Směrnice Rady 2001/114/ES
ze dne 20. prosince 2001
o některých druzích zahuštěného a sušeného mléka určeného k lidské spotřebě
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu se závěry zasedání Evropské rady v Edinburghu ve dnech 11. a 12. prosince 1992, potvrzených závěry zasedání Evropské rady v Bruselu ve dnech 10. a 11. prosince 1993 je třeba zjednodušit některé vertikální směrnice týkající se potravin, aby byly zohledněny pouze základní požadavky, které musí produkty v jejich působnosti splňovat, aby se mohly volně pohybovat na vnitřním trhu.
(2) Směrnice Rady 76/118/EHS ze dne 18. prosince 1975 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se některých druhů zahuštěného a sušeného mléka určeného k lidské spotřebě [4] byla odůvodněna skutečností, že rozdíly mezi vnitrostátními předpisy týkajícími se některých druhů trvanlivého mléka by mohly vytvořit podmínky nekalé soutěže, v důsledku toho uvádět spotřebitele v omyl a přímo tak ovlivňovat vytváření a fungování společného trhu.
(3) Cílem směrnice 76/118/EHS tedy bylo stanovit definice a společné normy, jimž musí odpovídat složení, výrobní specifikace a označování některých druhů trvanlivého mléka, aby byl zajištěn jejich volný pohyb ve Společenství.
(4) Směrnice 76/118/EHS musí být uvedena do souladu s obecnými právními předpisy Společenství o potravinách, zejména s předpisy týkajícími se označování, povolených přídatných látek, hygienických a zdravotnických norem stanovených ve směrnici Rady 92/46/EHS [5].
(5) Z důvodu srozumitelnosti je nezbytné přepracovat směrnici 76/118/EHS, aby normy týkající se podmínek výroby a uvádění na trh některých druhů zahuštěného nebo sušeného mléka k lidské spotřebě byly srozumitelnější.
(6) Obecná pravidla pro označování stanovená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES [6] se musí používat s výhradou určitých odchylek.
(7) S výhradou směrnice Rady 90/496/EHS ze dne 24. září 1990 o nutričním označování potravin [7] smějí být v některých členských státech přidávány do produktů uvedených v této směrnici vitaminy. Nelze však přijmout žádné rozhodnutí, podle kterého by se tato možnost vztahovala na Společenství jako celek. Členské státy tedy mohou povolit nebo zakázat přidávání vitaminů do svých národních produktů, v každém případě je však nutné zaručit volný pohyb zboží ve Společenství podle pravidel a zásad stanovených ve Smlouvě.
(8) Na výrobky pro kojence se vztahuje směrnice Komise 91/321/EHS ze dne 14. května 1991 o počáteční a pokračovací kojenecké výživě [8].
(9) V souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality stanovenými v článku 5 Smlouvy nemohou cíle, jímž je stanovení společných definic a pravidel pro dotyčné produkty a uvedení ustanovení do souladu s obecnými právními předpisy Společenství o potravinách, dosáhnout v dostatečné míře členské státy, a může jej tedy v důsledku povahy této směrnice lépe dosáhnout Společenství. Tato směrnice nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení uvedeného cíle.
(10) Opatření nezbytná pro provádění této směrnice musí být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [9].
(11) Nemají-li být vytvářeny nové překážky volnému pohybu, neměly by členské státy přijímat pro dotyčné produkty vnitrostátní předpisy, které nejsou stanoveny v této směrnici,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Tato směrnice se vztahuje na zahuštěné nebo sušené mléko definované v příloze I.
Článek 2
Členské státy mohou s výhradou směrnice 90/496/EHS povolit přidávání vitaminů do produktů definovaných v příloze I této směrnice.
Článek 3
Směrnice 2000/13/ES se vztahuje na produkty definované v příloze I za těchto podmínek:
1. a) názvy produktů uvedené v příloze I se vztahují pouze na produkty v ní uvedené a, aniž jsou dotčena ustanovení písmene b), musí být při obchodování použity k jejich označení;
b) jako alternativa k názvům produktů podle písmene a) je v příloze II uveden seznam zvláštních názvů. Tyto názvy mohou být použity v příslušném jazyce a za podmínek stanovených v příloze II.
