Směrnice Rady 98/49/ES
ze dne 29. června 1998
o ochraně nároků zaměstnanců a samostatně výdělečně činných osob, kteří se pohybují ve Společenství, na penzijní připojištění
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 51 a 235 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
(1) vzhledem k tomu, že jednou ze základních svobod Společenství je volný pohyb osob; že Smlouva stanoví, že Rada jednomyslně přijme v oblasti sociálního zabezpečení opatření, která jsou nezbytná k zajištění volného pohybu pracovníků;
(2) vzhledem k tomu, že sociální ochrana pracovníků je zajištěna zákonnými systémy sociálního zabezpečení doplněnými doplňkovými systémy sociálního zabezpečení;
(3) vzhledem k tomu, že právní předpisy, které Rada již přijala na ochranu nároků na sociální zabezpečení pracovníků a jejich rodinných příslušníků pohybujících se ve Společenství, totiž nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství [4] a nařízení Rady (EHS) č. 574/72 ze dne 21. března 1972, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství [5], se týkají pouze zákonných systémů důchodového zabezpečení; že systém koordinace stanovený ve zmíněných nařízeních se nevztahuje na systémy penzijního připojištění s výjimkou těch, které spadají pod pojem "právní předpisy" vymezený v čl. 1 písm. j) prvním pododstavci nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 nebo které jsou předmětem prohlášení členského státu podle zmíněného článku;
(4) vzhledem k tomu, že Rada má rozsáhlou pravomoc uvážení, pokud jde o výběr nejvhodnějších opatření pro dosažení cíle článku 51 Smlouvy; že systém koordinace stanovený nařízením (EHS) č. 1408/71 a nařízením (EHS) č. 574/72, zejména pravidla pro sčítání, není přizpůsoben pro systémy penzijního připojištění, s výjimkou systémů, na které se vztahuje pojem "právní předpisy" vymezený v čl. 1 písm. j) prvním pododstavci nařízení (EHS) č. 1408/71 nebo které jsou předmětem prohlášení členského státu podle zmíněného článku, a proto by pro ně měla platit zvláštní opatření, prvním z nichž je tato směrnice, aby se přihlédlo k jejich zvláštní povaze a k rozdílnosti těchto systémů uvnitř jednotlivých členských států a mezi nimi;
(5) vzhledem k tomu, že na žádný důchod nebo dávku by se neměla vztahovat tato směrnice a zároveň nařízení (EHS) č. 1408/71 a nařízení (EHS) č. 574/72, a proto žádný systém penzijního připojištění, na který se vztahují zmíněná nařízení na základě prohlášení členského státu podle čl. 1 písm. j) nařízení (EHS) č. 1408/71, nemůže být upraven touto směrnicí;
(6) vzhledem k tomu, že v doporučení 92/442/EHS ze dne 27. července 1992 o konvergenci cílů a politik v oblasti sociální ochrany [6] doporučila Rada členským státům "je-li to nezbytné, podporovat změny podmínek upravujících získání nároku na starobní důchod, zejména na penzijní připojištění s cílem odstranit překážky mobility zaměstnaných pracovníků";
(7) vzhledem k tomu, že k tomuto cíli lze přispět, pokud se pracovníkům, kteří se pohybují z jednoho členského státu do druhého nebo jejichž místo výkonu práce je přeloženo do jiného členského státu, zajistí stejné zacházení při ochraně jejich nároků na penzijní připojištění jako těm pracovníkům, kteří zůstávají ve stejném členském státě nebo jejichž místo výkonu práce se mění ve stejném členském státě;
(8) vzhledem k tomu, že volný pohyb osob, který je jedním ze základních práv vyjádřených ve Smlouvě, se neomezuje na zaměstnané osoby, ale vztahuje se rovněž na samostatně výdělečně činné osoby;
(9) vzhledem k tomu, že Smlouva kromě článku 235 nestanoví jiné pravomoci k přijetí vhodných opatření v oblasti sociálního zabezpečení pro samostatně výdělečně činné osoby;
(10) vzhledem k tomu, že má-li být umožněn účinný výkon práva volného pohybu, měli by mít pracovníci a jiné oprávněné osoby určité záruky rovného zacházení, pokud jde o zachování jejich nároků na důchod nabytých v souvislosti se systémy penzijního připojištění;
(11) vzhledem k tomu, že členské státy by měly přijmout nezbytná opatření, aby zajistily na základě systému penzijního připojištění platby dávek současným a bývalým účastníkům, jakož i dalším osobám oprávněným z těchto systémů ve všech členských státech, s ohledem na to, že jsou podle článku 73b Smlouvy zakázána veškerá omezení volného pohybu kapitálu a plateb;
