NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1973/2004
dne 29. října 2004
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ohledně režimů podpor stanovených v hlavě IV a IVa tohoto nařízení a ohledně využití půdy vyjmuté pro pěstování surovin
OBSAH
Kapitola 1
Rozsah a všeobecná ustanovení
Kapitola 2
Specifická jakostní cena za tvrdou pšenici
Kapitola 3
Cena proteinových plodin
Kapitola 4
Specifická platba plodiny za rýži
Kapitola 5
Oblast platby za ořechy
Kapitola 6
Pomoc pro škrobovou bramboru
Kapitola 7
Mlékárenská cena a doplňková platba
Kapitola 8
Pomoc pro energetické plodiny
Oddíl 1
Definice
Oddíl 2
Smlouva
Oddíl 3
Doplňky a vypovězení smluv
Oddíl 4
Reprezentativní pole a doručované množství
Oddíl 5
Podmínky vyplacení pomoci
Oddíl 6
Smlouva a povinnosti žadatelů a prvních zpracovatelů
Oddíl 7
Zabezpečení
Oddíl 8
Dokumenty pro prodej, převod nebo doručení do jiného členského státu nebo export
Oddíl 9
Kontroly
Oddíl 10
Vyloučení z pomoci pro energetické plodiny a ohodnocení
Kapitola 9
Účelová regionální subvence pro zemědělské plodiny
Kapitola 10
Subvence na osivo
Kapitola 11
Dotace na plochu obdělané půdy
Oddíl 1
Všeobecná ustanovení podmínek pro obdržení dotace na plochu obdělané půdy
Oddíl 2
Zvláštní ustanovení týkající se některých zemědělských plodin
Oddíl 3
Základní plochy, referenční výnosy a horní limity
Oddíl 4
Plochy vyňaté z produkce
Oddíl 5
Sdělení
Kapitola 12
Prémie na ovce a kozy
Oddíl 1
Přímé platby
Oddíl 2
Limity, rezervy a převody
Oddíl 3
Další platby (navíc)
Oddíl 4
Obecná ustanovení
Kapitola 13
Platby pro hovězí a telecí
Oddíl 1
Speciální příplatek (článek 123 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Oddíl 2
Prémie na porážku mimo sezónu (článek 124 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Oddíl 3
Prémie na krávy bez tržní produkce mléka (články 125 až 129 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Oddíl 4
Společná ustanovení pro zvláštní prémie a prémie na krávy bez tržní produkce mléka
Oddíl 5
Porážková prémie (článek 130 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Oddíl 6
Dodatečné platby (články 133 až 136 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Oddíl 7
Obecná ustanovení
Oddíl 8
Přechodná a závěrečná ustanovení
Kapitola 14
Program poskytnutí plateb v jednotném prostoru
Kapitola 15
Dodatečné přímé národní platby
Kapitola 16
Využití půdy vyňaté z produkce k produkci surovin
Oddíl 1
Předmět a definice
Oddíl 2
Smlouva
Oddíl 3
Změna nebo ukončení smlouvy
Oddíl 4
Reprezentativní výnosy a dodávaná množství
Oddíl 5
Podmínky pro platbu pomoci
Oddíl 6
Povinnosti nákupčího a žadatele
Oddíl 7
Jistoty
Oddíl 8
Doklady pro prodej, převod nebo dodání do jiného členského státu nebo pro vývoz
Oddíl 9
Kontroly
Oddíl 10
Vyloučení z režimu a sdělení
Kapitola 17
Plošná podpora za chmel
Kapitola 18
Závěrečná ustanovení
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na Akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovenska a Slovinska, a zejména na čl. 41 odst. 1 tohoto aktu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. srpna 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a určité režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (1), a zejména na článek 110 a čl. 145 odst. c), d), e) a f) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Hlava IV a IVa nařízení (ES) č. 1782/2003 zavádí určité režimy podpor pro zemědělce. Prováděcí pravidla některých těchto režimů již byla stanovena těmito akty: nařízením Komise (EHS) č. 1686/72 ze dne 2. srpna 1972 kterým se stanoví prováděcí pravidla k podpoře pro osivo (2), nařízením Komise (EHS) č. 1445/76 ze dne 22. června 1976, kterým se stanoví seznam různých odrůd Lolium perenne L. (3), nařízením Komise (ES) č. 1644/96 ze dne 30. července 1996 kterým se stanoví prováděcí pravidla k poskytování podpory pro některé luskoviny pěstované na zrno (4), nařízením Komise (ES) č. 609/1999 ze dne 19. března 1999 o poskytování podpory pro producenty chmele (5); nařízením Komise (ES) č. 2316/1999 ze dne 22. října 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1251/1999 o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě (6), nařízením Rady (ES) č. 2342/1999 ze dne 28. října 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem, pokud jde o režim prémií (7), nařízením Komise (ES) č. 2461/1999 ze dne 19. listopadu 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1251/1999, pokud jde o využití půdy vyňaté z produkce pro produkci surovin (8), které jsou ve Společenství použity pro zpracování produktů, jež nejsou přímo určeny k výživě lidí nebo zvířat, nařízení Komise 2529/2001 o společné organizaci trhu se skopovým a kozím masem, co se týká režimů prémií, a kterým se mění nařízení (ES) č. 2419/2001 (9), nařízení Komise (ES) č. 2199/2003 ze dne 16. prosince 2003 o přechodných opatřeních pro používání nařízení Rady (ES) č. 1259/1999, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky pokud jde o režim jednotných plateb na plochu pro Českou republiku, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litvu, Maďarsko, Maltu, Polsko, Slovinsko a Slovensko (10), nařízení Komise (ES) č. 2237/2003 ze dne 23. prosince 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k určitým režimům podpor stanoveným v hlavě IV nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a zavádějí určité režimy podpor pro zemědělce (11). V zájmu jasnosti legislativy Společenství je vhodné tyto akty zrušit a nahradit je jedním nařízením, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro všechny tyto režimy, a které bude platit od 1. ledna 2005.
(2)
Pro zajištění efektivního spravování těchto schémat jsou platby omezeny na určité oblasti a jsou určeny podmínky.
(3)
Malta má velmi vysoký počet malých farem o rozsahu menším než 0,3 ha. Aby se zamezilo vyloučení mnoha zemědělců na Maltě z přímých plošných plateb, je stanovena minimální velikost pro žádosti o plošné přímé platby na 0,1 ha a pro roky 2005 a 2006 je Maltě dovoleno odchýlit se od čl. 107 odst. 9 nařízení (ES) č. 1782/2003.
(4)
Je nutno zabránit osevu půdy za účelem pouhého dosažení oprávnění na plošné platby. Jsou určeny jisté podmínky související s osevem a pěstováním plodin, zejména pšenice tvrdé, bílkovinných plodin a rýže. Je nutno dodržovat místní předpisy za účelem odrazu různých zemědělských postupů uvnitř Společenství.
(5)
V daném roce je povolena pouze jedna žádost o plošné platby v souvislosti s každým obdělávaným pozemkem, s výjimkou případů, kdy jsou plošné platby poskytovány jako příplatek na stejné plodiny či souvisí-li příplatek s pěstováním osiv. Plošné platby mohou být poskytovány na plodiny podporované režimem spadajícím pod strukturální politiku či politiku životního prostředí Společenství.
(6)
Podpůrné režimy založené na plošných příplatcích ukládají povinnost, aby tam, kde plocha, na kterou se příplatek požaduje, přesahuje maximální zaručenou plochu či základní plochu nebo základní podplochu, byla plocha na zemědělce, na kterou je požadována podpora, v příslušném roce proporcionálně snížena. Je proto vhodné zavést způsoby a termíny pro výměnu informací mezi Komisí a členskými státy za účelem stanovení snižujících koeficientů a pro informování Komise o oblastech, na které byly příplatky vyplaceny. Stejná ustanovení platí pro snížení celkového množství jednotlivých referenčních množství v případě provádění čl. 95 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003.
(7)
Podle článku 73 nařízení (ES) č. 1782/2003 podléhá poskytování zvláštních jakostních prémií za tvrdou pšenici použití jistého množství certifikovaného osiva těch odrůd, které jsou ve výrobním sektoru uznávány jako nejlepší pro výrobu hrubé mouky či těstovin. Za účelem zajištění plnění těchto požadavků je nutno stanovit v každém členském státě kritéria způsobu sledování odrůd a postup stanovení seznamu povolených odrůd, jakož i minimálního množství použitých certifikovaných osiv.
(8)
Krátká doba mezi přijetím nařízení (ES) č. 1782/2003 a vstoupením v platnost zvláštních jakostních prémií za tvrdou pšenici, znemožňuje stanovení seznamu povolených odrůd pro poskytování podpory v roce 2005 podle předpokládaného způsobu sledování. Je proto nezbytné, aby členské státy stanovily přechodný seznam na základě výběru z běžných odrůd.
(9)
V některých regionech jsou ze zemědělských důvodů tradičně osévány bílkovinné plodiny spolu s obilninami. Výsledná plodina se skládá hlavně z bílkovinných plodin. Za účelem poskytnutí prémií za bílkovinné plodiny je nutno tudíž takto oseté oblasti považovat za oblasti s bílkovinnými plodinami.
(10)
Je nutno stanovit standardy pro sladké lupiny a testy na určení toho, zda jsou lupiny sladké či nikoliv.
(11)
V zájmu účinnosti a dobrého řízení systému podpor za ořechy nebudou poskytované plošné podpory používány na financování okrajových plantáží či izolovaných stromů. Proto je nutno určit minimální osázenou plochu a minimální hustotu stromů ve specializovaných sadech. Za účelem umožnění přechodu mezi stávajícími plány na vylepšení situace, jejichž platnost vyprší až po zavedení nového systému podpor, je vhodné stanovit přechodná opatření.
(12)
Platební podmínky, jakož i plodinové specifické platby za výpočet rýže nezávisí pouze na základní ploše či plochách určených každému členskému státu nařízením (ES) č. 1782/2003, ale také na možných děleních těchto oblastí do základních podoblastí a na objektivních kritériích zvolených každým členským státem vzhledem k tomuto dělení, na podmínkách, za jakých jsou tyto obdělávané plochy obdělávány a na minimální velikosti základních ploch. V důsledku toho je nutno stanovit podrobná pravidla pro zakládání, spravování a způsoby obdělávání, které souvisí se základními oblastmi a podoblastmi.
(13)
Zjištění případného překročení základní plochy, na které se odkazuje článek 82 nařízení (ES) č. 1782/2003 má za následek snížení plodinových specifických plateb za rýži. Za účelem stanovení výpočtových metod pro takové snížení je nutno definovat kritéria, jež je třeba brát v úvahu, jakož i příslušné koeficienty.
(14)
Předpokladem pokračování v poskytování plodinových specifických plateb za rýži je to, že byly Komisi předloženy určité informace související s obděláváním základních ploch a podploch. Z tohoto důvodu musí být určeny podrobné informace, které musí členský stát poskytovat Komisi, jakož i termíny pro dodání těchto informací.
(15)
Články 93 a 94 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanovují podporu zemědělcům pěstujícím brambory; tato podpora je určena na výrobu bramborového škrobu, který podléhá kultivační smlouvě, a v množství, které je stanoveno nařízením Rady (ES) č. 1868/94 ze dne 27. července 1994, kterým se stanoví systém kvót pro výrobu bramborového škrobu (12). Je proto nutno stanovit podmínky pro poskytování těchto podpor a případně je nutno poskytnout odkazy na stávající ustanovení, která souvisí se systémem kvót stanovených v nařízení (ES) č. 1868/94.
(16)
Články 95 a 96 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanovují, že jsou výrobcům vypláceny prémie a dodatečné platby za mléčné produkty. Nařízení Rady (ES) č. 1788/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se zavádí dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků (13) stanoví zvláštní ustanovení v případě nečinnosti. Je proto vhodné stanovit, kdy fyzická či právnická osoba s individuálním referenčním množstvím již nesplňuje podmínky uvedené v čl. 5 odst. c) nařízení Rady (ES) č. 1788/2003 v průběhu dvanáctiměsíčního období před 31. březnem příslušného roku za účelem vyřazení z procesu získávání prémií a plateb.
(17)
Články 88 až 92 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví nový systém podpor poskytovaných zemědělcům za energetické plodiny. V souladu s nařízením (ES) č. 2461/1999, které z podpory vyčleňuje cukrovou řepu, je nutno z podpůrného systému pro energetické plodiny vyčlenit pěstování cukrové řepy.
(18)
Je nutno pro tuto podporu určit způsobilostní podmínky. Z tohoto důvodu je nutno stanovit, že musí být mezi výrobcem a prvním zpracovatelem uzavřena smlouva týkající se příslušných zemědělských surovin. Je nutno též definovat podmínky pro případ, kdy je zpracovávání prováděno zemědělcem.
(19)
Pro zajištění zpracování suroviny na určený energetický výrobek musí první zpracovatel složit finanční záruku, navzdory tomu, že podpora je poskytována zemědělcům, a ne prvním zpracovatelům. Finanční záruka musí být dostatečně vysoká, aby se zamezilo jakémukoliv riziku, že suroviny nakonec uniknou svému určení. Dále je nutno za účelem zefektivnění kontrolního systému tohoto podpůrného systému nutno omezit počet prodejů surovin či polotovarů na maximálně dva před konečným zpracováním.
(20)
Je nutno dobře rozlišovat mezi povinnostmi žadatele, které končí dodáním celkového množství sklizeného materiálu a povinnostmi, které zatěžují prvního zpracovatele, a které začínají dodáním a končí konečným zpracováním surovin na energetický výrobek.
(21)
Je nutno, aby určité přepravní operace na území Společenství, které souvisí se surovinami a jejich výrobky, podléhaly kontrolám zahrnujícím použití kontrolních výtisků T5, které jsou vydány v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 2454/93 ze 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (14). Je nutno zavést ustanovení týkající se náhradní evidence v případě, že dojde ke ztrátě kontrolního výtisku T5 v důsledku podmínek, za něž není první zpracovatel odpovědný.
(22)
Článek 98 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví snížení specifické regionální podpory za plodiny na orné půdě, překročí-li celkové množství požadované podpory určený strop. Je proto nutno stanovit způsoby výpočtu redukčního koeficientu.
(23)
Článek 99 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví možnost poskytnutí přímé podpory za pěstování více než jedné odrůdy osiv.
(24)
Ta může být poskytnuta pouze na pěstování základního osiva či certifikovaného osiva, a tyto výrobky musí být jasně definovány odkazem na směrnici o certifikaci a uvádění osiv na trh: směrnice Rady 66/401/EEC ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva pícnin na trh (15), směrnice Rady 66/402/EEC ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva obilovin na trh (16) a směrnice Rady 2002/57/EC ze dne 13. června 2002 o uvádění osiva olejnin a přadných rostlin na trh (17).
(25)
Pro umožnění kontrol musí být základní osivo a certifikované osivo pěstováno na základě smluv či pěstitelských deklarací, které budou přiloženy k příslušné žádosti, a podniky a pěstitelé osiva budou oficiálně schváleni či zaregistrováni. Je nutno přijmout nezbytná opatření pro případy, kdy podnik či pěstitel osiva z jednoho členského státu pěstuje osivo v jiném členském státu.
(26)
Z administrativních důvodů je v každém členském státě podpora poskytována pouze za produkty vypěstované na území tohoto členského státu.
(27)
Podle přílohy XI nařízení (ES) č. 1782/2003 je možno vyplácet produkční podporu za základní či certifikované osivo odrůd Cannabis sativa L. s obsahem tetrahydrokannabinolu nepřesahujícím 0,2 %. Pro zajištění jednotného provádění pravidel o poskytování podpory na území Společenství bje nutno používat k tomuto účelu seznam odrůd Cannabis sativa L. způsobilých pro podporu, který je uveden v příloze II nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanová podrobná pravidla zavádění souladu, modulace a integrovaného administrativního a kontrolního systému, který je stanoven v nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a určité režimy podpor pro zemědělce (18).
(28)
Článek 108 nařízení (ES) č. 1782/2003 definuje půdu, která je způsobilá plošné platby za plodiny na orné půdě. Tento článek povoluje určité výjimky pod kontrolou členských států, které nepodkopávají účinnost ustanovení tohoto nařízení. Za účelem zabránění jakýmkoliv takovým rizikům je nutno přijmout vhodná opatření na udržení celkové plochy způsobilé půdy na současné úrovni a pro zabránění jejího značného zvětšení. Tato opatření mohou v některých případech zahrnovat jako opatření posouzení dříve způsobilých ploch jako plochy nezpůsobilé.
(29)
Členské státy, ve kterých není kukuřice tradiční plodinou, mohou učinit silážní píci způsobilou pro plošné platby za plodiny na orné půdě. Je tudíž nezbytné definovat, co se míní silážní pící.
(30)
Článek 106 nařízení (ES) č. 1782/2003 určuje, že plošné platby za přadný len a konopí podléhají uzavření smlouvy či dohody, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1673/2000 ze dne 27. července 2000 o společné organizaci trhu s přadným lnem a konopím (19). Je nutno učinit ustanovení o zasílání kopie smlouvy či dohody kompetentním orgánům členského státu, které jsou odpovědné za administraci žádostí o platby. Je také nutno zajistit, že odrůdy přadného lnu a konopí odpovídají odrůdám uvedeným ve Společném katalogu odrůd zemědělských rostlin jako přadné plodiny, a zejména v případě lnu jako „přadný len“. Navíc nesmí v případě lnu obsah tetrahydrokannabinolu převýšit 0,2 %. Je proto nutno sestavit seznam způsobilých odrůd lnu, jelikož způsobilé odrůdy konopí jsou uvedeny v příloze II nařízení Komise (ES) č. 796/2004. Pro zajištění lepších záruk v případě konopí je nutno též požadovat použití certifikovaných osiv.
(31)
Článek 109 nařízení (ES) č. 1782/2003 vyžaduje po pěstitelích obilovin, olejnatých semen a bílkovinných plodin ukončit setbu nejpozději 31. května. V určitých případech může být setba odložena na dobu po 31. květnu z klimatických důvodů. V určitých regionech je pro určité plodiny možno termín pro setbu a podávání žádostí posunout. Toto prodloužení ovšem nesmí negativně ovlivňovat účinnost podpůrného systému či podkopat kontrolní systém zavedený kapitolou 4 hlavy II nařízení (ES) č. 1782/2003.
(32)
Za účelem zajištění toho, že zpracovatelský průmysl obdrží pravidelné dodávky kukuřice během obchodního roku, je nutno umožnit pěstitelům rozšířit jejich setbu na delší dobu. Konečný termín pro setbu kukuřice je proto nutno posunout na 15. červen.
(33)
Je vhodné zajistit, aby bylo v případě příplatků a zvláštních podpor tvrdé pšenice použito určité minimální množství certifikovaného osiva tvrdé pšenice. S ohledem na různost zemědělských postupů v členských státech je stanovení minimálního množství nutno ponechat na rozhodnutí příslušných členských států.
(34)
Pro účely článku 103 nařízení (ES) č. 1782/2003 nutno definovat význam pojmu zavlažování.
(35)
Je nutno specifikovat oblasti, které je třeba brát v úvahu při vyhodnocování jakéhokoliv překročení v základní ploše, a dále pravidla pro určování rozsahu takových překročení. Kde je určena oddělená základní plocha pro kukuřici, zavlažované plochy či silážní píci, je nutno stanovit zvláštní pravidla, které se budou týkat oblastí, které je nutno brát v úvahu s ohledem na výpočet jakýchkoliv překročení v příslušné základní ploše. Pravidla pro určení jakýchkoliv překročení v základní ploše musí zajistit, aby byla ve všech případech základní plocha dodržena. Je nutno též určit způsob, jakým by mělo být překročení vypočteno vzhledem k maximální zaručené ploše pro tvrdou pšenici. Je také nutno určit postup, jakým se stanoví překročení horní hranice plateb uvedených v čl. 102 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003.
(36)
V případě použití článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003 je způsobilost pro plošnou podporu pro plodiny na orné půdě podmíněna povinností příslušných pěstitelů vyjmout část plochy v jejich držení. Je nutno stanovit podrobná prováděcí pravidla, která zajistí, že systém je dostatečně účinný. Z tohoto důvodu je vydat ustanovení pro srovnání ploch započítaných jako vyjmuté s těmi, které jsou započteny pro účely výpočtu regionální základní plochy. Je nutno definovat pojem „luštěninové plodiny“, na které se odkazuje čl. 107 odst. 3 druhá odrážka nařízení (ES) č. 1782/2003.
(37)
Podle čl. 107 odst. 6 a v případě použití článku 66 nařízení (ES) č. 1782/2003 musí být stanovena podrobná pravidla týkající se dobrovolného vyjmutí půdy. Tato pravidla musí být konzistentní s celkovým systémem zavedeným nařízením (ES) č. 1782/2003.
(38)
Je nutno stanovit kritéria způsobilosti a zejména vyžadované podmínky, pro prémie za skopové a kozí maso, které jsou stanovena kapitolou 11 hlavy IV nařízení (ES) č. 1782/2003.
(39)
Čl. 113 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanovuje poskytování prémií výrobcům kozího masa v určitých oblastech Společenství. Dotyčné oblasti musí být proto určeny v souladu s kritérii určenými v tomto ustanovení.
(40)
Podle čl. 114 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 mohou být zemědělci, kteří vlastní nejméně 50 % své plochy využívané pro zemědělství umístěné v méně příznivých oblastech, způsobilí pro získání dodatečných prémií. Čl. 113 odst. 2 se odkazuje na zvláštní geografické oblasti, ve kterých nalézají pěstitelé kozího masa nezbytné podmínky pro získání prémií za kozí maso. Je nutno učinit ustanovení, které se týká prohlášení poskytovaných zemědělci, kteří tato kritéria splňují; toto prohlášení prokazuje, že nejméně 50 % jejich plochy využívané pro zemědělství je umístěné v méně příznivých oblastech či v oblastech, které splňují podmínky prémie za kozí maso.
(41)
Za účelem kontroly způsobilosti pro správnou úroveň prémií za chovné ovce musí členské státy vytvořit seznam zemědělců, kteří dodávají na trh ovčí mléko či výrobky z ovčího mléka.
(42)
S ohledem na zavádění systému individuálních limitů stanovených v článcích 116, 117 a 118 nařízení (ES) č. 1782/2003 mohou být i nadále aplikována existující administrativní pravidla týkající se zejména využití bezplatně poskytnutých práv, využití normálních práv včetně minimálního využití, přechodného pronájmu či převodu práv, oznamování změn v jednotlivých maximálních množstvích a převodu práv pomocí státních rezerv. Některá z těchto pravidel jsou specifickými ustanoveními pro výjimečně a řádně odůvodněné situace, jako např. využití práv, účast malých zemědělců a zemědělců účastnících se extenzifikačních programů a systémů předčasného důchodu, a pro převodní účely dědění práv na prémie a případy zemědělců, kteří pro pastvu používají pouze veřejně či kolektivně vlastněnou půdu.
(43)
Komise bude sledovat nová opatření a v důsledku toho jí musí být řádně poskytovány členskými státy základní informace o zavádění pravidel o poskytování prémií.
(44)
Případně je nutno Komisi předávat podrobné informace o národních pravidlech o dodatečných platbách a o jejich zavádění.
(45)
Hlava IV kapitoly 12 nařízení (ES) č. 1782/2003 určuje platby za hovězí a telecí maso. Je nutno stanovit způsobilostní kritéria a zejména podmínky vyžadované pro tyto platby.
(46)
Cíle regionálních maximálních limitů a intenzity chovu určují, že již nesmí být poskytovány prémie vzhledem ke stejnému intervalu stáří těch zvířat, která jsou postižena použitím těchto dvou opatření. Pro účely poskytování prémií za porážku mimo sezónu je nutno tato zvířata považovat za způsobilá pro zvláštní prémie.
(47)
Je nutno vytvořit ustanovení pro administrativní dokument stanovený čl. 123 odst. 3 pododst. b) nařízení (ES) č. 1782/2003, aby dokument mohl být na národní úrovni vytvořen a vydán. Pro zohlednění konkrétních administrativních a kontrolních podmínek v členských státech je nutno povolit použití různých forem administrativních dokumentů.
(48)
Čl. 123 odst. 3 pododst. a) a čl. 130 odst. 1 nařízení ((ES) č. 1782/2003 stanovují retenční dobu jako podmínku pro poskytnutí zvláštní a porážkové prémie. Je proto nezbytné definovat a určit tuto dobu.
(49)
Ustanovení pro poskytnutí zvláštní prémie v době porážky musí být konzistentní s ustanoveními pro poskytování porážkové prémie. Je nutno určit typy dokumentů, které musí doprovázet zvíře až k dodání k porážce či k vývozu. Za účelem zohlednění specifických rysů způsobu poskytování v době porážky musí být stanoveny věkové podmínky pro býky a způsob určení jatečných kusů jako dospělého hovězího dobytka.
(50)
Je nutno stanovit podmínky pro poskytování prémií na porážku mimo sezónu v souladu s ustanoveními pro poskytování porážkových prémií. Komise na základě dostupných informací určí, které státy splňují podmínky pro zavádění tohoto prémiového systému.
(51)
Je nutno definovat koncept krav bez tržní produkce mléka, který je stanoven článkem 125 nařízení (ES) č. 1782/2003. V tomto ohledu musí být udržována stejná plemena jako ta dle nařízení Komise (ES) č. 2342/1999. Navíc mohou nadále platit stávající základní požadavky, zejména ve vztahu k průměrné dojivosti a k dodatečným národním prémiím.
(52)
Stávající administrativní pravidla mohou nadále platit, zejména ta, která se týkají jednotlivých maximálních limitů, ohlašování jednotlivých maximálních limitů a státních rezerv, bezplatně získaných práv, využití práv, převodu a přechodnému pronájmu práv, převodů pomocí státních rezerv.
(53)
Komise na základě dostupných informací určí, které členské státy splňují podmínky pro zavedení zvláštního režimu stanoveného článkem 129 nařízení (ES) č. 1782/2003. Je nutno stanovit zvláštní podmínky pro poskytování prémií.
(54)
Je nutno určit způsob výpočtu intenzity chovu. Je třeba stanovit termín pro uvažování referenčního množství mléka.
(55)
Intenzita chovu pro systém extenzifikačních prémií musí zahrnovat veškerý hovězí dobytek ve věku 6 měsíců a výše ve vlastnictví. Jsou proto požadována zvláštní pravidla pro počítání zvířat a pro prohlášení chovatele o účasti v tomto systému. Je nutno vydat ustanovení o použití počítačové databáze, na niž se odkazuje nařízení (ES) č. 1760/2000 Evropského parlamentu a Rady ze dne 17. července 2000 o systému identifikace a registrace skotu a o označování hovězího masa a výrobků z hovězího masa, kterým se zároveň zrušuje nařízení Rady (ES) č. 820/97 (20).
(56)
Je nutno učinit kroky pro zajištění toho, aby nebyly extenzifikační prémie vypláceny zemědělcům, kteří uměle splňují průměrné stavy dobytka, které jsou požadovány pro poskytnutí extenzifikačních prémií.
(57)
Je nutno stanovit postupy určující na základě dostupných informací, které členské státy splňují podmínky čl. 132 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003 pro poskytování extenzifikačních prémií za dojnice. Je nutno specifikovat zvláštní podmínky pro poskytování prémií. Je nutno určit minimální retenční dobu.
(58)
Je nutno určit specifická ustanovení, která se týkají aplikace pravidel o intervalech, datech a časových termínech retenční doby.
