Směrnice Rady 96/49/ES
ze dne 23. července 1996
o sbližování právních předpisů členských států týkajících se železniční přepravy nebezpečných věcí
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 75 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
v souladu s postupem stanoveným v článku 189c Smlouvy [3],
(1) vzhledem k tomu, že se v posledních letech přeprava nebezpečných věcí po železnici značně rozšířila, čímž se zvýšilo riziko výskytu nehod; že je třeba přijmout opatření zajišťující uskutečňování této přepravy za podmínek co nejvyšší bezpečnosti;
(2) vzhledem k tomu, že všechny členské státy jsou smluvními stranami Úmluvy o mezinárodní železniční přepravě (COTIF), která v příloze B k tomuto dokumentu stanoví jednotné právní předpisy smlouvy o mezinárodní železniční přepravě věcí (CIM) a jejíž příloha 1 stanoví Řád pro mezinárodní železniční přepravu nebezpečných věcí (RID); že zeměpisná oblast působnosti úmluvy překračuje území Společenství;
(3) vzhledem k tomu, že úmluva nezahrnuje vnitrostátní přepravu nebezpečných věcí; že je proto důležité jednotně uplatňovat harmonizovaná pravidla bezpečnosti v celém Společenství; že nejvhodnější cestou k tomuto cíli je přizpůsobení právních předpisů členských států Řádu pro mezinárodní železniční přepravu nebezpečných věcí;
(4) vzhledem k tomu, že v souladu se zásadou subsidiarity je třeba tyto právní předpisy sbližovat s cílem zajistit vysokou úroveň bezpečnosti pro vnitrostátní a mezinárodní přepravu, zaručit odstranění narušování hospodářské soutěže usnadněním volného pohybu zboží a služeb v celém Společenství a zajistit soulad s ostatními ustanoveními Společenství;
(5) vzhledem k tomu, že ustanoveními této směrnice není dotčena platnost závazků, přijatých Společenstvím a jeho členskými státy, a to v souladu s cíli stanovenými podle Agendy 21, kapitoly 19, konference UNCED v Rio de Janeiro v roce 1992, usilovat o budoucí sladění systémů klasifikace nebezpečných látek;
(6) vzhledem k tomu, že žádný právní předpis Společenství dosud neupravuje bezpečnostní podmínky, za kterých by měly být přepravovány biologické činitele a geneticky modifikované mikroorganismy podléhající ustanovením směrnic 90/219/EHS [4], 90/220/EHS [5] a 90/676/EHS [6];
(7) vzhledem k tomu, že ustanovením této směrnice nejsou dotčeny ostatní předpisy Společenství v oblasti bezpečnosti práce a ochrany životního prostředí;
(8) vzhledem k tomu, že členské státy musí mít možnost uplatňovat zvláštní dopravní předpisy pro přepravu nebezpečných věcí po železnici na svém území;
(9) vzhledem k tomu, že členské státy by si v souvislosti s přepravou nebezpečných věcí po železnici měly zachovat právo dočasně zavést pravidla v souladu s doporučeními OSN o různých způsobech přepravy nebezpečných věcí do doby, než bude Řád pro mezinárodní železniční přepravu nebezpečných věcí sladěn s těmi pravidly, která by měla napomáhat různým způsobům přepravy nebezpečných věcí;
(10) vzhledem k tomu, že členské státy si musí zachovat právo upravit nebo zakázat na svém území vnitrostátní železniční přepravu určitých nebezpečných věcí, nikoli však z důvodů bezpečnosti přepravy;
(11) vzhledem k tomu, že je třeba brát ohled na přísnější bezpečnostní opatření v tunelu pod Lamanšským průlivem z důvodu zvláštních charakteristik tohoto tunelu, zejména jeho trasy a délky; že by členské státy měly být schopny zavádět stejný druh opatření všude, kde nastane podobná situace; že některým členským státům musí být umožněno uplatňovat přísnější požadavky na materiál určený k přepravě z důvodu podnebné teploty na jejich území;
(12) vzhledem k tomu, že z hlediska objemu investic požadovaných v tomto sektoru by mělo být stanoveno přechodné období, aby si členské státy mohly dočasně zachovat určité zvláštní vnitrostátní právní předpisy týkající se požadavků na konstrukci nebo užívání cisteren, nádrží, obalů nebo týkající se zásad činností ve stavu nouze;
(13) vzhledem k tomu, že nesmí být bráněno zavádění technologických a průmyslových inovací; že by se proto měly uplatňovat odchylky;
(14) vzhledem k tomu, že ustanovení Řádu pro mezinárodní železniční přepravu nebezpečných věcí povolují uzavírat dohody odchylující se od tohoto řádu a že velký počet dohod uzavřených dvoustranně mezi členskými státy brání volnému pohybu služeb při přepravě nebezpečných věcí; že by se těmto odchylkám mělo zamezit zahrnutím nezbytných ustanovení do příloh této směrnice; že je nezbytné stanovit přechodné období, během nějž lze mezi členskými státy nadále používat stávající dohody;
(15) vzhledem k tomu, že přeprava nebezpečných věcí po železnici do třetí země nebo ze třetí země je povolena za předpokladu, že je prováděna v souladu s požadavky Řádu pro mezinárodní železniční přepravu nebezpečných věcí; že však v případě provozování přepravy z republik dřívějšího Sovětského svazu nebo do těchto republik, které nejsou smluvními stranami Úmluvy o mezinárodní železniční přepravě, jsou členské státy oprávněny přijmout příslušná opatření s ohledem na provozování této přepravy; že členské státy zaručují úroveň bezpečnosti rovnající se úrovni, kterou stanoví Řád pro mezinárodní železniční přepravu nebezpečných věcí;
(16) vzhledem k tomu, že je třeba umožnit rychlé přizpůsobování této směrnice technickému pokroku, zejména přijetím nových ustanovení stanovených v rámci Řádu pro mezinárodní železniční přepravu nebezpečných věcí; že by pro tyto účely měl být zřízen výbor a stanoven postup pro úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí v rámci tohoto výboru,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
Oblast působnosti
Článek 1
1. Tato směrnice se vztahuje na přepravu nebezpečných věcí po železnici uvnitř členských států nebo mezi nimi. Členské státy však mohou vyjmout její oblasti působnosti přepravu nebezpečných věcí prováděnou přepravní technikou, která patří ozbrojeným silám nebo za kterou ozbrojené síly odpovídají.
