důvody těchto rozhodnutí.
Mohou být uplatněna ochranná opatření uvedená v článku 9.
Kromě toho na požádání členského státu a postupem podle článku 17 může Komise v zájmu řešení situací, s nimiž není v předpisech Společenství počítáno, přijmout jakékoli nezbytné opatření vedoucí ke sladěnému přístupu členských států;
b) že zboží neodpovídá podmínkám stanoveným směrnicemi Společenství nebo - pokud chybí rozhodnutí o předpisech Společenství, jejichž existenci tyto směrnice stanoví - stanoveným vnitrostátními předpisy, mohou ponechat na odesílateli či jeho zástupci, jestliže to dovolují hygienické a veterinární okolnosti, volbu mezi:
- likvidací zboží, nebo
- jeho použitím k jiným účelům, včetně jeho vrácení s povolením příslušného orgánu země, v níž se nachází zařízení původu.
Pokud jsou však v osvědčení nebo v dokladech shledána pochybení, musí být odesílateli poskytnuta lhůta k nápravě, než se přistoupí k této poslední možnosti.
2. V souladu s postupem podle článku 18 vypracuje Komise seznam původců a chorob zmíněných v odstavci 1, jakož i prováděcí pravidla k tomuto článku.
Článek 8
1. V případech uvedených v článku 7 se příslušný orgán členského státu určení neprodleně spojí s příslušnými orgány odesílajícího členského státu. Tyto orgány přijmou veškerá nezbytná opatření a oznámí příslušnému orgánu členského státu určení povahu provedených kontrol, přijatá rozhodnutí a důvody těchto rozhodnutí.
Pokud se orgán členského státu určení obává, že tato opatření nejsou přiměřená, hledají příslušné orgány obou členských států společně způsoby a prostředky k nápravě situace, které mohou případně zahrnovat kontrolu na místě.
Pokud kontroly stanovené v článku 7 zjistí opakovaná pochybení, informuje příslušný orgán členského státu určení Komisi a veterinární útvary ostatních členských států.
Na žádost příslušného orgánu členského státu určení nebo ze svého vlastního podnětu může Komise s přihlédnutím k povaze zjištěných pochybení:
- poslat do dotyčného zařízení kontrolní misi,
- pověřit úředního veterinárního lékaře, jehož jméno je uvedeno na seznamu, který Komise připraví na návrh členských států, a který je přijatelný pro všechny zúčastněné strany, aby skutečnosti v dotyčném zařízení prověřil,
- požádat příslušný orgán, aby posílil odběry vzorků produkce dotyčného zařízení.
Komise informuje členské státy o svých zjištěních.
Pokud jsou tato opatření učiněna pro řešení opakovaných pochybení ze strany zařízení, Komise uloží úhradu jakýchkoli nákladů vzniklých při uplatňování opatření uvedených v předchozím pododstavci dotyčnému zařízení.
Do rozhodnutí Komise musí odesílající členský stát na požádání členského státu určení posílit kontroly produktů pocházejících z dotyčného zařízení a, pokud existují vážné veterinární nebo hygienické důvody, pozastavit schválení.
Členský stát určení může na své straně posílit kontroly produktů pocházejících z daného zařízení.
Na žádost jednoho z obou dotčených členských států musí Komise - pokud jsou pochybení potvrzena odborným posudkem - postupem podle článku 17 přijmout přiměřená opatření, která mohou zahrnovat až povolení členským státům dočasně odmítnout vstup produktů pocházejících z tohoto zařízení na jejich území. Tato opatření musejí být co nejdříve potvrzena nebo přezkoumána postupem podle článku 17.
Obecná prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 18.
2. Touto směrnicí nejsou dotčeny možnosti podání opravných prostředků podle platných právních předpisů členských států proti rozhodnutím příslušných orgánů.
Rozhodnutí přijatá příslušným orgánem státu určení jsou sdělena spolu s jejich odůvodněním odesílateli nebo jeho zástupci a příslušnému orgánu odesílajícího členského státu.
Pokud o to odesílatel nebo jeho zástupce požádá, jsou mu uvedená odůvodněná rozhodnutí doručena písemně s údaji o právu na podání opravného prostředku podle platných právních předpisů členského státu určení a o postupu a odpovídajících lhůtách.
V případě sporu a aniž jsou dotčeny výše uvedené možnosti opravných prostředků, jestliže se na tom obě dotčené strany dohodnou, mohou však nejpozději do jednoho měsíce předložit spor k posouzení znalci uvedenému na seznamu znalců Společenství, který má Komise vypracovat; náklady znaleckého posudku nese Společenství.
Znalec musí vypracovat svůj posudek nejpozději do 72 hodin. Strany se podrobí znaleckému posudku s patřičným ohledem na veterinární předpisy Společenství.
3. Náklady spojené s vrácením zásilky, skladováním zboží, jeho použitím k jiným účelům nebo jeho likvidací nese příjemce.
KAPITOLA III Společná ustanovení
Článek 9
1. Každý členský stát oznámí okamžitě ostatním členským státům a Komisi, pokud na jeho území vzplane jakákoli zoonóza, choroba či jiná možná příčina závažného ohrožení zvířat nebo zdraví lidí, jakož i nákaza uvedená ve směrnici 82/894/EHS.
Členský stát původu okamžitě uplatní tlumící nebo preventivní opatření stanovená předpisy Společenství, zejména vymezení ochranných pásem, jak tyto předpisy ukládají, nebo přijme jakékoli jiné opatření, jež bude považovat za vhodné.
Členský stát určení nebo tranzitu, který při kontrole podle článku 5 zjistí přítomnost některé z chorob nebo příčin zmíněných v prvém pododstavci, může, je-li to nutné, přijmout preventivní opatření podle předpisů Společenství.
Než budou přijata opatření v souladu s odstavcem 4, může členský stát určení z vážných hygienických nebo veterinárních důvodů přijmout prozatímní ochranná opatření týkající se dotyčných zařízení nebo, v případě nákazy zvířat ochranná opatření týkající se ochranné oblasti stanovené předpisy Společenství.
Opatření přijatá členskými státy se neprodleně sdělují Komisi a ostatním členským státům.
2. Jeden či více zástupců Komise se mohou na požádání členského státu, jak je uvedeno v odst. 1 prvním pododstavci, nebo z podnětu Komise neprodleně dostavit na dotyčné místo, aby ve spolupráci s příslušnými orgány přešetřili přijatá opatření a vydali k nim své stanovisko.
3. Jestliže nebyla Komise informována o přijatých opatřeních, nebo jestliže pokládá přijatá opatření za nedostatečná, může ve spolupráci s dotyčným členským státem ještě před schůzí Stálého veterinárního výboru přijmout prozatímní ochranná opatření vůči produktům pocházejícím z oblasti postižené nákazou zvířat nebo z daného zařízení. Tato opatření jsou předložena v co nejkratší lhůtě Stálému veterinárnímu výboru, který je potvrdí, pozmění nebo zruší postupem podle článku 17.
4. Ve všech případech přistupuje Komise v rámci Stálého veterinárního výboru při nejbližší příležitosti k přezkoumání situace. Postupem podle článku 17 stanoví nezbytná opatření pro produkty zmíněné v článku 1 a - pokud to situace vyžaduje - pro výchozí produkty nebo pro produkty z nich získané. Komise sleduje situaci a v návaznosti na její vývoj týmž postupem přijatá opatření mění či ruší.