(59)
V zájmu zjednodušení je třeba převzít z integrovaného systému žádost o podporu na „dobytek“ pro předložení žádosti o porážkové prémie, ovšem za předpokladu, že obsahuje všechny části potřebné pro odůvodnění výplaty prémií, a že kus je poražen ve stejném členském státě nebo v jiném členském státě, nebo je vyvezen.
(60)
Je nutno umožnit použití počítačové databáze, na kterou se odkazuje nařízení (ES) č. 1760/2000, za účelem usnadnění správy porážkových prémií, za předpokladu, že dotyčný členský stát považuje databázi za dostatečně důvěryhodnou vzhledem k přesnosti údajů pro účely výplat prémií.
(61)
Porážková prémie za telata je podmíněna maximálním hmotnostním limitem. Je tedy nutno stanovit standardní typ označování poražených kusů, kterých se týká maximální váha.
(62)
Je nutno Komisi předávat podrobné informace o národních pravidlech o dodatečných platbách a o jejich zavádění.
(63)
Je nutno stanovit ustanovení pro poskytování záloh za účelem zajištění co nejrychlejšího obdržení plateb zemědělci. Ovšem z pohledu aplikace národních či regionálních maximálních limitů je nutno přijmout kroky zajišťující, že zálohy nepřevýší konečnou platbu. Je proto nutno stanovit ustanovení, které členským státům umožní snížení procenta záloh na systém prémií, které podléhají těmto maximálním limitům. .
(64)
Nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví penále za neoprávněné použití či držení látek či výrobků nepovolených příslušnými veterinárními předpisy. V případě opakovaných protiprávních jednání bude určení trvání penále ponecháno na členských státech, které jsou nejlepšími místy pro posouzení závažnosti spáchaného činu.
(65)
Je nezbytné určit termín pro uvažování prvků při provádění systémů zvláštních prémií a prémií za krávy bez tržní produkce mléka. Za účelem zajištění hladké a konzistentní administrace musí být tento termín obecně datem podání žádostí. Ovšem vzhledem ke zvláštním prémiím vypláceným za porážku je nutno stanovit zvláštní pravidla za účelem zamezení převodů z jednoho roku do druhého s cílem obdržení vyšších prémií. Co se týče porážkových prémií je datum porážky či vývozu lepším ukazatelem toho, zda byla příslušná operace skutečně provedena.
(66)
Směnný kurs platný k datu skutečnosti rozhodné pro prémie je nutno stanovit takovým způsobem, aby byl zajištěn princip, že tyto prémie nepodléhají žádným velkým výkyvům převodu na národní měny, které jsou způsobeny směnným kurzem v jednom dni.
(67)
Je nutno stanovit ustanovení pro členské státy podléhající určitým ohlašovacím povinnostem. Pro usnadnění přenosu a analyzování dat musí být stanoven konzistentní formát, v jakém je nutno předávat údaje.
(68)
Za účelem usnadnění přechodu na nový systém jsou potřebná přechodná ustanovení, které se týkají povinnosti označovat a určovat původ zvířat.
(69)
Článek 143b nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 povoluje České republice, Estonsku, Kypru, Lotyšsku, Litvě, Maďarsku, Maltě, Polsku, Slovensku a Slovinsku (novým členským státům) nahrazovat přímé platby jednotlivými platbami (‘jednotný plošný platební systém’). Česká republika, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Polsko a Slovensko si tento způsob zvolily. Proto je nutno stanovit podrobná pravidla pro zavedení jednotného plošného platebního systému.
(70)
V souladu s čl. 143b. odst. 5 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 1782/2003 a za účelem zamezení spravování množství žádostí, které by požadovaly platby v hodnotě menší než 50 eur, požádaly Česká republika, Estonsko, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Polsko a Slovensko o povolení nastavit minimální rozměr způsobilé plochy v držení na hodnotu vyšší než 0,3 ha.
(71)
Česká republika, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Polsko a Slovensko odhadly provedly 30. června 2003 odhad jejich využité zemědělské plochy, která je udržována v dobrém zemědělském stavu a navrhly ji přizpůsobit minimální velikosti způsobilé plochy v jednom držení.
(72)
Článek 143c nařízení (ES) č. 1782/2003 přiznává novým členským státům možnost doplnění přímých podpůrných plateb zemědělcům, přičemž to podléhá schválení se strany Komise. Je nutno stanovit obecné postupy pro zavádění této možnosti.
(73)
Čl. 55 písm. b) a čl. 107 odst. 3 první odrážka nařízení (ES) č. 1782/2003 předpokládají zproštění povinnosti vyjmutí z produkce, pokud je půda používána k produkci surovin sloužících pro výrobu produktů v rámci Společenství, jež nejsou přímo určeny k výživě lidí nebo zvířat za podmínky, že budou použity účinné systémy kontroly.
(74)
Je žádoucí, aby za určitých podmínek nebyly na půdě vyňaté z produkce vyloučeny kultury cukrové řepy, topinambur, nebo kořenů čekanky. Na tyto kultury nemůže být vyplacena platba vzhledem k riziku zasahování do trhu s cukrem. Je nicméně nutné zařídit, aby tyto kultury byly v souladu s pravidly upravujícími využívání půd vyňatých z produkce.
(75)
Je vhodné definovat podmínky týkající se přijatelnosti ve prospěch tohoto režimu. Je nutné upřesnit v tomto ohledu podmínku uzavření smlouvy mezi výrobcem a buď nákupčím, nebo prvním zpracovatelem pro dotčené zemědělské suroviny. V případě, kdy je zpracování realizováno zemědělcem na jeho hospodářství, musí pro to být také definovány podmínky.
(76)
Z důvodu zajištění souladu s bodem 7 memoranda o porozumění mezi Evropským hospodářským společenstvím a Spojenými státy americkými o olejninách v rámci GATT, schváleného rozhodnutím 93/355/ES Rady (21) je nutné vytvořit postupy pro případné snížení množství vedlejších výrobků, které mohou být vyrobeny a použity pro výživu lidí nebo zvířat, pokud by celkové množství uvedených vedlejších výrobků přesáhlo ročně 1 milion tun, vyjádřených v ekvivalentu moučky ze sojových bobů.
(77)
Aby bylo zajištěno, že bude surovina zpracována na předpokládaný konečný produkt, musí být nákupčím nebo prvním zpracovatelem složena jistina, bez ohledu na to, zda je zemědělci udělena pomoc. Kromě toho je za účelem zefektivnění systému kontroly režimu vhodné omezit počet zpracovatelů.
(78)
Je nutné jasně rozlišovat mezi povinnostmi žadatele, které končí při dodání celého množství sklizené suroviny, a povinnostmi nákupčího nebo prvního zpracovatele, souvisejícími s jistinou, které začínají v okamžiku dodávky a končí s konečným zpracováním surovin do konečných produktů.
(79)
Určité operace dopravy surovin a výrobků, které z nich pocházejí, na území Společenství musí podléhat systému kontrol obsahujících použití prohlášení a kontrolních kopií T5, které musí být podány podle nařízení (EHS) č. 2454/93. Je nutné počítat s alternativními doklady pro případ, že kontrolní kopie T5 nevyhovují příslušnému orgánu nákupčího nebo prvního zpracovatele v důsledku okolností, které mu nejsou přičitatelné. Pro zajištění účinnosti a dobrého řízení režimu pomoci je vhodné přijmout ustanovení upravující kontrolu.
(80)
Kromě způsobilostních kritérií na plošnou podporu za chmel stanovených článkem 110o nařízení (ES) č. 1782/2003 je nutno stanovit některá dodatečná kritéria za účelem zajištění toho, zda je podpora poskytována oblastem, ve kterých se chmel pěstuje za normálních pěstitelských podmínek. Na úrovni Společenství je nutno definovat koncept oblasti „osázené chmelem“ za účelem zajištění toho, aby byly oblasti, kterým jsou poskytovány dodatečné platby, počítány stejným způsobem. Je nutno stanovit způsob, jakým bude rozdělena celková částka pro členský stát dostupná pro dodatečné platby mezi způsobilé oblasti.
(81)
Je nutno stanovit časový termín pro poskytnutí plateb ve vztahu k opatřením uvedeným v čl. 7 odst. 1 pododst. b) až d) nařízení Rady č. 1696/71 ze dne 26. července 1971 o společné organizaci trhu s chmelem (22) se strany uznávaných skupin pěstitelů chmele a komise musí být informována o způsobu použití plateb. Veškeré částky neprovedené v určitém časovém období musí být vráceny. Je nutno stanovit způsob, jakým bude rozdělena celková částka pro členský stát dostupná pro platby uznávaným skupinám pěstitelů chmele.
(82)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídicího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
ROZSAH A VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a rozsah
1. Toto nařízení stanoví podrobná pravidla pro zavádění následujících podpůrných programů stanovených v článcích IV a IVa nařízení (ES) č. 1782/2003:
a)
specifické příplatky za kvalitu pro pšenici tvrdou stanovené v článku IV, kapitole 1 tohoto nařízení;
b)
příplatky na bílkovinné plodiny stanovené v článku IV, kapitole 2 tohoto nařízení;
c)
příplatky na specifické plodiny pro rýži stanovené v stanovené v článku IV, kapitole 3 tohoto nařízení;
d)
plošné platby za ořechy stanovené v článku IV, kapitole 4 tohoto nařízení;
e)
podpora energetických plodin stanovená v článku IV, kapitole 5 tohoto nařízení;
f)
podpora pro škrobové brambory stanovené v článku IV, kapitole 6 tohoto nařízení;
g)
příplatky za mléčné výrobky a dodatečné platby stanovené v článku IV, nařízení 7 tohoto nařízení;
h)
specifická regionální podpora jednoletých plodin stanovená v článku IV, kapitole 8 tohoto nařízení;
i)
podpora osiva stanovená v článku IV, kapitole 9 tohoto nařízení;
j)
platby za jednoleté plodiny podle rozlohy stanovené v článku IV, kapitole 10 tohoto nařízení;
k)
příplatky za ovce a kozy stanovené v článku IV, kapitole 11 tohoto nařízení;
l)
platby za hovězí a telecí maso stanovené v článku IV, kapitole 12 tohoto nařízení;
m)
podpora obilných luštěnin stanovená v článku IC, kapitole 13 tohoto nařízení;
n)
platební plán dle jednotlivých rozloh stanovený v článku 143b tohoto nařízení;
o)
doplňkové národní přímé platby stanovené v článku 143c tohoto nařízení;
p)
podpora chmelařských oblastí stanovená v článku IV, kapitole 10d tohoto nařízení.
2. Toto nařízení stanoví podrobná pravidla týkající se půdy určené pro produkci surovin podle platebního plánu stanoveného v článku II nařízení (ES) č. 1782/2003 a podle plateb za jednoleté plodiny dle území stanovených v článku IV, kapitole 10 zmíněného nařízení.
Článek 2
Platební podmínky
1. Přímé platby zmíněné v čl. 1 odst. a), b), c), e), h), i), j), m) a p) budou uděleny pouze pro rozlohy, podle jednotlivých druhů plodin, které byly předmětem žádosti, a byly o rozloze alespoň 0,3 hektarů, kde každý obdělávaný pozemek přesahuje minimální rozlohu stanovenou členským státem v limitu stanoveném čl. 14 odst. 4 nařízení č. 796/2004.
V případě Malty, přímé platby zmíněné v čl. 1 odst. a), b), c), e), h), i), j), m) a p) budou uděleny pouze pro rozlohy, podle jednotlivých druhů plodin, které byly předmětem žádosti, a byly o rozloze alespoň 0,1 hektaru, kde každý obdělávaný pozemek přesahuje minimální rozlohu stanovenou členským státem v limitu stanoveném čl. 14 odst. 4 nařízení (ES) č. 796/2004.
2. Přímé platby zmíněné v čl. 1 odst. a), b), c), h) a j) budou uděleny pouze pro zcela oseté rozlohy, na kterých byly dodrženy všechny podmínky běžného obdělávání v souladu s místními normami.
Nicméně, v případě specifického příplatku za kvalitu u pšenice tvrdé stanoveného v článku IV, kapitole 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 a v případě plateb za jednoleté plodiny stanovených v článku IV, kapitole 10 zmíněného nařízení, plodin pěstovaných v plně osetých rozlohách, které jsou obdělávány v souladu s místními normami, ale které nedosahují stupně rozkvětu z důvodu mimořádných klimatických podmínek uznávaných členským státem, jehož se to týká, zůstanou způsobilé pro podporu za předpokladu, že předmětné rozlohy nebudou používány k jinému účelu k tomuto stupni růstu.
3. V daném roce nemůže být podána více než jedna žádost o platbu dle rozlohy týkající se kteréhokoliv obdělávaného pozemku podle programu financovaného podle čl. 1 odst. 2 pododst. b) nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 (23).
Nicméně:
a)
jakýkoliv obdělávaný pozemek, který je pro stejný rok zahrnutý do žádosti o specifické příplatky za kvalitu pro tvrdou pšenici, které jsou stanoveny v článku IV, kapitole 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo příplatky za proteinové plodiny stanovené v článku IV, kapitole 2 zmíněného nařízení, může být předmětem žádosti o platby pro jednoleté plodiny stanovené v článku IV, kapitole 10 nařízení (ES) č. 1782/2003.
b)
jakýkoliv obdělávaný pozemek, který je pro stejný rok zahrnutý do žádosti o příplatky na specifické plodiny pro rýži, které jsou stanoveny v článku IV, kapitole 3 nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo příplatky za proteinové plodiny stanovené v článku IV, kapitole 2 zmíněného nařízení, může být předmětem žádosti o podporu osiva stanovené v článku IV, kapitole 9 nařízení (ES) č. 1782/2003;
c)
jakýkoliv obdělávaný pozemek, který je pro stejný rok zahrnutý do žádosti o podporu energetických plodin, která je stanovena v článku IV, kapitole 5 nařízení (ES) č. 1782/2003, může být předmětem žádosti o platby pro jednoleté plodiny stanovené v článku IV, kapitole 10 nařízení (ES) č. 1782/2003, bez omezení druhého pododstavce článku 90 nařízení (ES) č. 1782/2003, nebo může být předmětem žádosti o příplatky na specifické plodiny pro rýži, které jsou stanoveny v článku IV, kapitole 3 nařízení (ES) č. 1782/2003;
d)
jakýkoliv obdělávaný pozemek, který je pro stejný rok zahrnutý do žádosti o platby pro jednoleté plodiny, které jsou stanoveny v článku IV, kapitole 10 nařízení (ES) č. 1782/2003 může být předmětem žádosti o podporu osiva stanovené v článku IV, kapitole 9 nařízení (ES) č. 1782/2003.
4. Půda používaná k produkci surovin podle čl. 55 odst. b) a podle první odrážky čl. 107 odst. 3) nařízení (ES) č. 1782/2003, nebo obdělávaná podle podpory energetických plodin stanovené v článku IV, kapitole 5 zmíněného Nařízení, nebude způsobilá pro podporu Společenství podle článku II, kapitoly VIII nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 (24), s výjimkou podpory udělené s ohledem na náklady na pěstování rychle rostoucích druhů, jak je stanoveno ve druhé odrážce čl. 31 odst. 3) zmíněného nařízení.
Suroviny uvedené v čl. 55 bod b) a čl. 107 odst. 3), první odrážka nařízení (ES) č. 1782/2003, které jsou pěstované na určené půdě a polotovary, koncové výrobky, vedlejší produkty a vedlejší výrobky z nich získané, nebudou způsobilé pro žádné financování ze strany záruční sekce Evropského zemědělského záručního a rozvojového fondu podle čl 1 odst. 2) pododst. a) a b) nařízení (ES) č. 1258/1999.
5. Pro účely příplatku za proteinové plodiny stanoveného v článku IV, kapitole 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 a plateb za jednoleté plodiny stanovených v článku IV, kapitole 10 zmíněného nařízení, budou „sladké boby“ znamenat ty druhy bobů, které produkují semena, jež neobsahují více než 5 % hořkých semen. Obsah hořkých semen bude počítán v souladu s testem uvedeným v příloze 1 tohoto nařízení.
Článek 3
Komunikace
Členské Státy budou sdělovat následující údaje Komisi elektronickým přenosem:
a)
nejpozději k 15. září příslušného roku: dostupná data o rozlohách nebo o množstvích v případě příplatků za mléčné výrobky a dodatečných plateb stanovených v článcích 95 a 96 nařízení (ES) č. 1782/2003, pro které byla žádána podpora na tento kalendářní rok, pokud to případ vyžaduje, pak rozděleny podle základových rozloh;
b)
nejpozději k 31. říjnu příslušného roku: definitivní data o rozlohách nebo o množstvích uvedených v bodě (a), s ohledem na již provedené kontroly;
c)
nejpozději k 31. červenci následujícího roku: konečné údaje odpovídající rozlohám nebo množstvím, pro které byla podpora skutečně vyplacena za zmíněný rok, tam kde je to platné, tak po odpočtu redukcí v rozlohách stanovených v článku IV, kapitole 1 nařízení (ES) č. 796/2004.
Rozlohy budou vyjádřeny v hektarech na dvě desetinná místa. Množství budou vyjádřena v tunách na tři desetinná místa.
Článek 4
Koeficient redukce
1. Koeficient redukce rozloh v případech uvedených v čl. 75, 78 odst. 2, 82, 85, 89 odst. 2, 98, 143 a 143b odst. 7 nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo koeficient redukce množství a objektivní kriteria v případě uvedeném v článku 95(4) tohoto nařízení, bude stanoven nejpozději 15. listopadu příslušného roku na základě údajů sdělených v souladu s čl. 3 odst. b) tohoto nařízení.
2. V případech uvedených v článku 75, článku 82, článku 85, čl. 95 odst. 4), článku 98, článku 143 a čl. 143b odst. 7 nařízení (ES) č. 1782/2003, sdělí členské státy Komisi nejpozději k 1. prosinci příslušného roku použitý koeficient redukce a v případě uvedeném v čl. 95 odst. 4) zmíněného nařízení, i použitá objektivní kriteria.
KAPITOLA 2
SPECIFICKÁ JAKOSTNÍ CENA ZA TVRDOU PŠENICI
Článek 5
Třídění odrůdy
1. Členské státy vyjmenované na seznamu v čl. 74 odst. 1 nařízení (EC) č. 1782/2003 stanoví seznam odrůd tvrdé pšenice způsobilých pro zvláštní jakostní cenu, jež je poskytovaná v článku 72 tohoto nařízení v souladu s metodou třídění odrůdy předepsané v odstavcích 2 až 5 tohoto článku.
2. Členské státy budou přinejmenším každé dva roky identifikovat nejméně dvě reprezentativní odrůdy. Reprezentativní odrůdy budou ty nejosvědčenější odrůdy tvrdé pšenice.
3. Členské státy budou analyzovat odrůdy tvrdé pšenice podle následujících parametrů kvality a budou přidělovat každému parametru relevantní váhu:
a)
obsah proteinů (40 %);
b)
kvalita lepku (30 %):
c)
index žlutosti (20 %);
d)
specifická váha nebo váha jednoho tisíce zrn (10 %).
Suma průměrů parametrů kvality uváděná v a) až d) prvního pododstavce násobená indikovanou hodnotou v procentech bude zastupovat index kvality odrůd.
Každý členský stát bude během období přinejmenším dvou let porovnávat indexy kvality odrůd tvrdé pšenice s reprezentativními odrůdami na regionální úrovni. Budou zkoumány ty odrůdy, jež jsou registrované v národním katalogu jednotlivého členského státu s výjimkou těch odrůd, pro něž nejsou dostupná žádná analytická data za poslední tři roky, neboť nejsou déle používané nebo osvědčené.
K tomuto konci, založeném na indexu průměrné kvality 100, přiřazovanému reprezentativním odrůdám, bude každý členský stát kalkulovat pro jednotlivé parametry uvedené v bodech (a) až (d) prvního pododstavce procento, jež má být přiděleno ostatním odrůdám tvrdé pšenice v porovnání s indexem 100. Pouze odrůdy tvrdé pšenice s indexem rovnocenným nebo vyšším než 98 budou způsobilé pro specifickou jakostní cenu za tvrdou pšenici.
4. Členský stát může ze seznamu způsobilých odrůd vyloučit ty odrůdy, jež mají procentuelní kvótu ztráty aspektu sklovitosti tvrdé pšenice přesahující 27 %.
5. Odrůdy, jež jsou registrovány v národním katalogu dalšího členského státu, mohou být také zkoumány pro svou způsobilost.
Článek 6
Metody analýzy
1. Metody analýzy obsahu proteinů, specifická váha a poměr ztráty aspektu sklovitosti tvrdé pšenice budou ty, jež jsou předepsány v nařízení Komise (EC) No 824/2000 (25).
2. Index žlutosti bude měřen v souladu s metodou ICC 152 nebo ekvivalentní uznávanou metodou.
3. Kvalita lepku bude měřena v souladu s metodou ICC 158 nebo podle metody ICC 151.
Článek 7
Množství osvědčených semen
Členské státy určí před 1. říjnem roku, který předchází tomu, jehož se týká poskytnutá specifická jakostní cena za tvrdou pšenici, minimální množství semene osvědčené v souladu s direktivou 66/402/EEC (26) na použití v souladu se současnou zemědělskou praxí v produkční oblasti.
Článek 8
Publikace a komunikace
1. Členské státy zveřejní seznam vybraných odrůd, jež jsou způsobilé na národní nebo regionální úrovni pro zvláštní cenu za jakostní tvrdou pšenici, nejpozději do 1. října pro zimní odrůdy a nejpozději do 31. prosince pro jarní odrůdy roku, který předchází rok, jehož se týkají poskytnuté ceny.
2. Členské státy budou Komisi předávat oznámení, ne později než jeden měsíc po datech uvedených v paragrafu 1, seznam uvedený v paragrafu 1 stejně tak, jako - pokud došlo k doplňování, minimální množství certifikovaného osiva, jež má být použito.
Článek 9
Platnost
1. Odrůdy zahrnuté na seznamu, na nějž je odkazováno v čl. 8 odst. 1 jsou způsobilé pro zvláštní jakostní cenu za tvrdou pšenici pro období pěti let, počínající datem jejich prvního uvedení na seznam.
2. Způsobilost jednotlivé odrůdy může být prodloužena na období pěti let, založená na výsledku kvalitativních analýz prováděných během druhého a třetího roku pětiletého období způsobilosti.
Článek 10
Přechodná opatření
1. Členské státy budou publikovat seznam vybraných odrůd, jež jsou způsobilé pro zvláštní jakostní cenu za tvrdou pšenici v roce 2005 nejpozději do 1. října 2004 pro zimní odrůdy a nejpozději do 31. prosince 2004 pro jarní odrůdy.
2. Členské státy zřídí seznam uvedený v článku 1 eliminací ze seznamu odrůd, jež jsou registrovány v národním katalogu odrůd, a které nebyly potvrzeny v letech 2003 a 2004 a ty, jež neuspokojují alespoň dva ze čtyř následujících parametrů:
a)
minimální obsah proteinů 11,5 %;
b)
minimální měrná hmotnost 78 kg/hl nebo minimální hmotnost jednoho tisíce zrn 42 g;
c)
maximální poměr ztráty parametru sklovitosti tvrdé pšenice 27 %;
d)
minimální obsah lepku 10 %.
3. Seznamy odrůd, jež jsou způsobilé pro cenu v letech 2005 a 2006, mohou zahrnovat odrůdy, jež jsou na seznamu vybraných odrůd jiného členského státu na základě výsledků kvalitativní analýzy prováděné oním jiným členským státem.
KAPITOLA 3
CENA PROTEINOVÝCH PLODIN
Článek 11
Směs obilí a proteinových plodin
V regionech, kde jsou proteinové plodiny tradičně vysévány ve směsi s obilím, bude cena proteinových plodin vyplacena na žádost uchazeče za podmínky, že dokáže ke spokojenosti kompetentních autorit zúčastněných členských států, že ve směsi jsou proteinové plodiny převládající. Zúčastněné oblasti nebudou způsobilé pro specifickou regionální pomoc pro jednoleté plodiny poskytovanou dle článku 98 nařízení (EC) č. 1782/2003.
KAPITOLA 4
SPECIFICKÁ PLATBA PLODINY ZA RÝŽI
Článek 12
Data pro osévání
Pro způsobilost specifické platby plodin za rýži bude vyhlášena oblast osetá nejpozději:
a)
dne 30. června předcházejícího zmíněné žně pro Španělsko a Portugalsko,
b)
dne 31. května pro ostatní produkující členské státy uvedené v čl. 80 odst. 2 nařízení (EC) č. 1782/2003.
Avšak ve Francouzské Guiney budou oblasti osévány samostatně pro jednotlivý ze dvou osévacích cyklů, nejpozději do 31. prosince a do 30. června předcházejícího každý z nich a specifická platba plodin za rýži bude poskytnuta na základě průměru osévaných ploch v každém ze obou osévacích cyklů.
Článek 13
Koeficient redukce
Koeficient redukce specifické platby plodin za rýži, na nějž se odkazuje v článku 82 nařízení (EC) č. 1782/2003 bude vypočítán v souladu s přílohou II k tomuto nařízení..
Článek 14
Komunikace
1. Členské státy budou Komisi sdělovat oznámení v souladu s článkem následující informace:
a)
do 15. září nejpozději:
i)
seznam odrůd registrovaných v národním katalogu, klasifikovaných podle kritérií definovaných v bodu 2 přílohy I nařízení Rady (EC) č. 1785/2003 (27),
ii)
osévané oblasti, pro které byly podány žádosti o specifickou platbu plodin pro rýži s odrůdou rýže a základní oblasti a pod-základní oblasti, používaje model stanovený v příloze III(A) k tomuto nařízení, zahrnujíce přesažení základních oblastí a pod-základních oblastí;
b)
nejpozději do 31. října úpravy osévaných ploch, na něž byly předloženy žádosti o specifickou platbu plodin za rýži, předané v souladu s odstavcem (a) a používaje modelový formulář podrobně vysvětlený v příloze III(B);
c)
nejpozději do 31. července informace, které se týkají osévaných oblastí, pro něž již byla zaplacena platba specifických plodin pro rýži za minulý tržní rok v souladu s kalkulační metodou definovanou v příloze II a s použitím modelového formuláře podrobně vysvětleného v příloze III(C).
2. Pro Francouzskou Guineu bude informace, jež se týká osévaných oblastí, předávána na základě průměru osévaných oblastí během dvou osévacích cyklů.
3. Členské státy mohou každoročně kontrolovat rozdělení jejich základní plochy nebo oblastí v základních podoblastech a objektivní kritéria, na jejichž základě jsou tato rozdělení založena. Tuto informaci budou předávat Komisi nejpozději do 15. května předcházejícího dotyčné sklizni.
KAPITOLA 5
OBLAST PLATBY ZA OŘECHY
Článek 15
Podmínky způsobilosti pomoci Společenství
1. Pro účely této kapitoly bude ovocný sad znamenat homogenní a soudržnou oblast osázenou ořechy, která není protínána jinými plodinami nebo sadbou, a která je geograficky souvislá. Izolované stromy nebo jednotlivá řada ořechů vysázená podél cest nebo jiné plodiny nemohou být považovány za ovocný sad.
Jako náhradu poklesu z prvního odstavce mohou členské státy dovolit přítomnost stromů jiných než jsou ořechy do limitu korespondujícímu 10 % z počtu stromů předepsaných v paragrafu 3. Navíc mohou členské státy povolit přítomnost kaštanů, jestliže je respektován počet stromů předepsaných v odstavci 3 způsobilými ořechy.
2. Pouze ovocné sady produkující ořechy a dodržující podmínky vyžadované v článcích 3 a 4 tohoto článku k datumu určenému v souladu s článkem 11 nařízení (EC) č. 796/2004 budou způsobilé pro oblastní platbu poskytovanou v článku 83 nařízení (EC) č. 1782/2003.