2. Na etiketě musí být uveden obsah mléčného tuku vyjádřený v procentech hmotnosti konečného výrobku, s výjimkou produktů definovaných v příloze I odst. 1 písm. d) a g) a v příloze I odst. 2 písm. d), jakož i obsah tukuprosté mléčné sušiny v procentech u produktů definovaných v příloze I odst. 1. Tyto údaje musí být uvedeny v blízkosti obchodního názvu.
3. U produktů definovaných v příloze I odst. 2 musí být na etiketě uveden doporučený postup ředění nebo rekonstituce, včetně údaje o obsahu tuku v takto zředěném nebo rekonstituovaném produktu.
4. Jsou-li produkty o hmotnosti menší než 20 g na jednotku zabaleny ve vnějším přebalu, musí být údaje stanovené v tomto článku uvedeny pouze na vnějším přebalu, s výjimkou názvu stanoveného v odst. 1 písm. a).
5. Na etiketě produktů definovaných v příloze I odst. 2 musí být uvedeno, že produkt "není určen pro výživu kojenců do 12 měsíců".
Článek 4
Pro produkty definované v přílohách I a II nesmějí členské státy přijímat vnitrostátní předpisy, které nejsou stanoveny v této směrnici.
Článek 5
Opatření nezbytná pro provádění této směrnice týkající se níže uvedených záležitostí se přijímají postupem podle čl. 6 odst. 2:
- uvedení směrnice do souladu s obecnými právními předpisy Společenství o potravinách,
- přizpůsobení technickému pokroku.
Článek 6
1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro potraviny (dále jen "výbor") zřízený článkem 1 rozhodnutí 69/414/EHS [10].
2. Je-li učiněn odkaz na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Lhůta uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES se stanoví v délce tří měsíců.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 7
Zrušuje se směrnice 76/118/EHS s účinkem ode dne 17. července 2003.
Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici.
Článek 8
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 17. července 2003. Neprodleně o tom uvědomí Komisi.
Opatření se použijí tak, aby
- od 17. července 2003 bylo povoleno uvádět na trh produkty definované v příloze I, jsou-li v souladu s definicemi a pravidly stanovenými v této směrnici,
- od 17. července 2004 bylo zakázáno uvádět na trh produkty, které nejsou v souladu s touto směrnicí.
Produkty, které nejsou v souladu s touto směrnicí, ale byly označeny před 17. červencem 2004 v souladu se směrnicí 76/118/EHS, však mohou být uváděny na trh do vyčerpání zásob.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 9
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 10
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 20. prosince 2001.
Richtlijn 2001/114/EG van de Raad
van 20 december 2001
inzake bepaalde voor menselijke voeding bestemde, geheel of gedeeltelijk gedehydrateerde verduurzaamde melk
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op artikel 37,
Gezien het voorstel van de Commissie(1),
Gezien het advies van het Europees Parlement(2),
Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité(3),
Overwegende hetgeen volgt:
(1) Bepaalde verticale richtlijnen op het gebied van levensmiddelen dienen te worden vereenvoudigd teneinde uitsluitend rekening te houden met de essentiële eisen waaraan de onder deze richtlijnen vallende producten moeten voldoen om het vrije verkeer van deze producten op de interne markt mogelijk te maken overeenkomstig de conclusies van de Europese Raad van Edinburgh op 11 en 12 december 1992, zoals bevestigd door de Europese Raad van Brussel op 10 en 11 december 1993.
(2) Ter motivering van Richtlijn 76/118/EEG van de Raad van 18 december 1975 houdende onderlinge aanpassing van de wetgevingen der lidstaten betreffende bepaalde voor menselijke voeding bestemde geheel of gedeeltelijk gedehydrateerde verduurzaamde melk(4), is aangevoerd dat verschillen tussen de nationale wetgevingen met betrekking tot bepaalde soorten verduurzaamde melk oneerlijke concurrentievoorwaarden konden scheppen waardoor de consument kon worden misleid, hetgeen een rechtstreekse belemmering vormde voor de totstandkoming en de werking van de gemeenschappelijke markt.