(12) vzhledem k tomu, že pro usnadnění výkonu práva volného pohybu musí být vnitrostátní právní předpisy, je-li to nezbytné, přizpůsobeny, aby bylo možné dále platit příspěvky do schváleného systému penzijního připojištění zřízeného v jednom členském státě pracovníky, kteří jsou v souladu s hlavou II nařízení (EHS) č. 1408/71 vysláni do jiného členského státu, nebo jejich jménem;
(13) vzhledem k tomu, že Smlouva nevyžaduje pouze zrušení veškeré diskriminace založené na státní příslušnosti mezi pracovníky členských států, ale rovněž odstranění všech vnitrostátních opatření, která by mohla pracovníkům bránit ve výkonu základních svobod zaručených Smlouvou a vyložených Evropským soudním dvorem v následných rozsudcích nebo tento výkon pro ně učinit méně přitažlivý;
(14) vzhledem k tomu, že pracovníky, kteří vykonávají své právo volného pohybu, by zaměstnavatelé, správci nebo jiné osoby odpovědné za správu systémů penzijního připojištění měli odpovídajícím způsobem informovat o možnostech a výběru, které jsou jim nabízeny;
(15) vzhledem k tomu, že touto směrnicí nejsou dotčeny právní předpisy členských států týkající se kolektivních opatření na obranu profesních zájmů;
(16) vzhledem k tomu, že z důvodu různorodosti doplňkových systémů sociálního zabezpečení by se Společenství mělo omezit pouze na stanovení obecného rámce pro cíle, kterých má být dosaženo, a že vhodným právním nástrojem je proto směrnice;
(17) vzhledem k tomu, že v souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality vymezenými v článku 3b Smlouvy nemůže být cílů této směrnice dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a proto, z důvodů rozsahu či účinků navrhované činnosti, jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství; že tato směrnice nepřekračuje rámec toho, co je pro dosažení těchto cílů nezbytné,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
ÚČEL A OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
Účelem této směrnice je chránit nároky účastníků systémů penzijního připojištění, kteří se pohybují z jednoho členského státu do druhého, a přispět tak k odstranění překážek volného pohybu zaměstnaných osob a osob samostatně výdělečně činných ve Společenství. Tato ochrana se týká nároku na důchod na základě dobrovolných i povinných systémů penzijního připojištění, s výjimkou systémů upravených nařízením (EHS) č. 1408/71.
Článek 2
Tato směrnice se vztahuje na účastníky systému penzijního připojištění a na jiné osoby oprávněné z tohoto systému, kteří nabyli nebo nabývají nárok v jednom nebo v několika členských státech.
KAPITOLA II
DEFINICE
Článek 3
Pro účely této směrnice se rozumí:
a) "penzijním připojištěním" starobní důchod a invalidní a pozůstalostní důchod, pokud je upravují předpisy o systémech penzijního připojištění zřízených podle vnitrostátních právních předpisů a zvyklostí, které mají doplňovat nebo nahrazovat dávky poskytované zákonnými systémy sociálního zabezpečení pro stejné pojistné události;
b) "systémem penzijního připojištění" jakýkoli profesní systém zřízený podle vnitrostátních právních předpisů a zvyklostí, jako jsou smlouva o skupinovém pojištění nebo soustava přerozdělování pojistného uzavřená v jednom nebo několika odvětvích nebo oblastech podnikání, systém průběžného financování, fondový systém nebo přislíbený důchod zaručený rezervami podniků na důchodové zabezpečení nebo jakákoli společná nebo srovnatelná úprava, která má poskytovat doplňkové platby zaměstnancům nebo osobám samostatně výdělečně činným;
c) "nároky na důchod" jakékoli dávky, na které má účastník nebo jiná oprávněná osoba nárok na základě pravidel systému penzijního připojištění a případných vnitrostátních právních předpisů;
d) "nabytými nároky na důchod" jakékoli nároky na dávky, které vzniknou po splnění podmínek podle pravidel systému penzijního připojištění a případných vnitrostátních předpisů;
e) "vyslaným pracovníkem" pracovník vyslaný, aby pracoval v jiném členském státě, který podle kapitoly II nařízení (EHS) č. 1408/71 nadále podléhá právním předpisům členského státu původu; "vyslání" je vykládáno obdobně;
f) "příspěvkem" jakékoli platby, které byly uskutečněny nebo které se považují za uskutečněné do systému penzijního připojištění.