V případě ovocného sadu, kde vyrůstají různé typy ořechů a v případě, že je pomoc odlišována ve funkci produktů, budou uplatňovány podmínky způsobilosti a úroveň pomoci specifické podle typu ořechu, který je převládající.
3. Minimální plocha pozemku nesmí být menší než povrchová plocha 0,10 hektaru.
Počet ořechů na hektar sadu nesmí být menší než:
i)
125 pro lískové ořechy ;
ii)
50 pro mandle;
iii)
50 pro vlašské ořechy;
iv)
50 pro pistácie ;
v)
30 pro lusky rohovníku.
4. Členské státy mohou určit minimální plochu pozemku a hustotu stromů na vyšší úrovni, než bylo předepsáno v článku 3, v souladu s objektivními kritérii a při přihlédnutí ke specifickým charakteristikám týkajících se oblastí a produkcí.
Článek 16
Podmínky způsobilosti pro národní pomoc
Článek 15 bude aplikován na národní pomoc zmíněnou v článku 87 nařízení (EC) č. 1782/2003.
Bez újma na článku 87 nařízení (EC) č. 1782/2003 může členský stát ustanovit další kritéria způsobilosti za předpokladu, že takováto kritéria jsou ve shodě s cíli životního prostředí, s cíli zemědělskými, sociálními a s ekonomickými schématy pomoci a nevnáší diskriminaci mezi producenty. Členské státy ustanoví nezbytná opatření, aby kontrolovaly, že kritéria způsobilosti jsou zemědělci dodržována.
Článek 17
Komunikace
1. Členské státy budou sdělí Komisi v každém případě před datem pro podání žádosti ustanoveným členskými státy v souladu s článkem 11 nařízení (EC) č. 796/2004 a nejpozději:
a)
do 31. března, vyšší úrovně a kritéria, jež jsou zmíněna v čl. 15 odst. 4, a dodatečná kritéria uvedená v článku 16;
b)
do 15. května, kde členský stát rozlišuje pomoc v souladu s čl. 83 odst. 2 nařízení (EC) č. 1782/2003, úroveň oblastní platby na produkty a/nebo modifikovanou národní garantovanou oblast.
2. Jakákoli modifikace informací, které mají být předány Komisi v souladu s článkem 1, budou aplikovány následující rok a budou ihned předány členským státem Komisi, doprovázené objektivními kritérii, která zdůvodňují takovéto modifikace.
Článek 18
Přechodná opatření
1. Členské státy mohou určovat, zda a za jakých podmínek může být upuštěno od plánů zlepšování, na něž se odkazuje v čl. 86 odst. 2 nařízení (EC) č. 1782/2003, před jejich normálním datem vypršení a příbuzné oblasti se stanou způsobilé podle schématu, jež je poskytnuto v kapitole 4 Název IV tohoto nařízení.
2. Při stanovení podmínek uvedených v článku 1 členský stát zajistí, že:
a)
plán nebude pozastaven před kompletní realizací ročního období;
b)
původní cíle plánu byly dosaženy ke spokojenosti členského státu.
KAPITOLA 6
POMOC PRO ŠKROBOVOU BRAMBORU
Článek 19
Způsobilost
Pomoc pro škrobovou bramboru poskytovaná v článku 93 nařízení (EC) č. 1782/2003 bude poskytnuta na brambory, které jsou pokryty kultivační smlouvou, jak je to zajištěno v článku 3 nařízení Komise (EC) č. 2236/2003 (28), na základě čisté váhy brambor, určené jednou z metod popsaných v příloze I k nařízení Komise (EC) č. 2235/2003 (29) a obsah škrobu dodávaných brambor v souladu s poměry stanovenými v Příloze II k tomu nařízení.
Nebude poskytnuta žádná pomoc pro škrobový brambor bramborám, jejichž obsah škrobu je menší než 13 %, mimo případu, kdy je aplikován čl. 5 odst. 3 druhý pododstavec nařízení (EC) č. 2236/2003 .
Článek 20
Minimální cena
Pomoc pro škrobový brambor bude předmětem požadavku, pokud je poskytnut důkaz, že byla zaplacena cena ne menší, než je uvedeno v článku 4a nařízení (EC) č. 1868/94 způsobem „doručeno do továrny“ v souladu s kvótami stanovenými v příloze II k nařízení (EC) č. 2235/2003.
Aplikuje se čl. 10 odst. 2 nařízení (EC) č. 2236/2003.
Článek 21
Platba
1. Bez újmy na článku 28 nařízení (EC) č. 1782/2003 bude zemědělci členským státem, na jehož území byl škrobový brambor zpracován, zaplacena pomoc pro škrobový brambor, jakmile celé jeho množství za marketingový rok bylo doručeno do podniku vyrábějícího škrob do čtyřech měsíců od data, kdy byl poskytnut důkaz, jak je uvedeno v článku 20 tohoto nařízení a byly respektovány podmínky uvedené v článku 19 tohoto nařízení.
2. Členské státy mohou poskytnout zálohy, počínaje od 1. prosince marketingového roku, na základě různých částí množství škrobových brambor dodávaných zemědělcem do podniku vyrábějícího škrob pro marketingový rok, jehož se týkají. Každá předem poskytnutá platba bude za množství dodaných škrobových brambor, pro něž byl poskytnut důkaz uvedený v článku 20 a při respektování podmínek uvedených v článku 19.
3. Převodní sazba, která bude použita k vyjádření pomoci pro škrobový brambor v národní měně, bude ta, která bude použita dle článku 20 nařízení (EC) č. 2236/2003.
KAPITOLA 7
CENA MLÉKA A DOPLŇKOVÁ PLATBA
Článek 22
Případy neaktivity
1. Pokud fyzická či právnická osoba vlastnící individuální referenční množství nepřijde v rámci definice výrobce připravené v čl. 5 odst. c) nařízení (EC) č. 1788/2003 během dvanácti měsíčního období končícího 31. březnem příslušného roku, nebudou vyplaceny žádné mlékárenské ceny ani doplňkové platby pro zmíněný rok, pokud nedokáže před konečným termínem žádosti a ke spokojenosti oprávněného orgánu, že produkce byla zahájena.
2. Odstavec 1 se nebude týkat případů vyšší moci a v náležitě odůvodněných případech přechodně ovlivňujících kapacitu výroby dotyčných producentů a uznaných oprávněným orgánem.
KAPITOLA 8
POMOC PRO ENERGETICKÉ PLODINY
ODDÍL 1
Definice
Článek 23
Definice
Pro účely této kapitoly:
a)
„žadatel“ znamená jakýkoli zemědělec obhospodařující oblasti zmiňované v článku 88 nařízení (EC) č. 1782/2003 s výhledem na získání pomoci připravené v tomto článku;
b)
„první zpracovatel“ znamená jakýkoli uživatel surových zemědělských materiálů, který z nich vykonává první zpracování vzhledem k získání jednoho nebo více produktů, jež jsou zmiňovány v článku 88 druhém odstavci nařízení (EC) č. 1782/2003.
ODDÍL 2
Smlouva
Článek 24
Použití surového materiálu
1. Jakýkoli surový zemědělský materiál s výjimkou cukrové řepy může být pěstován v oblastech pokrytých pomocí poskytovanou podle článku 88 nařízení (EC) č. 1782/2003 za předpokladu, že jsou použity s primárním úmyslem k produkci energetických výrobků zmíněných v druhém odstavci toho článku.
Ekonomická hodnota energetických produktů získaných zpracováním surových materiálů by měla být vyšší než ta z ostatních produktů míněných pro jiné použití a získaných takovým zpracováním, jak je určeno hodnotící metodou vysvětlenou v čl. 39 odst. 3.
2. Surové materiály, jež jsou zmíněny v paragrafu 1 budou pokryty smlouvou v souladu s článkem 90 nařízení (EC) č. 1782/2003 pod podmínkami předepsanými v tomto oddíle.
3. Žadatelé doručí všechny surové materiály získané sklizní prvnímu zpracovateli, který ji převezme a zajistí, že ekvivalentní množství takových surových materiálů je použito v rámci Společenství k výrobě jednoho nebo více energetických produktů, jak se o nich praví v druhém paragrafu článku 88 nařízení (EC) č. 1782/2003.
Tam, kde první zpracovatel používá surový materiál právě sklizený k výrobě polotovaru nebo vedlejšího produktu, může použít ekvivalentní množství takovýchto polotovarů nebo vedlejších produktů k výrobě jednoho nebo více konečných produktů, jak je na ně odkazováno v prvním pododstavci.
V případě uvedeném v druhém pododstavci, první zpracovatel bude tak informovat pověřený orgán, některý je pověřen zajištěním bezpečnosti. Tam, kde je takové ekvivalentní množství použito v členském státu jiném, než je ten, kde je surový materiál sklizen, kompetentní autority zmíněných členských států budou informovat jeden druhého o detailech takové transakce.
4. V souladu s národními pravidly, které řídí smluvní vztahy, může první zpracovatel postoupit třetí straně soubor surového materiálu od zemědělce, který žádá pomoc. Zástupce bude jednat jménem a v zastoupení zpracovatele, který zůstává jako jediný zodpovědný s ohledem na závazky předepsané touto kapitolou.
Článek 25
Poškození
1. Nehledě na čl. 24 odst. 2 a odst. 3, členské státy mohou povolit žadatelům:
a)
použít pokácené krátké obmýcené lesní stromy podle ex 0602 90 41 nebo sklizené všechno obilí nebo olejová semena podle kódů KN 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 a 1206 00 99 :
i)
jako palivo pro vytápění jejich zemědělských statků,
ii)
pro výrobu zásob energie nebo biopaliv;
b)
zpracovat všechny surové materiály sklizené na jejich půdě na bioplyn podle kódu KN 2711 29 00.
2. V případech uvedených v odstavci 1, žadatelé:
a)
převezmou, prostřednictvím prohlášení na místě nebo smlouvy odkazované v článku 26, zodpovědnost za použití a přímé zpracování surového materiálu zahrnutého v prohlášení; články 26 až 40 se používají obdobně na tyto případy.
b)
si nechají veškerý sklizený surový materiál zvážit korporací nebo podnikem ustanoveným státem a bude uchovávat odděleně účty pro použitý surový materiál a produkty a vedlejší produkty, jež jsou výsledkem jeho zpracování; avšak, v případě obilí a olejových semen a slámy a tam, kde byla použita celá rostlina, vážení může být nahrazeno volumetrickou mírou surového materiálu.
3. Členské státy, které aplikují odstavec 1, zavedou adekvátní kontrolní opatření aby zajistily, zda je surový materiál používán přímo v zemědělském podniku nebo je zpracován na bioplyn spadající pod CN kód 2711 29 00.
4. Obilí a olejová semena použitá v souladu s odstavcem 1 a) jsou denaturována v souladu s metodou předepsanou členským státem. Členské státy mohou autorizovat olej vyrobený zpracováním olejových semen v souladu s odstavcem 1 písm. a) a písm. ii) k denaturaci namísto samotných olejových semen za předpokladu, že takové denaturování proběhne ihned po té, co semena byla zpracována na olej, a že jsou kontrolována použití, ke kterým jsou semena vynakládána.
Článek 26
Smlouva
1. Na podporu žádostí o pomoc podstoupí žadatelé svým pověřeným orgánům smlouvy, které uzavřeli s prvním zpracovatelem.
2. Žadatelé zajistí, že smlouvy specifikují následující:
a)
jména a adresy stran smlouvy;
b)
dobu trvání smlouvy;
c)
druhy všech příslušných surových materiálů a oblast osázenou jednotlivými odrůdami;
d)
jakékoli příslušné podmínky k dodání předpokládaného množství surových materiálů;
e)
převzetí naplnit své závazky podle čl. 24 odst. 3;
f)
zamýšlené prvotní konečné použití surového materiálu, každé jeho konečné použití, které souhlasí s podmínkami předepsanými v čl. 24 odst. 1 a čl. 39 odst. 3.
3. Žadatelé zajistí, že smlouvy budou uzavřeny v čase, který dovolí prvnímu zpracovateli dát kopii pověřenému orgánu žadatele v časových limitech předepsaných v čl. 34 odst. 1.
4. Pro účely kontroly mohou členské státy vyžadovat po každém žadateli, aby uzavřel jednotlivou dodavatelskou smlouvu pro jednotlivý surový materiál.
ODDÍL 3
Doplňky a vypovězení smluv
Článek 27
Doplňky a vypovězení smluv
Tam, kde strany doplňují nebo vypovídají smlouvu po té, co žadatel podal žádost o pomoc, žadatel může trvat na takové žádosti o pomoc pouze za podmínky a s ohledem na povolení nezbytných inspekcí, jež mají být provedeny, a informuje pověřené orgány o takovém doplňku nebo vypovězení ne později než je datum uzávěrky, který je stanovený v příslušném členském státu, jehož se doplněk žádosti týká.
Článek 28
Výjimečné okolnosti
Bez újmy na článku 27, kde žadatel informuje svůj pověřený orgán, že kvůli výjimečným okolnostem nebude schopen dodat všechny nebo část surových materiálů, pověřený orgán může, po obdržení dostatečných důkazů takovýchto výjimečných situací, ověřit tyto dodatky ke smlouvě, neboť se jeví ospravedlnitelné nebo může ověřit její vypovězení.
Tam, kde je půda krytá smlouvou snížena v důsledku změn nebo kde je smlouva vypovězena, žadatel ztratí právo na pomoc, o níž se hovoří v této kapitole pro oblasti odstupující od smlouvy.
Článek 29
Změny v konečných uživatelích
Bez újmy na článku 27, první zpracovatel může pozměnit zamýšlené primární konečné použití surových materiálů, jak je na ně odkazováno v čl. 26 odst. 2 pododst. f), jakmile smluvní surové materiály k němu byly doručeny a jakmile byly naplněny podmínky předepsané v čl. 31 odst. 1 a v prvním pododstavci čl. 34 odst. 3.
Změny v konečném použití mají být provedeny v souladu s podmínkami předepsanými v druhém pododstavci čl. 24 odst. 1 a čl. 39 odst. 3.
První zpracovatelé podají přednostní oznámení svým pověřeným orgánům s ohledem na nezbytné kontroly.
ODDÍL 4
Reprezentativní sklizně a dodávaná množství
Článek 30
Representativní sklizně
Každý rok členské státy zajistí za použití příslušného postupu reprezentativní sklizně, kterých musí být dosaženo a informuje o nich příslušné žadatele.
Článek 31
Dodávaná množství
1. Žadatelé uvedou celkové množství sklizených surových materiálů podle odrůd svým pověřeným orgánům a potvrdí dodávky surových materiálů a strany, jimž jsou tyto dodávky určeny.
2. Aktuální množství k doručení žadatelům k prvnímu zpracování budou muset přinejmenším odpovídat reprezentativní sklizni.
Avšak v náležitě odůvodněných případech členské státy mohou výjimečným způsobem přijmout množství až o 10 % pod reprezentativní sklizní.
Navíc, tam, kde pověřené orgány ověřily doplněk nebo vypovězení smluv v souladu s článkem 28, mohou, kde se to zdá ospravedlnitelné, zredukovat množství, která mají žadatelé doručit v souladu s prvním pododstavcem tohoto odstavce.
ODDÍL 5
Podmínky vyplacení pomoci
Článek 32
Platba
1. Pomoc může být žadatelům vyplacena před tím, než je surový materiál zpracován. Avšak, takovéto platby budou provedeny pouze tam, kde byla prvnímu zpracovateli doručena nezbytná množství surových materiálů v souladu s touto kapitolou a kde:
a)
bylo učiněno prohlášení, které je uvedeno v čl. 31 odst. 1,
b)
kopie smlouvy byla doručena pověřenému orgánu prvního zpracovatele a v souladu s čl. 34 odst. 1 a byly naplněny podmínky vyjádřené v čl. 24 odst. 1,
c)
pověřený orgán obdržel důkaz, že byla zajištěna plná bezpečnost podle čl. 35 odst. 2.
d)
pověřený orgán zodpovědný za platbu zkontroloval, že podmínky předepsané v článku 26 byly dodrženy s ohledem na každou žádost.
2. V případě dvouletých plodin, kde surové materiály jsou sklizeny a z toho důvodu doručeny pouze v průběhu druhého roku kultivace, platba bude provedena v každém ze dvou roků následujících po datu uzavření smlouvy, jak se o tom praví v článku 26 za podmínky, že pověřený orgán stanoví, že:
a)
závazky, na něž odkazuje odst. 1 pododst. b), pododst. c) a pododst. d) tohoto článku jsou naplněny od prvního roku pěstování;
b)
závazky, na něž odkazuje odst. 1 pododst. a) tohoto článku jsou naplněny a informace, na něž je odkazováno v čl. 34 odst. 3 prvním pododstavci jsou předány v druhém roku kultivace.
Vzhledem k prvnímu roku pěstování, budou platby provedeny pouze tehdy, jestliže pověřené orgány obdržely důkaz, že bezpečnost, která je zajišťována podle čl. 35 odst. 2, byla dodržena. Vzhledem ke druhému roku kultivace, může být platba provedena bez zajištění bezpečnosti.
3. V případě trvalých nebo víceletých plodin, platba pomoci bude provedena každý rok po datu uzavření smlouvy. Podmínky předepsané v odstavci 2 by měly být aplikovány obdobně.
ODDÍL 6
Smlouva a povinnosti žadatelů a prvních zpracovatelů
Článek 33
Počet zpracovatelů
Energetické produkty budou získány ponejvíce od druhého zpracovatele.
Článek 34
Smlouva a povinnosti žadatelů a prvních zpracovatelů
1. První zpracovatelé pošlou kopii smlouvy svým pověřeným orgánům v časovém harmonogramu stanoveném příslušným členským státem a ne později, než je datum uzávěrky odevzdání žádostí o pomoc členského státu, jehož se to týká, pro příslušný rok.
Tam, kde žadatelé a první zpracovatelé doplňují nebo vypovídají smlouvy předcházející v daném roce datum, na které odkazuje článek 27, první zpracovatel pošle svému pověřenému orgánu kopii upravené nebo vypovězené smlouvy ne později, než je tento datum.
2. První zpracovatelé poskytnou svým pověřeným orgánům nezbytné informace o příslušném zpracovatelském řetězci, zejména co se týče cen a technických koeficientů, jež mají být použity k určení množství konečných produktů, které mohou být získány, jak je na to poukazováno v čl. 40 odst. 1 druhém pododstavci.
3. První zpracovatelé, kteří převzali od žadatelů surové materiály, budou informovat své pověřené orgány o množství přijatých surových materiálů, specifikujíce odrůdy, jméno a adresu strany ve smlouvě, která doručila surové materiály, místo doručení a odkaz na smlouvu během časového limitu stanoveného členskými státy, který dovolí, aby platby byly učiněny během doby specifikované v článku 28 nařízení (EC) č. 1782/2003.
Tam, kde členský stát prvního zpracovatele není stejný členský stát, ve kterém byly surové materiály vypěstovány, pověřený orgán prvního zpracovatele bude informovat pověřený orgán žadatele celkového množství doručovaných surových materiálů do 40 pracovních dnů obdržení informací, o nichž se hovoří v prvním pododstavci.
ODDÍL 7
Zabezpečení
Článek 35
První zpracovatelé
1. První zpracovatelé s jejich pověřeným orgánem zajistí plné pojištění, jak je na to odkazováno v paragrafu 2, do datumu uzávěrky podání žádostí o platby pro příslušný rok v příslušném členském státě.
2. Pojištění zajištěné s ohledem na jednotlivý surový materiál se počítá vynásobením součtu všech oblastí pokrytých smlouvou podepsanou prvním zpracovatelem, jež je zainteresován a použitých k produkci tohoto surového materiálu koeficientem 60 EUR na hektar.
3. Tam, kde jsou smlouvy doplněny nebo vypovězeny v souladu s články 27 nebo 28, pojištění se podle toho upraví.
4. Část pojištění bude snížena pro každý surový materiál pod podmínkou, že pověřený orgán prvního zpracovatele, který je zainteresován, vlastní důkaz, že množství zmiňovaného surového materiálu bylo zpracováno v souladu s požadavky předepsanými v čl. 26 odst. 2 pododst. f), s přihlédnutím, kde je to nezbytné, k jakýmkoli změnám podle článku 29.
Článek 36
Primární a podřízené požadavky
1. Následující závazky budou stanoví primární požadavky ve smyslu článku 20 nařízení Komise (EEC) č. 2220/85 (30):
a)
závazek zpracovat množství surových materiálů v první řadě do konečných produktů upřesněných ve smlouvě. Surové materiály musí být zpracovány do 31. června druhého roku následujícím po roku sklizně;
b)
závazek, že produkty budou doprovázeny kontrolní kopií T5 v souladu s články 37 a 38 tohoto nařízení.
2. Následující závazky připadající na první zpracovatele ustanoví podřízené požadavky ve smyslu článku 20 nařízení (EEC) č. 2220/85:
a)
závazek převzít dodávku všech surových materiálů dodaných žadateli v souladu s čl. 24 odst. 3 tohoto nařízení,
b)
závazek předat kopie smluv v souladu s čl. 34 odst. 1 tohoto nařízení,
c)
závazek poskytnout požadované informace v souladu s čl. 34 odst. 3 prvním pododstavcem tohoto nařízení,
d)
závazek zajistit pojištění v souladu s čl. 35 odst. 1 tohoto nařízení.
ODDÍL 8
Dokumenty pro prodej, převod nebo převod do jiného členského státu nebo export
Článek 37
T5 kontrolní kopie
Tam, kde první zpracovatelé prodávají nebo dopravují druhým zpracovatelům v jiných členských státech polotovary podle smluv dle článku 26, jsou produkty doprovázeny kontrolními kopiemi T5 vydanými v souladu s nařízením (EEC) č. 2454/93.
Pod hlavičkou „Ostatní“ v rámečku 104 kontrolních kopií T5 uvede jednu z následujících zpráv:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 26 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 26 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 26 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 26 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 26 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 26
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 26 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 26 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 26. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 26 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 26 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 26 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 26 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 26 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 26 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 26 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 26 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
Článek 38
Alternativy k T5 kontrolní kopii
Jestliže kontrolní kopie T5 není navrácena do kanceláře orgánu odbavení, který je zodpovědný za kontrolu v členském státu, v kterém sídlí první zpracovatel, dva měsíce po uplynutí konečné doby pro zpracování surových materiálů, které jsou uvedeny v čl. 36 odst. 1 pododst. a) v důsledku okolností, za něž první zpracovatel není zodpovědný, mohou být přijaty následující dokumenty jako alternativy ke kontrolní kopii T5:
a)
nákupní faktury za polotovary;
b)
prohlášení druhého zpracovatele potvrzujícího konečné zpracování surových materiálů na energetické produkty, jak na ně odkazuje článek 88 nařízení (EC) č. 1782/2003;
c)
ověřené fotokopie účetních dokumentů od druhého zpracovatele dokazujících, že zpracování bylo provedeno.
ODDÍL 9
Kontroly
Článek 39
Uchovávání záznamů
1. Pověřené orgány členského státu určí záznamy, které budou uchovávány zpracovateli a jejich četnost, která je nejméně měsíční.
Uvedené záznamy budou zahrnovat nejméně následující informace:
a)
množství různých surových materiálů zakoupených pro zpracování,
b)
množství zpracovaných surových materiálů a množství a druhy konečných výrobků, polotovarů a vedlejších produktů z nich získaných,
c)
odpady během zpracování,
d)
likvidační množství a důvody pro tuto likvidaci,
e)
množství a typy výrobků prodaných nebo převedených zpracovatelem a obdržené ceny,
f)
kde je to vhodné, jména a adresy následných zpracovatelů.
2. Pověřený orgán prvního zpracovatele zkontroluje, zda se postoupená smlouva shoduje s podmínkami, které jsou předepsané v čl. 24 odst. 1. O tom, kde nejsou tyto podmínky dodrženy, informuje žadatel pověřený orgán.
3. kalkulaci pohledu výpočtu ekonomické hodnoty produktů, na něž odkazuje čl. 24 odst. 1, příslušné pověřené orgány porovnají, na základě informace uvedené v čl. 34 odst. 2, součet hodnot všech energetických produktů s celkovým součtem hodnot všech ostatních produktů určených pro jiné použití a získaných ze stejné zpracovatelské operace. Každá hodnota je rovna odpovídajícímu množství násobenému průměrem výstupních cen z továrny zaznamenaných během předcházejícího marketingového roku. Tam, kde tyto ceny nejsou dostupné, pověřený orgán určí odpovídající ceny, zejména na základě informací, jež jsou zmiňovány v čl. 34 odst. 2.
Článek 40
Kontroly v provozech výrobců
1. Pověřené orgány členských států, ve kterých probíhá zpracování, ověří shodu s čl. 24 odst. 1 v provozen nejméně u 25 % zpracovatelů umístěných na jejich teritoriu, vybraných na základě rizikové analýzy. Takové kontroly budou zahrnovat nejméně:
a)
porovnání součtu hodnot všech energetických produktů se součtem hodnot všech ostatních produktů určených pro jiné použití a získaných ze stejné zpracovatelské operace,
b)
analýzu výrobního systému výrobce, zahrnující fyzické kontroly a kontroly obchodních dokumentů z pohledu ověření, v případě zpracovatelů, že dodávky surových materiálů, konečných produktů, polotovarů a vedlejších produktů jsou v souladu.
Pro účel kontroly, na niž je odkazováno v bodě b) prvního odstavce, pověřené orgány si samy vytvoří základnu zejména v jednotlivých technických koeficientech zpracování pro příslušné surové materiály. Tam, kde tyto koeficienty existují pro export v legislativě Společenství, budou aplikovány. Tam, kde neexistují, ale v legislativě Společenství existují jiné koeficienty, ty budou aplikovány. V jiných případech bude kontrola spoléhat zejména na koeficienty obecně přijímané zpracovatelským průmyslem.
2. Pro zpracovatelské operace, na něž se odkazuje v článku 25, budou kontroly prováděny u 10 % žadatelů vybraných na základě rizikové analýzy s uvážením:
a)
výše pomoci;
b)
počtu zemědělských parcel a oblasti pokryté žádostí o pomoc;
c)
vývoje od předcházejícího roku;
d)
zjištění kontrol provedených v minulých letech;
e)
ostatních parametrů definovaných členskými státy, založenými na reprezentativnosti předložených prohlášení.
3. Tam, kde kontroly, na něž je odkazováno v paragrafu 2, odhalují nepravidelnosti v nejméně 3 % případů, provede pověřený orgán dodatečné kontroly během roku a následně zvýší procento zemědělců, jejichž provozy budou předmětem kontroly v následujícím roce.
4. Pokud bylo stanoveno, že jisté části kontroly, jak je na ně odkazováno v paragrafech 1 a 2, mohou být vykonány na základě vzorku, zaručuje uvedený vzorek spolehlivou a reprezentativní úroveň kontroly.
5. O každé kontrola v provozu se zpracuje inspekční zpráva podepsaná inspektorem, který uvede detaily o provedených kontrolách. Zpráva uvede zejména:
a)
datum kontroly;
b)
přítomné osoby;
c)
kontrolované období;
d)
použité techniky kontroly včetně toho, kde byly použity, odkazy na metody vzorkování.,
e)
výsledky kontroly.
Článek 41
Výroba konopí
Použijí se ustanovení o konopí, na která se odkazuje v článku 29 nařízení Komise (EC) č. 795/2004 (31) a v článku 33 nařízení (EC) č. 796/2004.