2. Touto směrnicí však není dotčeno právo členských států stanovit při dodržení práva Společenství zvláštní bezpečnostní požadavky na vnitrostátní nebo mezinárodní přepravu nebezpečných věcí po železnici, pokud příloha k tomuto dokumentu tuto oblast nezahrnuje, mimo jiné pokud jde o
- jízdy vlaků,
- řazení nákladních vozů do vlaků ve vnitrostátní přepravě,
- pravidla provozu pro pomocné dopravní činnosti jako je řazení a odstavování,
- školení zaměstnanců a podchycení informací týkajících se přepravy nebezpečných věcí,
- zvláštní pravidla pro přepravu nebezpečných věcí v osobních vlacích.
Článek 2
Pro účely této směrnice se:
- "Řádem pro mezinárodní železniční přepravu nebezpečných věcí (RID)" rozumí nařízení týkající se mezinárodní přepravy nebezpečných věcí po železnici uvedené v příloze I dodatku B Úmluvy o mezinárodní železniční přepravě (COTIF), spolu s jeho změnami,
- "Smlouvou o mezinárodní železniční přepravě (CIM)" rozumí jednotná pravidla týkající se smlouvy o mezinárodní přepravě nebezpečných věcí po železnici, uvedená v dodatku B Úmluvy o mezinárodní železniční přepravě (COTIF), spolu s jejími změnami,
- "nebezpečnými věcmi" rozumí látky a předměty, jejichž železniční přepravu příloha této směrnice zakazuje nebo povoluje pouze za určitých podmínek,
- "přepravou" rozumí každá činnost železniční přepravy nebezpečných věcí zcela nebo částečně prováděná na území členského státu, včetně nakládky a vykládky, překládky z jednoho druhu dopravy na druhý a zastávek vynucených okolnostmi přepravy, na niž se vztahuje příloha této směrnice, aniž jsou dotčeny právní předpisy členských států ohledně odpovědnosti za tyto činnosti; netýká se přepravy, která se uskutečňuje výhradně na území podniku.
Článek 3
1. Aniž je dotčen článek 6, nesmějí být nebezpečné věci, jejichž přepravu zakazuje příloha, přepravovány po železnici.
2. Není-li v této směrnici uvedeno jinak a aniž jsou dotčena pravidla o přístupu železničních podniků na trh nebo pravidla obecně platná pro železniční přepravu věcí, je železniční přeprava nebezpečných věcí povolena za předpokladu souladu s pravidly stanovenými v příloze.
KAPITOLA II
Odchylky, omezení a výjimky
Článek 4
Každý členský stát může výhradně pro účely provozování vnitrostátní železniční přepravy na svém území zachovat své vnitrostátní právní předpisy o přepravě nebezpečných věcí po železnici, které jsou v souladu s doporučeními OSN pro přepravu nebezpečných věcí, a to do doby, než bude revidována příloha této směrnice tak, aby odrážela tato doporučení. V těchto případech o tom dotčené členské státy uvědomí Komisi.
Článek 5
1. Aniž jsou dotčeny ostatní předpisy Společenství, zachovává si každý členský stát právo upravit nebo zakázat přepravu určitých nebezpečných věcí na svém území, a to výlučně z jiných než bezpečnostních důvodů, například z důvodu národní bezpečností nebo ochrany životního prostředí.
2. a) Pro přepravu tunelem pod Lamanšským průlivem mohou Francie a Spojené království zavést přísnější opatření, než která jsou uvedena v příloze. Komise musí být o těchto opatřeních informována a informuje ostatní členské státy.
b) Má-li členský stát za to, že by měla být na jeho území uplatňována přísnější opatření pro přepravu tunely s charakteristikami obdobnými tunelu pod Lamanšským průlivem, uvědomí o tom Komisi. Komise postupem podle článku 9 rozhodne, zda má daný tunel obdobné charakteristiky. Předpisy přijaté členským státem jsou oznámeny Komisi, která o nich informuje ostatní členské státy.
c) Členské státy, ve kterých je okolní teplota pravidelně nižší než -20 °C, mohou uložit přísnější normy ohledně provozní teploty materiálů používaných při vnitrostátní přepravě nebezpečných věcí po železnici na svém území, dokud nebudou do přílohy zahrnuta ustanovení o příslušných referenčních teplotách pro různá podnebná pásma.