KAPITOLA III
OPATŘENÍ NA OCHRANU NÁROKU NA PENZIJNÍ PŘIPOJIŠTĚNÍ PRACOVNÍKŮ, KTEŘÍ SE POHYBUJÍ VE SPOLEČENSTVÍ
Článek 4
Rovné zacházení při zachování nároků na důchod
Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily zachování nabytých nároků na důchod pro účastníky systému penzijního připojištění, za které v důsledku jejich pohybu z jednoho členského státu do druhého již nejsou hrazeny příspěvky do tohoto systému, a to ve stejném rozsahu jako pro účastníky, za které již nejsou hrazeny příspěvky, ale kteří zůstávají ve stejném členském státě. Tento článek se rovněž použije na ostatní osoby oprávněné na základě dotčeného systému penzijního připojištění.
Článek 5
Přeshraniční platby
Členské státy zajistí, že systémy penzijního připojištění v ostatních členských státech hradí účastníkům systému penzijního připojištění a ostatním oprávněným osobám veškeré dávky splatné podle těchto systémů po odpočtu daní a poplatků za zpracování, které se uplatňují.
Článek 6
Příspěvky do systému penzijního připojištění hrazené vyslanými pracovníky nebo jejich jménem
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby příspěvky do systému penzijního připojištění zřízeného v některém členském státě mohly být i nadále hrazeny vyslanými pracovníky, kteří se účastní tohoto systému, nebo jejich jménem po dobu jejich vyslání do jiného členského státu.
2. Jsou-li podle odstavce l nadále hrazeny příspěvky do systému penzijního připojištění zřízeného v některém členském státě, je vyslaný pracovník a případně jeho zaměstnavatel osvobozen od povinnosti hradit příspěvky do systému penzijního připojištění v jiném členském státě.
Článek 7
Informování účastníků
Členské státy přijmou opatření, aby zajistily, že zaměstnavatelé, správci nebo jiné osoby příslušné pro správu systému penzijního připojištění informují účastníky odpovídajícím způsobem o jejich nárocích na dávky a na možnosti volby, které jim nabízejí právní systémy, pokud se vydají do jiného členského státu. Poskytované informace odpovídají alespoň informacím poskytovaným účastníkům, za něž tyto příspěvky již nejsou hrazeny, kteří však zůstávají v témž členském státě.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 8
Členské státy mohou stanovit, že se článek 6 vztahuje pouze na vyslání, ke kterým dojde po 25. červenci 2001.
Článek 9
Členské státy zavedou do svého právního řádu nezbytná opatření, aby umožnily každému, kdo se cítí poškozen neuplatněním této směrnice, dožadovat se svých nároků soudní cestou, poté co se případně obrátí na jiné příslušné orgány.
Článek 10
l. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 36 měsíců od jejího vstupu v platnost nebo dbají, aby sociální partneři nejpozději k uvedenému dni zavedli požadovaná ustanovení dohodou. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zaručily v jakémkoli okamžiku výsledky požadované touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Oznámí Komisi názvy vnitrostátních orgánů, které jsou příslušné pro provádění této směrnice.
2. Nejpozději 25. ledna 2002 sdělí členské státy Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
3. Na základě informací poskytnutých členskými státy předloží Komise zprávu Evropskému parlamentu, Radě a Hospodářskému a sociálnímu výboru do šesti let od vstupu této směrnice v platnost.