Článek 42
Další opatření a vzájemná pomoc
1. Členské státy podstoupí všechna další opatření požadovaná pro řádné uplatnění této kapitoly a poskytnou vzájemnou pomoc potřebnou pro účely kontroly požadované na základě této kapitoly. Kde tato kapitola neposkytuje příslušné redukce a výjimky, členské státy mohou aplikovat příslušné národní sankce proti účastníkům trhu zahrnutým v procesu poskytování pomoci.
2. Pokud je to nutné nebo vyžadované touto kapitolou, budou členské státy vzájemně pomáhat jeden druhému, aby zajistili efektivní kontroly a umožnily autentičnost předkládaných dokumentů a přesnost dat vyměňovaných k ověření.
ODDÍL 10
Vyloučení z pomoci pro energetické plodiny a ohodnocení
Článek 43
Vyloučení surových materiálů z pomoci pro energetické plodiny a minimální pěstební oblast
1. Členské státy mohou vyloučit jakýkoli zemědělský surový materiál z pomoci pro energetické plodiny, pokud takové materiály vyvolávají obtíže z hlediska kontroly, veřejného zdraví, životního prostředí, trestního zákona nebo zredukovaného poměru konečných energetických produktů.
2. Pro jakýkoli surový materiál odkazovaný v článku 24 mohou členské státy osít minimální pěstební oblast.
Článek 44
Ohodnocení
Před 15. říjnem následujícím po konci toho roku, ve kterém byla pomoc poskytnuta, postoupí členské státy Komisi veškeré informace potřebné k ohodnocení pomoci pro energetické plodiny.
Takové informace zahrnou zejména:
a)
oblasti odpovídající jednotlivým odrůdám surového materiálu;
b)
množství každého typu surového materiálu, konečný výrobek, vedlejší výrobek a získaný doprovodný výrobek s detaily o typu použitého surového materiálu;
c)
opatření přijatá dle článku 25;
d)
surové materiály vyloučené z pomoci pro energetické plodiny nebo energetické plodiny na základě čl. 43 odst. 1 a minimální pěstební oblasti uváděné v čl. 43 odst. 2.
KAPITOLA 9
ÚČELOVÁ REGIONÁLNÍ POMOC PRO ZEMĚDĚLSKÉ PLODINY
Článek 45
Termín setby
Pro poskytnutí účelové regionální pomoci pro zemědělské plodiny podle článku 98 nařízení (ES) č. 1782/2003 musí být deklarovaná plocha oseta do termínu, který jsou povinny stanovit členské státy a to nejpozději do 15. června.
KAPITOLA 10
PODPORA NA OSIVO
Článek 46
Schválená osiva
Podle znění článku 99 nařízení (ES) č. 1782/2003 se podpora poskytuje pro zemědělskou výrobu ze základního a úředně schváleného osiva, jak je uvedeno ve směrnicích 66/401/EHS, 66/402/EHS a 2002/57/ES a to v souladu s normami a podmínkami stanovenými těmito směrnicemi a ve shodě s články 47 až 50 tohoto nařízení.
Článek 47
Výroba osiva
1. Osivo bude vyráběno:
a)
v rámci pěstitelské smlouvy uzavřené mezi organizací provádějící setbu nebo pěstitelem a specialistou na výrobu osiv.
b)
nebo přímo organizací provádějící setbu nebo pěstitelem pod podmínkou, že taková výroba je schválena pěstitelskou deklarací.
2. Organizace provádějící setbu nebo pěstitelé uvedení v odstavci 1 jsou držiteli osvědčení nebo registrace členskými státy. Takové osvědčení nebo registrace členským státem má platnost v celém Společenství.
3. Organizace provádějící setbu nebo pěstitel vyrábějící osivo nebo pěstitel, který si nechal osivo vyprodukovat v jiném členském státě než ve kterém bylo vydáno osvědčení nebo registrace podle znění odstavce 2, poskytne na požádání příslušným orgánům tohoto jiného členského státu veškeré informace potřebné ke kontrole oprávnění k přijetí dotace.
Článek 48
Teritoriální způsobilost
Každý členský stát poskytne podporu pouze na setbu sklizenou na vlastním území během kalendářního roku, ve kterém začíná sezóna, pro niž byla podpora udělena.
Podporu poskytne všem pěstitelům za podmínek, které zaručují příjemcům podpor rovnocenné zacházení bez ohledu na místo jejich sídla v rámci Společenství.
Článek 49
Odbyt osiva
Podpora se poskytne pouze tehdy, pokud osivo bylo skutečně uvedeno příjemcem na trh za účelem výsevu v termínu nejpozději do 15. června roku následujícího po žni. „Uvést na trh“ znamená: mít k dispozici nebo skladem, vystavit za účelem prodeje, nabídnout k prodeji, prodej nebo dodávka jiné osobě.
Článek 50
Odrůdy Cannabis sativa L. (konopí)
Odrůdy konopí (Cannabis sativa L) splňující podmínky podpory podle článku 99(4) nařízení (ES) č. 1782/2003 jsou uvedeny v seznamu přílohy II k nařízení (ES) č. 796/2004.
KAPITOLA 11
ÚHRADY NA PLOCHU OBDĚLANÉ PŮDY
ODDÍL 1
Všeobecná ustanovení podmínek pro obdržení úhrady na plochu obdělané půdy
Článek 51
Půdní způsobilost
1. Pro účely kapitoly 10 nařízení (ES) č. 1782/2003:
a)
„trvalá pastvina“ znamená „trvalou pastvinu“ ve smyslu čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 796/2004;
b)
„trvale obdělaná půda“ znamená „trvale obdělanou půdu“ ve smyslu čl. 2 odst. c) nařízení Komise (ES) č. 795/2004.
2. Pro účely prvního odstavce článku 108 nařízení (ES) č. 1782/2003 půda označená jako trvalá pastvina pro rok 2003 bude:
a)
půda deklarovaná zemědělcem v jeho žádosti o podporu pro rok 2003 jako trvalá pastvina,
a
b)
půda, která nebyla deklarovaná zemědělcem v jeho žádosti o podporu pro rok 2003, pokud však nelze dokázat, že tato půda nespadá v roce 2003 do kategorie trvalé pastviny.
3. Ve smyslu třetího odstavce článku 108 nařízení (ES) č. 1782/2003 mohou členské státy nedodržet první odstavec tohoto článku pouze v následujících případech:
a)
pro oblasti podléhající restrukturalizačnímu programu definovanému jako „změna struktury a/nebo příslušné oblasti vlastnických vztahů uložená veřejnou správou“ jsou členské státy povinny učinit opatření k zamezení významného nárůstu celkové plochy obdělané půdy s nárokem na dotaci na obdělanou půdu; může se jednat hlavně o přehodnocení ploch dříve s nárokem, nyní bez nároku na dotaci, a to formou kompenzačního opatření; plochy, které nově prohlásí členský stát za způsobilé k získání dotace v rámci restrukturalizačního programu, nesmí přesáhnout výměru plochy nově prohlášené za nezpůsobilé ke získání dotace v rámci tohoto programu o více než 5 %;
b)
v případě jakéhokoliv zásahu veřejné správy, který by vedl k tomu, že zemědělec by pěstoval zemědělské plodiny na půdě dříve prohlášené za nezpůsobilou k získání dotace na obdělanou půdu, v zájmu pokračování jeho obvyklé zemědělské činnosti a uvedený zásah znamená, že půda původně způsobilá přestává být způsobilou, členské státy nesmějí zvyšovat svoji celkovou plochu obdělané půdy vhodné k získání dotace, ani přechodně ani trvale, o více než 0,1 % své celkové základní plochy;
c)
v případech, kdy zemědělci mohou udávat pádné a objektivní důvody pro změny kvalifikace půdy z nezpůsobilé na způsobilou k získání dotace na obdělanou půdu v jejich držení, mají členské státy povinnost prověřit, zda neexistují skutečné důvody pro zamítnutí takových změn, zvláště z hlediska negativních vlivů na životní prostředí a formou plánu poskytnou důkaz, který odevzdají Komisi, že celková velikost způsobilé půdy zůstává nezměněna; za žádných okolností nesmí takové změny způsobit nárůst celkové rozlohy registrované způsobilé obdělané půdy; členské státy zajistí systém předběžných hlášení a schvalování takovýchto změn.
Článek 52
Podmínky pro získání dotace
Bez újmy ustanovení článku 2 budou dotace na obdělanou půdu vyplaceny pouze za plochy:
a)
nacházejících se v oblastech klimaticky a zemědělsky vhodných k pěstování zemědělských plodin; členské státy mají právo rozhodovat o tom, že jakákoliv oblast není vhodná k pěstování určitých plodin;
b)
na kterých zůstává zemědělská plodina alespoň do začátku kvetení v podmínkách normálního růstu.
Pokud jde o pšenici tvrdou, bude tato plodina navíc pěstována v souladu s místními normami alespoň do 30. června, platba je poskytnuta splněním této podmínky, pokud však není plodina sklizena v plné zralosti před tímto datem.
Článek 53
Regionální sazby
1. V případě, kdy je plocha výrobce vhodná k získání dotace na obdělanou půdu je umístěna ve více než jednom výrobním regionu, bude splatná částka stanovena podle umístění každé plochy, na kterou byla producentem podána žádost.
2. Členské státy, které upravují zvláštními předpisy pěstování kukuřice pro oblasti, kde se plodina pěstuje hlavně na siláž, mají právo v tomto regionu uplatnit výnos z krmného obilí pro všechny oblasti s pěstováním kukuřice v regionech, které splňují tuto podmínku.
ODDÍL 2
Zvláštní ustanovení týkající se některých zemědělských plodin
Článek 54
Silážní píce
1. Pro účely článku 100(3) nařízení (ES) č. 1782/2003 „silážní píce“ znamená plodinu pěstovanou na plochách osetých zejména travou a sklízených nazeleno alespoň jednou do roka za účelem uchování v uzavřených prostorách pomocí anaerobního kvašení.
Plochy registrované pro pěstování travního osiva schváleného podle směrnice 66/401/EHS během daného marketingového roku nesmějí být deklarovány jako plochy způsobilé k získání dotací na obdělanou půdu.
2. Ustanovení této kapitoly, s výjimkou podmínky ohledně doby květu v bodě (b) prvního odstavce článku 52, platí i pro silážní píce.
3. V členských státech, které mají předpisy pro specifické oblasti pro pěstování silážní píce, jak je uvedeno v příloze IV, jsou zemědělci oprávněni získat podporu na plochu obdělané půdy podle kategorie „silážní píce“.
Článek 55
Pšenice tvrdá
1. Žádosti o podporu na tvrdou pšenici s příplatkem na tvrdou pšenici a speciální podporu stanovené článkem 105 nařízení (ES) č. 1782/2003 platí pouze tehdy, když:
a)
žádost o podporu na obdělanou půdu, jak je uvedeno v článku 101 nařízení (ES) č. 1782/2003, je podána na stejný počet hektarů osetých tvrdou pšenicí;
b)
je použito minimální množství osiva schváleného podle směrnice 66/402/EHS.
2. Členské státy mají povinnost před 1. říjnem roku předcházejícího roku, na který je poskytnuta subvence, stanovit a sdělit zemědělcům minimální množství schváleného osiva, které je nutno použít v souladu se zemědělskou praxí v daném členském státu.
Článek 56
Len a konopí pěstované na vlákno
1. Podpora na plochu obdělané půdy pro len a konopí pěstovaných na vlákno má stanoveny následující podmínky:
a)
předání kopie smlouvy nebo závazku uvedených v prvním odstavci článku 106 nařízení (ES) č. 1782/2003 nejpozději do 15. září roku, pro který je poskytnuta dotace, nebo v dřívějším termínu stanoveném členským státem;
b)
použití osiva následujících odrůd:
i)
pro len pěstovaný na vlákno platí odrůdy uvedené na seznamu v příloze V ze dne 15. května roku, pro který je poskytnuta dotace;
ii)
pro konopí pěstované na vlákno platí odrůdy uvedené na seznamu v příloze II nařízení (ES) č. nařízení (ES) č. 796/2004 ze dne 15. května roku, pro který je poskytnuta podpora, a schváleném podle Směrnice 2002/57/EHS (32).
2. Pro účely poskytnutí podpory na plochu obdělané půdy pro konopí pěstované na vlákno může členský stát stanovit minimální osevní kvótu v souladu s dobrou pěstitelskou praxí.
Článek 57
Termín setby
Omezením platnosti článku 109 nařízení (ES) č. 1782/2003 může členský stát posunout konečné datum pro setbu na pozdější termín, nejpozději však na 15. června pro plodiny uvedené na seznamu v příloze VIII tohoto nařízení, a to v pásmech, která stanoví dotyčné členské státy, nacházející se v regionech uvedených v této příloze.
ODDÍL 3
Základní plochy, referenční výnosy a horní limity
Článek 58
Zavlažovaná a nezavlažovaná půda
1. V případech, kdy regionalizační plány uvedené v článku 103 nařízení (ES) č. 1782/2003 určí odlišné výnosy pro zavlažovanou a nezavlažovanou půdu, členské státy stanoví pravidla pro rozlišení, zda daná oblast v daném marketingovém roce je zavlažovaná nebo ne. Zejména uvedou:
a)
seznam zemědělských plodin, na které se poskytují podpory na plochu obdělané půdy podle sazby za zavlažovaný výnos;
b)
popis zavlažovacího zařízení, které musí mít zemědělec k dispozici; takové zařízení musí být úměrné velikosti dané plochy zemědělské půdy a musí dodávat dostatečné množství vody pro normální vývoj rostlin během vegetačního cyklu;
c)
přiměřenou dobu zavlažování.
2. Odstavec 1 se netýká výrobních oblastí „regadío“ ve Španělsku nebo jiných oblastí, kde je zavlažování historickým fenoménem spjatým s pozemky a slouží pro jejich ohraničení a k zápisu do katastru.
Článek 59
Překročení limitu základní plochy
1. Pro účely stanovení jakéhokoliv překročení limitu regionálních základních ploch ve shodě s článkem 102 nařízení (ES) č. 1782/2003 musí příslušný úřad dotčeného členského státu vzít v úvahu:
a)
regionální základní plochu stanovenou v příloze IV k tomuto nařízení;
b)
součet ploch nárokovaných v žádostech o podporu na plochu obdělané půdy podaných pro každou jednotlivou plodinu, včetně, v případě použití článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003, příslušných povinných rezerv.
Jakékoliv dobrovolné rezervy musí být zahrnuty do ploch jiných než zavlažovaných, jiných než určených pro kukuřici a/nebo jiných než určených pro silážní píci.
2. Součet ploch nárokovaných podanými žádostmi o subvenci nesmí zahrnovat plochy nebo jejich části nárokované žádostmi, když se při administrativní kontrole zjistí, že jsou prokazatelně neoprávněné.
Případně je nutno započítat plochu, která je zjištěna během kontrol v terénu podle článku 23 nařízení (ES) č. 1782/2003.
3. Plochy oseté zemědělskými plodinami v souladu s kapitolou 10 části IV nařízení (ES) č. 1782/2003 a použité na podporu žádosti o subvenci podle kapitoly 12 části IV tohoto nařízení se připočítají k součtu ploch nárokovaných podanými žádostmi po úpravě podle ustanovení odstavce 2.
4. Překročení limitů základních ploch se bude počítat podle tabulky v příloze VI.
Článek 60
Překročení limitů ploch pro tvrdou pšenici
1. Pro účely stanovení jakéhokoliv překročení limitu pro plochu osetou tvrdou pšenicí s nárokem na příplatek k podpoře na plochu obdělané půdy stanoveným v čl. 105 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003 mají příslušné úřady členských států povinnost přihlédnout k součtu ploch nárokovaných žádostmi o příplatek k dotaci na plochu obdělané půdy pro tvrdou pšenici po úpravě podle čl. 59 odst. 2) tohoto nařízení a případně sníženou podle článku 102 nařízení (ES) č. 1782/2003.
2. Odstavec 1 se použije pro účely stanovení jakéhokoliv překročení limitu pro plochu s nárokem na speciální podporu pro tvrdou pšenici stanovenou čl. 105 odst. 3) nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 61
Konečná hodnota překročení limitu ploch a koeficient krácení
1. Kde bude podle článků 59 a 60 zjištěno překročení limitu, musí dotčený členský stát nejpozději do 31. října daného roku stanovit konečnou hodnotu překročení limitu zaokrouhlenou na dvě desetinná místa.
2. Konečná hodnota překročení limitu stanovená tímto způsobem bude použita k výpočtu poměrného krácení nárokované plochy:
a)
Podpora na plochu obdělané půdy podle čl. 102 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003;
b)
Příplatek k této částce a speciální podpora pro tvrdou pšenici podle článku 105 nařízení (ES) č. 1782/2003 s použitím článku 102(1) tohoto nařízení.
Článek 62
Dělené plochy
Pro účely článku 102(5) nařízení (ES) č. 1782/2003 je členský stát povinen nejpozději do 15. září roku, pro který je požadována podpora na plochu obdělané půdy, stanovit následující body a obeznámit s nimi Komisi:
a)
celostátní základní plochu, která se bude dále dělit;
b)
kritéria vytvoření dělených ploch pro členský stát;
c)
dělené plochy (počet, název a velikost);
d)
podrobná pravidla pro koncentrační opatření v případě překročení limitu.
Článek 63
Mezní hodnota součtu dotací
Pro účely stanovení jakéhokoliv překročení mezního limitu podpor a odpovídajícího koeficientu krácení podle článku 102(2) nařízení (ES) č. 1782/2003 musí příslušné úřady členských států provést poměrné krácení nárokovaných ploch podle článku 102(1) a článku 105(2) tohoto nařízení.
ODDÍL 4
Plochy vyňaté z produkce
Článek 64
Definice
Pro účely článku 107(1) nařízení (ES) č. 1782/2003 znamená výraz „plocha vyňatá z produkce“, že se plocha způsobilá pro podporu na plochu dle článku 108 nařízení (ES) č. 1782/2003 ponechá ležet ladem.
Článek 65
Podmínky
1. Použije se článek 32 nařízení (ES) č. 795/2004.
2. Odchýlením se od článku 107(9) nařízení (ES) č. 1782/2003 a pro roky 2005 a 2006 může Malta stanovit minimální požadavky na velikost pro plochy vyňaté z produkce o velikosti méně než 0,1 ha a šířce 10 metrů.
Článek 66
Regionální členění
1. Žádosti o podporu uvedené v části II nařízení (ES) č. 1782/2003 musí být rozčleněny podle regionů v souladu s regionalizačním plánem uvedeným v článku 103 zmíněného nařízení.
2. Ke každé žádosti o podporu na plochu v daném produkčním regionu musí být předloženo odpovídající prohlášení o plochách vyňatých z produkce týkající se alespoň odpovídajícího počtu hektarů ve stejném produkčním regionu.
3. Členský stát může umožnit odchýlení se od odstavce 2 v souladu s objektivními kritérii.
4. Odchýlením se od odstavce 2 může být plocha povinně vyňatá z produkce odpovídající předložené žádosti o podporu na plochu soustředěna zcela nebo zčásti:
a)
ve Španělsku, v regionu „secano“ v případě zemědělských podniků nacházejících se v produkčních regionech „secano“ a „regadío“;
b)
v jiném produkčním regionu za předpokladu, že se budou plochy, které mají být vyňaty z produkce, nacházet v produkčních regionech sousedících s regiony, ve kterých se nachází obdělávána půda.
5. Použijí-li se odstavce 3 a 4, musí být plocha, která má být vyňata z produkce, přizpůsobena tak, aby zohledňovala rozdíl mezi výnosy použitými pro výpočet platby týkající se plochy vyňaté z produkce v předmětných regionech. Avšak použití tohoto odstavce nebude mít za následek menší počet hektarů vyňatých z produkce, než jaký je stanoven jako povinný.
Článek 67
Úroda luštěnin
1. Pro účely uplatnění druhé odrážky článku 107(3) nařízení (ES) č. 1782/2003 znamená „úroda luštěnin“ plochy oseté jedním nebo více druhy krmných luštěnin uvedených v příloze VII k tomuto nařízení. Výsev ve směsi s obilovinami a/nebo travinami je možný s výhradou následujících podmínek:
a)
plocha je oseta hlavně krmnými luštěninami;
b)
jejich sklizeň nelze provést odděleně.
V případě, že zvláštní regionální ekologické standardy vydané členskými státy pro organické plodiny stanoví maximální hranici pro plochu osetou krmnými luštěninami, bude podmínka týkající se ploch osetých především krmnými luštěninami stanovená v bodu (a) splněna, pokud bude dosaženo alespoň 85 % limitu stanoveného členskými státy.
2. Plochy, na kterých se luštěniny dle ustanovení odstavce 1 stanou mezi 15. lednem a 31. srpnem způsobilými dle schématu podpory upraveného v nařízení Rady (ES) č. 1786/2003 (33), nejsou způsobilé pro podporu na plochu.
Článek 68
Podpora na plochu dobrovolně vyňatou z produkce
Pro účely článku 107(6) nařízení (ES) č. 1782/2003 umožní členské státy zemědělcům v případě uplatnění článku 66 uvedeného nařízení vyjmout z produkce až min. 10 % plochy, pro kterou je podávána žádost o podporu na plochu pro zemědělské plodiny a která není používána, aby vzniklo právo na úhradu nároků plynoucích z vyjmutí z produkce. Členský stát může stanovit vyšší procento s ohledem na specifické situace a v případě, že zajistí dostatečné využití zemědělské půdy.
Základní částka za dobrovolné vyjmutí z produkce činí 63,00 EUR/t počínaje hospodářským rokem 2005/2006. Jsou-li pro zavlažovanou a nezavlažovanou půdu stanoveny různé výnosy, použijí se platby za vyjmutí z produkce pro nezavlažovanou půdu.
Členské státy přijmou vhodná opatření pro specifický stav ploch dobrovolně vyňatých z produkce, aby zajistily, že budou tyto plochy udržovány v dobrém zemědělském a ekologickém stavu a že bude zajištěna ochrana životního prostředí.
ODDÍL 5
Sdělení
Článek 69
Sdělení
1. Členské státy zašlou Komisi informace uvedené v příloze IX ve standardizovaném formátu popsaném v této příloze, a to rozčleněné podle produkčních regionů, základních ploch a zemí, v souladu s časovým plánem uvedeným v článku 3.
2. Bude-li zjištěno, že plochy uvedené v článcích 59 a 60 byly překročeny, příslušný členský stát ihned, nejpozději do 15. listopadu příslušného roku, stanoví konečnou hodnotu možného překročení a o této hodnotě informuje Komisi nejpozději do 1. prosince příslušného roku. Údaje použité k výpočtu hodnoty, o kterou je základní plocha překročena, budou předány prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze VI.
3. Bude-li tato hodnota překročení rozložena dle článků 102(5) a 105(2) nařízení (ES) č. 1782/2003, příslušný členský stát o tomto rozložení informuje Komisi nejpozději do 15. listopadu.
4. V případě, že se použije článek 63, příslušný členský stát informuje Komisi o konečném koeficientu snížení nejpozději do 1. prosince příslušného roku.
KAPITOLA 12
PRÉMIE NA OVCE A KOZY
ODDÍL 1
Přímé platby
Článek 70
Žádosti a retenční období
1. Mimo požadavky integrovaného správního a kontrolního systému stanovené v kapitole 4 části II nařízení (ES) č. 1782/2003 („integrovaný systém“), označí zemědělci ve své žádosti o prémie na ovce a kozy a doplňkové prémie, zda budou ovčí mléko nebo mléčné výrobky z ovčího mléka dodávat na trh během roku, pro který o prémii žádají.
2. Žádosti o prémii pro zemědělce chovající ovce a/nebo kozy musí být předloženy kompetentnímu orgánu během specifické lhůty stanovené příslušným členským státem, která začne běžet nejdříve 1. listopadu před začátkem roku, pro který jsou žádosti předkládány, a skončí nejpozději 30. dubna následujícího po začátku roku, pro který jsou žádosti předkládány.
Avšak Spojené království může stanovit pro Severní Irsko jinou lhůtu než je stanovena pro Velkou Británii.
3. Lhůta uvedená v článku 115(1) nařízení (ES) č. 1782/2003, během které se zemědělec zavazuje chovat ve svém zemědělském podniku počet ovcí a/nebo koz, na které žádá prémii („retenční období“), činí 100 dnů od prvního dne následujícího po posledním dnu lhůty pro předložení žádostí uvedené v odstavci 2.
Článek 71
Plochy způsobilé pro prémii na kozy
Kritéria uvedená v článku 113(2) nařízení (ES) č. 1782/2003 jsou splněna v oblastech uvedených v příloze X.
Avšak členské státy budou pravidelně ověřovat, zda jsou tato kritéria nadále plněna ve všech oblastech uvedených v příloze X, které spadají do jejich příslušných území. Po tomto zhodnocení informují členské státy Komisi o všech nezbytných změnách přílohy X do 31. července roku předcházejícího roku, pro který bude změna platná. Toto oznámení musí uvádět zejména zóny nebo části zón uvedené v příloze X, které již nesplňují kritéria uvedená v článku 113(2) nařízení (ES) č. 1782/2003, a rovněž případné zóny, které tato kritéria splňují, avšak ještě nejsou v příloze X uvedeny. Pro tyto potenciální nové zóny předají členské státy Komisi podrobné odůvodnění svého návrhu.
Článek 72
Žádost o doplňkovou prémii a prémii na kozy
1. Chce-li zemědělec, z jehož zemědělského podniku se min. 50 %, avšak méně než 100 % plochy užívané pro zemědělskou činnost nachází v oblastech uvedených v článku 114(1) nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo v oblastech uvedených v příloze X tohoto nařízení, získat doplňkovou prémii nebo prémii na kozy, musí předložit jedno nebo více prohlášení s označením polohy jeho pozemků, a to v souladu s odstavci 2 a 3 tohoto článku:
2. Zemědělec, který musí každý rok předkládat prohlášení o celkové využité zemědělské půdě svého zemědělského podniku z důvodu žádosti o podporu dle ustanovení v článku 22(1) nařízení (ES) č. 1782/2003, musí v tomto prohlášení uvést pozemky využité pro zemědělskou činnost, které se nachází v oblastech uvedených v článku 114(1) nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo případně v oblastech uvedených v příloze X k tomuto nařízení;
Zemědělec, který nemusí předkládat prohlášení uvedené v prvním odstavci, musí každý rok předložit zvláštní prohlášení s případným využitím systému pro identifikaci zemědělských pozemků stanoveného v integrovaném systému.
Toto zvláštní prohlášení musí uvádět polohu všech pozemků, které zemědělec vlastní, má pronajaté nebo využívá na základě jakýchkoli ujednání, s označením jejich rozlohy a údaji o pozemcích využívaných pro zemědělskou činnost, které se nachází v oblastech uvedených v článku 114(1) nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo případně v oblastech uvedených v příloze X tohoto nařízení. Členské státy mohou stanovit, aby bylo zvláštní prohlášení obsaženo v žádosti o prémii na ovce a/nebo kozy. Členské státy mohou rovněž požadovat, aby bylo zvláštní prohlášení provedeno prostřednictvím formuláře „žádosti o jednotnou platbu“.
3. Pověřený vnitrostátní orgán může požadovat předložení vlastnického listu, nájemní smlouvy nebo písemné dohody mezi zemědělci a případně osvědčení místního nebo regionálního orgánu, který dal pozemek využívaný k zemědělské činnosti příslušnému zemědělci k dispozici. Toto osvědčení musí uvádět rozlohu pozemku poskytnutého zemědělci a pozemky nacházející se v oblastech uvedených v článku 114(1) nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo případně v oblastech uvedených v příloze X tohoto nařízení.