3. Pokud v případě nehody nebo události dojde členský stát k názoru, že platná bezpečnostní opatření jsou nedostatečná pro omezení nebezpečí při přepravních operacích, a je třeba podniknout kroky, potom musí členský stát ve stádiu plánování oznámit Komisi opatření, která navrhuje učinit. Komise v souladu s postupem stanoveným v článku 9 rozhodne o povolení daných opatření a určí dobu jejich trvání.
4. Členské státy mohou zachovat veškeré vnitrostátní právní předpisy platné ke dni 31. prosinci 1996 použitelné na přepravu a balení látek obsahujících dioxiny nebo furany.
Článek 6
1. Každý členský stát může na svém území povolit železniční přepravu nebezpečných věcí klasifikovaných, balených a označených v souladu s mezinárodními požadavky pro námořní nebo leteckou dopravu, kdykoli přeprava zahrnuje cestu po moři nebo vzduchem.
Pokud vnitrostátní nebo mezinárodní přeprava zahrnuje cestu po moři, může členský stát uplatnit opatření dodatečná k opatřením uvedeným v příloze, aby zohlednil mezinárodní pravidla upravující námořní přepravu, včetně mezinárodních pravidel upravujících přepravu trajektem.
2. Ustanovení přílohy týkající se úpravy dopravní dokumentace a použití jazyků při označování nebo v požadované dokumentaci se nevztahuje na přepravu omezenou na území jednoho členského státu. Pro přepravu na svém území může členský stát povolit použití jiné dokumentace a jiných jazyků, než jak je uvedeno v příloze.
3. Na svém území může členský stát povolit použití železničních vozů vyrobených před 1. lednem 1997, které nevyhovují této směrnici, ale byly vyrobeny v souladu s vnitrostátními právními předpisy platnými k 31. prosinci 1996, pokud jsou tyto vozy udržovány v požadovaném bezpečnostním stavu.
4. Členský stát může zachovat vnitrostátní právní předpisy platné k 31. prosinci 1996 o konstrukci, použití a přepravních podmínkách pro nové cisterny a nové nádrže zařazené v příloze do třídy 2, které nevyhovují příloze, dokud nebudou odkazy na normy pro konstrukci a použití cisteren a nádrží do této přílohy zahrnuty se stejnou právní silou jako ustanovení v příloze již obsažená, nejpozději však do 31. prosince 1998. Cisterny a nádrže vyrobené před 1. lednem 1999 a udržované v požadovaném bezpečnostním stavu smějí být nadále používány za původních podmínek.
5. Členský stát může zachovat jiné vnitrostátní právní předpisy, než které jsou uvedeny v příloze, týkající se referenční teploty pro přepravu zkapalněných plynů nebo směsí zkapalněných plynů na jeho území, dokud nebudou předpisy týkající se referenčních teplot pro různá podnebná pásma začleněny do evropských norem a odkazy na ně uvedeny v příloze.
6. Členský stát může pro přepravu na svém území povolit používání obalů vyrobených před 1. lednem 1997, které však nemají osvědčení podle RID, pokud je na těchto obalech uvedeno datum výroby, mohou vyhovět zkouškám stanoveným vnitrostátními právními předpisy platnými k 31. prosinci 1996 a jsou udržovány v odpovídajícím bezpečnostním stavu (včetně případných zkoušek a prohlídek) podle těchto pravidel: kovové mezilehlé kontejnery na hromadné zboží a kovové sudy o obsahu více než 50 litrů smějí být používány až po dobu 15 let od data výroby; ostatní kovové obaly a veškeré plastové obaly smějí být používány až do pěti let od data výroby, ale nejpozději do 31. prosince 1998.
7. Členský stát může do 31. prosince 1998 povolit na svém území přepravu určitých nebezpečných věcí zabalených před 1. lednem 1997, pokud jsou tyto věci klasifikovány, zabaleny a označeny v souladu s požadavky stanovenými vnitrostátními právními předpisy platnými před 1. lednem 1997.
8. Členský stát může pro vnitrostátní železniční přepravu na svém území zachovat své vnitrostátní právní předpisy platné k 31. prosinci 1996 o viditelném označení nouzového smluveného kódu namísto identifikačního čísla nebezpečí stanoveného v příloze.
9. Členský stát může po konzultaci s Komisí zachovat na svém území méně přísná ustanovení, než jsou uvedena v příloze, pro železniční přepravu malých množství určitých nebezpečných věcí, s výjimkou látek se střední nebo vysokou radioaktivitou.
10. Členský stát může na svém území povolit výjimečnou přepravu nebezpečných věcí zakázanou přílohou nebo uskutečňovanou za podmínek odlišných od podmínek stanovených v příloze.
11. Pro dodržení práva Společenství není touto směrnicí dotčeno právo členského státu, aby po konzultaci s Komisí na konkrétně vyznačených trasách svého území povolil provozování pravidelné přepravy nebezpečných věcí, které je součástí určitého průmyslového procesu, přičemž jde o přepravu nebezpečných věcí zakázanou přílohou nebo prováděnou za podmínek odlišných od podmínek stanovených v příloze, pokud je tato přeprava místní povahy a je důsledně kontrolována za jasně vymezených podmínek.
12. Nesníží-li se tím úroveň bezpečnosti, může členský stát povolit dočasné odchylky od přílohy, aby mohl na svém území provádět nezbytné zkoušky k přizpůsobení přílohy technickému a průmyslovému pokroku. Komise o tom musí být informována a uvědomí o tom ostatní členské státy.