Tato zpráva se týká uplatňování této směrnice a případně navrhne jakékoli změny, které se ukáží jako nezbytné.
Článek 11
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 12
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 29. června 1998.
RICHTLIJN 98/49/EG VAN DE RAAD van 29 juni 1998 betreffende de bescherming van de rechten op aanvullend pensioen van werknemers en zelfstandigen die zich binnen de Gemeenschap verplaatsen
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op de artikelen 51 en 235,
Gezien het voorstel van de Commissie (1),
Gezien het advies van het Europees Parlement (2),
Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité (3),
(1) Overwegende dat een van de fundamentele vrijheden van de Gemeenschap het vrije verkeer van personen is; dat het Verdrag bepaalt dat de Raad met eenparigheid van stemmen de maatregelen vaststelt welke op het gebied van de sociale zekerheid noodzakelijk zijn voor de totstandkoming van het vrije verkeer van werknemers;
(2) Overwegende dat de sociale bescherming van werkenden wordt gewaarborgd door wettelijke en daarop aansluitend aanvullende socialezekerheidsregelingen;
(3) Overwegende dat de reeds door de Raad vastgestelde wetgeving ter bescherming van de socialezekerheidsrechten van werknemers en zelfstandigen die zich binnen de Gemeenschap verplaatsen, alsmede van hun gezinsleden, namelijk Verordening (EEG) nr. 1408/71 van de Raad van 14 juni 1971 betreffende de toepassing van de socialezekerheidsregelingen op loontrekkenden en hun gezinnen, die zich binnen de Gemeenschap verplaatsen (4) en Verordening (EEG) nr. 574/72 van de Raad van 21 maart 1972 tot vaststelling van de wijze van toepassing van Verordening (EEG) nr. 1408/71, betreffende de toepassing van de socialezekerheidsregelingen op loontrekkenden en hun gezinnen, die zich binnen de Gemeenschap verplaatsen (5), slechts op de wettelijke pensioenregelingen betrekking hebben; dat de coördinatieregeling waarin die verordeningen voorzien, zich niet uitstrekt tot aanvullende pensioenregelingen, met uitzondering van de regelingen die vallen onder de begrippen "wetgeving" en "wettelijke regeling" zoals gedefinieerd in artikel 1, onder j), van Verordening (EEG) nr. 1408/71, of in verband waarmee een lidstaat een verklaring aflegt uit hoofde van dat artikel;
(4) Overwegende dat de Raad over een ruime vrijheid van handelen beschikt ten aanzien van de keuze van de meest adequate maatregelen om de doelstelling van artikel 51 van het Verdrag te bereiken; dat de in de Verordeningen (EEG) nr. 1408/71 en (EEG) nr. 574/72 bedoelde coördinatie, en met name de regels voor de samentelling, niet geschikt zijn voor aanvullende pensioenregelingen, met uitzondering van de regelingen die vallen onder de begrippen "wetgeving" en "wettelijke regeling" zoals gedefinieerd in artikel 1, onder j), van Verordening (EEG) nr. 1408/71, of in verband waarmee een lidstaat een verklaring aflegt uit hoofde van dat artikel, en dat er dus specifieke maatregelen voor moeten worden genomen, waarvan deze richtlijn de eerste vormt, zulks om rekening te houden met het bijzondere karakter, de bijzondere kenmerken en de verscheidenheid van dergelijke regelingen binnen en tussen de lidstaten;
(5) Overwegende dat geen pensioen of uitkering zowel onder de bepalingen van deze richtlijn als onder die van de Verordeningen (EEG) nr. 1408/71 en (EEG) nr. 574/72 mag vallen, en dat derhalve een aanvullende pensioenregeling die binnen de werkingssfeer van die verordeningen valt omdat een lidstaat een verklaring van die strekking heeft afgelegd uit hoofde van artikel 1, onder j), van Verordening (EEG) nr. 1408/71, niet aan de bepalingen van deze richtlijn kan worden onderworpen;
(6) Overwegende dat de Raad in zijn Aanbeveling 92/442/EEG van 27 juli 1992 betreffende de convergentie van de doelstellingen en het beleid op het gebied van sociale bescherming (6) de lidstaten in punt I.B.5, onder h), aanbeveelt "zo nodig te bevorderen dat de voorwaarden voor het verkrijgen van pensioenrechten, met name van rechten op aanvullend pensioen, worden bijgesteld teneinde de belemmeringen voor de mobiliteit van werknemers weg te nemen";