(3) Met Richtlijn 76/118/EEG werd beoogd een omschrijving te geven van bepaalde soorten verduurzaamde melk en gemeenschappelijke regels vast te stellen met betrekking tot de samenstelling, de bereidingskarakteristieken en de etikettering van deze producten teneinde het vrije verkeer daarvan binnen de Gemeenschap te verzekeren.
(4) Richtlijn 76/118/EEG moet worden aangepast aan de algemene Gemeenschapswetgeving die op alle levensmiddelen van toepassing is, en met name de wetgeving met betrekking tot de etikettering, de toegestane additieven, de hygiëne en de bij Richtlijn 92/46/EEG(5) vastgestelde gezondheidsvoorschriften.
(5) Richtlijn 76/118/EEG moet ter wille van de duidelijkheid geheel worden herzien, teneinde de regels betreffende de voorwaarden waaronder bepaalde voor menselijke voeding bestemde, geheel of gedeeltelijk gedehydrateerde verduurzaamde melk wordt bereid en in de handel gebracht, toegankelijker te maken.
(6) De algemene regels inzake de etikettering van levensmiddelen die bij Richtlijn 2000/13/EG van het Europees Parlement en de Raad(6) zijn vastgesteld, moeten onder bepaalde voorwaarden worden toegepast.
(7) Ingevolge Richtlijn 90/496/EEG van de Raad van 24 september 1990 inzake de voedingswaarde-etikettering van levensmiddelen(7) is de toevoeging van vitaminen aan de in deze richtlijn omschreven producten in bepaalde lidstaten toegestaan, maar kan niet worden besloten deze mogelijkheid tot de gehele Gemeenschap uit te breiden; het staat de lidstaten in deze omstandigheden vrij de toevoeging van vitaminen aan hun nationale producten toe te staan dan wel te verbieden, maar, overeenkomstig de uit het Verdrag voortvloeiende regels en beginselen, moet het vrije verkeer van goederen binnen de Gemeenschap in ieder geval worden verzekerd.
(8) Voor zuigelingen bestemde producten vallen onder Richtlijn 91/321/EEG van de Commissie van 14 mei 1991 inzake volledige zuigelingenvoeding en opvolgzuigelingenvoeding(8).
(9) In overeenstemming met de in artikel 5 van het Verdrag neergelegde beginselen van subsidiariteit en evenredigheid, kan de doelstelling om gemeenschappelijke definities en regels voor de betrokken producten vast te stellen en de bepalingen aan de algemene communautaire voorschriften voor levensmiddelen aan te passen niet voldoende door de lidstaten worden verwezenlijkt en kan derhalve, vanwege de aard van de richtlijn, beter door de Gemeenschap worden verwezenlijkt. De onderhavige richtlijn beperkt zich tot wat nodig is om de nagestreefde doelstelling te verwezenlijken.
(10) De voor de uitvoering van deze richtlijn vereiste maatregelen dienen te worden vastgesteld overeenkomstig Besluit 1999/468/EG van de Raad van 28 juni 1999 tot vaststelling van de voorwaarden voor de uitoefening van de aan de Commissie verleende uitvoeringsbevoegdheden(9).
(11) Teneinde het ontstaan van nieuwe belemmeringen voor het vrije verkeer te voorkomen, moeten de lidstaten ervan afzien om voor de betrokken producten nationale bepalingen vast te stellen waarin deze richtlijn niet voorziet,
HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
Artikel 1
Deze richtlijn is van toepassing op geheel of gedeeltelijk gedehydrateerde verduurzaamde melk zoals omschreven in bijlage I.
Artikel 2
De lidstaten kunnen, onverminderd Richtlijn 90/496/EEG, de toevoeging van vitaminen aan de in bijlage I omschreven producten toestaan.