Dočasné odchylky schválené příslušnými orgány členských států na základě přílohy musí mít formu vícestranných dohod předložených všem příslušným orgánům členských států orgánem, který se pro danou dohodu ujal iniciativy. Komise o tom musí být informována.
Odchylky uvedené v prvním a druhém pododstavci se uplatní bez diskriminace na základě státní příslušnosti nebo místa usazení odesílatele, provozovatele nebo příjemce; odchylky mohou trvat až pět let a tuto dobu nelze prodloužit.
13. Členský stát může nejdéle do 31. prosince 1998 uplatňovat stávající dohody s jinými členskými státy bez diskriminace na základě státní příslušnosti nebo místa usazení odesílatele, provozovatele nebo příjemce. Jakákoli další odchylka musí vyhovovat odstavci 12.
14. Při dodržení práva Společenství není touto směrnicí dotčeno právo členského státu povolit po konzultaci s Komisí přepravu nebezpečných věcí za podmínek méně přísných, než které jsou stanoveny v příloze této směrnice, v případě místní přepravy na krátké vzdálenosti na území přístavů, letišť nebo průmyslových zón.
Článek 7
1. S výhradou vnitrostátních předpisů nebo předpisů Společenství o přístupu na trh je železniční přeprava nebezpečných věcí mezi územím Společenství a třetí země povolena, pokud je v souladu s RID.
2. Touto směrnicí není dotčeno právo členského státu přijmout pro své území po informování Komise úpravu přepravy nebezpečných věcí po železnici z republik dřívějšího Sovětského svazu, a do těchto republik, které nejsou smluvními stranami COTIF. Tato úprava se vztahuje pouze na přepravu nebezpečných věcí po železnici (v obalech, hromadně nebo v cisternách) železničními vozy schválenými ve státě, který není smluvní stranou COTIF. Pomocí vhodných opatření a závazků zaručí dotčené členské státy zachování úrovně bezpečnosti odpovídající úrovni RID. V případě některých členských států se předpisy uvedené v tomto odstavci vztahují jen na kotlové vozy.
KAPITOLA III
Závěrečná ustanovení
Článek 8
Změny nezbytné pro přizpůsobení přílohy vědeckému a technickému pokroku v oblasti upravované touto směrnicí, aby byly zohledněny změny RID, se přijímají postupem podle článku 9.
Článek 9
1. Komisi je nápomocen Výbor pro přepravu nebezpečných věcí zřízený podle článku 9 směrnice 94/55/ES [7] (dále jen "výbor") složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.
2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme své stanovisko k tomuto návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Při hlasování ve výboru je hlasům zástupců členských států přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
3. a) Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.
b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise neprodleně Radě návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.
Článek 10
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. ledna 1997. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice
Článek 11
Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 12
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 23. července 1996.
RICHTLIJN 96/49/EG VAN DE RAAD van 23 juli 1996 betreffende de onderlinge aanpassing van de wetgevingen der Lid-Staten inzake het vervoer van gevaarlijke goederen per spoor
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op artikel 75,
Gezien het voorstel van de Commissie (1),
Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité (2),
Volgens de procedure van artikel 189 C van het Verdrag (3),
(1) Overwegende dat het vervoer van gevaarlijke goederen per spoor in de laatste jaren aanzienlijk is toegenomen en de kans op ongevallen daardoor is gestegen, en dat derhalve maatregelen moeten worden genomen om ervoor te zorgen dat dit vervoer plaatsvindt onder optimale veiligheidsvoorwaarden;
(2) Overwegende dat alle Lid-Staten partij zijn bij het Verdrag betreffende het internationale spoorwegvervoer (Cotif), waarbij de uniforme regelen betreffende de overeenkomst van internationaal spoorwegvervoer van goederen (CIM) zijn neergelegd in aanhangsel B, waarvan bijlage I wordt gevormd door het reglement betreffende het internationale spoorwegvervoer van gevaarlijke goederen (RID), dat zich qua werkingssfeer tot buiten de Gemeenschap uitstrekt;
(3) Overwegende dat het bovengenoemde verdrag geen betrekking heeft op het binnenlandse vervoer van gevaarlijke goederen per spoor; dat de uniforme toepassing van geharmoniseerde veiligheidsvoorschriften in de gehele Gemeenschap derhalve van belang is; dat dit het best kan worden bereikt door de wetgevingen van de Lid-Staten met het RID op één lijn te brengen;
(4) Overwegende dat, met eerbiediging van het subsidiariteitsbeginsel, de wetgevingen onderling moeten worden aangepast teneinde een voldoende hoog veiligheidsniveau voor het binnenlandse en het internationale vervoer te waarborgen, de opheffing van concurrentieverstoringen te bewerkstelligen door het vergemakkelijken van het vrije verkeer van goederen en diensten in de gehele Gemeenschap, en voor samenhang met de andere communautaire bepalingen te zorgen;