(7) Overwegende dat aan de verwezenlijking van deze doelstelling kan worden bijgedragen, indien aan werkenden die zich van de ene lidstaat naar de andere begeven of wier arbeidsplaats van de ene lidstaat naar de andere wordt verplaatst, met betrekking tot de bescherming van hun rechten op aanvullend pensioen, een gelijke behandeling wordt gewaarborgd als aan werkenden die binnen dezelfde lidstaat blijven of wier arbeidsplaats verandert maar binnen dezelfde lidstaat blijft;
(8) Overwegende dat het vrije verkeer van personen - een van de in het Verdrag vastgelegde grondrechten - niet tot werknemers beperkt is, maar ook voor zelfstandigen geldt;
(9) Overwegende dat het Verdrag niet voorziet in de nodige bevoegdheden om passende maatregelen op het gebied van de sociale zekerheid van zelfstandigen aan te nemen en dat het gebruik van artikel 235 derhalve verantwoord is;
(10) Overwegende dat de werkenden en andere rechthebbenden, willen zij hun recht van vrij verkeer daadwerkelijk kunnen uitoefenen, met betrekking tot het behoud van hun verworven pensioenrechten uit hoofde van een aanvullende pensioenregeling bepaalde garanties voor gelijke behandeling dienen te krijgen;
(11) Overwegende dat de lidstaten de nodige maatregelen moeten nemen om de betaling van de uitkeringen uit hoofde van aanvullende pensioenregelingen aan de deelnemers en ex-deelnemers, alsmede aan andere rechthebbenden uit hoofde van dergelijke regelingen in alle lidstaten te waarborgen, aangezien alle beperkingen van het vrije verkeer van betalingen en kapitaal overeenkomstig artikel 73 B van het Verdrag verbonden zijn;
(12) Overwegende dat, om het uitoefenen van het recht op vrij verkeer te bevorderen, de nationale regelgevingen waar nodig dienen te worden aangepast om ervoor te zorgen dat bijdragen aan een in een lidstaat vastgestelde aanvullende pensioenregeling door of namens werkenden die in een andere lidstaat worden gedetacheerd overeenkomstig titel II van Verordening (EEG) nr. 1408/71, kunnen worden voortgezet;
(13) Overwegende dat het Verdrag in dit verband niet alleen wegneming van elke op nationaliteit gebaseerde discriminatie tussen werkenden van de lidstaten vereist, maar ook opheffing van elke nationale maatregel die het voor die werkenden moeilijker of minder aantrekkelijk maakt om de door het Verdrag gewaarborgde fundamentele vrijheden zoals deze in opeenvolgende arresten door het Hof van Justitie van de Europese Gemeenschappen zijn geïnterpreteerd, uit te oefenen;
(14) Overwegende dat werkenden die gebruikmaken van hun recht op vrij verkeer door werkgevers, trustees of anderen die verantwoordelijk zijn voor het beheer van aanvullende pensioenregelingen, adequaat dienen te worden ingelicht, in het bijzonder over de te hunner beschikking staande keuzemogelijkheden;
(15) Overwegende dat deze richtlijn de wetgeving van de lidstaten betreffende collectieve acties ter verdediging van de belangen van beroepsgroepen onverlet laat;
(16) Overwegende dat de Gemeenschap, wegens de verscheidenheid aan aanvullende socialezekerheidsregelingen, slechts een algemeen kader van doelstellingen dient vast te stellen en dat een richtlijn derhalve het geschikte rechtsinstrument is;
(17) Overwegende dat overeenkomstig het in artikel 3 B van het Verdrag genoemde subsidiariteits- en evenredigheidsbeginsel de doelstellingen van deze richtlijn niet voldoende door de lidstaten kunnen worden verwezenlijkt en derhalve beter door de Gemeenschap kunnen worden verwezenlijkt; dat deze richtlijn niet verder gaat dan noodzakelijk is voor het bereiken van die doelstellingen vereiste minimum,
HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
HOOFDSTUK I
DOELSTELLING EN WERKINGSSFEER
Artikel 1
Deze richtlijn heeft tot doel de rechten te beschermen van de deelnemers aan aanvullende pensioenregelingen die zich van een lidstaat naar een andere verplaatsen, en zo bij te dragen aan de verwijdering van hinderpalen voor het vrije verkeer van werknemers en zelfstandigen in de Gemeenschap. Deze bescherming betreft de pensioenrechten uit hoofde van zowel vrijwillige als verplichte aanvullende regelingen, met uitzondering van regelingen die door Verordening (EEG) nr. 1408/71 worden bestreken.