5. Prováděcí pravidla k tomuto článku, a zejména seznam zoonóz či příčin případného vážného ohrožení lidského zdraví, se stanoví postupem podle článku 18.
Článek 10
Každý členský stát a Komise určí jeden či více veterinárních útvarů zodpovědných za provádění veterinárních kontrol a spolupráci s kontrolními útvary ostatních členských států.
Článek 11
Členské státy rovněž zajistí, aby úředníci jejich veterinárních útvarů v případné spolupráci s úředníky jiných útvarů, k takovému účelu zmocněných, mohli zejména:
- provádět prohlídky prostor, kanceláří, laboratoří, technického zařízení, dopravních prostředků, zařízení a vybavení, čisticích a údržbových prostředků, postupů používaných při výrobě a zpracování produktů a jejich označování, etiketování a obchodní úpravu,
- kontrolovat, zda zaměstnanci dodržují požadavky stanovené v předpisech uvedených v příloze A,
- odebírat vzorky produktů, které mají být skladovány nebo prodávány, uvedeny na trh či přepravovány,
- prošetřit dokumentaci či materiál výpočetní techniky týkající se dalších kontrol opatření přijatých na základě článku 3 odst. 1.
Za tímto účelem jim musí být se strany kontrolovaných zařízení poskytnuta součinnost v míře nezbytné k tomu, aby mohli splnit své povinnosti.
Článek 12
1. Čl. 8 odst. 3 a články 10 a 11 směrnice 64/433/EHS [8] naposledy pozměněné směrnicí 88/657/EHS [9] se zrušují.
2. Čl. 5 odst. 3 a 4 a články 9, 10 a 11 směrnice 71/118/EHS [10] naposledy pozměněné směrnicí 88/657/EHS se zrušují.
3. Ve směrnici 72/461/EHS [11] naposledy pozměněné směrnicí 87/489/EHS [12]:
i) čl. 5 odst. 2, 3, 4 a 5 a články 6 a 8 se zrušují;
ii) v čl. 8a se odkazy na článek 8 nahrazují odkazem na článek 9 směrnice 89/662/EHS.
4. Čl. 7 odst. 3 a články 12 a 16 směrnice 77/99/EHS [13] naposledy pozměněné směrnicí 89/227/EHS [14] se zrušují.
5. Ve směrnici 80/215/EHS:
i) čl. 5 odst. 2, 3, 4 a 5 a články 6 a 7 se zrušují;
ii) v článku 7a se odkazy na článek 7 nahrazují odkazem na článek 9 směrnice 89/662/EHS.
6. Čl. 5 odst. 3 a 4 a články 7, 8 a 12 směrnice 85/397/EHS [15] pozměněné nařízením (EHS) č. 3768/85 [16] se zrušují.
7. Čl. 10 odst. 1 a 3 směrnice 88/657/EHS se zrušují.
8. Čl. 8 a 9 směrnice 89/437/EHS [17] se zrušují.
9. V příloze B směrnice 72/462/EHS [18] se v osvědčení doplňují nová slova, která znějí: "Jméno a adresa prvního příjemce".
Článek 13
1. Ve směrnicích 64/433/EHS a 71/118/EHS se doplňuje nový článek, který zní:
"Článek 19
Pravidla, jež stanoví směrnice 89/662/EHS [19] o veterinárních kontrolách v obchodu uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu, se použijí zejména na kontroly v místě původu, organizaci kontrol, jež má provádět členský stát určení, a na následná opatření a na ochranná opatření, která mají být zavedena."
2. Ve směrnicích 72/461/EHS a 80/215/EHS se doplňuje nový článek, který zní:
"Článek 15
Pravidla, jež stanoví směrnice 89/662/EHS [20] o veterinárních kontrolách v obchodu uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu, se použijí zejména na kontroly v místě původu, organizaci kontrol, jež má provádět členský stát určení, a na následná opatření a na ochranná opatření, která mají být zavedena."
3. Ve směrnici 77/99/EHS se doplňuje nový článek, který zní:
"Článek 24
Pravidla, jež stanoví směrnice 89/662/EHS [21] o veterinárních kontrolách v obchodu uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu, se použijí zejména na kontroly v místě původu, organizaci kontrol, jež má provádět členský stát určení, a na následná opatření a na ochranná opatření, která mají být zavedena."
4. Ve směrnicích 85/397/EHS a 88/657/EHS se doplňuje nový článek, který zní:
"Článek 18
Pravidla, jež stanoví směrnice 89/662/EHS [22] o veterinárních kontrolách v obchodu uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu, se použijí zejména na kontroly v místě původu, organizaci kontrol, jež má provádět členský stát určení, a na následná opatření a na ochranná opatření, která mají být zavedena."
5. Ve směrnici 88/437/EHS se doplňuje nový článek, který zní:
"Článek 17
Pravidla, jež stanoví směrnice 89/662/EHS [23] o veterinárních kontrolách v obchodu uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu, se použijí zejména na kontroly v místě původu, organizaci kontrol, jež má provádět členský stát určení, a na následná opatření a na ochranná opatření, která mají být zavedena."
Článek 14
Až do 31. prosince 1992 obchodování s produkty uvedenými v příloze B podléhá, než budou přijaty předpisy Společenství, pravidlům kontroly tak, jak je stanoví tato směrnice, a zejména pravidlům stanoveným v čl. 5 odst. 2.
Před uplynutím termínu stanoveného v článku 19 sdělí členské státy, jaké podmínky a postupy v současné době uplatňují při obchodování s produkty uvedenými v prvním pododstavci.
Rada na návrh Komise určí do 31. prosince 1991 konečnou úpravu obchodu s produkty uvedenými v příloze B.
Článek 15
V článku 9 směrnice 64/432/EHS [24] se vkládá nové písmeno, které zní:
"2a. Jeden či více zástupců Komise se mohou na požádání členského státu nebo z podnětu Komise samotné okamžitě dostavit na dotyčné místo, aby ve spolupráci s příslušnými orgány přešetřili přijatá opatření a vydali k nim stanovisko."
Článek 16
1. Členské státy předloží Komisi nejpozději tři měsíce před datem uvedeným v čl. 19 odst.1 program se specifikací vnitrostátních opatření, která budou provedena k dosažení cílů stanovených touto směrnicí, zejména pak četnost kontrol.
2. Komise posoudí programy předložené členskými státy v souladu s odstavcem 1.
3. Každoročně a poprvé v roce 1991 zašle Komise členským státům doporučení k programu kontrol pro následující rok, k němuž se předtím vyjádřil Stálý veterinární výbor. Toto doporučení může být předmětem dalších úprav.
Článek 17
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému veterinárnímu výboru (dále jen "výbor"), zřízenému rozhodnutím 68/361/EHS [25], neprodleně jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost některého členského státu.
2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě dvou dnů. Stanovisko se přijímá většinou podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
3. Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.
4. Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně svůj návrh opatření, která mají být přijata.
Rada se usnese kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese ve lhůtě patnácti dnů ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise s výjimkou případů, kdy se Rada proti opatřením vysloví prostou většinou.
Článek 18
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému veterinárnímu výboru (dále jen "výbor"), zřízenému rozhodnutím 68/361/EHS, neprodleně jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost některého členského státu.
2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
3. Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.
4. Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně svůj návrh opatření, která mají být přijata.