(5) Overwegende dat de bepalingen van de onderhavige richtlijn de door de Gemeenschap en de Lid-Staten in het kader van Agenda 21, hoofdstuk 19, van de Unced-conferentie te Rio de Janeiro in juni 1992 aangegane verbintenis om te streven naar een harmonisatie van de indelingssystemen voor gevaarlijke stoffen, onverlet laten;
(6) Overwegende dat er nog geen specifieke communautaire wetgeving bestaat inzake de veiligheidsvoorwaarden voor het vervoer per spoor van biologische agentia en genetisch gemodificeerde organismen, ten aanzien waarvan een regeling is vastgesteld in de Richtlijnen 90/219/EEG (4), 90/220/EEG (5) en 90/679/EEG (6);
(7) Overwegende dat de bepalingen van deze richtlijn van toepassing zijn onverminderd de toepassing van andere communautaire bepalingen op het gebied van de veiligheid van de werknemers en de bescherming van het milieu;
(8) Overwegende dat de Lid-Staten bijzondere voorschriften moeten kunnen toepassen op het vervoer, over hun grondgebied, van gevaarlijke stoffen per spoor;
(9) Overwegende dat de Lid-Staten het recht moeten behouden om ten aanzien van het binnenlandse vervoer van gevaarlijke goederen per spoor voorlopig voorschriften toe te passen die beantwoorden aan de aanbevelingen van de Verenigde Naties voor het gecombineerde vervoer van gevaarlijke goederen, voor zover het RID nog niet overeenstemt met deze voorschriften die het gecombineerde vervoer van gevaarlijke goederen horen te vergemakkelijken;
(10) Overwegende dat elke Lid-Staat het recht moet behouden om het binnenlandse vervoer van bepaalde gevaarlijke goederen per spoor te reguleren of te verbieden, uitsluitend om andere redenen dan de veiligheid;
(11) Overwegende dat rekening moet worden gehouden met de strengere veiligheidsvoorschriften die in de Kanaaltunnel gelden in verband met de bijzondere eigenschappen daarvan, met name het traject en de lengte van de tunnel, en dat de Lid-Staten in vergelijkbare toekomstige situaties vergelijkbare maatregelen moeten kunnen treffen; dat sommige Lid-Staten wegens de omgevingstemperatuur strengere normen inzake het voor het vervoer bestemde materieel moeten kunnen opleggen;
(12) Overwegende dat er, om rekening te houden met de omvang van de in deze sector vereiste investeringen, een overgangsperiode moet worden bepaald zodat de Lid-Staten tijdelijk sommige specifieke nationale bepalingen betreffende de voorwaarden voor de bouw of het gebruik van tanks, houders, verpakkingen of van een noodmaatregelcode kunnen handhaven;
(13) Overwegende dat de toepassing van nieuwe ontwikkelingen in technologie en industrie niet mag worden belemmerd en dat daartoe in tijdelijke afwijkingen moet worden voorzien;
(14) Overwegende dat de bepalingen van het RID toestaan overeenkomsten te sluiten waarbij van het RID wordt afgeweken en dat het grote aantal overeenkomsten van deze soort tussen Lid-Staten tot verstoringen in het vrij verstrekken van vervoersdiensten met betrekking tot gevaarlijke goederen leidt; dat door de opneming van de nodige bepalingen in de bijlagen bij deze richtlijn dergelijke afwijkingen overbodig kunnen worden gemaakt; dat in een overgangsperiode dient te worden voorzien gedurende welke bestaande overeenkomsten verder door de Lid-Staten mogen worden toegepast;
(15) Overwegende dat het vervoer van gevaarlijke goederen per spoor van en naar een derde land is toegestaan voor zover dit plaatsvindt overeenkomstig de RID-bepalingen; dat de Lid-Staten evenwel wat betreft vervoer van en naar republieken van de voormalige Sovjetunie die geen partij zijn bij het Cotif, het recht hebben passende maatregelen te treffen om een zelfde veiligheidsniveau als dat van het RID te garanderen;
(16) Overwegende dat deze richtlijn snel aan de technische vooruitgang moet kunnen worden aangepast, met name door in het RID vastgestelde nieuwe bepalingen aan te nemen; dat te dien einde een comité moet worden ingesteld en een procedure moet worden vastgesteld voor nauwe samenwerking tussen de Lid-Staten en de Commissie in dit comité,
HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
HOOFDSTUK I Toepassingsgebied
Artikel 1
1. Deze richtlijn is van toepassing op het vervoer per spoor van gevaarlijke goederen binnen of tussen de Lid-Staten. De Lid-Staten kunnen echter het vervoer van gevaarlijke goederen met transportmaterieel dat eigendom is of onder de verantwoordelijkheid valt van de strijdkrachten, uitsluiten van het toepassingsgebied van de richtlijn.
2. De bepalingen van deze richtlijn raken geenszins aan het recht van de Lid-Staten om, met inachtneming van het Gemeenschapsrecht en voor zover de bijlage van deze richtlijn geen voorschriften bevat met betrekking tot de betrokken gebieden, specifieke eisen inzake veiligheid voor het nationale of internationale goederenvervoer per spoor vast te stellen, met name wat betreft:
- het treinverkeer,
- de planning van goederenwagens in treinen in het nationale verkeer,
- de exploitatieregels voor de nevenoperaties van het vervoer, zoals het rangeren of stationeren,
- de opleiding van het personeel en het beheer van de informatie betreffende de vervoerde gevaarlijke goederen,
- de bijzondere regels betreffende het vervoer van gevaarlijke goederen in passagierstreinen.