Článek 73
Zemědělci provádějící sezónní přesun zvířat na jiné pastviny(transhumace)
1. Žádosti o prémie předložené zemědělci, jejichž zemědělské podniky sídlí v jedné ze zeměpisných oblastí uvedených v článku 114(2)(b) nařízení (ES) č. 1782/2003 a kteří chtějí získat doplňkovou prémii, musí uvést:
a)
místo nebo místa, kde bude v aktuálním roce provedena transhumace;
b)
lhůtu minimálně 90 dnů uvedenou v článku 114(2)(a) nařízení (ES) č. 1782/2003 a stanovenou pro aktuální rok.
2. K žádostem o prémie předloženým zemědělci dle odstavce 1 musí být přiloženy dokumenty osvědčující, že transhumace byla během předchozích dvou let skutečně prováděna, vyjma případů vyšší moci nebo vlivu náležitě odůvodněných přírodních okolností ovlivňujících život stáda, a zejména osvědčení místního nebo regionálního orgánu v místě transhumace potvrzujícím, že se transhumace během minimálně 90 po sobě jdoucích dnů opravdu uskutečnila.
Při provádění administrativních kontrol žádostí musí členské státy zajistit, aby se místo transhumace specifikované v žádosti o prémii skutečně nacházelo v oblasti uvedené v článku 114(1) nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 74
Způsobilost
1. Prémie budou zemědělcům vypláceny na základě počtu ovcí a/nebo koz chovaných v jejich zemědělských podnicích během retenčního období uvedeného v článku 70(3).
2. Za způsobilá zvířata se považují zvířata splňující podmínky stanovené v definicích uvedených v článku 112 nařízení (ES) č. 1782/2003 v poslední den retenčního období.
Článek 75
Seznam zemědělců dodávajících na trh ovčí mléko nebo výrobky z ovčího mléka
Pro každý rok vytvoří členské státy nejpozději do třicátého dne retenčního období seznam zemědělců dodávajících na trh ovčí mléko nebo výrobky z ovčího mléka na základě prohlášení zemědělců uvedených v článku 70(1).
Při vytváření seznamu musí členské státy zohlednit výsledky kontrol a všechny ostatní zdroje informací dostupné pověřenému orgánu, zejména informace získané od zpracovatelů nebo distributorů, které se týkají dodávání ovčího mléka nebo výrobků z ovčího mléka zemědělci na trh.
Článek 76
Oznámení
1. Členské státy musí informovat Komisi:
a)
nejpozději do 31. července každého roku o informacích týkajících se žádostí o prémie předložených pro aktuální rok, a to s využitím vzorového formuláře uvedeného v příloze XI;
b)
nejpozději do 31. července každého roku o počtu a výši prémií vyplacených v předchozím roce po případném uplatnění snížení podpory dle ustanovení článku 120 nařízení (ES) č. 1782/2003, a to s využitím vzorového formuláře uvedeného v příloze XII k tomuto nařízení;
c)
nejpozději do 31. října každého roku o všech změnách v seznamu zemědělských oblastí, ve kterých se provádí transhumace dle článku 114(2) nařízení (ES) č. 1782/2003 a článku 73 tohoto nařízení.
Informace požadované dle prvního pododstavce musí být na žádost poskytnuty vnitrostátním orgánům odpovědným za vytvoření úřední statistiky v sektoru skopového a kozího masa.
2. Pokud se informace požadované dle odstavce 1 změní, zejména v důsledku kontrol, oprav nebo zpřesnění předchozích údajů, musí být Komise o této aktualizaci informována do jednoho měsíce od výskytu změny.
ODDÍL 2
Limity, rezervy a převody
Článek 77
Práva získaná zdarma
Kromě výjimečných případů, kdy zemědělec obdrží práva na příplatek zdarma z národní rezervy, nebude oprávněn svá práva převést nebo je dočasně pronajmout po tři roky od doby, kdy práva získal.
Článek 78
Použití práv
1. Zemědělec mající práva, je může využít tím, že je uplatní sám a/nebo je pronajme jinému zemědělci.
2. Pokud zemědělec během každého roku neuplatní minimální procentní podíl svých práv podle odstavce 4, neuplatněná část se převede do národní rezervy vyjma následujících případů:
a)
V případě zemědělce majícího maximálně 20 práv na příplatky, pokud tento zemědělec neuplatní během každého ze dvou po sobě jdoucích roků minimální procentní podíl, převede se do národní rezervy pouze část neuplatněná během posledního kalendářního roku;
b)
v případě zemědělce účastnícího se extenzifikačního programu, uznaného Komisí;
c)
v případě zemědělce účastnícího se programu předčasného odchodu do důchodu uznaného Komisí, ve kterém převod a/nebo dočasné pronajmutí není povinné;
d)
za výjimečných a řádně odůvodněných okolností.
3. Dočasné pronajmutí se bude vždy vztahovat pouze na celé roky a je třeba, aby se přitom jednalo aspoň o minimální počet zvířat stanovených v článku 79(1). Na konci každého období pronájmu, které nesmí přesáhnout tři po sobě jdoucí roky, kromě případu, kdy se jedná o převod práv, zemědělec znovu svá práva pro sebe získá aspoň na další dva po sobě jdoucí roky. Pokud zemědělec během každého z těchto dvou roků neuplatní aspoň minimální procentní podíl svých práv stanovených v odstavci 4, potom kromě výjimečných a řádně zdůvodněných případů členský stát stáhne a ročně vrátí do národní rezervy tu část práv, kterou zemědělec neuplatnil.
V případě zemědělců účastnících se programů předčasného odchodu do důchodu uznaných Komisí mohou členské státy umožnit, aby se celková doba trvání dočasného pronajmutí na základě těchto programů prodloužila.
Zemědělci, kteří se zavázali účastnit se extenzifikačního programu v souladu s opatřením uvedeným v článku 2(1)(c) nařízení rady (EHS) č. 2078/92 (34) nebo extenzifikačního programu v souladu s články 22 a 23 nařízení (ES) č. 1257/1999 nebudou po dobu takovéto účasti oprávněni svá práva dočasně pronajímat a/nebo převádět. Toto ustanovení se však nebude uplatňovat v případech, kdy program povoluje převod a/nebo dočasný pronájem práv zemědělcům, jejichž účast na opatřeních jiných, než o kterých se hovoří v tomto pododstavci, vyžaduje získání práv.
4. Minimální procentní podíl uplatnění práv na prémii je 70 %.
Členské státy však tento procentní podíl mohou zvýšit až na 100 %. O tom, jaký procentní podíl zamýšlejí použít, musejí Komisi předem informovat.
Článek 79
Postoupení práv a dočasné pronajmutí
1. Členské státy mohou na základě svých výrobních struktur stanovit minimální počet práv na prémie, které mohou být předmětem dílčího převodu, který nezahrnuje převod držení. Toto minimum nesmí přesáhnout 10 práv na prémie.
2. Převody práv na prémie a dočasná pronajmutí těchto práv se stanou platnými teprve poté, co o nich zemědělec práva nabývající a zemědělec práva převádějící a/nebo dočasně pronajímající zpraví pověřené úřady členského státu.
Takovéto oznámení se musí provést do určitého nejzazšího termínu stanoveného členským státem, který nesmí být pozdější než datum, kdy v daném členském státu končí období podávání žádosti o prémie, kromě případů, kdy se převod děje prostřednictvím dědictví. V takovýchto případech musí být zemědělec, který práva nabývá, schopen předložit příslušné doklady prokazující, že je dědicem zesnulého zemědělce.
3. V případě převodu bez převodu držení nesmí být v žádném případě počet práv převedených bez náhrady do národní rezervy menší než jedno.
Článek 80
Změna individuálního stropu
V případě převodů nebo dočasných pronajmutí práv na prémie musejí členské státy stanovit nový strop a nejpozději do 60 dní od posledního dne období, během kterého výrobce předložil svou žádost, informovat zainteresované zemědělce o počtu práv na prémie, na která mají nárok.
První odstavec se nebude vztahovat na případ, kdy se převod děje prostřednictvím dědictví uvedeného v článku 79(2).
Článek 81
Zemědělci nevlastnící půdu, kterou obhospodařují
Na zemědělce obhospodařující pouze půdu ve vlastnictví veřejném nebo družstevním, kteří se rozhodnou, že už tuto půdu nebudou používat pro pastvu a že všechna svá práva převedou na jiného zemědělce, se bude pohlížet stejně jako na zemědělce, kteří držení své půdy prodávají nebo převádějí. Ve všech ostatních případech se na takovéto zemědělce bude pohlížet jako na zemědělce, kteří převádějí pouze svá práva na prémie.
Článek 82
Převod přes národní rezervu
V případech, kdy členské státy stanoví, že převod práv se má dít prostřednictvím národní rezervy, budou aplikovat národní ustanovení analogické ustanovením v této kapitole. Navíc v těchto případech:
a)
mohou členské státy umožnit, aby se dočasný pronájem uskutečnil prostřednictvím národní rezervy;
b)
v případě, že se převod práv či dočasný pronájem uskuteční podle bodu (a), stane se přesun do národní rezervy účinným až poté, co kompetentní úřady členského státu budou zemědělce převádějícího a/nebo pronajímajícího práva informovat a přesuny z rezervy na jiného zemědělce se stanou účinnými, až tohoto zemědělce budou úřady informovat.
Navíc národní ustanovení zmiňovaná v prvním odstavci zajistí, že ta část práv, která není pokrytá druhým pododstavcem článku 117(2) Nařízení (ES) č. 1782/2003, musí být vyrovnána platbou od členského státu odpovídající platbě, která by byla vyplacena následkem přímého přesunu mezi zemědělci, přičemž je zejména třeba vzít v úvahu výrobní trend v příslušném členském státě. Tato platba se bude rovnat platbě, účtované zemědělci, který obdrží ekvivalentní práva z národní rezervy.
Článek 83
Výpočet individuálních limitů
Při počátečních výpočtech a v následných upřesněních jednotlivých limitů pro práva na prémie se budou používat pouze celá čísla.
Za tímto účelem se v případech, kdy aritmetický výsledek výpočtů nebude celým číslem, použije nejbližší celé číslo. V případech, kdy výsledek výpočtů padne přesně do poloviny mezi dvě celá čísla, se pak použije vyšší celé číslo.
Článek 84
Uvědomění
1. Nejpozději do 1. března 2005 členské státy Komisi musejí uvědomit o části převedených práv na příplatky, které budou odevzdány národní rezervě v souladu s článkem 117(2) nařízení (ES) č. 1782/2003 a o případných opatřeních provedených podle článku 117(3) tohoto nařízení a před 1. lednem každého roku o jakýchkoliv jejich změnách.
2. Za použití tabulky uvedené v přílohách XIII a XIV členské státy komisi každý rok nejpozději 30. dubna uvědomí:
a)
o počtu práv na příplatek vrácených bez náhradní platby do národní rezervy po převodech práv bez převodu držení během předchozího roku;
b)
o počtu neuplatněných práv na příplatek zmiňovaných v článku 118(2) nařízení (ES) č. 1782/2003 převedených do národní rezervy během předchozího roku;
c)
o počtu práv udělených podle článku 118(3) nařízení (ES) č. 1782/2003 během předchozího roku;
d)
o počtu práv na příplatek udělených zemědělcům v nevýhodnějších oblastech z národní rezervy během předchozího roku;
e)
o datech týkajících se období a nejzazších termínů pro převody práv a pro žádosti o příplatky.
ODDÍL 3
Další platby
Článek 85
Další platby
Ty členské státy, které aplikují článek 71 nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 musejí Komisi informovat o svých národních ustanoveních týkajících se poskytování dodatečných plateb stanovených článkem 119 tohoto nařízení. V případech, kdy to má smysl, budou tyto informace zejména obsahovat:
a)
objemy plateb spojených s počtem kusů stáda:
i)
informativní částky na hlavu a podmínky udělení;
ii)
informativní předpoklad celkových výdajů a počtu zvířat, jichž se to týká;
iii)
specifické požadavky skladování;
iv)
další informace o aplikačních pravidlech;
b)
ohledně plateb z pozemky tam, kde je to nutné:
i)
výpočet regionálních bázových oblastí;
ii)
informativní částky na hektar;
iii)
informativní předpoklad celkových výdajů a počtu daných hektarů;
iv)
další informace o aplikačních pravidlech;
c)
podrobnosti o dalších vytvořených programech pro uskutečnění dodatečných plateb.
Do jednoho měsíce od provedení jakékoliv změny ve svých národních ustanoveních členské státy Komisi o těchto změnách musejí uvědomit.
ODDÍL 4
Obecná ustanovení
Článek 86
Převod do národní měny
Účinným datem pro aplikaci směnného kurzu na částky příplatků plateb zmiňovaných v článcích 113, 114 a 119 nařízení (ES) č. 1782/2003 bude začátek kalendářního roku, pro který je příplatek či platba poskytována.
Směnný kurz, který se použije, se spočítá jako průměr směnných kurzů platných v měsíci prosinci předcházejícím účinné datum počítaný poměrným dílem. Bude stanoven Komisí během měsíce následujícího po účinném datu.
KAPITOLA 13
PLATBY PRO HOVĚZÍ A TELECÍ
ODDÍL 1
Speciální příplatek
(Článek 123 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 87
Žádosti
1. Kromě požadavků obsažených v integrovaném systému bude každá žádost o přímé platby uváděná v článku 22 nařízení (ES) č. 1782/2003 také obsahovat:
a)
podrobný rozpis počtu zvířat podle věkových skupin;
b)
odvolání na pasy nebo správní dokumenty doprovázející zvířata, která jsou předmětem žádosti.
2. Žádosti lze podávat pouze na zvířata, která k počátečnímu dni zadržovacího období uvedeného v článku 90:
a)
v případě býků jsou aspoň sedm měsíců stará;
b)
v případě mladých volů:
i)
nejsou mladší sedmi měsíců ani nejsou starší 19 měsíců v případě první věkové skupiny;
ii)
v případě druhé věkové skupiny jsou aspoň 20 měsíců stará.
Článek 88
Poskytnutí příplatku
Zvířata, která nemají nárok na speciální příplatek buďto kvůli aplikaci proporcionální redukce popsané v článku 123(4) nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo aplikaci hustoty stáda popsané v článku 131 tohoto nařízení, dále nesmějí být předmětem žádosti pro tutéž věkovou skupinu a bude se na ně pohlížet jako kdyby byla předmětem vyplacení příplatku.
Článek 89
Pasy a administrativní doklady
1. Pokud pas ve smyslu podmínek stanovených v článku 6 nařízení (ES) č. 1760/2000 není vydáván, musí být nahrazen národním administrativním dokladem v souladu s čl. 123 odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003.
2. Příslušné orgány členského státu zajistí, aby pasy nebo administrativní doklady zajistily poskytnutí pouze jedné prémie na zvíře a věkovou třídu. V tomto ohledu jsou si členské státy povinny navzájem poskytovat nezbytnou součinnost.
3. Členské státy mohou stanovit, že národní administrativní doklad, na který odkazuje odst. 1, bude mít formu:
a)
doprovodného dokumentu pro každé jednotlivé zvíře;
b)
souhrnného seznamu vedeného zemědělcem, který bude obsahovat veškeré potřebné informace požadované pro administrativní doklad, za předpokladu, že příslušná zvířata zůstanou od data, kdy byla podána první žádost, u stejného zemědělce až do okamžiku, kdy jsou umístěna na trh za účelem porážky;
c)
souhrnného seznamu vedeného centrálními orgány, který bude obsahovat veškeré požadované informace potřebné pro administrativní doklad, za předpokladu, že členský stát nebo region členského státu, jenž využije této možnosti, bude u všech zvířat uvedených v žádosti provádět prohlídky na místě, bude sledovat pohyb těchto zvířat a provede jasné označení každého prohlédnutého zvířete, a to za součinnosti zemědělců;
d)
souhrnného seznamu vedeného centrálními orgány, který bude obsahovat veškeré potřebné informace požadované pro administrativní doklad, za předpokladu, že členský stát přijme potřebná opatření, aby zajistil, že nebude prémie poskytnuta dvakrát ve stejné věkové třídě, a na požádání poskytne neprodleně informaci o tom, zda byl danému zvířeti prémiový statut přiznán.
4. Členské státy, které se rozhodnou využít jedné nebo více možností uvedených v odst. 3, to včas oznámí Komisi a předloží jí příslušné prováděcí předpisy.
Pro účely bodu (c) odst. 3 se jak Velká Británie tak Severní Irsko považují za regiony členského státu.
Článek 90
Retenční doba
Retenční doba uvedená v čl. 123 odst. 3) písm. a) nařízení (ES) č. 1782/2003 činí dva měsíce a začíná běžet dnem následujícím po datu podání žádosti.
Členské státy však mohou určit, že zemědělec je oprávněn stanovit jiný termín zahájení, který ale nesmí být pozdější než dva měsíce ode dne podání žádosti.
Článek 91
Regionální strop
1. Pokud je výsledkem uplatnění snížené sazby uvedené v čl. 123 odst. 4) nařízení (ES) č. 1782/2003 počet oprávněných zvířat menší než celé číslo, bude za desetinnou část poskytnuta odpovídající poměrná částka jednotkového množství prémie. Pro tyto účely se bere v úvahu pouze první desetinné místo.
2. Pokud se členské státy rozhodnou zavést různé regiony ve smyslu čl. 122 písm. a) nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo upravit stávající regiony na svém území, oznámí toto své rozhodnutí Komisi nejpozději před 1. lednem příslušného kalendářního roku a zároveň předloží definici regionu a množstevního stropu. Veškeré další úpravy budou oznamovány Komisi vždy nejpozději před 1. lednem příslušného kalendářního roku.
Článek 92
Omezení počtu zvířat v chovu
1. Pokud se členské státy rozhodnou upravit limit 90 hlav skotu na chov a věkovou třídu, jak je uvedeno v čl. 123 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003, nebo se od něj odchýlit, oznámí toto rozhodnutí Komisi nejpozději před 1. lednem příslušného kalendářního roku.
Pokud navíc členské státy stanoví nejmenší počet zvířat v chovu, na který se bude vztahovat snížená sazba, oznámí to Komisi nejpozději před 1. lednem příslušného kalendářního roku.
2. Veškeré následné úpravy v aplikaci odst. 1 budou oznámeny Komisi nejpozději před 1. lednem příslušného kalendářního roku.
Článek 93
Poskytnutí prémie při porážce
1. Členské státy mohou poskytnout speciální prémii při porážce takto:
a)
u býků po dovršení stanoveného věku;
b)
u volů po dosažení první nebo druhé věkové třídy nebo kombinací poskytnutí prémií na obě dvě věkové třídy.
2. Členské státy, které se rozhodnou poskytnout speciální prémii při porážce v souladu s odst. 1, také zajistí, aby tato prémie byla poskytnuta i při expedici zvířat do jiného členského státu nebo vývozu do nečlenského státu.
3. Pokud se členské státy rozhodnout poskytnout zvláštní prémii při porážce v souladu s odst. 1 tohoto článku, bude se s nezbytnými úpravami na poskytování prémie vztahovat tento oddíl, čl. 120 a čl. 121 odst. 1) a 2).
4. Kromě informací uvedených v čl. 121 odst. 1) budou žádosti o podporu uvádět, zda se jedná o býka či vola, a bude k nim přiložen dokument obsahující údaje požadované pro účely čl. 89 odst. 2). Doprovodným dokumentem bude dle volby členského státu jeden z následujících dokladů:
a)
pas nebo kopie pasu, pokud používaný typ čítá několik kopií;
b)
kopie pasu, pokud je používaný typ pasu vydáván pouze v jediném vyhotovení, které musí být navráceno příslušnému orgánu pro účely čl. 6 nařízení (ES) č. 1760/2000; v takovém případě přijme členský stát opatření, kterými zajistí, aby se informace obsažené v kopii shodovaly s originálním dokumentem;
c)
národní administrativní doklad, pokud není pas vydáván, za podmínek stanovených čl. 6 nařízení (ES) č. 1760/2000.
Členské státy mohou použití národního administrativního dokladu pozastavit. V takovém případě přijmou potřebná opatření, kterými zajistí, aby nebyla prémie na zvířata, které jsou předmětem obchodu v rámci Společenství, poskytována pro stejnou věkovou třídu dvakrát.
Pokud jsou v počítačových databázích uvedených v čl. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1760/2000 obsaženy ke spokojenosti členského státu potřebné informace, které zajistí, aby byla na každé zvíře a každou věkovou třídu poskytnuta pouze jedna prémie, dokument uvedený v prvním odstavci tohoto bodu k žádosti o podporu přiložen být nemusí.
Odchylně od prvního bodu tohoto odstavce, pokud členské státy uplatňují možnost uvedenou v prvním bodě čl. 121 odst. 2), přijmou potřebné opatření, které zajistí, aby mohl zemědělec určit zvířata, pro která požaduje zvláštní prémii.
5. U býků bude doklad o porážce uvádět hmotnost jatečně opracovaného těla.
6. Pokud je zvíře expedováno, je nutné vystavit doklad o expedici ve formě prohlášení vydaného odesilatelem zboží, které bude uvádět členský stát, do kterého je zvíře vyváženo.
V takovém případě budou žádosti o podporu obsahovat:
a)
název a adresu odesilatele (nebo ekvivalentní kód);
b)
identifikační číslo zvířete;
c)
prohlášení, že zvíře není mladší devíti měsíců.
Žádosti o podporu budou předloženy předtím, než zvíře opustí území příslušného členského státu, a doklad o expedici bude předložen ve lhůtě tří měsíců od data, kdy zvíře opustilo území příslušného členského státu.
Článek 94
Informace o systému podpory
1. Odchylně od čl. 90 bude prémie vyplacena zemědělcům, kteří měli zvířata v držení po minimální retenční dobu dvou měsíců, která končí méně než jeden měsíc před datem porážky nebo dodání nebo končí méně než dva měsíce před datem vývozu.
U volů podléhá výplata prémie následujícím pravidlům:
a)
prémie u první věkové třídy bude vyplacena pouze v případě, že měl zemědělec zvíře v držení nejméně dva měsíce mezi okamžikem, kdy zvíře dosáhlo sedmi měsíců věku, a okamžikem, kdy dosáhlo 22 měsíců věku;
b)
prémie u druhé věkové třídy může být vyplacena pouze v případě, že zemědělec měl v držení zvíře, které dosáhlo 20 měsíců věku, alespoň po dobu dvou měsíců;
c)
prémie u těchto dvou věkových tříd mohou být vyplaceny společně pouze v případě, že měl zemědělec zvíře v držení alespoň čtyři po sobě jdoucí měsíce při současném dodržení věkových požadavků stanovených v bodech a) a b);
d)
prémie pouze u druhé věkové třídy může být vyplacena v případě, že bylo zvíře vyvezeno z jiného členského státu poté, co dosáhlo 19 měsíců věku.
2. V kontextu výpočtu hustoty stáda, jak je uvedeno v čl. 131 nařízení (ES) č. 1782/2003, bude každé zvíře, na které se vztahuje kombinovaná aplikace obou dvou věkových tříd, vzato v úvahu dvakrát.
3. Hmotnost jatečně opracovaného těla se zjišťuje na základě jatečně opracovaného těla ve smyslu čl. 2 nařízení Rady (EHS) č. 1208/81 (35).
Pokud se bude vzhled jatečně opracovaného těla od uvedené definice lišit, platí korekční faktory stanovené v příloze k nařízení Komise (EHS) č. 563/82 (36).
Pokud se porážka uskuteční v jatečním zařízení, na které se nevztahuje jakostní stupnice pro jatečně opracovaná těla dospělých hovězích zvířat, mohou členské státy povolit, aby byla hmotnost určena na základě živé váhy poraženého zvířete. V těchto případech bude platit, že se hmotnost jatečně opracovaného těla rovná nebo je větší než 185 kilogramů, pokud byla živá váha jatečního zvířete rovna nebo větší než 340 kg.
Článek 95
Oznamování
Členské státy oznámí Komisi před začátkem příslušného kalendářního roku své rozhodnutí nebo případné úpravy rozhodnutí, které se týká uplatnění čl. 93 a souvisejících postupů.
ODDÍL 2
Prémie na porážku mimo sezónu
(Čl. 124 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 96
Uplatnění prémie
Komise nejpozději do 1. září každého kalendářního roku rozhodne, ve kterých členských státech může být v dalším kalendářním roce poskytována prémie na porážku mimo sezónu.
Členské státy oznámí Komisi nejpozději do 1. ledna kalendářního roku, ve kterém byla prémie poskytnuta, zda se rozhodly čl. 124 odst. 3) nařízení (ES) č. 1782/2003 uplatňovat.
Článek 97
Nárok na prémii
1. Prémie na porážku mimo sezónu může být poskytnuta pouze u volů, kteří již obdrželi speciální prémii nebo u kterých se má zato, že obdrželi speciální prémii v souladu s čl. 88 v členském státě, který prémii na porážku mimo sezónu uplatňuje, a kteří jsou poráženi v členském státě, jenž prémii na porážku mimo sezónu uplatňuje.
2. Prémii na porážku mimo sezónu lze poskytnout pouze zemědělci, který měl zvíře před porážkou naposledy v držení.
Článek 98
Žádosti
1. Zemědělec předloží žádost příslušnému orgánu členského státu, ve kterém se majetek nachází.
2. Žádosti budou vyhotoveny v souladu s čl. 93 odst. 4) a čl. 121, které budou aplikovány s nezbytnými úpravami.
Členské státy přijmou opatření, kterými bude ověřeno, že byla poskytnuta speciální prémie, a budou provádět pravidelné, neohlášené kontroly správnosti certifikátů uvedených v čl. 121.
ODDÍL 3
Prémie na krávy bez tržní produkce mléka
(Čl. 125 až 129 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 99
Masná plemena krav
Pro účely čl. 122 odst. d) a čl. 129 odst. 2) nařízení (ES) č. 1782/2003 se krávy, které patří k hovězím druhům uvedeným v příloze XV tohoto nařízení, nepovažují za masná plemena krav.
Článek 100
Maximální individuální referenční množství
1. Pokud se členské státy rozhodnou změnit maximální individuální referenční množství 120 000 kilogramů, které stanoví čl. 125 odst. 2) písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003, nebo se od něj odchýlit, oznámí to Komisi nejpozději před 1. lednem příslušného kalendářního roku.
2. Případné pozdější změny uplatnění odst. 1 budou oznámeny Komisi nejpozději před 1. lednem příslušného kalendářního roku.
Článek 101
Retenční doba
Šestiměsíční retenční doba stanovená v čl. 125 odst. 2) nařízení (ES) č. 1782/2003 začne běžet v den následující po datu podání žádosti.
Článek 102
Žádosti
1. Aniž by tím byly dotčeny požadavky stanovené v rámci integrovaného systému, pokud je podávána žádost o prémii dle čl. 125 odst. 2) písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003, musí žádost o přímé platby stanovené v čl. 22 nařízení (ES) č. 1782/2003 obsahovat:
a)
prohlášení uvádějící individuální referenční množství mléka, které měl producent k dispozici k 31. březnu předcházejícímu začátku 12měsíčního období uplatňování programu dodatečných dávek se začátkem v příslušném kalendářním roce; pokud není toto množství k datu podání žádosti známo, bude dodáno příslušnému orgánu při nejbližší příležitosti;
b)
závazek zemědělce, že nebude během dvanáctiměsíční doby od data podání žádosti zvyšovat své individuální referenční množství nad množstevní limit stanovený v čl. 125 odst. 2) písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003.
Bod (b) neplatí, pokud členský stát množstevní limit zrušil.