Rada se usnese kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise s výjimkou případů, kdy se Rada proti opatřením vysloví prostou většinou.
KAPITOLA IV Přechodná a závěrečná ustanovení
Článek 19
1. Do 31. prosince 1990 rozhodne Rada kvalifikovanou většinou o návrhu Komise týkajícím se veterinárních kontrol při obchodování s živými zvířaty uvnitř Společenství.
Do data uvedeného v prvním pododstavci rozhodne Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise o všeobecných pravidlech a zásadách pro kontroly ve třetích zemích a pro kontroly dovozů produktů, kterých se týká tato směrnice, ze třetích zemí. Stejně tak budou do tohoto data vymezena i kontrolní stanoviště na vnějších hranicích a stanoveny požadavky, které budou muset tato stanoviště splňovat.
2. Do 31. prosince 1992 přezkoumá Rada ustanovení této směrnice na základě zprávy Komise o získaných zkušenostech doprovázené případnými vhodnými návrhy, o nichž se usnese kvalifikovanou většinou.
Článek 20
Až do 31. prosince 1992 a tak, aby mohla být postupně zaváděna kontrolní opatření stanovená v této směrnici, mohou členské státy odchylně od čl. 5 odst.1:
- nadále pokračovat v kontrole dokladů v průběhu přepravy masa a odvozených produktů tak, aby se zajistilo dodržování zvláštních požadavků stanovených předpisy Společenství týkajících se slintavky a kulhavky a moru prasat,
- provádět kontrolu dokladů v průběhu přepravy produktů dovážených ze třetích zemí, jejichž jsou příjemci.
Článek 21
Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise určí do 1. října 1992 úpravu, která se použije poté, co přechodná ustanovení uvedená v článku 20 pozbudou účinnosti.
Článek 22
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu s touto směrnicí do doby, uvedené v rozhodnutí, které bude přijato do 31. prosince 1990 v souladu s čl. 19 odst. 1 druhým pododstavcem, nejpozději však 31. prosince 1991.
Řecká republika má však navíc lhůtu dalšího jednoho roku pro dosažení souladu s touto směrnicí.
Článek 23
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 11. prosince 1989.
RICHTLIJN VAN DE RAAD van 11 december 1989 inzake veterinaire controles in het intracommunautaire handelsverkeer in het vooruitzicht van de totstandbrenging van de interne markt ( 89/662/EEG )
DE RAAD VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Economische Gemeenschap, inzonderheid op artikel 43,
Gezien het voorstel van de Commissie ( 1 ),
Gezien het advies van het Europese Parlement ( 2 ),
Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité ( 3 ),
Overwegende dat de Gemeenschap de maatregelen moet vaststellen die ertoe bestemd zijn de interne markt geleidelijk tot stand te brengen in de loop van een periode die eindigt op 31 december 1992;
Overwegende dat voor een harmonieuze werking van de gemeenschappelijke marktordeningen voor dierlijke produkten en produkten van dierlijke oorsprong, de diergeneeskundige belemmeringen voor de ontwikkeling van het intracommunautaire handelsverkeer in de betrokken produkten moeten verdwijnen; dat het vrije verkeer van landbouwprodukten in dit opzicht een fundamenteel onderdeel is van de gemeenschappelijke marktordeningen en een rationele ontwikkeling van de landbouwproduktie alsmede een optimale aanwending van de produktiefactoren mogelijk moet maken;
Overwegende dat de veterinaire controles ter bescherming van de gezondheid van mens en dier momenteel aan de grenzen worden verricht;
Overwegende dat het de bedoeling is de veterinaire controles uiteindelijk uitsluitend te laten plaatsvinden op de plaats van
verzending; dat daartoe de essentiële eisen op het gebied van de bescherming van de volksgezondheid en de diergezondheid moeten worden geharmoniseerd;
Overwegende dat in het vooruitzicht van de totstandbrenging van de interne markt zolang deze doelstelling niet is verwezenlijkt de nadruk moet worden gelegd op de controles bij verzending en de organisatie van de controles die kunnen worden verricht op de plaats van bestemming; dat bij deze procedure wordt afgezien van de mogelijkheid om aan de binnengrenzen van de Gemeenschap veterinaire controles te verrichten;
Overwegende dat deze aanpak inhoudt dat meer vertrouwen wordt gesteld in de veterinaire controles die in het land van verzending worden verricht; dat het land van verzending erop moet toezien dat de veterinaire controles op adequate wijze worden verricht;
Overwegende dat in het land van bestemming de veterinaire controles op de plaats van bestemming steekproefsgewijs kunnen worden verricht; dat evenwel, wanneer er ernstige vermoedens van onregelmatigheden bestaan, de veterinaire controle mag worden verricht terwijl de goederen nog onderweg zijn;
Overwegende dat het aan de Lid-Staten staat om in een in te dienen plan nader aan te geven op welke wijze zij de controles denken te verrichten en dat deze plannen aan communautaire goedkeuring dienen te worden onderworpen;
Overwegende dat moet worden bepaald welk gevolg moet worden gegeven aan een veterinaire controle waarbij wordt geconstateerd dat de zending niet volgens de voorschriften geschiedt; dat in dit verband drie gevallen zijn te onderscheiden : in het eerste moet worden voorzien in de regularisatie van onjuiste of onvolledige documenten, in het tweede gaat het erom elk risico te voorkomen wanneer een besmettelijke dierziekte, een nieuwe ernstige en besmettelijke ziekte of een
andere aandoening die een gevaar kan opleveren voor de veestapel of de volksgezondheid wordt geconstateerd, en in het derde betreft het goederen, die om andere dan de hierboven genoemde redenen, niet aan de gestelde voorwaarden voldoen;
Overwegende dat moet worden voorzien in een procedure voor de regeling van mogelijke geschillen in verband met zendingen van een inrichting, een produktiecentrum of een onderneming;
Overwegende dat moet worden voorzien in beschermende maatregelen; dat, met name voor de doeltreffendheid, de verantwoordelijkheid ter zake in de eerste plaats moet berusten bij het land van verzending; dat de Commissie snel moet kunnen optreden, waarbij zij zich met name ter plaatse moet kunnen begeven en adequate maatregelen moet kunnen nemen;
Overwegende dat de bepalingen van deze richtlijn slechts doeltreffend kunnen zijn wanneer zij van toepassing zijn op alle goederen waarvoor in het intracommunautaire handelsverkeer veterinaire voorschriften gelden;
Overwegende evenwel dat de Lid-Staten zich, voor wat bepaalde epidemische dierziekten betreft, nog in moeilijke situaties op gezondheidsgebied bevinden en dat in afwachting van een communautaire aanpak van de bestrijding van deze ziekten het punt van de controle van het intracommunautaire handelsverkeer in levende dieren voorlopig terzijde dient te worden gelaten en controle van documenten tijdens het vervoer mogelijk dient te worden gemaakt; dat, bij de huidige stand van zaken op het gebied van de harmonisatie, en in afwachting van communautaire voorschriften voor goederen waarvoor nog geen geharmoniseerde voorschriften gelden, de voorschriften van het land van bestemming van toepassing moeten zijn, voor zover zij met artikel 36 van het Verdrag in overeenstemming zijn;
Overwegende dat de in de bestaande richtlijnen vervatte bepalingen moeten worden aangepast aan die van deze richtlijn;
Overwegende dat deze regels voor 1993 opnieuw dienen te worden bezien;
Overwegende dat de maatregelen ter uitvoering van deze richtlijn dienen te worden vastgesteld door de Commissie; dat daartoe dient te worden voorzien in procedures waarbij in het kader van het Permanent Veterinair Comité een nauwe en doeltreffende samenwerking tussen de Commissie en de Lid-Staten tot stand wordt gebracht,
HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD :
Artikel 1
De Lid-Staten zien erop toe dat de veterinaire controles op produkten van dierlijke oorsprong die vallen onder de in bijlage A vermelde richtlijnen of onder artikel 14 en die zijn bestemd om in de handel te worden gebracht, onverminderd het bepaalde in artikel 6, niet meer aan de grenzen, maar overeenkomstig deze richtlijn worden uitgevoerd .