Artikel 2
In deze richtlijn wordt verstaan onder:
- "RID", het reglement betreffende het internationale spoorwegvervoer van gevaarlijke goederen, dat als bijlage I is opgenomen in aanhangsel B van het Verdrag betreffende het internationale spoorwegvervoer (Cotif), met inbegrip van de wijzigingen;
- "CIM", de uniforme regelen betreffende de overeenkomst van internationaal spoorwegvervoer van goederen, opgenomen in aanhangsel B bij het Verdrag betreffende het internationale spoorwegvervoer (Cotif), met inbegrip van de wijzigingen;
- "gevaarlijke goederen", de stoffen en voorwerpen waarvan het vervoer per spoor krachtens de bijlage bij deze richtlijn verboden is of slechts onder bepaalde voorwaarden is toegestaan;
- "vervoer": ieder onder de bijlage bij deze richtlijn vallend vervoer van gevaarlijke goederen per spoor dat geheel of gedeeltelijk plaatsvindt op het grondgebied van een Lid-Staat, met inbegrip van het laden en lossen, alsmede het overladen naar en van een andere vervoerwijze en de in verband met de vervoersvoorwaarden noodzakelijke onderbrekingen van het vervoer, onverminderd de bij de wetgevingen van de Lid-Staten voorgeschreven regeling betreffende de uit deze verrichtingen voortvloeiende verantwoordelijkheid; vervoer dat volledig binnen het terrein van een bedrijf plaatsvindt, valt niet onder deze definitie.
Artikel 3
1. Onverminderd het bepaalde in artikel 6 mogen gevaarlijke goederen waarvan het vervoer krachtens de bepalingen van de bijlage bij deze richtlijn is verboden, niet per spoor worden vervoerd.
2. Tenzij in deze richtlijn anders bepaald en onverminderd de regelgeving inzake de toegang van spoorwegondernemingen tot de markt of de regelgeving die in het algemeen op het goederenvervoer per spoor van toepassing is, is het vervoer per spoor van gevaarlijke goederen toegestaan, mits wordt voldaan aan de in de bijlage genoemde voorwaarden.
HOOFDSTUK II Afwijkingen, beperkingen en ontheffingen
Artikel 4
Iedere Lid-Staat mag voor binnenlands vervoer per spoor op zijn grondgebied de bestaande nationale wettelijke bepalingen inzake het vervoer van gevaarlijke goederen per spoor, die in overeenstemming zijn met de aanbevelingen van de Verenigde Naties voor het vervoer van gevaarlijke goederen, blijven toepassen totdat de bijlage bij deze richtlijn aan voornoemde aanbevelingen wordt aangepast. Wanneer een Lid-Staat van deze mogelijkheid gebruik maakt, stelt hij de Commissie daarvan in kennis.
Artikel 5
1. Onverminderd andere communautaire wetgeving behoudt iedere Lid-Staat het recht om, uitsluitend om andere redenen dan de vervoersveiligheid, zoals met name nationale veiligheid of milieubescherming, het vervoer van bepaalde gevaarlijke goederen op zijn grondgebied te reguleren of te verbieden.
2. a) Voor het vervoer via de Kanaaltunnel mogen Frankrijk en het Verenigd Koninkrijk strengere bepalingen vaststellen dan die waarin de bijlage voorziet. Deze bepalingen worden meegedeeld aan de Commissie, die de andere Lid-Staten ervan in kennis stelt.
b) Als een Lid-Staat van mening is dat strengere bepalingen moeten gelden voor het vervoer dat op zijn grondgebied via tunnels met soortgelijke kenmerken als de Kanaaltunnel plaatsvindt, deelt hij dit aan de Commissie mee. De Commissie besluit volgens de procedure van artikel 9 of de tunnel in kwestie vergelijkbare kenmerken vertoont. De door een Lid-Staat vastgestelde bepalingen worden meegedeeld aan de Commissie, die de andere Lid-Staten ervan in kennis stelt.
c) De Lid-Staten waar de omgevingstemperatuur regelmatig lager is dan -20 °C, mogen strengere normen opleggen op het gebied van de bedrijfstemperatuur van het materieel dat bestemd is voor het nationale vervoer van gevaarlijke goederen per spoor op hun grondgebied, totdat in de bijlage van deze richtlijn bepalingen betreffende passende referentietemperaturen voor welbepaalde klimaatzones zijn opgenomen.
3. Wanneer een Lid-Staat naar aanleiding van een ongeluk of een incident van oordeel is dat de geldende veiligheidsvoorschriften kunnen worden verbeterd om de aan het vervoer verbonden risico's verder te beperken en wanneer er een dringende noodzaak bestaat om maatregelen te treffen, stelt hij de Commissie in het stadium van voorbereiding in kennis van de voorgenomen maatregelen. Overeenkomstig de procedure van artikel 9 beoordeelt de Commissie of voor de tenuitvoerlegging van voornoemde maatregelen toestemming moet worden verleend en gedurende welke periode deze maatregelen mogen worden toegepast.
4. De Lid-Staten mogen alle op 31 december 1996 geldende nationale bepalingen handhaven met betrekking tot het vervoer en de verpakking van stoffen die dioxine of furanen bevatten.
Artikel 6
1. Iedere Lid-Staat kan het vervoer per spoor van overeenkomstig de internationale voorschriften inzake vervoer over zee of door de lucht ingedeelde, verpakte en gekenmerkte gevaarlijke goederen op zijn grondgebied toestaan wanneer het vervoer ook een traject over zee of door de lucht omvat.
Wanneer bij een nationaal of internationaal traject vervoer over zee plaatsvindt, kunnen de Lid-Staten bepalingen toepassen als aanvulling op de bijlage, teneinde rekening te houden met de internationale regels voor het vervoer over zee, met inbegrip van de internationale regels voor het vervoer per veerboot.