Artikel 3
Richtlijn 2000/13/EG is onder de volgende voorwaarden van toepassing op de in bijlage I omschreven producten:
1. a) De verkoopbenamingen genoemd in bijlage I mogen uitsluitend worden gebruikt voor de daar genoemde producten en moeten, onverminderd punt b), in de handel worden gebruikt ter aanduiding van die producten;
b) als alternatief voor de onder a) bedoelde verkoopbenamingen bevat bijlage II een lijst van bijzondere benamingen. Deze mogen worden gebruikt in de taal en onder de voorwaarden die in bijlage II omschreven zijn.
2. De etikettering dient, behalve voor de in punt 1, onder d) en g), en punt 2, onder d), van bijlage I omschreven producten, de vermelding te omvatten van het gewichtspercentage melkvet van het eindproduct alsmede voor de in punt 1 van bijlage I omschreven producten het percentage van melk afkomstige vetvrije droge stof. Deze vermelding moet in de nabijheid van de verkoopbenaming worden aangebracht.
3. Voor de in punt 2 van bijlage I omschreven producten omvat de etikettering de aanbevelingen met betrekking tot de wijze van verdunning of reconstitutie, met inbegrip van de vermelding van het vetgehalte van het product na verdunning of reconstitutie.
4. Wanneer producten met een gewicht van minder dan 20 g per eenheid in verzamelverpakkingen zijn verpakt, behoeven de in dit artikel bedoelde vermeldingen, met uitzondering van de overeenkomstig punt 1, onder a), vereiste verkoopbenaming, slechts op de verzamelverpakking te worden aangebracht.
5. Op het etiket van de in punt 2 van bijlage I omschreven producten moet worden vermeld dat het product "niet bestemd voor zuigelingen van minder dan twaalf maanden" is.
Artikel 4
De lidstaten stellen met betrekking tot de in de bijlagen I en II omschreven producten, geen nationale bepalingen vast waarin deze richtlijn niet voorziet.
Artikel 5
De voor de uitvoering van deze richtlijn vereiste maatregelen die betrekking hebben op de volgende aangelegenheden worden volgens de regelgevingsprocedure als bedoeld in artikel 6, lid 2, vastgesteld:
- aanpassing van deze richtlijn aan de algemene Gemeenschapswetgeving inzake levensmiddelen;
- aanpassing aan de vooruitgang van de techniek.
Artikel 6
1. De Commissie wordt bijgestaan door het bij artikel 1 van Besluit 69/414/EEG(10) opgerichte Permanent Comité voor levensmiddelen (hierna "comité").
2. Wanneer naar dit lid wordt verwezen, zijn de artikelen 5 en 7 van Besluit 1999/468/EG van toepassing.
De in artikel 5, lid 6, van Besluit 1999/468/EG bedoelde termijn wordt vastgesteld op drie maanden.
3. Het comité stelt zijn reglement van orde vast.
Artikel 7
Richtlijn 76/118/EEG wordt ingetrokken met ingang van 17 juli 2003.
Verwijzingen naar Richtlijn 76/118/EEG gelden als verwijzingen naar de onderhavige richtlijn.
Artikel 8
De lidstaten doen de nodige wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen in werking treden om uiterlijk 17 juli 2003 aan deze richtlijn te voldoen. Zij stellen de Commissie daarvan onverwijld in kennis.
De bepalingen worden zodanig toegepast dat:
- het in de handel brengen van de in bijlage I omschreven producten die aan de in deze richtlijn vervatte omschrijvingen en regels voldoen, wordt toegestaan vanaf 17 juli 2003.
- het in de handel brengen van producten die niet aan de bepalingen van deze richtlijn voldoen, wordt verboden vanaf 17 juli 2004.
Producten die niet aan de bepalingen van deze richtlijn voldoen, maar die vóór 17 juli 2004 overeenkomstig Richtlijn 76/118/EEG zijn geëtiketteerd, mogen evenwel in de handel worden gebracht zolang de voorraad strekt.
Wanneer de lidstaten deze bepalingen aannemen, wordt in die bepalingen zelf of bij de officiële bekendmaking daarvan naar deze richtlijn verwezen. De regels voor deze verwijzing worden vastgesteld door de lidstaten.
Artikel 9
Deze richtlijn treedt in werking op de dag van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Artikel 10
Deze richtlijn is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 20 december 2001.