Artikel 2
In de zin van deze richtlijn wordt verstaan onder :
1 . veterinaire controle : materiële controles en/of administratieve formaliteiten met betrekking tot de in artikel 1 bedoelde produkten die rechtstreeks of zijdelings strekken tot bescherming van de gezondheid van mens of dier;
2 . handelsverkeer : handelsverkeer tussen Lid-Staten in goederen in de zin van artikel 9, lid 2, van het Verdrag;
3 . inrichting : onderneming waar de in artikel 1 bedoelde produkten worden geproduceerd, opgeslagen of bewerkt;
4 . bevoegde autoriteit : de voor het verrichten van veterinaire controles bevoegde centrale autoriteit van een Lid-Staat of elke autoriteit aan wie zij deze bevoegdheid heeft overgedragen;
5 . officiële dierenarts : de door de bevoegde centrale autoriteit van de Lid-Staat aangewezen dierenarts .
HOOFDSTUK I
Controle bij de oorsprong
Artikel 3
1 . De Lid-Staten zien erop toe dat alleen voor de handel bestemd zijn de in artikel 1 bedoelde produkten die overeenkomstig de communautaire voorschriften voor de desbetreffende bestemming zijn verkregen, gecontroleerd, gemerkt en geëtiketteerd en die tot de erin vermelde eindbestemming vergezeld gaan van het gezondheidscertificaat, het keuringscertificaat of van andere documenten, zoals voorgeschreven bij de communautaire veterinaire regelgeving .
De inrichtingen van oorsprong zien er door middel van voortdurende eigen controle op toe dat deze produkten voldoen aan de eisen van de eerste alinea .
Onverminderd de controlerende taken waarmee de officiële dierenarts door de communautaire voorschriften wordt belast, verricht de bevoegde autoriteit een regelmatige controle van de inrichtingen om zich ervan te vergewissen dat de voor het handelsverkeer bestemde produkten voldoen aan de communautaire eisen of - in de in lid 3 van dit artikel en in artikel 14 bedoelde gevallen - aan de eisen van de Lid-Staat van bestemming .
Wanneer er gegronde verdenking bestaat dat niet aan de voorschriften wordt voldaan, verricht de bevoegde autoriteit de nodige controles en treft, indien de verdenking wordt bevestigd, passende maatregelen, zo nodig schorsing van de erkenning .
2 . In geval van vervoer naar meer dan één bestemming, moeten er van de produkten evenveel partijen worden gemaakt als er bestemmingen zijn . Elke partij moet vergezeld gaan van genoemd certificaat of document .
Wanneer de in artikel 1 bedoelde produkten bestemd zijn om naar een derde land te worden uitgevoerd, blijft het vervoer onder douanetoezicht tot op de plaats waar het grondgebied van de Gemeenschap wordt verlaten .
3 . Wanneer Lid-Staten produkten uit bepaalde derde landen op facultatieve basis invoeren, stellen zij de Commissie en de andere Lid-Staten daarvan in kennis .
Wanneer de produkten op het grondgebied van de Gemeenschap worden binnengebracht door een andere Lid-Staat dan die welke hierboven worden bedoeld, controleert die Lid-Staat de documenten betreffende de oorsprong en de bestemming van die produkten, overeenkomstig artikel 6, lid 1 .
De Lid-Staten van bestemming verbieden dat de betrokken produkten vanaf hun grondgebied opnieuw worden verzonden, behalve naar een andere Lid-Staat die van dezelfde mogelijkheid gebruik maakt .
Artikel 4
1 . De Lid-Staten van verzending treffen de nodige maatregelen opdat de veterinaire voorschriften in alle stadia van produktie, opslag, verhandeling en vervoer van de in artikel 1 bedoelde produkten door de ondernemers worden nageleefd .
Zij zien er in het bijzonder op toe dat :
- de produkten die overeenkomstig de in bijlage A bedoelde richtlijnen zijn verkregen, vanuit diergeneeskundig oogpunt op dezelfde wijze worden gecontroleerd, ongeacht of zij voor het intracommunautaire verkeer dan wel voor de nationale markt bestemd zijn,
- de onder bijlage B vallende produkten niet naar het grondgebied van een andere Lid-Staat worden verzonden indien zij om in artikel 36 van het Verdrag aangegeven redenen op hun eigen grondgebied niet in de handel mogen worden gebracht .
2 . De Lid-Staten van verzending treffen passende wettelijke, bestuursrechtelijke of strafrechtelijke maatregelen om aan overtreding van de veterinaire wetgeving door natuurlijke personen of rechtspersonen sancties te verbinden indien blijkt dat de communautaire voorschriften niet in acht zijn genomen, in het bijzonder wanneer wordt geconstateerd dat de opgestelde certificaten of documenten niet overeenstemmen met de feitelijke staat van de produkten of dat het keurmerk is aangebracht op produkten die niet aan die voorschriften voldoen .
HOOFDSTUK II
Controles ter bestemming
Artikel 5
1 . De Lid-Staten van bestemming passen de volgende controlemaatregelen toe :
a ) de bevoegde autoriteit kan op de plaats van bestemming van de goederen via steekproefsgewijze en niet-discriminerende veterinaire controles nagaan of aan artikel 3 is voldaan; zij kan bij die gelegenheid monsters nemen .
Beschikt de bevoegde autoriteit van de Lid-Staat van doorvoer of van de Lid-Staat van bestemming over gegevens die een overtreding doen vermoeden, dan kunnen er bovendien nog controles worden verricht tijdens het vervoer van de goederen op haar grondgebied met inbegrip van de controle van de overeenstemming van de vervoermiddelen;
b ) indien de in artikel 1 bedoelde produkten van oorsprong zijn uit een andere Lid -Staat en bestemd zijn voor
- een inrichting die onder verantwoordelijkheid staat van een officiële dierenarts, moet deze zich ervan vergewissen dat die produkten alleen in die inrichting worden toegelaten indien ze, voor wat het merken en de begeleidende documenten betreft, voldoen aan de eisen van artikel 3, lid 1, of in het geval van de in bijlage B bedoelde produkten, voorzien zijn van het in het land van bestemming voorgeschreven document,
- een erkende tussenpersoon die de partijen verdeelt, dan wel een filiaalbedrijf of een inrichting die niet onder permanente controle valt, dienen deze, alvorens de partijen te verdelen of te verhandelen, na te gaan of de merken, het certificaat of de documenten, bedoeld in het eerste streepje, aanwezig zijn en de bevoegde autoriteit in kennis te stellen van nalatigheden of onregelmatigheden,
- andere afnemers, met name in geval van gedeeltelijke lossing tijdens het vervoer, moet de partij overeenkomstig artikel 3, lid 1, vergezeld gaan van het origineel van het in het eerste streepje bedoelde certificaat .
