Nařízení Komise (ES) č. 1105/2002
ze dne 25. června 2002,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 1617/93, pokud jde o konzultace o tarifech letecké osobní dopravy a přidělování letištních časů na letištích
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 3976/87 ze dne 14. prosince 1987 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví letecké dopravy [1], naposledy pozměněné aktem o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska, a zejména na článek 2 uvedeného nařízení,
po zveřejnění návrhu tohoto nařízení,
po konzultaci s Poradním výborem pro restriktivní praktiky a dominantní postavení v letecké dopravě,
vhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1617/93 ze dne 25. června 1993 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě týkajících se společného plánování a koordinace letových řádů, společného poskytování služeb, konzultací o tarifech pravidelné osobní a nákladní dopravy a přidělování volných letištních časů [2] bylo naposledy pozměněno nařízením (ES) č. 1324/2001 [3], aby byla rozšířena bloková výjimka vztahující se na konzultace k tarifům osobní dopravy až do 30. června 2002 a blokovou výjimku vztahující se na přidělování letištních časů a plánování letového řádu na letištích až do 30. června 2004.
(2) V únoru 2001 Komise zahájila konzultace o tom, zda bloková výjimka pro konzultace o tarifech osobní dopravy má být ve své dnešní podobě zachována. Komise obdržela odpovědi od členských států, leteckých společností, cestovních kanceláří a spotřebitelských organizací.
(3) Značná většina dotázaných zastávala stanovisko, že konference o tarifech osobní dopravy Mezinárodního sdružení leteckých dopravců (IATA) zajišťuje významné výhody z ujednání mezi leteckými dopravci o prodeji, potvrzování a přijímání letenek (dále jen pro vzájemné uznávání přepravních dokladů) a že tato praxe nemůže být nahrazena patrně žádným jiným stějně výhodným a méně restriktivním systémem. Zatímco většina dotázaných uznala, že odvolání blokových výjimek pro konference o tarifech osobní letecké dopravy neznamená naprostý konec vzájemného uznávání přepravních dokladů, mnozí pociťovali, že bez konferencí o tarifech by spotřebitelé měli menší naději na pružné tarifní ceny letenek a menší letecké společnosti by mohly mít méně příležitostí k vzájemném uznávání přepravních dokladů, a v důsledku toho by se zhoršovala jejich konkurenceschopnost. Nicméně někteří dotázaní tvrdili, že s rozvojem spojeneckých dohod, alespoň v dlouhodobém časovém horizontu, nebo s rozvojem bilaterálních produktů by mohli nabídnout podobné výhody, jako je dohoda IATA o vzájemném uznávání přepravních dokladů.
(4) Odvětví letecké dopravy dnes čelí zvláštním potížím, a proto by pro něj mohlo být obtížné uskutečnit v této době investice nezbytné pro rozvoj alternativních systémů vzájemného uznávání přepravních dokladů.
(5) Bloková výjimka pro konference o tarifech osobní letecké dopravy by proto měla být prodloužena na tři roky až do 30. června 2005. V zájmu usnadnit Komisi opětovné přezkoumání dalšího prodloužení blokové výjimky po tomto datu by tato výjimka měla být doplněna o povinnost všech leteckých dopravců účastnících se konferencí shromažďovat počínaje dnem 1. září 2002 pro každou sezónu IATA údaje o relativním využívání tarifů osobní letecké dopravy stanovených v rámci konferencí a o relativním významu těchto údajů pro vlastní vzájemné uznávání přepravních dokladů. Doba tří roků bude stačit pro získání řady údajů za dostatečně reprezentativní období.
(6) Nařízení (ES) č. 1324/2001 rozšířilo blokovou výjimku pro přidělování letištních časů a pro plánování letových řádů za předpokladu přijetí navrhovaných změn nařízení Rady (EHS) č. 95/93 ze dne 18. ledna 1993 o společných pravidlech pro přidělování letištních časů na letištích Společenství [4], ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 894/2002 [5]. Jelikož tyto změny ještě nebyly přijaty, je vhodné prodloužit blokovou výjimku o další rok až do 30. června 2005.
(7) Nařízení (EHS) č. 1617/93 by proto mělo být změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 1617/93 se mění takto:
1. V článku 4 se vkládá nový odstavec 3, který zní:
"3. Letečtí dopravci účastnící se konzultací o tarifech letecké osobní dopravy shromažďují počínaje dnem 1. září 2002 údaje, které se týkají:
a) poměrného podílu tarifů stanovených při konzultacích na všech tarifech osobní letecké dopravy v rámci EHP;
b) rozsahu, ve kterém jsou letenky, jejichž tarif byl stanoven při konzultacích, skutečně využívány pro vzájemné uznávání přepravních dokladů;
c) rozsahu, ve kterém jsou letenky, jejichž tarif nebyl stanoven při konzultacích, skutečně využívány pro vzájemné uznávání přepravních dokladů.
Zúčastnění letečtí dopravci nebo subjekty je zastupující poskytují shromážděné údaje každých šest měsíců Komisi."
2. V článku 7 se druhý odstavec nahrazuje tímto:
"Pozbývá účinnosti dnem 30. června 2005."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 25. června 2002.