Artikel 2
Deze richtlijn is van toepassing op rechthebbenden van aanvullende pensioenregelingen die in een of meer lidstaten rechten hebben verworven of bezig zijn deze te verwerven.
HOOFDSTUK II
DEFINITIES
Artikel 3
In de zin van deze richtlijn wordt verstaan onder:
a) "aanvullend pensioen": ouderdomspensioenen en, indien een in overeenstemming met de nationale wetgeving en gebruiken ingestelde aanvullende pensioenregeling daarin voorziet, invaliditeits- en nabestaandenuitkeringen ter aanvulling op of ter vervanging van de uitkeringen die voor dezelfde risico's door de wettelijke socialzekerheidsregelingen worden verstrekt;
b) "aanvullende pensioenregeling": elke in overeenstemming met de nationale wetgeving en gebruiken ingestelde ondernemings-, bedrijfs- en beroepspensioenregeling, zoals een groepsverzekeringscontract, een door een of meer bedrijfstakken of sectoren gesloten en via het omslagstelsel gefinancierde regeling, een op kapitalisatie gebaseerde regeling, een uit pensioenreserves bekostigde pensioentoezegging of elke collectieve of vergelijkbare regeling ter verschaffing van een aanvullend pensioen aan werknemers of zelfstandigen;
c) "pensioenrechten": alle uitkeringen waarop deelnemers aan de regeling en andere rechthebbenden uit hoofde van de bepalingen van een aanvullende pensioenregeling en, voorzover van toepassing, de nationale wetgeving recht hebben;
d) "verworven pensioenrechten": de rechten op uitkeringen die verkregen zijn nadat is voldaan aan de in de bepalingen van de aanvullende pensioenregelingen en, voorzover van toepassing, in de nationale wetgeving voorgeschreven voorwaarden;
e) "gedetacheerd werknemer": een werkende die in een andere lidstaat wordt gedetacheerd om daar te werken en die krachtens titel II van Verordening (EEG) nr. 1408/71 onderworpen blijft aan de wetgeving van de lidstaat van oorsprong; "detachering" dient dienovereenkomstig te worden geïnterpreteerd;
f) "bijdrage": alle bijdragen aan een aanvullende pensioenregeling die zijn betaald of als zodanig worden beschouwd.
HOOFDSTUK III
MAATREGELEN TER BESCHERMING VAN DE RECHTEN OP AANVULLEND PENSIOEN VAN ZICH BINNEN DE GEMEENSCHAP VERPLAATSENDE WERKENDEN
Artikel 4
Gelijkheid van behandeling inzake behoud van pensioenrechten
De lidstaten nemen de nodige maatregelen om ervoor te zorgen dat deelnemers voor wie geen bijdragen aan een aanvullende pensioenregeling meer worden betaald als gevolg van het feit dat zij zich van een lidstaat naar een andere hebben begeven, hun verworven pensioenrechten behouden in dezelfde mate als deelnemers voor wie geen bijdragen meer worden betaald, maar die in dezelfde lidstaat zijn gebleven. Dit artikel is ook van toepassing op andere rechthebbenden uit hoofde van die aanvullende pensioenregeling.