De door de in het tweede en derde streepje bedoelde afnemers te verstrekken garanties worden vastgesteld in het kader van een overeenkomst die bij de in lid 3 bedoelde voorafgaande registratie met de bevoegde autoriteit moet worden ondertekend . Deze laatste gaat door middel van steekproefsgewijze controles na of deze garanties in acht worden genomen .
2 . Onverminderd artikel 4, kan indien de communautaire normen die bij de communautaire regelgeving zijn voorgeschreven, niet zijn vastgesteld en in het geval bedoeld in artikel 14, de Lid-Staat van bestemming met inachtneming van de algemene bepalingen van het Verdrag verlangen dat de inrichting van oorsprong aan de bij de nationale regelgeving van die Lid-Staat vastgestelde normen voldoet . De Lid-Staat van oorsprong vergewist zich ervan dat de desbetreffende produkten aan deze eisen voldoen .
3 . Ondernemers die zich produkten laten toezenden uit een andere Lid-Staat of een partij van dergelijke produkten volledig verdelen :
a ) zijn op verzoek van de bevoegde autoriteit onderworpen aan voorafgaande registratie;
b ) houden een register bij waarin deze leveringen worden ingeschreven;
c ) dienen op verzoek van de bevoegde autoriteit de aankomst van produkten afkomstig uit een andere Lid-Staat aan te melden, voor zover zulks noodzakelijk is voor het verrichten van de in lid 1 bedoelde controles;
d ) bewaren de gezondheidscertificaten of de documenten bedoeld in artikel 3 gedurende een door de bevoegde autoriteit vast te stellen periode van minimaal zes maanden zodat deze op verzoek aan de bevoegde autoriteit kunnen worden getoond .
4 . De uitvoeringsbepalingen van dit artikel worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 18 .
5 . Aan de hand van een verslag van de Commissie, vergezeld van eventuele wijzigingsvoorstellen, beziet de Raad dit artikel opnieuw binnen een termijn van drie jaar na de tenuitvoerlegging van deze richtlijn .
Artikel 6
1 . De Lid -Staten zien erop toe dat bij de controles op plaatsen waar produkten uit derde landen op het grondgebied van de Gemeenschap kunnen worden binnengebracht, zoals havens, luchthavens en grensovergangen met derde landen, de volgende maatregelen worden getroffen :
a ) controle van de documenten betreffende de oorsprong van de produkten;
b ) produkten die uit derde landen worden ingevoerd, worden onder douanetoezicht naar de inspectieposten gebracht waar de veterinaire controles worden verricht .
De in bijlage A bedoelde produkten kunnen pas worden ingeklaard wanneer bij deze controles is gebleken dat zij in overeenstemming zijn met de communautaire voorschriften .
De in bijlage B bedoelde produkten of de overeenkomstig artikel 3, lid 3, op facultatieve basis ingevoerde produkten die nadat zij in de Gemeenschap zijn binnengebracht, naar het grondgebied van een andere Lid-Staat moeten worden vervoerd, moeten :
b )
- ofwel aan veterinaire controles worden onderworpen om zich ervan te kunnen vergewissen dat zij in overeenstemming zijn met de voorschriften van de Lid-Staat van bestemming,
- ofwel na gewone visuele inspectie van de overeenstemming tussen de documenten en de produkten, onder douanetoezicht naar de plaats van bestemming worden gebracht waar de veterinaire controles dienen te worden verricht;
c ) produkten van communautaire oorsprong worden aan de in artikel 5 voorgeschreven controleregels onderworpen .
2 . In afwijking van lid 1 worden evenwel vanaf 1 januari 1993 op alle produkten die rechtstreeks via geregelde lijndiensten tussen twee plaatsen op het geografische grondgebied van de Gemeenschap worden vervoerd, de in artikel 5 bedoelde controlevoorschriften toegepast .
Artikel 7
1 . Indien de bevoegde autoriteiten van een Lid-Staat bij een controle op de plaats van bestemming of tijdens het vervoer constateren dat :
a ) er verwekkers van in Richtlijn 82/894/EEG ( 4 ), laatstelijk gewijzigd bij Beschikking 89/162/EEG van de Commissie ( 5 ), bedoelde ziekten, zooenoses, ziekten of andere aandoeningen die een ernstig gevaar voor mens of dier kunnen opleveren aanwezig zijn, of dat de produkten afkomstig zijn uit een met een epidemische dierziekte besmet gebied, gelasten zij dat de partij wordt vernietigd of voor andere, bij de communautaire wetgeving voorgeschreven doeleinden wordt gebruikt, behalve voor wat betreft de veterinairrechtelijke aspecten als het gaat om produkten die onderworpen zijn aan een van de in artikel 4 van Richtlijn 80/215/EEG ( 6 ), laatstelijk gewijzigd bij Richtlijn 88/660/EEG ( 7 ), bedoelde behandelingen .
De aan de destructie van de partij verbonden kosten komen voor rekening van de verzender of diens gemachtigde .
De bevoegde autoriteiten van de Lid-Staat van bestemming stellen de bevoegde autoriteiten van de andere Lid-Staten en de Commissie onmiddellijk per telex in kennis van de geconstateerde feiten, de genomen beslissingen en de redenen daarvoor .
De in artikel 9 bedoelde vrijwaringsmaatregelen kunnen worden toegepast .
Voorts kan de Commissie, op verzoek van een Lid-Staat en volgens de procedure van artikel 17, ten einde het hoofd te bieden aan situaties waarin de communautaire regelgeving niet voorziet, alle maatregelen vaststellen die noodzakelijk zijn om te komen tot een gezamenlijke aanpak van de Lid-Staten;
b ) de goederen niet voldoen aan de voorschriften van de communautaire richtlijnen of, bij ontstentenis van besluiten over de communautaire normen waarin de richtlijnen voorzien, aan de nationale normen, kunnen zij - indien zulks op grond van de hygiënische of veterinairrechtelijke voorschriften mogelijk is - de verzender of diens gemachtigde de keuze laten tussen
- de destructie van de goederen, of
- het gebruik van de goederen voor andere doeleinden, met inbegrip van terugzending, met toestemming van de bevoegde autoriteit van de inrichting van oorsprong .
b ) - Indien echter blijkt dat het certificaat of het vervoersdocument gebreken vertoont, kan worden toegestaan dat de verzender deze binnen een bepaalde termijn verhelpt, voordat van laatstgenoemde mogelijkheid gebruik wordt gemaakt .
2 . De Commissie stelt de lijst van de in lid 1 bedoelde ziekteverwekkers of ziekten, alsook de uitvoeringsbepalingen van dit artikel, vast volgens de procedure van artikel 18 .
Artikel 8
1 . In de in artikel 7 bedoelde gevallen treedt de bevoegde autoriteit van een Lid-Staat van bestemming onverwijld in contact met de bevoegde autoriteiten van de Lid-Staat van verzending . Deze nemen alle nodige maatregelen en delen aan de bevoegde autoriteit van de eerste Lid-Staat de aard van de verrichte controles, de genomen beslissingen en de redenen daarvan mede .