2. Žádosti se podávají po dobu šesti měsíců během kalendářního roku, kterou určí členský stát.
Členské státy mohou stanovit v rámci této celkové doby oddělené termíny pro podávání žádostí.
Článek 103
Průměrný výnos mléka
Průměrný výnos mléka se vypočítá na základě průměrných výnosů uvedených v příloze XVI. Pro tento výpočet však členské státy mohou využít vlastní uznaný doklad, který slouží jako potvrzení průměrného výnosu mléčného stáda zemědělce.
Článek 104
Dodatečná národní prémie
1. Dodatečná národní prémie na krávy bez tržní produkce mléka, jak stanoví čl.125 odst. 5) nařízení (ES) č. 1782/2003, může být poskytnuta pouze zemědělci, který ve stejném kalendářním roce obdrží prémii na krávy bez tržní produkce mléka.
Dodatečná národní prémie na krávy bez tržní produkce mléka bude poskytnuta pouze pro omezené množství zvířat oprávněných k získání této prémie a, pokud je to relevantní, po uplatnění snížené sazby uvedené v druhém pododstavci čl. 129 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003.
2. Členské státy mohou stanovit pro poskytování dodatečné národní prémie na krávy bez tržní produkce mléka další podmínky. O těchto podmínkách informují Komisi v dostatečném předstihu předtím, než vstoupí v účinnost.
3. Komise nejpozději do 1. září každého kalendářního roku rozhodne, které členské státy splňují podmínky uvedené v třetím pododstavci čl. 125 odst. 5) nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 105
Individuální strop
Členské státy určí individuální strop na zemědělce v souladu s čl. 126 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 106
Oznamování
1. Členské státy oznámí Komisi nejpozději do 1. května 2005 veškeré změny postupů využívaných k implementaci snížení individuálních stropů v souladu s čl. 126 odst. 3) nařízení (ES) č. 1782/2003.
2. Členské státy oznámí Komisi:
a)
nejpozději do 1. března 2005 veškeré změny způsobu výpočtu snížení uvedeného v druhém pododstavci čl. 127 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003;
b)
před 1. lednem každého roku případné úpravy opatření přijatých v rámci čl. 127 odst. 2) písm. a) tohoto nařízení.
3. Prostřednictvím tabulky uvedené v části 3 přílohy XVIII oznámí nejpozději do 1. března předběžně a nejpozději do 31. července s konečnou platností členské státy Komisi pro každý kalendářní rok:
a)
počet nároků na prémii, které se vrátily bez kompenzační výplaty do národní rezervy po převodu práv bez převodů majetku během předchozího kalendářního roku;
b)
počet nevyužitých nároků na prémii uvedených v čl. 109 odst. 2) převedených do národní rezervy během předchozího kalendářního roku;
c)
počet nároků udělených dle čl. 128 odst. 3) nařízení (ES) č. 1782/2003 během předchozího kalendářního roku.
Článek 107
Práva získaná bezplatně
Kromě řádně odůvodněných výjimečných případů platí, že pokud zemědělec získal nároky na prémii bezplatně z národní rezervy, není oprávněn během tří následujících kalendářních let svá práva převádět a/nebo dočasně pronajímat.
Článek 108
Uplatnění nároků
1. Zemědělec, kterému byly uděleny nároky, je může uplatnit buď přímým využitím těchto nároků pro sebe a/nebo jejich pronájmem jinému producentovi.
2. Pokud zemědělec během každého kalendářního roku nevyužil alespoň minimální podíl svých práv v souladu s odst. 4, bude nevyužitá část převedena do národní rezervy, vyjma následujících případů:
-
pokud je zemědělec držitelem nejvýše sedmi nároků na prémii a během každých dvou po sobě jdoucích kalendářních let nevyužil minimálního podílu svých práv stanoveného v souladu s odst. 4, bude část, která nebyla využita v minulém kalendářním roce, převedena do národní rezervy;
-
u zemědělce, jenž je účastníkem extenzifikačního programu uznaného Komisí;
-
u zemědělce, jenž je účastníkem programu předčasného důchodu uznaného Komisí, kdy není převod a/nebo dočasný pronájem práv povinný;
nebo
-
v dalších výjimečných a řádně odůvodněných případech.
3. Dočasný pronájem lze uskutečnit pouze na dobu celého kalendářního roku a musí se vztahovat alespoň na minimální počet zvířat stanovený v čl. 109 odst. 1). Na konci každého období dočasného pronájmu, který nesmí překročit tři po sobě jdoucí roky, získá zemědělec, pokud se nejednalo o převod práv, všechna práva zpět, a to nejméně na dobu dvou po sobě jdoucích kalendářních let. Pokud zemědělec v každém z těchto dvou let nevyužije alespoň minimální podíl svých práv, který je stanoven v souladu s odst. 4, odebere každoročně členský stát mimo výjimečných a řádně odůvodněných případů tu část práv, která zemědělec nevyužil, a vrátí ji do národní rezervy.
U zemědělců, kteří se účastní programů předčasného důchodu uznaných Komisí, mohou však členské státy celkové trvání dočasného pronájmu na základě těchto programů zvýšit.
Zemědělci, kteří se zavázali k účasti v extenzifikačním programu v souladu s opatřením uvedeným v čl. 2 odst. 1) písm. c) nařízení Rady (EHS) č. 2078/92 (37) nebo extenzifikačním programu v souladu s čl. 22 a 23 nařízení (ES) č. 1257/1999 (38), nejsou k dočasnému pronájmu a/nebo převodu svých nároků během doby této účasti oprávněni. Toto ustanovení se však nevztahuje na případy, kdy program povoluje převod a/nebo dočasný pronájem nároků zemědělcům, jejichž účasti na jiných opatřeních než opatřeních uvedených v tomto pododstavci vyžaduje získání práv.
4. Minimální podíl využití nároků na prémii činí 70 %. Členské státy však mohou tento podíl zvýšit až na 100 %.
Členské státy oznámí Komisi předem, jaký podíl budou používat a dále veškeré změny zde uvedeného podílu.
Článek 109
Převod nároků a dočasný pronájem
1. Členské státy mohou na základě svých struktur produkce stanovit minimální počet nároků na prémii, na které lze aplikovat částečný převod, který nezahrnuje převod majetku. Toto minimum může činit nejvýše pět nároků na prémii.
2. Převody nároků na prémii a dočasný pronájem těchto nároků vstoupí v účinnost teprve poté, co byly zemědělcem převádějícím a/nebo pronajímajícím tyto nároky společně se zemědělcem, který je získává, oznámeny příslušným orgánům členského státu.
Toto oznámení se musí uskutečnit ve lhůtě stanovené členským státem, nejpozději však v den, kdy zemědělec, který nároky získává, podal svou žádost, vyjma případů, kdy převod nároků vyplývá z dědictví. V takovém případě musí být zemědělec, který nároky získává, schopen doložit příslušné právní dokumenty potvrzující skutečnost, že je dědicem zesnulého zemědělce.
Článek 110
Změna individuálního stropu
U převodů nebo dočasného pronájmu nároků na prémii stanoví členské státy nový individuální strop a oznámí dotčeným zemědělcům počet práv na prémii, na které mají nárok, nejpozději do 60 dnů od poslední dne období, ve kterém zemědělec podal žádost.
První odstavec se netýká případů, kde dojde k převodu v důsledku dědictví.
Článek 111
Zemědělci, kteří nevlastní půdu, kterou obhospodařují
Zemědělci, kteří obhospodařují pouze veřejnou půdu nebo půdu v kolektivním vlastnictví, jež se rozhodli v obhospodařování této půdy nepokračovat a převést všechna svá práva na jiného zemědělce, jsou považováni za rovnocenné zemědělcům, kteří prodávají nebo převádějí svůj majetek. Ve všech ostatních případech se má zato, že tito zemědělci pouze převádějí své nároky na prémii.
Článek 112
Převod prostřednictvím národní rezervy
Pokud členský stát určí, že se převod nároků bez převodu majetku musí uskutečnit prostřednictvím národní rezervy v souladu s čl. 127 odst. 2) písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003, uplatní národní předpisy analogicky k předpisům uvedeným v čl. 109 až 111. Navíc v tomto případě:
-
členské státy mohou stanovit, že dočasný pronájem se uskuteční prostřednictvím národní rezervy;
-
při převodu nebo dočasném pronájmu nároků na prémii v případech, kdy se využívá prvního požadavku, jsou převody do rezervy účinné teprve poté, co byly příslušnými orgány členského státu oznámeny zemědělci převádějícímu a/nebo pronajímajícímu tyto nároky, a převody z rezervy na jiného zemědělce jsou účinné teprve poté, co byly těmito orgány oznámeny zemědělci, který je nabývá.
Dále musí tyto předpisy zajišťovat, aby členský stát zaplatil za část nároků, které netvoří část uvedenou v druhém pododstavci čl. 127 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003, odpovídající množství, které by vyplynulo z přímého převodu mezi zemědělci, s přihlédnutím především k trendu produkce v příslušném členském státě. Tato platba se musí rovnat platbě, která bude požadována od zemědělce nabývajícího shodná práva z národní rezervy.
Článek 113
Částečné nároky
1. Pokud jsou výsledkem výpočtů provedených dle čl. 105 až 112 hodnoty, které nejsou celými čísly, bere se v úvahu pouze první desetinné místo.
2. Pokud z aplikace ustanovení tohoto oddílu pro zemědělce nebo národní rezervu vyplynou částečné nároky na prémii, budou tyto částečné nároky sečteny.
3. Pokud je zemědělec držitelem částečného nároku, omezí se tento částečný nárok pouze na oprávnění k odpovídajícímu zlomku jednotkového množství prémie a, pokud je to relevantní, dodatečné národní prémie dle čl. 104 a extenzifikační platby dle čl. 118.
Článek 114
Speciální program pro jalovice
1. Členské státy, které mají zájem využít možnosti uvedené v čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003, to oznámí Komisi a současně předloží Komisi příslušné údaje, na základě kterých bude možno určit, zda jsou splněny podmínky stanovené v čl. 129 odst. 1 uvedeného nařízení.
Dotčené členské státy také sdělí konkrétní stropy, které případně stanovily.
Komise rozhodne, které členské státy splňují podmínky stanovené v čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Rozhodnutí platná v okamžiku vstoupení tohoto nařízení v platnost platí i nadále.
2. Členské státy splňující podmínky uvedené v čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 oznámí před 1. lednem příslušného roku Komisi veškeré úpravy konkrétních národních stropů, které stanovily.
3. Členské státy, které provádějí zvláštní program, stanoví kritéria, jimiž zajistí, aby byla prémie vyplácena zemědělcům, jejichž stádo jalovic má nahradit stádo krav. Mezi tato kritéria může patřit zejména věkový limit a/nebo plemenné požadavky. Členské státy přijatá kritéria oznámí Komisi před 1. lednem příslušného roku. Veškeré následné úpravy budou Komisi oznámeny před 1. lednem příslušného roku.
4. Pokud je výsledkem aplikace poměrného snížení uvedeného v druhém pododstavci čl. 129 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003 hodnota oprávněných zvířat menší než celé číslo, bude za tuto desetinnou část přiznán odpovídající zlomek jednotkového množství prémie a, pokud je to relevantní, dodatečné národní prémie dle čl. 104 a extenzifikační platby dle čl. 118. Pro tyto účely se uvažuje pouze první desetinné místo.
5. V členských státech, které aplikují zvláštní program, musí požadavek uvedený v čl. 125 odst. 2) nařízení (ES) č. 1782/2003 týkající se minimálního počtu zvířat, které musí mít zemědělec v držení, v plném rozsahu dodržen, buď co se týče krav bez tržní produkce mléka, pokud zemědělec podal žádost na krávy bez tržní produkce mléka, nebo co se týče jalovic, pokud zemědělec podal žádost na jalovice.
6. Ustanovení čl. 105 až 113 se na tento zvláštní program nevztahují.
Článek 115
Zaokrouhlování počtů zvířat
Pokud je výsledkem výpočtu maximálního počtu jalovic jako procentní podíl, jak je uvedeno v čl. 125 odst. 2) druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1782/2003, jiná hodnota než celé číslo, bude tato hodnota, pokud je menší než 0,5, zaokrouhlena dolů na nejbližší celé číslo, a pokud je rovna nebo větší než 0,5, bude tato hodnota zaokrouhlena nahoru.
ODDÍL 4
Společná ustanovení pro zvláštní prémie a prémie na krávy bez tržní produkce mléka
Pododdíl 1
Obecná ustanovení
Článek 116
Žádosti o zvláštní prémie a prémie na krávy bez tržní produkce mléka
1. Členské státy mohou, z administrativních důvodů, rozhodnout, že žádosti o přímé platby uvedené v článku 22 nařízení (ES) č. 1782/2003, co se týče zvláštní prémie a prémie na krávy bez tržní produkce mléka, budou podávány pro minimální počet zvířat s tím, že tento počet nepřekročí číslo tři.
2. Aniž je dotčen čl. 102 odst. 2 a čl. 118c odst. 2, členské státy mohou určit období a termíny pro předložení žádostí o prémii a počet žádostí, který mohou zemědělci předložit v jednom režimu prémií a kalendářním roce.
Článek 117
Intenzita chovu
1. Pro každého zemědělce, který, v rámci stejného kalendářního roku, předloží žádost o přímou platbu uvedenou v článku 22 nařízení (ES) č. 1782/2003 pro zvláštní prémii nebo prémii na krávy bez tržní produkce mléka, příslušné orgány stanoví počet VDJ (velkých dobytčích jednotek) odpovídající počtu zvířat, pro který je možné poskytnout zvláštní prémii nebo prémii na krávy bez tržní produkce mléka, s uvážením krmné plochy zemědělce.
2. Při stanovení intenzity chovu uvedené v článku 131 nařízení (ES) č. 1782/2003, se použije následující postup:
a)
bude zváženo individuální referenční množství pro mléko, které k dispozici v zemědělském podniku k 31. březnu před začátkem dvanáctiměsíčního období režimu pro žádosti o dodatečné platby začínajícího v příslušném kalendářním roce;
b)
počet dojnic potřebný pro vyprodukování tohoto referenčního množství pro mléko bude vypočítán podle článku 103 tohoto nařízení.
3. Při určení počtu zvířat způsobilých pro přidělení prémie:
a)
počet hektarů určený podle pravidel stanovených v integrovaném systému bude vynásoben intenzitou chovu uvedenou v článku 131 nařízení (ES) č. 1782/2003;
b)
počet VDJ odpovídající počtu dojnic potřebných pro vyprodukování referenčního množství mléka, které je zemědělci k dispozici, bude odečteno od takto získaného čísla;
c)
počet VDJ odpovídající počtu ovcí a/nebo koz, pro které byly podány žádosti o prémie, bude odečten od takto získaného čísla.
Takto získané konečné číslo bude odpovídat maximálnímu počtu VDJ, pro které bude poskytnuta zvláštní prémie a prémie na krávy bez tržní produkce mléka.
4. Členské státy informují každého dotčeného zemědělce o intenzitě chovu, která pro něho byla stanovena a o výsledném počtu VDJ, pro které může být poskytnuta prémie.
Pododdíl 2
Režim extenzifikačních prémií
(Článek 132 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 118
Účast v režimu extenzifikačních prémií
1. Pro přihlášení se k extenzifikační prémii, zemědělci uvedou v žádosti o přímou platbu uvedené v článku 22 nařízení (ES) č. 1782/2003, že si přejí zúčastnit se režimu extenzifikačních prémií.
2. Zvířata, která jsou považována za zvířata, která obdržela zvláštní prémii ve smyslu článku 88, se nebudou přihlašovat pro extenzifikační prémii.
Článek 118a
Určení intenzity chovu sčítáním
1. Pro kontrolu, že celkový počet zvířat vypočítaný podle čl. 132 odst. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 1782/2003 splňuje požadavky na intenzitu chovu stanovené v čl. 132 odst. 2 tohoto nařízení, členské státy každý rok určí alespoň pět sčítacích dnů zvířat a informují o tom Komisi.
Kromě případů, kdy členské státy rozhodnou, že sčítacím dnem může být kterýkoli den v roce, budou sčítací dny rozděleny náhodně tak, aby pokrývaly celý rok, měněny každý rok a každý sčítací den bude určen dodatečně a oznámen zemědělci nejdříve dva týdny po jeho určení.
2. Ve sčítací den budou zvířata spočítána podle jedné z následujících metod, podle výběru členského státu:
a)
Členské státy mohou požádat každého zemědělce aby potvrdil, na základě jeho registru zemědělského podniku, před určením sčítacího dne členským státem, počet VDJ nebo počet zvířat pro každou ze dvou kategorií skotu uvedených v převodní tabulce stanovené v čl. 131 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1782/2003;
b)
Členské státy mohou používat počítačové databáze uvedené v čl. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1760/2000 pro určení počtu VDJ za podmínky, že tyto databáze poskytují, ke spokojenosti dotčeného členského státu, adekvátní záruky co se týče přesnosti informací, které obsahují, pro účely režimu extenzifikačních plateb.
3. Počet VDJ použitý pro určení zda zemědělec splňuje požadavky na intenzitu chovu stanovené v čl. 132 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 bude aritmetickým průměrem počtů VDJ spočítaných ve sčítací dny plus počet VDJ odpovídající ovcím a kozám pro které byly podány žádosti o prémie pro stejný kalendářní rok.
Nicméně, kde se členské státy rozhodnou, že sčítacím dnem může být kterýkoli den v roce, mohou tyto státy rozhodnout, že čísla uvedená v odst. 2 písm. a) a b) budou vypočítána poměrně pro období po které jsou zvířata přítomna v podniku.
4. Členské státy přijmou nezbytná opatření pro používání článku 29 nařízení (ES) č. 1782/2003 v případě zemědělců, kteří, pomocí abnormálně nízkých chovných stavů během části roku, uměle vytvářejí podmínky požadované článkem 132 tohoto nařízení.
Článek 118b
Zjednodušené určení intenzity chovu
1. Odchylně od článku 118a, členské státy mohou poskytnout zemědělcům možnost zvolit si zjednodušené schéma pro výpočet intenzity chovu.
V takovém případě, zemědělec do žádosti o podporu zařadí:
a)
prohlášení, že každý den vyhověl maximální intenzitě chovu stanovené v článku 132 nařízení (ES) No 1782/2003 k datu jeho žádosti o podporu;
b)
závazek každý den vyhovět takovéto intenzitě chovu mezi datem jeho žádosti o podporu a následujícím 31. prosincem.
Tam kde si dotčený členský stát zvolil použít čl. 132 odst. 2 druhý pododstavec nařízení (ES) č. 1782/2003, zemědělec ve své žádosti uvede, kterou ze dvou maximálních intenzit chovu dodržuje. Farmář může tuto volbu změnit před oznámením kontroly na místě počtu jeho zvířat.
Zemědělec může oznámit příslušnému orgánu zrušení závazku uvedeného v bodě (b) druhého pododstavce před oznámením kontroly na místě počtu jeho zvířat. V takovém případě nebude kvalifikovaný pro extenzifikační prémii.
Prohlášení a závazky stanovené v druhém pododstavci budou podléhat opatřením kontroly a pokut stanovených podle integrovaného systému.
2. Kde si členské státy zvolí použít, nebo ukončit použití, možnosti stanovené v článku 132 odst. 2 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1782/2003, informují Komisi o svém rozhodnutí před 1. lednem dotčeného kalendářního roku.
Článek 118c
Zemědělci v horských oblastech
1. Členské státy, které si přejí využít možnosti stanovené v čl. 132 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003 o tomto informují Komisi a zároveň oznámí Komisi relevantní informace umožňující určení, zda jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku.
Pro účely č. 132 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003, „zemědělec v horské oblasti“ znamená jedno z následujících:
a)
zemědělce, jehož zemědělský podnik se nachází v horské oblasti;
b)
zemědělce, jehož minimálně 50 % krmné plochy se nachází v horské oblasti.
Komise rozhodne, které členské státy splňují podmínky stanovené v čl. 132 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Rozhodnutí, která budou v platnosti v dobu vstoupení v platnost tohoto nařízení se budou dále používat.
2. Aniž by byl dotčen čl. 118, odst. 1, zemědělci, kteří si přejí se kvalifikovat pro extenzifikační prémie podle odstavce 1 tohoto článku uvedou na žádosti o podporu, že žádají o extenzifikační prémii. Zemědělci budou udržovat, minimálně po dobu šesti následujících měsíců od data podání žádosti uvedené v článku 118, počet dojnic minimálně stejný jako počet dojnic pro který byla podána žádost o extenzifikační prémii. Toto retenční období začne prvním dnem po dni podání žádosti.
Žádosti budou podávány během celého období šesti měsíců v kalendářním roce, které budou určeny členským státem.
Členské státy mohou rozhodnout o oddělených obdobích pro podávání žádostí v rámci takovéhoto celého období.
Článek 118d
Maximální počet dojnic způsobilých pro prémii
Počet dojnic, pro který je zemědělci poskytnuta extenzifikační prémie nesmí překročit ani jedno z následujících čísel:
a)
počet dojnic potřebný pro vyprodukování individuální referenčního množství pro mléko, které je zemědělci k dispozici k 31. březnu před začátkem dvanáctiměsíčního období režimu pro žádosti o dodatečné platby začínajícího v dotčeném kalendářním roce; tento počet krav bude vypočítán pomocí průměrné dojivosti definované v příloze XVI;
b)
celkový počet krav v zemědělském podniku, stanovený podle článku 118a, mínus počet krav bez tržní produkce mléka odpovídající individuálnímu stropu.
Článek 119
Obecná ustanovení
1. Členské státy oznámí Komisi jakoukoli změnu v definici „pastviny“ použité pro účely čl. 132 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 1782/2003 před 1. lednem dotčeného roku.
2. Pro účely výpočtu intenzity chovu podle tohoto pododdílu budou brána v úvahu pouze první dvě desetinná místa.
3. V případě, že příslušné veterinární orgány rozhodnou, že žádné zvíře nesmí opustit výrobní jednotku kromě za účelem porážky, bude počet velkých dobytčích jednotek zaznamenaný v zemědělském podniku vynásoben koeficientem 0,8 pro účely použití tohoto pododdílu.
Takovéto opatření bude omezeno na období, plus 20 dnů, na které se vztahuje rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci, s tím, že zemědělec informoval příslušný orgán, písemně do 10 pracovních dnů od rozhodnutí, o přítomnosti dotčených zvířat a podnikl veškerá nezbytná opatření pro zabránění a/nebo omezení výskytu nákazy zvířat.
ODDÍL 5
Porážková prémie
(Článek 130 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 120
Členské státy mohou rozhodnout, že pro kvalifikování se pro porážkovou prémii za daný kalendářní rok každý zemědělec, před nebo v dobu podávání první žádosti pro takový kalendářní rok, předloží prohlášení o účasti.
Nicméně, tam kde zemědělec nečiní žádné změny v prohlášení o účasti, může členský stát přijmout, že platí předchozí prohlášení.
Článek 121
Žádosti
1. Žádosti o podporu budou obsahovat informace potřebné pro vyplacení porážkové prémie, zejména datum narození zvířete v případě zvířat narozených po 1. lednu 1998.
Žádosti o podporu budou předloženy v rámci období, která budou určena členským státem, která nesmí převyšovat šest měsíců po porážce zvířete, nebo tam kde je zvíře vyvezeno, po datu ke kterému opustilo celní území Společenství a skončí nejpozději na konci února následujícího roku kromě výjimečných případů o kterých bude rozhodnuto dotčeným členským státem, kdy jsou zvířata odesílána nebo vyvážena. Aniž by byl dotčen tento časový limit, členský stát může stanovit období a termíny pro předložení žádostí o podporu a mohou určit počet žádostí, který může každý zemědělec předložit za kalendářní rok.
Členské státy mohou povolit předkládání žádostí prostřednictvím osoby jiné než zemědělce. V takovýchto případech ponese žádost jméno a adresu zemědělce, který je zodpovědný za kvalifikaci pro porážkovou prémii.
Kromě požadavků zavedených jako součást integrovaného systému, bude každá žádost obsahovat:
a)
v případech kdy je podpora poskytnuta v době porážky, osvědčení z jatek nebo jakýkoli dokument vystavený nebo potvrzený na jatkách obsahující minimálně stejné informace, uvádějící:
i)
název a adresu jatek (nebo příslušný kód),
ii)
datum porážky a identifikační a porážkové číslo zvířete,
iii)
v případě telat, hmotnost jatečně opracovaného těla, kromě případů použití čl. 122 odst. 4;
b)
v případech, kdy je zvíře vyvezeno do třetí země:
i)
jméno a adresu vývozce (nebo příslušný kód),
ii)
identifikační číslo zvířete,
iii)
vývozní prohlášení uvádějící věk zvířete u zvířat narozených po 1. lednu 1998 a v případě telat, kromě případů použití čl. 122 odst. 4, živou hmotnost, která nesmí překročit 300 kilogramů,
iv)
důkaz, že zvíře opustilo celní prostor Společenství, prokázaný stejným způsobem jako pro vývozní náhradu.
Členské státy mohou rozhodnout, že informace obsažené v bodech (a) a (b) čtvrtého pododstavce budou předané prostřednictvím orgánu nebo orgánů schválených členským státem, které mohou používat informační technologii.
Členské státy budou provádět pravidelné, neohlášené kontroly přesnosti vydaných osvědčení nebo dokumentů a, tam kde je to vhodné, informací uvedených ve čtvrtém pododstavci.
2. Odchylně od odstavce 1, členské státy mohou rozhodnout, že informace o porážce zvířat, zadané do počítačových databází uvedených v čl. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1760/2000, odeslané příslušnému orgánu jatkami, budou považovány za žádosti o porážkovou prémii podanou za zemědělce, za podmínky, že tyto databáze nabízejí, ke spokojenosti členského státu, adekvátní záruky co se týče přesnosti informací, které obsahují, pro účely režimu porážkové prémie a, kde je to použitelné, pro výplatu zvláštní prémie při porážce a/nebo dodatečných plateb, pokud jsou vypláceny při porážce a/nebo prémie na porážku mimo sezónu.
Nicméně, členské státy mohou rozhodnout, že žádosti budou předkládány. V takovém případě mohou určit typ informací, které budou žádost provázet.
Členské státy, které si zvolí používání tohoto odstavce, informují Komisi o jakékoli následné změně před jejím provedením.
Členské státy zajistí, že informace poskytnuté platební agentuře obsahují veškeré informace potřebné pro výplatu porážkové prémie, zejména:
a)
typy a počty zvířat jak jsou uvedeny v čl. 130 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 poražených během dotčeného roku;
b)
informace týkající se plnění věkového omezení a váhy jatečně opracovaných těl zvířat uvedené v uvedeném odstavci a plnění retenčního období uvedeného v článku 123 tohoto nařízení;
c)
kde je to použitelné, informace potřebné pro výplatu zvláštní prémie v době porážky a/nebo dodatečné platby pokud je vyplácena při porážce a/nebo prémie na porážku mimo sezónu.
3. Pro zvířata, která podléhala obchodu v rámci Společenství po retenčním období uvedeném v článku 123, i pokud si členský stát, ve kterém byla provedena porážka, zvolí použití odchylky stanovené v odstavci 2 tohoto článku, vydají jatka dokument uvedený v bodě (a) tohoto článku, odstavce 1 čtvrtého pododstavce.
Nicméně, tam kde jsou jejich systémy pro přenos dat kompatibilní, mohou se dva členské státy dohodnout na používání systému popsaném v odstavci 2.