2. De bepalingen in de bijlage die betrekking hebben op de vorm van de vervoersdocumenten en op het gebruik van talen in aanduidingen en documenten, gelden niet voor vervoer dat beperkt blijft tot het grondgebied van één enkele Lid-Staat. De Lid-Staten kunnen het gebruik van andere dan de in de bijlage genoemde talen toestaan voor vervoer op hun grondgebied.
3. Iedere Lid-Staat kan uitsluitend op zijn grondgebied het gebruik toestaan van vóór 1 januari 1997 gebouwde spoorwagons die niet aan deze richtlijn voldoen, maar waarvan de constructie in overeenstemming is met de tot en met 31 december 1996 geldende nationale bepalingen, mits deze wagons op het vereiste veiligheidsniveau worden gehouden.
4. Iedere Lid-Staat kan de tot en met 31 december 1996 geldende nationale bepalingen inzake de constructie, het gebruik en de voorwaarden voor het vervoer van nieuwe tanks en nieuwe houders, in de zin van klasse 2 van de bijlage bij deze richtlijn, die verschillen van de bepalingen van de bijlage, handhaven totdat verwijzingen naar normen voor de constructie en het gebruik van tanks en houders worden opgenomen in de bijlage met een even bindend karakter als reeds daarin vervatte bepalingen, en uiterlijk tot en met 31 december 1998. Vóór 1 januari 1999 vervaardigde tanks en houders die zodanig worden onderhouden dat de vereiste veiligheidsniveaus in acht worden genomen, mogen onder de oorspronkelijke voorwaarden in gebruik blijven.
5. Iedere Lid-Staat mag ten aanzien van de referentietemperatuur voor het vervoer op zijn grondgebied van vloeibaar gas of mengsels daarvan andere nationale bepalingen handhaven dan die welke in de bijlage zijn opgenomen, totdat er bepalingen betreffende passende referentietemperaturen voor welbepaalde klimaatzones zijn opgenomen in de Europese normen en daarnaar in de bijlage wordt verwezen.
6. Iedere Lid-Staat kan voor vervoer op zijn grondgebied het gebruik van vóór 1 januari 1997 vervaardigde doch niet overeenkomstig de RID-bepalingen gecertificeerde verpakkingen toestaan, mits op de verpakking de fabricagedatum is aangebracht, de verpakking de desbetreffende tests zou kunnen doorstaan waarin was voorzien in de tot en met 31 december 1996 geldende nationale bepalingen, en alle verpakkingen van dat type zodanig worden onderhouden dat de desbetreffende veiligheidsniveaus in acht worden genomen (waarbij zij waar nodig moeten worden getest en geïnspecteerd), overeenkomstig het volgende tijdschema: metalen transportcontainers voor bulkgoederen en metalen vaten met een inhoud van meer dan 50 liter: gedurende een periode van maximaal 15 jaar vanaf de fabricagedatum; andere metalen verpakkingen en alle plastic verpakkingen: gedurende een periode van maximaal vijf jaar vanaf de fabricagedatum, doch uiterlijk tot en met 31 december 1998.
7. Iedere Lid-Staat kan tot en met 31 december 1998 het vervoer op zijn grondgebied van sommige vóór 1 januari 1997 verpakte gevaarlijke goederen toestaan, mits die goederen ingedeeld, verpakt en gekenmerkt zijn overeenkomstig de eisen van de vóór 1 januari 1997 geldende nationale bepalingen.
8. Iedere Lid-Staat kan voor nationaal vervoer per spoor op zijn grondgebied de voorschriften van zijn tot en met 31 december 1996 geldende nationale wetgeving handhaven met betrekking tot het aanbrengen van een noodmaatregelcode, in plaats van het gevaar-identificatienummer volgens de bijlage bij deze richtlijn.
9. Iedere Lid-Staat kan, na raadpleging van de Commissie, voor het vervoer per spoor van kleine hoeveelheden van bepaalde gevaarlijke goederen op zijn grondgebied, met uitzondering van middel- en hoogradioactieve stoffen, minder strenge bepalingen handhaven dan die welke in de bijlage zijn opgenomen.
10. Iedere Lid-Staat kan toestemming geven voor eenmalig vervoer op zijn grondgebied van gevaarlijke goederen of voor vervoer dat verboden is op grond van de bijlage dan wel vervoer dat wordt uitgevoerd onder voorwaarden die verschillen van die in de bijlage.
11. Mits het Gemeenschapsrecht wordt nageleefd, laat deze richtlijn het recht van de Lid-Staten onverlet om na raadpleging van de Commissie toestemming te verlenen om op welbepaalde trajecten van hun grondgebied geregeld vervoer van gevaarlijke goederen te verrichten dat deel uitmaakt van een welbepaald industrieel proces, en dat verboden is op grond van de bepalingen van de bijlage dan wel wordt uitgevoerd onder voorwaarden die verschillen van die in bovengenoemde bijlage wanneer dit vervoer van lokale aard is en onder duidelijk omschreven voorwaarden streng wordt gecontroleerd.
12. Mits de veiligheid daar niet onder lijdt, kan iedere Lid-Staat toestemming verlenen voor tijdelijke afwijkingen van de bepalingen van de bijlage teneinde op zijn grondgebied proefnemingen te kunnen verrichten die nodig zijn om deze bepalingen te kunnen wijzigingen met het oog op de aanpassing ervan aan de technische en industriële ontwikkelingen. De Lid-Staat stelt de Commissie in kennis van de toegestane afwijkingen. De Commissie stelt de andere Lid-Staten van die afwijkingen in kennis.