Indien deze vreest dat die maatregelen ontoereikend zijn, zoekt zij met de bevoegde autoriteit van de betrokken Lid-Staat naar wegen en middelen om de situatie te verhelpen, in voorkomend geval door een bezoek ter plaatse .
Wanneer op grond van de in artikel 7 bedoelde controles een herhaalde nalatigheid wordt geconstateerd, stelt de bevoegde autoriteit van de Lid-Staat van bestemming de Commissie en de veterinaire diensten van de andere Lid-Staten daarvan in kennis .
De Commissie kan op verzoek van de bevoegde autoriteit van de Lid-Staat van bestemming of op eigen initiatief, gezien de aard van de geconstateerde overtreding :
- een inspectie ter plaatse gelasten,
- een officiële dierenarts, wiens naam moet voorkomen op een door de Commissie op voorstel van de Lid-Staten op te stellen lijst en die door de betrokken partijen wordt aanvaard, belasten met de controle van de feiten in de betrokken inrichting,
- de bevoegde autoriteit verzoeken om intensievere monsterneming op de produktie van de betrokken inrichting .
De Commissie deelt de Lid-Staten haar conclusies mede .
Wanneer deze maatregelen worden genomen ingevolge herhaalde nalatigheden van een inrichting, verhaalt de Commissie de uit de toepassing van de streepjes van de vierde alinea voortvloeiende kosten op de betrokken inrichting .
In afwachting van de conclusies van de Commissie moet de Lid-Staat van verzending, op verzoek van de Lid-Staat van bestemming, de controle op de uit de betrokken inrichting afkomstige produkten verscherpen en als het gaat om ernstige redenen uit het oogpunt van de gezondheid van mens en dier, de erkenning schorsen .
De Lid-Staat van bestemming kan zijnerzijds de controle op de uit diezelfde inrichting afkomstige produkten verscherpen .
Op verzoek van één van de twee betrokken Lid-Staten moet de Commissie - indien de nalatigheden in het advies van de deskundige worden bevestigd - volgens de procedure van artikel 17 passende maatregelen treffen waarbij in het uiterste geval de Lid-Staten zelfs kunnen worden gemachtigd om het binnenbrengen op hun grondgebied van de uit deze inrichting afkomstige produkten voorlopig te verbieden . Die maatregelen moeten zo spoedig mogelijk volgens de procedure van artikel 17 worden bevestigd of opnieuw worden bezien .
De algemene uitvoeringsbepalingen van dit artikel worden volgens de procedure van artikel 18 vastgesteld .
2 . Deze richtlijn laat de beroepsmogelijkheden uit hoofde van de in de Lid-Staten geldende wetgeving tegen de beslissingen van de bevoegde autoriteiten onverlet .
De door de bevoegde autoriteit van de Lid-Staat van bestemmming genomen beslissingen moeten met opgave van redenen aan de verzender of diens gemachtigde alsmede aan de bevoegde autoriteit van de Lid-Staat van verzending worden meegedeeld .
Deze met redenen omklede beslissingen moeten op verzoek van de verzender of diens gemachtigde schriftelijk aan de betrokkene worden meegedeeld met vermelding van de beroepsmogellijkheden die de in de Lid-Staat van bestemming geldende wetgeving biedt, en van de vorm waarin en de termijn waarbinnen de betreffende procedures moeten worden ingeleid .
Indien zich evenwel een geschil voordoet en - onverminderd deze beroepsmogelijkheden - indien beide betrokken partijen hiermee akkoord gaan, kunnen zij het geschil binnen een termijn van maximaal een maand ter beoordeling voorleggen aan een deskundige die voorkomt op een deskundigenlijst van de Gemeenschap die door de Commissie zal worden opgesteld; de kosten van deze beoordeling komen voor rekening van de Gemeenschap .
De deskundige dient zijn advies binnen een termijn van maximaal 72 uur uit te brengen . De partijen leggen zich bij het advies van de deskundige neer, met inachtneming van de communautaire veterinaire wetgeving .
3 . De kosten voor het terugsturen van de zending, de opslag van de goederen, het gebruik daarvan voor andere doeleinden of de destructie van de goederen komen voor rekening van de afnemer .
HOOFDSTUK III
Gemeenschappelijke bepalingen
Artikel 9
1 . Elke Lid-Staat stelt de andere Lid-Staten en de Commissie onmiddellijk in kennis, behalve van het uitbreken op
zijn grondgebied van de in Richtlijn 82/894/EEG bedoelde ziektes, van het uitbreken van zooenoses, ziektes of andere aandoeningen die voor de veestapel of voor de volksgezondheid een ernstig gevaar kunnen opleveren .
De Lid-Staat van oorsprong legt onmiddellijk de door de communautaire voorschriften voorgeschreven bestrijdings - of preventiemaatregelen ten uitvoer, met name de afbakening van de daarin bedoelde beschermingszones, of stelt elke andere maatregel vast die hij passend acht .
De Lid-Staat van bestemming of van doorvoer die tijdens een controle bedoeld in artikel 5 een van de in de eerste alinea bedoelde ziektes of aandoeningen heeft geconstateerd, kan zo nodig de in de communautaire voorschriften bedoelde preventieve maatregelen nemen .
In afwachting van de overeenkomstig lid 4 te nemen maatregelen, kan de Lid-Staat van bestemming om ernstige redenen uit het oogpunt van de bescherming van de gezondheid van mens en dier, conservatoire maatregelen nemen ten aanzien van de betrokken inrichtingen dan wel, in geval van een epidemische dierziekte, ten aanzien van de in de communautaire voorschriften bedoelde beschermingszone .
De door de Lid-Staten genomen maatregelen worden onverwijld aan de Commissie en aan de andere Lid-Staten meegedeeld .
2 . Eén of meer Commissievertegenwoordigers kunnen zich op verzoek van de in lid 1, eerste alinea, bedoelde Lid-Staat of op initiatief van de Commissie onmiddellijk ter plaatse begeven om, in samenwerking met de bevoegde autoriteiten, de genomen maatregelen te bestuderen . Zij brengen dan een advies over deze maatregelen uit .
3 . Indien de Commissie niet van de genomen maatregelen op de hoogte is gebracht of indien zij de genomen maatregelen ontoereikend acht, kan zij in samenwerking met de betrokken Lid-Staat, in afwachting van de vergadering van het Permanent Veterinair Comité, conservatoire maatregelen nemen ten aanzien van de produkten die uit het door de epidemische dierziekte getroffen gebied of van een bepaalde inrichting afkomstig zijn . Deze maatregelen worden onverwijld aan het Permanent Veterinair Comité voorgelegd om volgens de procedure van artikel 17 te worden bevestigd, gewijzigd of tenietgedaan .
4 . In alle gevallen ziet de Commissie erop toe dat de situatie zo spoedig mogelijk in het Permanent Veterinair Comité wordt besproken . Zij stelt volgens de procedure van artikel 17 de nodige maatregelen vast voor de in artikel 1 bedoelde produkten en, als dat gezien de omstandigheden nodig is, voor de produkten van oorsprong of de daarvan afgeleide produkten . De Commissie volgt het verdere verloop van de situtatie en wijzigt op grond daarvan volgens dezelfde procedure de genomen beslissingen of trekt deze in .
5 . De uitvoeringsbepalingen van dit artikel en met name de lijst van zooenoses of andere aandoeningen die een ernstig gevaar voor de gezondheid van de mens kunnen opleveren, worden volgens de procedure van artikel 18 vastgesteld .