Členské státy si budou navzájem pomáhat při zajištění efektivní kontroly autentičnosti předaných dokumentů a/nebo přesnosti vyměňovaných informací. Za tímto účelem členský stát, kde je provedena platba pošle pravidelné přehledy členskému státu, kde je provedena porážka, rozdělené podle jatek, osvědčení o porážce (nebo nahrazujících informací) obdržených od druhého ze zmíněných členských států.
Článek 122
Váha a prezentace jatečně upravených těl
1. Pro účely čl. 130 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003, jatečně upravená těla telat budou prezentována po stáhnutí, vykolení a vykrvení, bez hlavy nebo kopyt, ale s játry, ledvinami a ledvinovým lojem.
2. Hmotnost, která bude brána v úvahu bude hmotnost jatečně upraveného těla po ochlazení, nebo teplá hmotnost jatečně upraveného těla stanovená jakmile je to možné po porážce, snížená o 2 %.
3. Tam kde jsou jatečně upravená těla prezentována bez jater, ledvin a/nebo ledvinového loje, bude jejich hmotnost navýšena o:
a)
3,5 kilogramů za játra;
b)
0,5 kilogramů za ledviny;
c)
3,5 kilogramů za ledvinový lůj.
4. Členské státy mohou rozhodnout, že tam kde jsou telata stará méně než šest měsíců v době porážky nebo vývozu, budou požadavky na hmotnost uvedené v čl. 130 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003 považovány za splněné.
Tam kde není možní stanovit hmotnost jatečně opracovaného těla na jatkách, budou požadavky na hmotnost uvedené v čl. 130 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003 považovány za splněné, pokud živá hmotnost nepřesahuje 300 kilogramů.
Článek 123
Příjemce prémie
1. Porážková prémie bude zaplacena zemědělci, který vlastnil zvíře po minimální retenční období dvou měsíců končící méně než jeden měsíc před porážkou nebo končící méně než dva měsíce před vývozem.
2. V případě telat poražených před dosažením stáří tří měsíců bude retenční období jeden měsíc.
Článek 124
Národní stropy
1. Národní stropy uvedené v čl. 130 odst. 1 a odst. 3 nařízení (ES) č. 1782/2003 jsou stanoveny v příloze XVII tohoto nařízení.
2. Kde použití poměrného snížení stanoveného v čl. 130 odst. 4 vede k výslednému počtu způsobilých zvířat, které je nižší než celé číslo, bude poskytnut s ohledem na desetinnou část odpovídající zlomek peněžní jednotky porážkové prémie. Pro tento účel budou brány v úvahu pouze první dvě desetinná čísla.
ČÁST 6
Dodatečné platby
(Články 133 až 136 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 125
Národní opatření
Podrobné informace o národních opatřeních uvedených v článku 137 nařízení (ES) č. 1782/2003 zahrnují následující:
1.
u plateb za počet kusů, v případě aplikovatelnosti:
a)
orientační částky za kus za každou kategorii zvířat a opatření pro udělení dotace;
b)
orientační odhad celkových výdajů za každou kategorii zvířat spolu s údaji o tom, zda-li budou tyto platby provedeny ve formě dodatečné platby k jatečnímu příplatku a údaji o počtu zvířat, na které se toto vztahuje;
c)
specifické požadavky na hustotu dobytka na plochu píce s výjimkou plateb ve formě dodatečné platby k jatečnímu příplatku;
d)
mezní počet kusů samčího skotu na statek, v případě aplikovatelnosti;
e)
další informace o pravidlech aplikace.
Do kategorie zvířat uvedených v bodech (a) a (b) spadají býci, volci, kojící krávy, dojnice, jalovice, na které může být obdržen příplatek za kojící krávy a další jalovice nebo jakákoliv skupina zvířat stanovená členským státem a zahrnutá do těchto kategorií;
2.
u plateb za rozlohu, v případě nutnosti:
a)
výpočet základních regionálních oblastí;
b)
orientační částky na hektar;
c)
orientační odhad celkových výdajů a počet hektarů, na které se tento vztahuje;
d)
další informace o pravidlech aplikace.
ČÁST 7
Obecná ustanovení
Článek 126
Platby předem
1. V souladu s čl. 28 odst. 3 pododst. b) nařízení (ES) č. 1782/2003 vyplatí na základě výsledků administrativních kontrol a kontrol prováděných místně příslušný orgán farmáři za počet zvířat splňujících podmínky zálohu ve výši 60 % speciálního příplatku, příplatku za dojící krávy a jatečního příplatku.
V případě speciálního příplatku, speciálního programu pro jalovice uvedeného v článku 114 a jatečního příplatku může být ze strany členského státu snížena výše platby předem, přičemž tato nesmí být nicméně nižší než 40 %.
Navíc se členské státy mohou na základě administrativních a na místě prováděných kontrol rozhodnout vyplatit farmářům zálohu v maximální výši 60 % z částky dodatečných plateb uvedených v článku 133 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Zálohu není možno vyplatit před 16. říjnem kalendářního roku, v souvislosti s kterým je zažádáno o poskytnutí příplatku nebo pro který je poskytnuta dodatečná platba.
2. Konečná platba příplatku nebo dodatečné platby představuje částku rovnající se rozdílu mezi zálohou a výší příplatku nebo dodatečné platby, na kterou má farmář nárok.
Článek 127
Alokační rok
1. Datum předložení žádosti představuje rozhodnou událost pro stanovení roku, do kterého jsou zařazena zvířata, na něž se vztahuje speciální příplatek, příplatek za dojící krávy, příplatek za nesezónnost a platební programy za extenzifikaci a pro určení počtu jednotek dobytka, které budou použity k výpočtu hustoty dobytka na plochu píce.
Pokud je nicméně v souladu s článkem 93 udělen speciální příplatek, bude v následujících případech za výši příplatku považována výše platná k 31. prosinci roku, ve kterém došlo k porážce nebo vývozu:
a)
jestliže bylo zvíře poraženo nebo vyvezeno nejpozději 31. prosince;
b)
jestliže byla žádost o příplatek za toto zvíře podána po tomto datu.
2. Co se týče jatečního příplatku, je za účelem stanovení výše pomoci a vypočtení proporcionálního snížení v souladu s článkem 124 za alokační rok považován rok, ve kterém došlo k porážce nebo vývozu.
Článek 128
Převod na národní měnu
Převod příplatků, plateb za extenzifikaci a dodatečných plateb na národní měnu bude proveden podle poměrným dílem vypočteného průměru směnných kurzů platných v měsíci prosinci před alokačním rokem stanoveným v souladu s článkem 127. Průměrný směnný kurz bude stanoven Komisí během následujícího měsíce.
Článek 129
Pokuty za nezákonné použití nebo držení určitých látek nebo výrobků
Dojde-li na základě nezákonného použití nebo držení látek či výrobků, které nejsou ve veterinárním sektoru povoleny příslušnými nařízeními Společenství k opakovanému porušení zákonů, rozhodnou členské státy v souladu s druhým pododstavcem čl. 140 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 a s ohledem na závažnost tohoto porušení o délce vyloučení z programů podpory.
Článek 130
Stanovení individuálního referenčního množství mléka
Až do konce 11. období uvedeného v článku 1 nařízení (ES) č. 1788/2003 se členský stát může odchylně od čl. 102 odst. 1 pododst. a),čl. 117 odst. 2 pododst. a) a čl. 118d odst. a) tohoto nařízení rozhodnout, že v případě farmářů produkujících mléko, kteří uvolňují nebo přebírají celkové nebo částečné individuální referenční množství, bude s platností od 31. března respektive 1. dubna v souladu s čl. 5 odst. j) a odst. k) nařízení (ES) č. 1788/2003 nebo podle národních ustanovení přijatých k provádění článků 16, 17 a 18 uvedeného nařízení dne 1. dubna stanoveno následující:
a)
maximální individuální referenční množství mléka opravňující k obdržení příplatku za kojící krávy a maximální počet kojících krav;
b)
přidělení dodatečných plateb za dojnice;
c)
počet dojnic za účelem poskytnutí platby za extenzifikaci v případě dojnic držených na statcích v horských oblastech;
d)
hustota dobytka na plochu píce.
Článek 130a
Stanovení retenčních období
Za poslední den retenčních období uvedených v čl. 90, čl. 94 odst. 1, čl. 101, čl. 118c odst. 2 a čl. 123 je považován den, ať již pracovní či nikoliv, který předchází dni, jenž nese stejné číslo jako datum započetí daného období.
Článek 131
Oznámení
1. V případě aplikace čl. 68 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 oznámí členské státy Komisi
a)
počet telat, v souvislosti s nimiž bylo požádáno o jateční příplatek a uvedou, zda-li došlo k porážce nebo vývozu těchto zvířat. Toto oznámení bude každoročně předloženo nejpozději do 15. září v případě informací, jež se týkají prvního pololetí stávajícího roku a nejpozději do 1. března v případě informací, jež se týkají druhého pololetí předcházejícího roku;
b)
každý rok nejpozději do 31. července údaje za předcházející kalendářní rok týkající se:
i)
počtu telat, za která byl skutečně udělen jateční příplatek, přičemž uvedou, zda-li byl tento příplatek vyplacen za porážku nebo za export a kolika farmářů se týkal;
ii)
počtu telat, za která jateční příplatek v předcházejícím kalendářním roce udělen nebyl z důvodu uplatnění maximálních národních limitů.
2. V případě aplikace čl. 68 odst. 2 pododst. a) bod i) a bod ii) nařízení (ES) č. 1782/2003 oznámí členské státy Komisi:
a)
každoročně nejpozději do 15. září v případě informací, jež se týkají prvního pololetí stávajícího roku a nejpozději do 1. března v případě informací, jež se týkají druhého pololetí předcházejícího roku:
i)
počet krav, v souvislosti s nimiž bylo požádáno o příplatek za kojící krávy, přičemž tento počet musí být rozdělen podle rozpisů uvedených v čl. 125 odst. 2 pododst. a) a pododst. b) nařízení (ES) č. 1782/2003;
ii)
počet hovězího dobytka s výjimkou telat, v souvislosti s nímž bylo požádáno o jateční příplatek a uvedou, zda-li došlo k porážce nebo vývozu těchto zvířat.
b)
každý rok nejpozději do 31. července údaje za předcházející kalendářní rok týkající se:
i)
počtu krav a jalovic, za které byl skutečně poskytnut příplatek na kojící krávy, přičemž tento počet musí být rozdělen podle rozpisů uvedených v čl. 125 odst. 2 pododst. a) a pododst. b) nařízení (ES) č. 1782/2003; každý rozpis bude zároveň obsahovat počet farmářů, kterým byl příplatek poskytnut;
ii)
kde je to na místě, údaje týkající se počtu zvířat, za která příplatek v předcházejícím kalendářním roce udělen nebyl z důvodu uplatnění specifických maximálních národních limitů vztahujících se na jalovice;
iii)
pokud je to na místě, údaje týkající se poskytnutí jakéhokoliv národního příplatku navíc k příplatku za kojící krávy, přičemž budou uvedeny:
-
podmínky pro udělení takového příplatku,
-
částka poskytnutá na jedno zvíře;
iv)
počtu hovězího dobytka s výjimkou telat, za který byl skutečně udělen jateční příplatek, přičemž uvedou, zda-li byl tento příplatek vyplacen za porážku nebo za export a kolik farmářů jej obdrželo;
v)
počtu hovězího dobytka s výjimkou telat, za který jateční příplatek v předcházejícím kalendářním roce udělen nebyl z důvodu uplatnění maximálních národních limitů.
3. V případě aplikace čl. 68 odst. 2 pododst. b) bod i) nařízení (ES) č. 1782/2003 oznámí členské státy Komisi:
a)
počet hovězího dobytka s výjimkou telat, v souvislosti s nímž bylo požádáno o jateční příplatek a uvedou, zda-li došlo k porážce nebo vývozu těchto zvířat. Toto oznámení bude každoročně předloženo nejpozději do 15. září v případě informací, jež se týkají prvního pololetí stávajícího roku a nejpozději do 1. března v případě informací, jež se týkají druhého pololetí předcházejícího roku;
b)
každý rok nejpozději do 31. července údaje za předcházející kalendářní rok týkající se:
i)
počtu hovězího dobytka s výjimkou telat, za který byl skutečně udělen jateční příplatek, přičemž uvedou, zda-li byl tento příplatek vyplacen za porážku nebo za export a kolik farmářů jej obdrželo;
ii)
počtu hovězího dobytka s výjimkou telat, za který jateční příplatek v předcházejícím kalendářním roce udělen nebyl z důvodu uplatnění maximálních národních limitů.
4. V případě aplikace čl. 68 odst. 2 pododst. b) bod ii) nařízení (ES) č. 1782/2003 oznámí členské státy Komisi:
a)
počet samčího skotu, v souvislosti s nímž bylo požádáno o speciální příplatek, přičemž tento skot bude rozdělen do skupin podle věku a druhu zvířete (býk nebo volek). Toto oznámení bude každoročně předloženo nejpozději do 15. září v případě informací, jež se týkají prvního pololetí stávajícího roku a nejpozději do 1. března v případě informací, jež se týkají druhého pololetí předcházejícího roku;
b)
každý rok nejpozději do 31. července údaje za předcházející kalendářní rok týkající se:
i)
počtu samčího skotu, za který byl speciální příplatek skutečně poskytnut, přičemž tento skot bude rozdělen do skupin podle věku a druhu zvířete (býk nebo volek), zároveň bude sdělen počet farmářů, kteří příplatek obdrželi;
ii)
počtu zvířat, za která speciální příplatek v předcházejícím kalendářním roce udělen nebyl z důvodu uplatnění maximálních národních limitů, přičemž tato zvířata budou rozdělena dle věku.
5. Každý rok nejpozději do 31. července budou členské státy informovat Komisi o částkách, jež byly po případném snížení podpory zmíněném v druhém odstavci článku 139 nařízení (ES) č. 1782/2003 v předcházejícím roce skutečně vyplaceny jako příplatky podle rozhodnutí souvisejícího s částečnou implementací jednotného programu vyplácení.
6. V případě aplikace článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003, oznámí členské státy Komisi:
a)
v případech, kde to lze aplikovat, počet zvířat, za která byl skutečně poskytnut příplatek za nesezónnost, přičemž tato zvířata budou rozdělena podle kritéria, zda-li byl příspěvek poskytnut z první nebo druhé tranše tohoto speciálního příplatku; zároveň bude uveden počet farmářů odpovídající každé ze dvou věkových kategorií. Toto oznámení bude každoročně předloženo nejpozději do 15. září v případě informací, jež se týkají prvního pololetí stávajícího roku a nejpozději do 1. března v případě informací, jež se týkají druhého pololetí předcházejícího roku;
b)
každý rok nejpozději do 31. července údaje za předcházející kalendářní rok týkající se:
i)
počtu samčího skotu, za který byla skutečně poskytnuta platba za extenzifikaci; tento samčí skot bude rozdělen podle limitů stanovených v čl. 132 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003, zároveň bude uveden počet farmářů, kterých se tato platba týká a tito budou rozděleni dle těchto limitů;
ii)
počtu krav a jalovic, za které byla skutečně poskytnuta platba za extenzifikaci; tyto krávy a jalovice budou rozděleny podle limitů stanovených v čl. 132 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003, zároveň bude uveden počet farmářů, kterých se tato platba týká a tito budou rozděleni dle těchto limitů;
iii)
počtu dojnic, za které byla skutečně poskytnuta platba za extenzifikaci;
iv)
počtu zvířat, za která byl skutečně poskytnut příplatek neovlivněný hustotou dobytka na plochu píce a o počtu farmářů, kteří tento příplatek obdrželi,
7. Ke sdělení údajů stanovených v tomto článku použijí členské státy tabulky obsažené v přílohách XVIII a XIX.
ČÁST 8
Přechodná a závěrečná ustanovení
Článek 132
Přechodná ustanovení
Požadavek na identifikaci a registraci zvířat zmíněný v článku 138 nařízení (ES) č. 1782/2003 se v souladu s postupem stanoveným ve směrnici Rady 92/102/EHS (39) vztahuje na zvířata narozená před 1. lednem 1998 s výjimkou zvířat, jež jsou předmětem obchodu v rámci Společenství.
Článek 133
Ustanovení vztahující se na přechodné období uvedené v článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003
Aniž by byly dotčeny další články této kapitoly, články 96, 97, 98, 117až 119 a 125 platí v kalendářních rocích 2005 a 2006, pokud se členské státy rozhodnou využít možnosti stanovené v článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003.
KAPITOLA 14
PROGRAM POSKYTNUTÍ PLATEB V JEDNOTNÉM PROSTORU
(článek 143b nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 134
Minimální velikost prostoru na statku, na který lze poskytnout platbu
Minimální velikost prostoru na statku, pro který lze dle ustanovení článku 143b(5) nařízení (ES) č. 1782/2003 zažádat o poskytnutí plateb na úrovni přesahující 0,3 ha, je uvedena v příloze XX.
Článek 135
Zemědělsky využívané oblasti
Zemědělsky využívané oblasti zařazené do programu vyplácení dotací v jednotném prostoru dle ustanovení čl. 143b odst. 5 nařízení (ES) č. 1782/2003 jsou uvedeny v příloze XXI.
Článek 136
Aplikace nařízení (ES) č. 796/2004
Aniž by byl dotčen třetí pododstavec článku 143b odst.6 nařízení (ES) č. 1782/2003, nařízení (ES) č. 796/2004 platí pro program vyplácení dotací v jednotném prostoru, a to s výjimkou čl. 6 odst.3, článku 7, čl. 8 odst. 2 pododst. b) a pododst. c), čl. 12 odst. 1 pododst. c) a odst. 2), čl. 13 odst. 2 až 8, článku 14 odst. 2 a odst. 3, článků 16 a 17, čl. 21 odst. 3, čl. 24 odst. 1 pododst. b), pododst. d) a pododst. e), čl. 26 odst. 1 pododst. a), pododst. b) a pododst. c) a odst. 2 pododst. b), pododst. c) a pododst. d), čl. 27 odst. 2 pododst. g), pododst. h), pododst. i) a pododst. j), čl. 28 odst. 1 pododst. d), čl. 30 odst. 3, článku 31, článků 34 až 40, článku 49 odst. 2 a odst. 3, čl. 50 odst. 2, odst. 4, odst. 5 a odst. 6, článků 51 až 64, článku 69 a čl. 71 odst. 1 tohoto nařízení.
Článek 137
Žádost o poskytnutí plateb v jednotném prostoru
1. Se žádostí o poskytnutí plateb v jednotném prostoru bude ve smyslu čl. 2 odst. 11 nařízení (ES) č. 796/2004 pro účely aplikace nařízení (ES) č. 796/2004 nakládáno jako se žádostí jednorázovou.
2. V žádosti o poskytnutí plateb v jednotném prostoru musí být uvedeny oblasti, jež splňují podmínky stanovené v čl. 143b odst. 5 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 138
Omezení a vynětí týkající se podmínek způsobilosti
1. Kromě zásahu vyšší moci nebo mimořádných okolností uvedených v článku 72 nařízení (ES) č. 796/2004 bude v případech, kdy je na základě administrativní nebo místně provedené kontroly zjištěno, že rozdíl mezi nahlášenou rozlohou a skutečnou rozlohou ve smyslu bodu (22) článku 2 nařízení (ES) č. 796/2004 dosahuje více než 3 % a méně než 30 % skutečné oblasti, snížena částka, jež má být za daný rok udělena v rámci programu poskytnutí plateb v jednotném prostoru, a to o dvojnásobek zjištěného rozdílu.
Jestliže rozdíl dosahuje více než 30 % skutečné rozlohy, nebude za daný rok poskytnuta žádná finanční pomoc.
Za předpokladu, že rozdíl přesahuje 50 %, bude farmáři odepřena možnost finanční pomoci, a to až do výše, která odpovídá rozdílu mezi nahlášenou a skutečnou rozlohou. Tato částka bude vykompenzována prostřednictvím finanční pomoci, na kterou má daný farmář nárok na základě žádostí, které předloží během tří kalendářních let následujících po kalendářním roce, ve kterém byl tento rozdíl zjištěn.
2. Jestliže rozdíly mezi nahlášenou a skutečnou rozlohou vyplývají z úmyslných nepřesností, nebude pomoc, na kterou by měl farmář za daný kalendářní rok nárok, poskytnuta.
Za předpokladu, že tento rozdíl přesahuje 20 % skutečné rozlohy, bude farmáři zároveň odepřena možnost finanční pomoci, a to až do výše, která odpovídá rozdílu mezi nahlášenou a skutečnou rozlohou. Tato částka bude vykompenzována prostřednictvím finanční pomoci, na kterou má daný farmář nárok na základě žádostí, které předloží během tří kalendářních let následujících po kalendářním roce, ve kterém byl tento rozdíl zjištěn.
3. Za účelem stanovení skutečné velikosti oblasti ve smyslu bodu (22) článku 2 nařízení (ES) č. 796/2004 platí čl. 143b odst. 5 a první pododstavec článku 143b odst. 6 nařízení (ES) č. 1782/2003 a článek 137 tohoto nařízení.
KAPITOLA 15
DODATEČNÉ PŘÍMÉ NÁRODNÍ PLATBY
(Článek 143c nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 139
Koeficient redukce
Za předpokladu, že v určitém sektoru překročí dodatečné přímé národní platby maximální hranici schválenou ze strany Komise v souladu s čl. 143c odst. 7 nařízení (ES) č. 1782/2003, bude výše těchto dodatečných přímých národních plateb v dotyčném sektoru proporcionálně snížena podle koeficientu redukce.
Článek 140
Kontroly a sankce
1. Na dodatečné přímé národní platby spolufinancované v souladu s článkem 33h nařízení (ES) č. 1257/1999 se vztahuje nařízení (ES) 796/2004.
2. Jestliže ke spolufinancování nedochází, dotyčné nové členské státy učiní odpovídající kontrolní opatření s cílem zajistit splnění podmínek pro udělení dodatečných přímých národních plateb, jež jsou určeny na základě souhlasu Komise v souladu s článkem 143c odst. 7 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 141
Předkládání informací
Nové členské státy předloží zprávu obsahující informace o opatřeních k implementaci dodatečných přímých národních plateb. Tato zpráva bude předložena před 30. červnem roku, jenž následuje po jejich implementaci a zaměří se alespoň na následující:
a)
veškeré změny v oblastech ovlivňujících dodatečné přímé národní platby;
b)
v případě každé dodatečné přímé národní platby bude uveden počet příjemců, hektarů nebo jednotek, na které se platba vztahuje;
c)
přehled kontrol a sankcí uplatňovaných v souladu s článkem 140.
Článek 142
Státní pomoc
Dodatečné přímé národní platby, jež nejsou poskytnuty v souladu se souhlasem Komise uvedeným v čl. 143c odst. 6 nařízení (ES) č. 1782/2003 budou ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (40) považovány za nezákonnou státní pomoc.
KAPITOLA 16
POUŽITÍ PŮDY VYLOUČENÉ Z PRODUKCE SUROVÝCH MATERIÁLŮ
ODDÍL 1
Předmět a definice
Článek 143
Předmět
1. Půda vyňatá z produkce v rámci režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě stanoveného nařízením (ES) č. 1782/2003 může být podle čl. 55 písm. b) a čl. 107 odst. 3, první odrážka uvedeného nařízení použita k produkci surovin pro výrobu produktů v rámci Společenství, jež nejsou určeny k výživě lidí nebo zvířat v podmínkách stanovených touto kapitolou.
2. Pro půdu vyňatou z produkce, na které se pěstuje cukrová řepa, topinambury nebo kořeny čekanky, nebude platba vyplacena. Všechna ustanovení této kapitoly jsou však použitelná pro tyto kultury, které jsou pěstovány na půdě vyňaté z produkce, za stejných podmínek, jako by platba vyplacena byla.
Kultury těchto surovin na půdě vyňaté z produkce jsou povoleny za podmínky, že:
a)
cukrová řepa neslouží pro výrobu cukru, definovanou v nařízení (EHS) č. 314/2002 (41), ani jako meziprodukt, ani jako druhotný produkt, ani jako vedlejší produkt;
b)
kořeny čekanky nebo topinambury nebyly podrobeny žádnému procesu hydrolýzy, definovanému v nařízení (EHS) č. 314/2002, buď jako takové, nebo jako meziprodukt jako např. inulin, nebo jako vedlejší produkt, jako např. oligofruktóza, nebo jako případný druhotný produkt.
Článek 144
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„žadatelem“ zemědělec, který používá půdu vyňatou z produkce podle čl. 55 písm. b) a čl. 107 odst. 3, první odrážky nařízení (ES) č. 1782/2003;
b)
„nákupčím“ jakákoliv osoba uzavírající smlouvu podle článku 147, která kupuje na vlastní účet suroviny uvedené v článku 145 určené pro cíle, stanovené v příloze XXIII ;
c)
„prvním zpracovatelem“ uživatel zemědělských surovin, který provede jejich první zpracování za účelem získaní jednoho nebo více produktů uvedených v příloze XXIII tohoto nařízení.
ODDÍL 2
Smlouva
Článek 145
Využití suroviny
1. Na půdě vyňaté z produkce mohou být pěstovány všechny zemědělské suroviny podle čl. 53, písm. b) a podle čl. 107 odst. 3, první odrážky, nařízení (ES) č. 1782/2003.
Ekonomická hodnota produktů používaných k jiným než potravinářským účelům, stanovených v příloze XXIII tohoto nařízení, získaných zpracováním těchto surovin, musí být vyšší, než hodnota všech ostatních produktů určených k jinému použití a získaných stejným zpracováním způsobem zpracování podle metody vyhodnocení stanovené čl. 163, odst. 3 tohoto nařízení.
2. Suroviny podle odstavce 1 musí být předmětem smlouvy podle článku 147 aniž by byl dotčen článek 148.
3. Žadatel dodá veškerou sklizenou surovinu nákupčímu nebo prvnímu zpracovateli, který ji převezme a zaručí, že bude množství odpovídající této surovině v rámci Společenství použito při zpracování jednoho nebo více konečných produktů určených pro jiné než potravinářské účely, stanovené v příloze XXIII.
Pokud první zpracovatel použije skutečně sklizenou surovinu pro zpracování meziproduktu nebo druhotného produktu, může použít ekvivalentní množství těchto meziproduktů nebo druhotných produktů pro výrobu jednoho nebo více konečných produktů uvedených v prvním pododstavci.
V případě uvedeném ve druhém pododstavci, nebo když nákupčí prodává sklizenou surovinu v rámci ekvivalence, uvědomí první zpracovatel nebo nákupčí příslušný orgán, u něhož byla složena jistota. Pokud je toto odpovídající množství použito v jiném členském státě, než ve kterém byla surovina sklizena, příslušné orgány členských států se o takové transakci navzájem informují.
4. V rámci národních ustanovení upravujících smluvní vztahy může první zpracovatel delegovat nákup surovin na zemědělce, žadatele o pomoc. Zpracovatel zůstává jedinou odpovědnou osobou s ohledem na závazky, stanovené touto kapitolou.
Článek 146
Odchylka
1. Odchylně od čl. 145, odst. 2 a 3 mohou členské státy oprávnit žadatele, aby:
a)
použil veškeré sklizené obilniny nebo veškeré olejniny kódů KN 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 a 1206 00 99:
i)
jako paliva pro vytápění svého hospodářství;
ii)
pro výrobu energie nebo bionafty pro své hospodářství;
b)
zpracoval všechnu surovinu sklizenou na svém hospodářství na bioplyn kódu KN 2711 29 00.