De door de bevoegde autoriteiten van de Lid-Staten op basis van de bijlage overeengekomen tijdelijke afwijkingen moeten in de vorm van een multilaterale overeenkomst aan de bevoegde autoriteiten van alle Lid-Staten worden voorgelegd door de bevoegde autoriteit die het initiatief tot de overeenkomst neemt. De Commissie wordt daarvan in kennis gesteld.
Alle in de eerste twee alinea's bedoelde afwijkingen worden toegepast zonder dat daarbij onderscheid wordt gemaakt naar nationaliteit of vestigingsplaats van de verzender, de vervoerder of de ontvanger, hebben een looptijd van maximaal vijf jaar en zijn niet hernieuwbaar.
13. Iedere Lid-Staat kan uiterlijk tot en met 31 december 1998 bestaande overeenkomsten met andere Lid-Staten blijven toepassen, mits daarbij geen onderscheid naar nationaliteit of vestigingsplaats van de afzender, de vervoerder of de geadresseerde wordt gemaakt. Alle toekomstige afwijkingen moeten voldoen aan lid 12.
(14) Onverminderd het Gemeenschapsrecht tast deze richtlijn niet het recht van de Lid-Staten aan om na raadpleging van de Commissie toe te staan dat voor het lokaal vervoer van gevaarlijke goederen over korte afstand binnen haven- of luchthavengebieden of industrieterreinen minder strenge voorschriften gelden dan die in de bijlage.
Artikel 7
1. Behoudens nationale of communautaire bepalingen inzake de toegang tot de markt, is het vervoer van gevaarlijke goederen per spoor tussen het grondgebied van de Gemeenschap en derde landen toegestaan, indien het in overeenstemming is met de voorschriften van het RID.
2. Deze richtlijn laat het recht van de Lid-Staten onverlet om voor hun grondgebied, na kennisgeving aan de Commissie, regelingen vast te stellen met betrekking tot het vervoer van gevaarlijke goederen per spoor van en naar de republieken van de voormalige Sovjetunie die geen partij zijn bij het Cotif. Deze regelingen gelden alleen voor in een niet-Cotif-Staat toegelaten vervoer met spoorwegwagons van gevaarlijke goederen (in colli, in bulk of in containers). Door passende maatregelen en voorschriften garanderen de Lid-Staten de handhaving van een zelfde veiligheidsniveau als dat van het RID. Voor bepaalde Lid-Staten gelden de in dit lid bedoelde bepalingen alleen voor ketelwagens.
HOOFDSTUK III Slotbepalingen
Artikel 8
De wijzigingen die nodig zijn om de bijlage aan te passen aan de wetenschappelijke en technische vooruitgang op de door deze richtlijn bestreken gebieden, met name teneinde rekening te houden met wijzigingen van het RID, worden vastgesteld overeenkomstig de procedure van artikel 9.
Artikel 9
1. De Commissie wordt bijgestaan door het Comité voor het vervoer van gevaarlijke goederen, ingesteld bij artikel 9 van Richtlijn 94/55/EG (7), hierna "comité" te noemen, bestaande uit vertegenwoordigers van de Lid-Staten en voorgezeten door een vertegenwoordiger van de Commissie.
2. De vertegenwoordiger van de Commissie legt het comité een ontwerp voor van de te nemen maatregelen. Het comité brengt over dit ontwerp advies uit binnen een termijn die de voorzitter kan bepalen naar gelang van de urgentie van het vraagstuk. Het comité spreekt zich uit met de meerderheid van stemmen die in artikel 148, lid 2, van het Verdrag is voorgeschreven voor de aanneming van de besluiten die de Raad op voorstel van de Commissie dient te nemen. Bij stemming in het comité worden de stemmen van de vertegenwoordigers van de Lid-Staten gewogen overeenkomstig genoemd artikel. De voorzitter neemt niet aan de stemming deel.
3. a) De Commissie stelt de beoogde maatregelen vast wanneer zij in overeenstemming zijn met het advies van het comité.
b) Wanneer de beoogde maatregelen niet in overeenstemming zijn met het advies van het comité of indien geen advies is uitgebracht, dient de Commissie onverwijld bij de Raad een voorstel in betreffende de te nemen maatregelen. De Raad besluit met gekwalificeerde meerderheid van stemmen.
Indien de Raad na verloop van een termijn van drie maanden na de indiening van het voorstel bij de Raad geen besluit heeft genomen, worden de voorgestelde maatregelen door de Commissie vastgesteld.
Artikel 10
1. De Lid-Staten doen de nodige wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen in werking treden om vóór 1 januari 1997 aan deze richtlijn te voldoen. Zij stellen de Commissie daarvan onverwijld in kennis.
Wanneer de Lid-Staten deze bepalingen aannemen, wordt in die bepalingen naar de onderhavige richtlijn verwezen of wordt hiernaar verwezen bij de officiële bekendmaking van die bepalingen. De regels voor deze verwijzing worden vastgesteld door de Lid-Staten.
2. De Lid-Staten delen de Commissie de tekst van de bepalingen van intern recht mede die zij op het onder deze richtlijn vallende gebied vaststellen.
Artikel 11
Deze richtlijn treedt in werking op de dag van haar bekendmaking in het Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Artikel 12
Deze richtlijn is gericht tot de Lid-Staten.
Gedaan te Brussel, 23 juli 1996.