Artikel 10
Iedere Lid-Staat en de Commissie wijzen de voor de veterinaire controles bevoegde dienst of diensten aan voor de uitvoering van de veterinaire controles en de samenwerking met de controlediensten van de andere Lid-Staten .
Artikel 11
De Lid-Staten dragen er tevens zorg voor dat het personeel van hun veterinaire diensten, in voorkomend geval in samenwerking met het personeel van andere ter zake bevoegde diensten, in staat wordt gesteld om met name :
- de ruimten, de kantoren, de laboratoria, de installaties, de vervoermiddelen, de uitrusting en het materiaal, de schoonmaakmiddelen en onderhoudsprodukten, de bij produktie en behandeling van de produkten gebruikte procédés, het merken en de etikettering en de aanbiedingsvorm van de produkten te inspecteren;
- te controleren of het personeel de voorschriften van de in bijlage A genoemde teksten naleeft;
- monsters te nemen van de produkten die worden gehouden voor opslag of voor verkoop, in de handel worden gebracht of worden vervoerd;
- de al dan niet computerverwerkte documentatie die nuttig is voor de controles in het kader van de krachtens artikel 3, lid 1, genomen maatregelen, aan een onderzoek te onderwerpen .
De gecontroleerde inrichtingen moeten de voor de uitvoering van hun taak vereiste medewerking verlenen .
Artikel 12
1 . Artikel 8, lid 3, en de artikelen 10 en 11 van Richtlijn 64/433/EEG ( 8 ), laatstelijk gewijzigd bij Richtlijn 88/657/EEG ( 9 ), worden geschrapt .
2 . Artikel 5, leden 3 en 4, en de artikelen 9, 10 en 11 van Richtlijn 71/118/EEG ( 10 ), laatstelijk gewijzigd bij Richtlijn 88/657/EEG, worden geschrapt .
3 . In Richtlijn 72/461/EEG ( 11 ), laatstelijk gewijzigd bij Richtlijn 87/489/EEG ( 12 ),
ii ) worden artikel 5, leden 2, 3, 4 en 5, en de artikelen 6 en 8 geschrapt;
ii ) worden in artikel 8 bis, de verwijzingen naar artikel 8 vervangen door de verwijzing naar artikel 9 van Richtlijn 89/662/EEG .
4 . Artikel 7, lid 3, en de artikelen 12 en 16 van Richtlijn 77/99/EEG ( 13 ), laatstelijk gewijzigd bij Richtlijn 89/227/EEG ( 14 ), worden geschrapt .
5 . In Richtlijn 80/215/EEG
ii) worden artikel 5, leden 2, 3, 4 en 5, en de artikelen 6 en 7 geschrapt;
ii ) worden in artikel 7 bis de verwijzingen naar artikel 7 vervangen door de verwijzing naar artikel 9 van Richtlijn 89/662/EEG .
6 . Artikel 5, leden 3 en 4, en de artikelen 7, 8 en 12 van Richtlijn 85/397/EEG ( 15 ), gewijzigd bij Verordening ( EEG ) nr . 3768/85 ( 16 ), worden geschrapt .
7 . De leden 1 en 3 van artikel 10 van Richtlijn 88/657/EEG worden geschrapt .
8 . De artikelen 8 en 9 van Richtlijn 89/437/EEG ( 17 ) worden geschrapt .
9 . In bijlage B van Richtlijn 72/462/EEG ( 18 ) worden op het certificaat toegevoegd : "Naam en adres van de eerste geadresseerde ".
Artikel 13
1 . Aan de Richtlijnen 64/433/EEG en 71/118/EEG wordt het volgende artikel toegevoegd :
"Artikel 19
De voorschriften van Richtlijn 89/662/EEG (*) inzake veterinaire controles in het intracommunautaire handelsverkeer in het vooruitzicht van de totstandbrenging van de interne markt zijn met name van toepassing voor wat betreft de controles bij de oorsprong, de organisatie en de follow-up van de door de Lid-Staten van bestemming te verrichten controles en de tenuitvoerlegging van de vrijwaringsmaatregelen .
(*) PB nr . L 395 van 30 . 12 . 1989, blz . 13 .".
2 . Aan de Richtlijnen 72/461/EEG en 80/215/EEG wordt het volgende artikel toegevoegd :
"Artikel 15
De voorschriften van Richtlijn 89/662/EEG (*) inzake veterinaire controles in het intracommunautaire handelsverkeer in het vooruitzicht van de totstandbrenging van de interne markt zijn met name van toepassing voor wat betreft de controles bij de oorsprong, de organisatie en
de follow-up van de door de Lid-Staten van bestemming te verrichten controles en de tenuitvoerlegging van de vrijwaringsmaatregelen .
(*) PB nr . L 395 van 30 . 12 . 1989, blz . 13 .".
3 . Aan Richtlijn 77/99/EEG wordt het volgende artikel toegevoegd :
"Artikel 24
De voorschriften van Richtlijn 89/662/EEG (*) inzake veterinaire controles in het intracommunautaire handelsverkeer in het vooruitzicht van de totstandbrenging van de interne markt zijn met name van toepassing voor wat betreft de controles bij de oorsprong, de organisatie en de follow-up van de door de Lid-Staten van bestemming te verrichten controles en de tenuitvoerlegging van de vrijwaringsmaatregelen .
(*) PB nr . L 395 van 30 . 12 . 1989, blz . 13 .".
4 . Aan de Richtlijnen 85/397/EEG en 88/657/EEG wordt het volgende artikel toegevoegd :
"Artikel 18
De voorschriften van Richtlijn 89/662/EEG (*) inzake veterinaire controles in het intracommunautaire handelsverkeer in het vooruitzicht van de totstandbrenging van de interne markt zijn met name van toepassing voor wat betreft de controles bij de oorsprong, de organisatie en de follow-up van de door de Lid-Staten van bestemming te verrichten controles en de tenuitvoerlegging van de vrijwaringsmaatregelen .
(*) PB nr . L 395 van 30 . 12 . 1989, blz . 13 .".
5 . Aan Richtlijn 89/437/EEG wordt het volgende artikel toegevoegd:
"Artikel 17
De voorschriften van Richtlijn 89/662/EEG (*) inzake veterinaire controles in het intracommunautaire handelsverkeer in het vooruitzicht van de totstandbrenging van de interne markt zijn met name van toepassing voor wat betreft de controles bij de oorsprong, de organisatie en de follow-up van de door de Lid-Staten van bestemming te verrichten controles en de tenuitvoerlegging van de vrijwaringsmaatregelen .
(*) PB nr . L 395 van 30 . 12 . 1989, blz . 13 .".
Artikel 14
Tot en met 31 december 1992 valt het handelsverkeer in de in bijlage B bedoelde produkten, in afwachting van een communautaire regelgeving, onder de controleregels van de onderhavige richtlijn, in het bijzonder onder die van artikel 5, lid 2 .
De Lid-Staten delen vóór de in artikel 19 vermelde datum mee welke voorwaarden en voorschriften thans van toepassing zijn op het handelsverkeer in de in de eerste alinea bedoelde produkten .
De Raad stelt op voorstel van de Commissie vóór 31 december 1991 de definitieve regeling vast die geldt voor het handelsverkeer in de in bijlage B bedoelde produkten .