Verordening (EG) nr. 1105/2002 van de Commissie
van 25 juni 2002
tot wijziging van Verordening (EEG) nr. 1617/93 wat betreft het overleg over tarieven voor het vervoer van passagiers en de toekenning van landings- en starttijden op luchthavens
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,
Gelet op Verordening (EEG) nr. 3976/87 van de Raad van 14 december 1987 betreffende de toepassing van artikel 85, lid 3, van het Verdrag op bepaalde groepen overeenkomsten en onderling afgestemde feitelijke gedragingen in de sector van het luchtvervoer(1), laatstelijk gewijzigd bij de Akte van Toetreding van Oostenrijk, Finland en Zweden, en inzonderheid op artikel 2,
Na bekendmaking van een ontwerp-verordening,
Na raadpleging van het Adviescomité voor overeenkomsten en machtsposities in het luchtvervoer,
Overwegende hetgeen volgt:
(1) Verordening (EEG) nr. 1617/93 van de Commissie van 25 juni 1993 betreffende de toepassing van artikel 85, lid 3, van het EEG-Verdrag op bepaalde groepen overeenkomsten, besluiten en onderling afgestemde feitelijke gedragingen die betrekking hebben op de gezamenlijke planning en coördinatie van de dienstregelingen, op de gemeenschappelijke exploitatie, op het overleg over passagiers- en vrachtvervoertarieven bij geregelde luchtdiensten en op de toekenning van landings- en starttijden op luchthavens(2), werd laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1324/2001(3), teneinde de groepsvrijstelling voor het overleg over tarieven voor het vervoer van passagiers te verlengen tot 30 juni 2002 en de groepsvrijstelling voor de toekenning van landings- en starttijden en de opstelling van luchthavendienstregelingen tot 30 juni 2004.
(2) In februari 2001 heeft de Commissie een consultatie georganiseerd over de vraag of de groepsvrijstelling voor het overleg over tarieven voor het vervoer van passagiers in haar huidige vorm diende te worden gehandhaafd. De Commissie heeft reacties ontvangen van lidstaten, luchtvaartmaatschappijen, reisagenten en consumentenverenigingen.
(3) De meeste respondenten waren van mening dat de conferenties van de International Air Transport Association (IATA) inzake tarieven voor het vervoer van passagiers een belangrijk voordeel bewerkstelligen in de vorm van interlining en dat dit voordeel waarschijnlijk niet zou kunnen worden geëvenaard via een alternatief, minder restrictief stelsel. Hoewel de meeste respondenten erkenden dat de intrekking van de groepsvrijstelling voor de conferenties inzake tarieven voor het vervoer van passagiers niet het einde van interlining zou betekenen, waren velen van mening dat de consumenten zonder de tariefconferenties een geringere keuze aan flexibele tarieven, en kleinere luchtvaartmaatschappijen minder interlining-mogelijkheden zouden hebben en derhalve moeilijker zouden kunnen concurreren. Sommige respondenten betoogden evenwel dat, naarmate allianties tot ontwikkeling komen, de producten van allianties of bilaterale regelingen op langere termijn vergelijkbare voordelen zouden opleveren als de voordelen van de IATA-interlining.
(4) De luchtvaartsector heeft thans met bijzondere moeilijkheden te kampen en acht het daarom wellicht moeilijk de noodzakelijke investeringen te doen om een alternatieve regeling voor interlining tot stand te brengen.
(5) Derhalve zou de groepsvrijstelling voor conferenties inzake de tarieven voor het vervoer van passagiers moeten worden verlengd tot 30 juni 2005. Ter vergemakkelijking van een nieuw onderzoek naar de vraag of de groepsvrijstelling na die datum zou moeten worden verlengd, moet aan de groepsvrijstelling de verplichting worden verbonden dat luchtvaartmaatschappijen die aan de conferenties deelnemen met ingang van 1 september 2002 voor ieder IATA-seizoen gegevens verzamelen over het relatieve gebruik van de op de conferenties vastgestelde tarieven voor het vervoer van passagiers en het relatieve belang ervan voor de feitelijke interlining. Een periode van drie jaar maakt het mogelijk een reeks gegevens over een voldoende representatieve periode te verzamelen.
(6) Bij Verordening (EG) nr. 1324/2001 werd de groepsvrijstelling voor de toekenning van start- en landingstijden en de opstelling van luchthavendienstregelingen verlengd in afwachting van de vaststelling van de voorgestelde wijzigingen van Verordening (EEG) nr. 95/93 van de Raad van 18 januari 1993 betreffende gemeenschappelijke regels voor de toewijzing van "slots" op communautaire luchthavens(4), gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 894/2002 van het Europees Parlement en de Raad(5). Aangezien deze wijzigingen nog niet zijn vastgesteld, is het passend de groepsvrijstelling met nog een jaar te verlengen tot 30 juni 2005.
(7) Verordening (EEG) nr. 1617/93 moet derhalve dienovereenkomstig worden gewijzigd,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Verordening (EEG) nr. 1617/93 wordt als volgt gewijzigd:
1. Aan artikel 4 wordt het volgende lid 3 toegevoegd: "3. Luchtvaartmaatschappijen die aan het overleg over tarieven voor het vervoer van passagiers deelnemen, verzamelen vanaf 1 september 2002 gegevens betreffende:
a) het relatieve aandeel van de in overleg vastgestelde tarieven in het totale tariefverkeer in de EER;
b) de mate waarin tickets tegen in overleg vastgestelde tarieven daadwerkelijk worden gebruikt voor interlining;
c) de mate waarin tickets tegen niet in overleg vastgestelde tarieven daadwerkelijk worden gebruikt voor interlining.
De verzamelde gegevens worden door of namens de betrokken luchtvaartmaatschappijen iedere zes maanden aan de Commissie overgelegd.".
2. In artikel 7 komt de tweede alinea als volgt te luiden: "Zij is van kracht tot 30 juni 2005.".
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de derde dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 25 juni 2002.