Artikel 5
Grensoverschrijdend betalingsverkeer
De lidstaten dragen er zorg voor dat de aanvullende pensioenregelingen aan hun deelnemers, alsmede aan andere rechthebbenden uit hoofde van die regelingen, de prestaties die hun uit hoofde van deze aanvullende pensioenregelingen verschuldigd zijn, exclusief de eventueel toepasselijke belastingen en transactiekosten, in andere lidstaten uitkeren.
Artikel 6
Bijdragen aan aanvullende pensioenregelingen door en namens gedetacheerde werknemers
1. De lidstaten nemen de nodige maatregelen om ervoor te zorgen dat de bepaling van bijdragen aan een in een lidstaat bestaande aanvullende pensioenregeling, door of namens een gedetacheerde werknemers tijdens het tijdvak van zijn of haar detachering in een andere lidstaat, kan worden voortgezet.
2. Indien de betaling van bijdragen aan een aanvullende pensioenregeling in een lidstaat krachtens lid 1 wordt voortgezet, worden de gedetacheerde werknemer en, in voorkomend geval, de werkgever vrijgesteld van elke verplichting om bijdragen te betalen aan een aanvullende pensioenregeling in een andere lidstaat.
Artikel 7
Informatie voor de deelnemers
De lidstaten nemen maatregelen om ervoor te zorgen dat de werkgevers, trustees of anderen die verantwoordelijk zijn voor het beheer van aanvullende pensioenregelingen, de deelnemers aan hun regelingen die zich naar een andere lidstaat begeven, adequaat inlichten over hun pensioenrechten en over de mogelijkheden die hun uit hoofde van de regeling worden geboden. Deze inlichtingen omvatten tenminste overeenkomstige informatie als wordt verstrekt aan deelnemers aan de regeling voor wie geen bijdragen meer worden betaald, maar die in dezelfde lidstaat blijven.
HOOFDSTUK IV
SLOTBEPALINGEN
Artikel 8
De lidstaten kunnen bepalen dat artikel 6 slechts van toepassing is op detacheringen die op of na 25 juli 2001 beginnen.
Artikel 9
De lidstaten nemen in hun interne rechtsorde de nodige maatregelen op, teneinde eenieder die zich door niet-toepassing van de bepalingen van deze richtlijn benadeeld acht, de mogelijkheid te bieden om zijn rechten langs gerechtelijke weg te doen gelden, na eventueel op andere bevoegde instanties een beroep te hebben gedaan.
Artikel 10
1. De lidstaten doen de nodige wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen in werking treden om uiterlijk 36 maanden na de datum van inwerkingtreding aan deze richtlijn te voldoen, respectievelijk dragen er zorg voor dat uiterlijk op die datum werkgevers en werknemers via overeenkomsten de nodige bepalingen invoeren. De lidstaten nemen de nodige maatregelen opdat zij te allen tijde aan de in deze richtlijn gestelde eisen kunnen voldoen. Zij stellen de Commissie daarvan onverwijld in kennis.
Wanneer de lidstaten deze bepalingen aannemen, wordt in die bepalingen naar de onderhavige richtlijn verwezen of wordt hiernaar verwezen bij de officiële bekendmaking van die bepalingen. De regels voor deze verwijzing worden vastgesteld door de lidstaten.
Bovendien delen zij de Commissie mee met welke nationale autoriteiten contact dient te worden gelegd voor de tenuitvoerlegging van deze richtlijn.
2. De lidstaten delen de Commissie uiterlijk 25 januari 2002 de tekst van de bepalingen van intern recht mede die zij op het door deze richtlijn bestreken gebied vaststellen.
3. Aan de hand van de door de lidstaten verstrekte informatie stelt de Commissie binnen zes jaar na de inwerkingtreding van deze richtlijn een verslag op voor het Europees Parlement, de Raad en het Economische en Sociaal Comité.
In het verslag wordt de toepassing van de richtlijn behandeld en worden eventueel noodzakelijk gebleken wijzigingen voorgesteld.
Artikel 11
Deze richtlijn treedt in werking op de dag van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Artikel 12
Deze richtlijn is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Luxemburg, 29 juni 1998.