Artikel 15
In artikel 9 van Richtlijn 64/432/EEG ( 19 ) wordt het volgende punt ingevoegd :
"2 bis . Eén of meer Commissievertegenwoordigers kunnen zich - op verzoek van een Lid-Staat of op initiatief van de Commissie - onmiddellijk ter plaatse begeven om, in overleg met de bevoegde autoriteiten, de genomen maatregelen te bestuderen . Zij brengen dan een advies over deze maatregelen uit .".
Artikel 16
1 . De Lid-Staten leggen de Commissie uiterlijk drie maanden vóór de in artikel 19, lid 1, genoemde datum een plan voor met de nationale maatregelen die zij denken te treffen om de doelstellingen van deze richtlijn te verwezenlijken, in het bijzonder de frequentie van de controles .
2 . De Commissie onderzoekt de overeenkomstig lid 1 door de Lid-Staten medegedeelde plannen .
3 . Elk jaar en voor de eerste maal in 1991 richt de Commissie een aanbeveling tot de Lid-Staten inzake een programma voor de controles in het volgende jaar, waarover het Permanent Veterinair Comité van tevoren advies heeft uitgebracht . Deze aanbeveling kan later worden aangepast .
Artikel 17
1 . In de gevallen waarin wordt verwezen naar de in dit artikel omschreven procedure, leidt de voorzitter van het bij Besluit 68/361/EEG ( 20 ) ingestelde Permanent Veterinair Comité, hierna het "Comité" genoemd, deze procedure, hetzij op eigen initiatief, hetzij op verzoek van een Lid-Staat, onverwijld in bij het Comité .
2 . De vertegenwoordiger van de Commissie legt het Comité een ontwerp van de te nemen maatregelen voor . Het Comité brengt advies uit over dit ontwerp binnen een termijn die de voorzitter naar gelang van de urgentie van de betrokken aangelegenheid kan vaststellen . Het advies wordt uitgebracht met de meerderheid van stemmen die voor de aanneming van de besluiten die de Raad op voorstel van de Commissie dient te nemen, in artikel 148, lid 2, van het
Verdrag is voorgeschreven . Bij stemming in het Comité worden de stemmen van de vertegenwoordigers van de Lid-Staten overeenkomstig genoemd artikel gewogen . De voorzitter neemt niet aan de stemming deel .
3 . De Commissie stelt de voorgenomen maatregelen vast indien deze met het advies van het Comité in overeenstemming zijn .
4 . Wanneer de beoogde maatregelen niet in overeenstemming zijn met het advies van het Comité of indien geen advies is uitgebracht, dient de Commissie onverwijld bij de Raad een voorstel betreffende de te nemen maatregelen in .
De Raad besluit met gekwalificeerde meerderheid van stemmen .
Indien na verloop van een termijn van vijftien dagen, te rekenen vanaf de dag waarop het voorstel bij de Raad is ingediend, door deze geen besluit is genomen, worden de voorgestelde maatregelen door de Commissie vastgesteld, behalve indien de Raad zich met gewone meerderheid tegen deze maatregelen heeft uitgesproken .
Artikel 18
1 . In de gevallen waarin wordt verwezen naar de in dit artikel omschreven procedure, leidt de voorzitter van het bij Besluit 68/361/EEG ingestelde Permanent Veterinair Comité, hierna het "Comité" genoemd, deze procedure, hetzij op eigen initiatief, hetzij op verzoek van een Lid-Staat, onverwijld in bij het Comité .
2 . De vertegenwoordiger van de Commissie legt het Comité een ontwerp van de te nemen maatregelen voor . Het Comité brengt advies uit over dit ontwerp binnen een termijn die de voorzitter naar gelang van de urgentie van de betrokken aangelegenheid kan vaststellen . Het advies wordt uitgebracht met de meerderheid van stemmen die voor de aanneming van de besluiten die de Raad op voorstel van de Commissie dient te nemen, in artikel 148, lid 2, van het Verdrag is voorgeschreven . Bij stemming in het Comité worden de stemmen van de vertegenwoordigers van de Lid-Staten overeenkomstig genoemd artikel gewogen . De voorzitter neemt niet aan de stemming deel .
3 . De Commissie stelt de voorgenomen maatregelen vast indien deze met het advies van het Comité in overeenstemming zijn .
4 . Wanneer de beoogde maatregelen niet in overeenstemming zijn met het advies van het Comité of indien geen advies is uitgebracht, dient de Commissie bij de Raad onverwijld een voorstel betreffende de te nemen maatregelen in .
De Raad besluit met gekwalificeerde meerderheid van stemmen .
Indien na verloop van een termijn van drie maanden, te rekenen vanaf de dag waarop het voorstel bij de Raad is ingediend, door deze geen besluit is genomen, worden de voorgestelde maatregelen door de Commissie vastgesteld en onmiddellijk toegepast, behalve indien de Raad zich met gewone meerderheid tegen deze maatregelen heeft uitgesproken .
HOOFDSTUK IV
Overgangs - en slotbepalingen
Artikel 19
1 . Vóór 31 december 1990 beslist de Raad met gekwalificeerde meerderheid van stemmen over het voorstel van de Commissie inzake veterinaire controles in het intracommunautaire handelsverkeer in levende dieren .
Vóór de in de eerste alinea genoemde datum neemt de Raad met gekwalificeerde meerderheid van stemmen op voorstel van de Commissie een besluit over de regels en algemene beginselen voor de controle in derde landen en op de invoer van onder deze richtlijn vallende produkten uit die landen . De controleposten aan de buitengrenzen en de eisen waaraan deze posten moeten voldoen, zullen eveneens vóór die datum worden vastgesteld .
2 . De Raad beziet de bepalingen van deze richtlijn vóór 31 december 1992 opnieuw aan de hand van een verslag van de Commissie over de opgedane ervaringen dat, eventueel, vergezeld gaat van voorstellen waarover hij zich met gekwalificeerde meerderheid van stemmen uitspreekt .
Artikel 20
Tot en met 31 december 1992 en ten einde een geleidelijke invoering van de bij de onderhavige richtlijn ingestelde controleregeling mogelijk te maken, kunnen de Lid-Staten in afwijking van artikel 5, lid 1 :
- een controle van documenten tijdens het vervoer van vlees en daarvan afgeleide produkten handhaven, ten einde zich te vergewissen van de naleving van de specifieke vereisten waarin de communautaire regelgeving voorziet op het gebied van mond - en klauwzeer en varkenspest,
- controle van documenten verrichten tijdens het vervoer van uit derde landen ingevoerde produkten die voor hen zijn bestemd .
Artikel 21
De Raad stelt met gekwalificeerde meerderheid van stemmen op voorstel van de Commissie vóór 1 oktober 1992 de regeling vast die na het verstrijken van de geldigheidsdatum van de in artikel 20 bedoelde overgangsbepalingen van toepassing is .
Artikel 22
De Lid-Staten doen de nodige wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen in werking treden om aan deze richtlijn te voldoen op een datum die dient te worden vastgesteld bij het besluit dat vóór 31 december 1990 dient te worden genomen overeenkomstig artikel 19, lid 1, tweede alinea, maar uiterlijk op 31 december 1991 .
De Helleense Republiek beschikt evenwel over een extra termijn van een jaar om aan deze richtlijn te voldoen .
Artikel 23
Deze richtlijn is gericht tot de Lid-Staten .
Gedaan te Brussel, 11 december 1989 .