2. V případech, uvedených v odstavci 1 žadatel:
a)
se zaváže prohlášením nahrazujícím smlouvu podle článku 147, že přímo použije nebo zpracuje surovinu, která je předmětem zmíněného prohlášení; přiměřeně platí články 147 až 164.
b)
nechá veškerou sklizenou surovinu zvážit organizací nebo podnikem určeným Členským státem a zavede účetnictví specifické pro použitou surovinu a produkty a druhotné produkty získané zpracováním; pro obilniny a olejniny, pro slámu, stejně jako pro použití celé rostliny lze nicméně nahradit vážení volumetrickým stanovením suroviny.
3. Členský stát, který využívá možnost nabízenou v odstavci 1, zavede vhodná kontrolní opatření, kterými se zaručí přímé využití suroviny v hospodářství nebo zpracování na bioplyn kódů KN 2711 29 00.
4. Obilniny nebo olejniny použité podle odst. 1 písm. a) podléhají denaturaci, jejíž metodu musí stanovit Členský stát. Členské státy mohou nicméně povolit denaturaci oleje získaného zpracováním semen olejnin podle odst. 1, písm. a) ii), místo denaturace semen, za předpokladu, že bude denaturace provedena přímo po zpracování na olej, a že budou zavedena kontrolní opatření na použití semen.
Článek 147
Smlouva
1. Na podporu žádosti o pomoc předloží žadatel u příslušného orgánu smlouvu uzavřenou mezi ním a buď nákupčím nebo prvním zpracovatelem. Členský stát nicméně může rozhodnout, že smlouva smí být uzavřena pouze mezi nákupčím a prvním zpracovatelem.
2. Nákupčí se ujistí, že smlouva obsahuje následující údaje:
a)
jméno a adresu smluvních stran;
b)
dobu trvání smlouvy;
c)
druhy jednotlivých dotčených surovin a plochy oseté jednotlivými druhy;
d)
jakékoliv podmínky pro dodávku, stejně jako pro olejniny předpokládané množství, považované příslušným orgánem pro dotčenou surovinu za reprezentativní;
e)
závazek, že splní závazky podle čl. 145 odst. 3;
f)
konečná uvažovaná primární využití suroviny podle podmínek stanovených v čl. 145 odst. 1 a čl. 163 odst. 3.
3. Žadatel zajistí, že je smlouva uzavřena včas, aby mohl nákupčí nebo první zpracovatel uložit kopii smlouvy u příslušného orgánu ve lhůtě stanovené v čl. 157 odst. 1.
4. Členské státy mohou pro účely kontroly vyžadovat, aby směl každý žadatel uzavřít pro každou surovinu pouze jednu dodavatelskou smlouvu.
5. Pokud se smlouva vztahuje na semena řepky a řepice, slunečnicová semena nebo sójové boby kódů KN 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 nebo 1201 00 90, žadatel zajistí, aby ve smlouvě bylo, kromě údajů požadovaných podle odstavce 2, uvedeno celkové předpokládané množství druhotných produktů a celkové předpokládané množství druhotných produktů určených k jinému využití než k výživě lidí a zvířat, v obou případech podle druhů.
Uvedená množství jsou vypočítána na základě následujících poměrů:
a)
100 kilogramů semen řepky anebo řepice kódů KN 1205 10 90 nebo 1205 90 00 je považováno za ekvivalentní 56 kilogramům vedlejších výrobků;
b)
100 kilogramů slunečnicových semen kódů KN 1206 00 91 nebo 1206 00 99 je považováno za ekvivalentní 56 kilogramům vedlejších výrobků;
c)
100 kilogramů sojových bobů kódů KN 1201 00 90 je považováno za ekvivalentní 78 kilogramům vedlejších výrobků.
Článek 148
Suroviny, které nemusí být předmětem smlouvy
Odchylně od článku 147, suroviny vyjmenované v příloze XXII nemusí být nutně předmětem smlouvy.
Aby měl žadatel, který chce půdu vyňatou z produkce využít k pěstování surovin, nárok na platbu, podá u příslušného orgánu ve svém Členském státě spolu s žádostí o platbu písemné prohlášení, ve kterém se zaváže, že v případě použití příslušných surovin ve svém hospodářství nebo jejich prodeje, budou použity k účelům uvedeným v příloze XXIII.
Článek 149
Ekvivalenty sójové moučky pro vedlejší produkty z olejnin
1. Příslušný orgán oznámí Komisi co nejdříve, nejpozději však 30. června roku, ve kterém má být surovina sklizena, celkové předpokládané množství vedlejších produktů určených k výživě lidí nebo zvířat podle druhu, které vyplývá ze smluv podle článku 147, pokud se tyto smlouvy týkají semen řepky a řepice, slunečnicových semen a sójových bobů kódů KN 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 nebo 1201 00 90, a plochy těchto olejnin podle druhu.
2. Komise vypočte celkové předpokládané množství vedlejších výrobků určených pro výživu lidí nebo zvířat, vyjádřené v ekvivalentu sójové moučky z informací dodaných podle odstavce 1 s použitím následujících koeficientů:
-
sojový koláč: 48 %,
-
koláč z řepice: 32 %,
-
slunečnicový koláč: 28 %.
Jestliže Komise konstatuje na základě provedeného výpočtu překročení stropu o 1 milion tun vedlejších výrobků určených pro výživu lidí nebo zvířat, určí, jakmile je to možné, ale nejpozději 31. července roku, během kterého je surovina sklizena, procento o které musí být snížena každá smlouva, aby mohl být proveden výpočet maximálního množství vedlejších výrobků, které smí být určeno pro výživu lidí nebo zvířat.
ODDÍL 3
Změna nebo ukončení smlouvy
Článek 150
Změna nebo ukončení smlouvy
Pokud smluvní strany změní nebo ukončí smlouvu poté, co žadatel podal žádost o pomoc, může žadatel trvat na své žádosti o pomoc pouze za předpokladu, že o takové změně nebo ukončení informuje příslušný orgán nejpozději do konečného data stanoveného pro změnu žádosti příslušným členským státem, aby bylo možné provést nezbytné kontroly.
Článek 151
Výjimečné okolnosti
Aniž je dotčen článek 150, pokud žadatel informuje příslušný orgán, že nebude schopen z důvodu zvláštních okolností schopen dodat všechnu surovinu uvedenou ve smlouvě nebo její část, může příslušný orgán po obdržení dostatečných důkazů o těchto zvláštních okolnostech schválit změnu smlouvy, která se jeví odůvodněná, nebo povolit její ukončení.
Pokud změna smlouvy s sebou přinese zmenšení ploch, na něž se smlouva vztahuje, nebo v případě, že je smlouva ukončena, musí žadatel, aby si zachoval právo na platbu, splnit tyto podmínky:
a)
znovu vyjmout dotčenou půdu z produkce způsobem, který je schválen příslušným orgánem;
b)
nebude prodávat, převádět ani využívat surovinu vypěstovanou na půdě, vyjmuté ze smlouvy.
Článek 152
Změna konečného využití
Aniž je dotčen článek 150, nákupčí nebo první zpracovatel může změnit předpokládaná konečná primární využití surovin podle čl. 147 odst. 2 písm. f) poté, co mu byly suroviny podle smlouvy dodány a byly splněny podmínky podle čl. 154 odst. 1 a čl. 157 odst. 3 prvního pododstavce.
Změny konečných využití se provedou v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 145 odst. 1, druhý pododstavec a čl. 163 odst. 3.
Nákupčí nebo první zpracovatel předem uvědomí příslušný orgán, aby mohly být provedeny nezbytné kontroly
ODDÍL 4
Reprezentativní výnosy a dodávaná množství
Článek 153
Reprezentativní výnosy
Členské státy stanoví každý rok a podle vhodného postupu reprezentativní výnosy, které mají být skutečně dosaženy a informují o nich žadatele, kterých se týkají.
Suroviny uvedené v příloze XXII mohou však být z reprezentativních výnosů vyjmuty.
Článek 154
Dodávaná množství
1. Žadatel podá příslušnému orgánu prohlášení o celkovém množství jednotlivých druhů sklizené suroviny a potvrdí dodané množství a stranu, které tuto surovinu dodal.
2. Množství surovin, které má být žadatelem skutečně dodáno nákupčímu nebo prvnímu zpracovateli, by mělo odpovídat alespoň reprezentativnímu výnosu.
V řádně odůvodněných případech však mohou členské státy výjimečně povolit, aby bylo toto množství nižší než reprezentativní výnos až o 10 % tohoto výnosu.
Kromě toho, pokud příslušný orgán schválil změnu nebo ukončení smlouvy podle článku 151, může příslušný orgán v případech, které považuje za zdůvodněné, snížit množství, které je žadatel podle prvního pododstavce tohoto odstavce povinen dodat.
ODDÍL 5
Podmínky pro platbu pomoci
Článek 155
Platba
1. Platba pomoci žadateli může být provedena před zpracováním suroviny. Platba je nicméně provedena pouze, když bylo množství suroviny, které má být dodáno v rámci této kapitoly, dodáno nákupčímu nebo prvnímu zpracovateli a pokud:
a)
bylo učiněno prohlášení podle čl. 154 odst. 1;
b)
byla kopie smlouvy uložena u příslušného orgánu nákupčího nebo prvního zpracovatele podle čl. 158 odst. 1 a byly splněny podmínky podle čl. 145 odst. 1;
c)
příslušný orgán obdržel důkaz, že byla složena celá částka jistoty podle čl. 158, odst. 2;
d)
příslušný orgán odpovědný za platbu ověřil, že byly pro každou žádost splněny podmínky podle článku 147.
2. V případě suroviny ze dvouletých plodin, jejíž sklizeň a následně dodávka proběhne tím pádem pouze během druhého roku pěstování, se platba provede v každém ze dvou let následujících po uzavření smlouvy podle článku 147, pod podmínkou, že příslušné orgány konstatují, že:
a)
jsou povinnosti stanovené v odst. 1 písm. b), c) a d) dodržovány počínaje prvním rokem pěstování;
b)
jsou povinnosti stanovené v odst. 1 písm. a) dodržovány a údaje podle čl. 157 odst. 3 prvního pododstavce sdělovány ve druhém roce pěstování.
Platby pro první rok pěstování jsou však provedeny pouze v případě, že příslušný orgán obdržel důkaz o složení jistoty podle čl. 158 odst. 2. Pro druhý rok pěstování není složení jistoty pro provedení platby vyžadováno.
3. V případě trvalého nebo víceletého pěstování, je platba pomoci prováděna každý rok od uzavření smlouvy. Podmínky podle odstavce 2 se používají obdobně.
ODDÍL 6
Povinnosti nákupčího a žadatele
Článek 156
Počet zpracovatelů
Nepotravinářské výrobky musí být získány maximálně třetím zpracovatelem.
Článek 157
Povinnosti
1. Nákupčí nebo první zpracovatel uloží kopii smlouvy u příslušného orgánu podle termínovaného kalendáře určeného příslušným Členským státem, nejpozději však v termínu pro předložení žádosti o pomoc v příslušném členském státě v uvažovaném roce.
Pokud žadatel a nákupčí nebo první zpracovatel změní nebo ukončí smlouvu před datem podle článku 150 v průběhu daného roku, nákupčí nebo první zpracovatel uloží nejpozději k tomuto datu kopii změněné nebo zrušené smlouvy u příslušného orgánu.
2. První zpracovatel dodá příslušnému orgánu potřebné informace o daném zpracování, jmenovitě ty, které se týkají cen a technických koeficientů zpracování, které slouží ke stanovení množství konečných výrobků podle čl. 164 odst. 2 druhý pododstavec.
3. Nákupčí nebo první zpracovatel, který převzal surovinu dodanou žadatelem, informuje příslušný orgán o množství převzaté suroviny a uvede její druh, jméno a adresu smluvní strany, která surovinu dodala, místo dodání a identifikační údaje smlouvy ve lhůtě stanovené členskými státy tak, aby umožnil provedení platby ve lhůtě stanovené v článku 28 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Pokud je členský stát nákupčího nebo prvního zpracovatele jiný než členský stát, v němž byla surovina vypěstována, uvědomí příslušný orgán do čtyřiceti pracovních dnů ode dne obdržení informací podle prvního pododstavce příslušný orgán žadatele o celkovém množství dodané suroviny.
ODDÍL 7
Jistoty
Článek 158
Jistota nákupčího nebo prvního zpracovatele
1. Nákupčí nebo první zpracovatel složí u příslušných orgánů celou jistotu podle odstavce 2 nejpozději do konečného data pro podání žádostí o platbu pro daný rok a v příslušném členském státě.
2. Jistota pro jednotlivé suroviny se vypočte na základě částky 250 eur/ha vynásobené součtem všech obdělávaných ploch, na něž se vztahuje smlouva podepsaná příslušným nákupčím nebo prvním zpracovatelem a které jsou využívány pro produkci uvedených surovin.
3. V případě, že je smlouva změněna nebo ukončena podle podmínek v článku 150 nebo článku 151, budou přiměřeně upraveny také složené jistoty.
4. Jistota pro jednotlivé suroviny se uvolní v poměru k množstvím zpracovaným na příslušný hlavní nepotravinářský konečný produkt za podmínky, že příslušný orgán nákupčího nebo prvního zpracovatele obdržel následující důkazy:
a)
důkaz, že uvedené množství suroviny bylo zpracováno v souladu s požadavky použití podle čl. 147 odst. 2, písm. f), přičemž se v případě potřeby zohlední jakékoliv případné změny podle ustanovení článku 152;
b)
pokud se smlouva vztahuje na semena řepky a řepice, slunečnicová semena nebo sójové boby kódů KN ex 1205 00 90, 1206 00 91, 1206 00 99 nebo 1201 00 90, a aplikuje se postup podle čl. 149 odst. 2, druhý pododstavec, důkaz, že pro množství vedlejších produktů, přesahující maximální množství, které lze využít k výživě lidí nebo zvířat, byly nalezeny jiné odbytové trhy, než potravinářské trhy.
5. Aniž je dotčen odstavec 4, pokud byla jistota složena nákupčím, uvolní se poté, co byla dotčená surovina dodána prvnímu zpracovateli, pokud má příslušný orgán důkaz, že první zpracovatel složil jistotu u svého příslušného orgánu.
Článek 159
Zásadní a podřízené požadavky
1. Následující požadavky jsou zásadní požadavky ve smyslu článku 20 nařízení (EHS) č. 2220/85 Komise:
a)
hlavní zpracování množství suroviny na konečné produkty uvedené ve smlouvě. Surovina musí být zpracována do 31. července druhého roku následujícího po sklizňovém roce;
b)
povinnost nalézt před datem uvedeným v písmenu a) jiné odbytové trhy pro množství vedlejších produktů, přesahující maximální množství vedlejších výrobků, které mohou být určeny k výživě lidí nebo zvířat, když je aplikován postup podle čl. 149 odst. 2 druhý pododstavec tohoto nařízení;
c)
povinnost doprovodit produkt jednou kontrolní kopií T5 podle článků 160 a 161 tohoto nařízení.
2. Následující povinnosti nákupčího nebo prvního zpracovatele představují podřízené požadavky ve smyslu článku 20 nařízení (EHS) č. 2220/85:
a)
povinnost převzít dodávku všech surovin dodaných žadatelem podle čl. 145 odst. 3 tohoto nařízení;
b)
povinnost uložit kopii smlouvy podle čl. 157 odst. 1 tohoto nařízení;
c)
povinnost sdělit údaje podle prvního pododstavce čl. 157 odst. 3 tohoto nařízení;
d)
povinnost složit jistotu podle čl. 158 odst. 1 tohoto nařízení.
ODDÍL 8
Doklady pro prodej, převod nebo dodání do jiného členského státu nebo pro vývoz
Článek 160
Kontrolní kopie T5
1. Pokud zpracovatel prodá nebo převede meziprodukty nebo druhotné produkty nebo vedlejší produkty, na něž se vztahuje smlouva podle článku 147, zpracovateli usazenému v jiném členském státě, musí být produkt provázen kontrolní kopií T5 vydanou v souladu s nařízením (EHS) č. 2454/93.
Pokud zpracovatel prodá nebo převede suroviny, na něž se vztahuje smlouva podle článku 147, prvnímu zpracovateli usazenému v jiném členském státě, platí první pododstavec.
2. Pod nadpisem „Ostatní“ v políčku 104 kontrolní kopie T5 se uvede jedna z následujících poznámek:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 147 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 147 nařízení Rady (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 147 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 147 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 147 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 147 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 147
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 147 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 147 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 147. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 147 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 147 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 147 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 147 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 147 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 147 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 147 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 147 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
Článek 161
Kontrolní kopie T5 pro export
Pokud je jeden nebo více konečných produktů, meziproduktů, druhotných produktů nebo vedlejších produktů, na něž se vztahuje smlouva podle článku 147, určeno pro vývoz do třetích zemí, vyhotoví příslušný orgán členského státu, v němž byly uvedené produkty získány, kontrolní kopii T5, která bude krýt přepravu ve Společenství.
Pod nadpisem „Ostatní“ v políčku 104 kontrolní kopie T5 se uvede jedna z následujících poznámek:
-
Este producto no podrá acogerse a ninguna de las medidas previstas en el apartado 2 del artículo 1 del Reglamento (CE) no 1258/1999 del Consejo
-
Pro tento produkt nemůže být poskytnuto financování podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1258/1999 Rady
-
De finansieringsforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999, kan ikke anvendes på dette produkt
-
Dieses Erzeugnis kommt für keine Finanzierungen gemäß Artikel 1 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1258/1999 des Rates in Betracht
-
Το προϊόν αυτό δεν μπορεί να τύχει καμιάς από τις χρηματοδοτήσεις που προβλέπονται στο άρθρο 1 παράγραφος 2 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1258/1999 του Συμβουλίου
-
This product shall not qualify for any benefit pursuant to Article 1(2) of Council Regulation (EC) No 1258/1999
-
Kõnealuse toote puhul nõukogu määruse (EÜ) nr 1258/1999 artikli 1 lõikele 2 vastavaid soodustusi ei anta.
-
Ce produit ne peut pas bénéficier des financements prévus à l'article ler, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1258/1999 du Conseil
-
Questo prodotto non può beneficiare delle misure di cui all'articolo 1, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 1258/1999 del Consiglio
-
Šis produkts nevar saņemt Padomes Regulas (EK) Nr. 1258/1999 1. panta 2. punktā noteikto finansējumu
-
Šiam produktui netaikoma jokia išmoka pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 1 straipsnio 2 punktą.
-
Ez a termék nem jogosult az 1258/1999/EK tanácsi rendelet 1. cikkének (2) bekezdése szerinti semmilyen ellátásra
-
Dit product komt niet in aanmerking voor financieringen zoals bedoeld in artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1258/1999 van de Raad
-
Ten produkt nie kwalifikuje się do finansowania przewidzianego w art. 1 ust. 2 rozporządzenia Rady (WE) nr 1258/1999
-
O presente produto não pode beneficiar de medidas ao abrigo do n.o 2 do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 1258/1999 do Conselho
-
Tento produkt nie je oprávnený na financovanie uvedené v odseku 2 článku 1 nariadenia Rady (ES) č. 1258/1999
-
Ta proizvod ni upravičen do financiranja iz člena 1(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1258/1999
-
Tähän tuotteeseen ei sovelleta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 1 artiklan 2 kohdan mukaisia toimenpiteitä
-
De åtgärder som avses i artikel 1.2 i rådets förordning (EG) nr 1258/1999 kan inte användas för denna produkt.
Ustanovení prvního a druhého pododstavce se použijí pouze v případě, když lze pro konečný produkt podle přílohy XXIII, meziprodukt, vedlejší produkt a druhotný produkt, uvedený ve smlouvě podle článku 147, poskytnout vývozní náhradu za předpokladu, že byl získán ze surovin vypěstovaných mimo rámec stávajícího režimu.
Článek 162
Alternativní důkazy v kontrolní kopii T5
Odchylně od čl. 159 odst. 1 písm. b) v případě, když se kontrolní kopie T5 nevrátí do výchozího úřadu příslušného orgánu pověřeného kontrolou v Členském státě, kde sídlí nákupčí nebo první zpracovatel dva měsíce po uplynutí lhůty podle čl. 159. odst. 1 písm. a), v důsledku okolností, které nelze přičíst prvnímu zpracovateli, lze jako alternativní důkaz ke kontrolní kopii T5 přijmout následující dokumenty:
a)
nákupní faktury meziproduktů;
b)
potvrzení posledního zpracovatele o konečném zpracování na nepotravinářské výrobky;
c)
fotokopie účetních dokumentů, prokazující, že bylo zpracování provedeno, potvrzené posledním zpracovatelem.
ODDÍL 9
Kontroly
Článek 163
Vedení záznamů
1. Příslušný orgán členského státu určí záznamy, které musí vést nákupčí nebo zpracovatel a periodicitu záznamů, která musí být nejméně měsíční.
U nákupčího obsahují tyto zápisy nejméně následující prvky:
a)
množství veškerých surovin nakoupených a prodaných za účelem zpracování v rámci stávajícího režimu;
b)
jméno a adresa prvního zpracovatele.
V případě zpracovatele obsahují tyto soupisy nejméně následující prvky:
a)
množství různých surovin nakoupených pro zpracování;
b)
množství zpracovaných surovin a množství a typy konečných produktů, vedlejších produktů a druhotných produktů z nich získaných;
c)
ztráty způsobené zpracováním;
d)
zničená množství a důvody, proč ke zničení došlo;
e)
množství a druhy produktů prodané nebo převedené zpracovatelem a získané ceny
f)
jméno a adresa případného následného zpracovatele.
2. Příslušný orgán nákupčího nebo prvního zpracovatele ověří, zda podaná smlouva splňuje podmínky podle čl. 145 odst. 1. Pokud nejsou uvedené podmínky splněny, je informován příslušný orgán žadatele.
3. Pro účely výpočtu ekonomické hodnoty produktů podle čl. 145 odst. 1, srovná příslušný orgán na základě informací podle čl. 157 odst. 2, součet hodnot všech nepotravinářských produktů se součtem hodnot všech ostatních produktů určených pro jiná použití získané stejným zpracováním. Jednotlivé hodnoty se získají vynásobením příslušného množství průměrnými cenami „ze závodu“, které byly zaznamenány během předchozího hospodářského roku. Pokud tyto ceny nejsou dostupné, určí příslušný orgán odpovídající ceny zejména na základě údajů uvedených v čl. 157 odst. 2.
Článek 164
Kontroly u nákupčích a zpracovatelů
1. Příslušné orgány členských států, ve kterých existují nákupčí provádějí kontroly nejméně u 25 % nákupčích, sídlících na území, vybraném analýzou rizika. Tyto kontroly spočívají ve fyzickém ověření a v prohlídce zboží a v ověření obchodní dokumentace, aby byla zajištěna soudržnost mezi nákupy surovin a odpovídajícími dodávkami.
2. Příslušné orgány členských států, v nichž byla provedena zpracování, provedou kontroly dodržování ustanovení čl. 146 odst. 1 minimálně u 25 % zpracovatelů sídlících na jejich územích, vybraném analýzou rizika. Tyto kontroly se týkají minimálně následujících prvků:
a)
porovnání součtu hodnot všech nepotravinářských produktů se součtem hodnot všech ostatních produktů určených k jinému použití získaných ze stejného zpracování;
b)
analýzu systému výroby zpracovatele, obsahující fyzické ověření a ověření obchodní dokumentace, aby byla u zpracovatele soudržnost mezi dodávkami surovin, konečnými produkty, druhotnými produkty a vedlejšími produkty.
Příslušný orgán použije při kontrole podle písmena b) jmenovitě technické zpracovatelské koeficienty příslušných surovin. Pokud lze tyto koeficienty pro vývoz nalézt v právních předpisech Společenství, budou použity. Pokud v právních předpisech Společenství uvedeny nejsou, ale lze tam nalézt koeficienty jiné, použijí se tyto koeficienty. Ve všech ostatních případech bude ověřování založeno především na koeficientech, které jsou všeobecně uznávané příslušným zpracovatelským průmyslem.
3. Pro zpracování podle čl. 146, jsou kontroly prováděny nejméně u 10 % žadatelů vybraných na základě analýzy rizik, které berou v úvahu:
a)
částka pomoci;
b)
počet zemědělských parcel a plocha na které se pomoc žádá;
c)
vývoj v porovnání s předchozím rokem;
d)
výsledky kontrol provedených v minulých letech;
e)
další parametry, které budou definovat členské státy na základě reprezentativnosti předložených prohlášení.
4. V případě, že by kontroly podle odstavce 3 odhalily odchylky v nejméně 3 % případů, provede příslušný orgán dodatečné kontroly, které jsou nutné v běžném roce, a následně zvýší procento zemědělců, kteří mají být kontrolováni na místě v následujícím roce.
5. Pokud se předpokládá, že by mohly být některé prvky podle odstavců 1, 2 a 3 provedeny na základě vzorku, musí tento vzorek zajistit spolehlivou a reprezentativní úroveň kontroly.
6. Z každé kontroly je vyhotovena kontrolní zpráva, podepsaná kontrolorem, referující přesně o různých prvcích kontroly. tato zpráva uvádí zejména:
a)
datum kontroly;
b)
přítomné osoby;
c)
kontrolované období;
d)
metody kontroly včetně případného odkazu na metody vzorkování;
e)
výsledky kontroly.
Článek 165
Produkce konopí
Použijí se ustanovení týkající se konopí podle článku 29 nařízení (ES) čl. 795/2004 a článku 33 nařízení (ES) č. 796/2004.
Článek 166
Dodatečná opatření a vzájemná pomoc
1. Členské státy přijmou jakékoliv dodatečné opatření potřebné pro správné používání této kapitoly a budou si poskytovat vzájemnou pomoc pro provádění kontrol podle této kapitoly, členské státy mohou použít vhodné národní sankce proti provozovatelům obchodní pobočky, vstupující do procesu poskytování pomoci.
2. Pokud je to nutné nebo pokud to vyžadují ustanovení této kapitoly, poskytují si členské státy vzájemnou pomoc pro zajištění efektivnosti kontrol a ověření autentičnosti předložených dokumentů a vyměněných údajů.
ODDÍL 10
Vyloučení z režimu a sdělení
Článek 167
Vyloučení surovin z režimu
Členské státy mohou z režimu stanoveného touto kapitolou vyloučit všechny zemědělské suroviny, pokud tyto suroviny způsobují potíže, pokud jde o kontroly, veřejné zdraví, životní prostředí nebo trestněprávní ustanovení nebo na sníženou sazbu v nepotravinářských konečných výrobcích.
Článek 168
Minimální plocha
Členské státy mohou pro každou surovinu podle čl. 145 odst. 1 stanovit minimální plochu, na které bude pěstována.
Článek 169
Sdělení
Členské státy předají Komisi do 15. října následujícího po příslušném roce všechny následující informace:
a)
plochy, které vyplývají ze smluv podle článku 147 a z prohlášení podle čl. 146, odst. 2 a 148, pro každou surovinu;
b)
množství každého typu získané suroviny, konečného produktu, druhotného produktu a vedlejšího produktu s vyznačením typu použité suroviny;
c)
opatření přijatá při použití článku 146;
d)
suroviny vyloučené z režimu podle článku 167;
e)
minimální plocha stanovené podle článku 168.
KAPITOLA 17
PLOŠNÁ PODPORA ZA CHMEL
Článek 170
Dodatečná platba pěstitelům chmele
1. Dodatečná platba, na kterou se odkazuje druhý odstavec článku 68a nařízení (ES) č. 1782/2003 bude poskytována zemědělcům pěstujícím chmel na plošném základě za hektar v oblastech, které splňují stanovené článkem 110o tohoto nařízení za předpokladu, že:
a)
byly osázeny o rovnoměrné hustotě nejméně 1 500 rostlin na hektar v případě dvojitého drátování, či 200 rostlin na hektar v případě jednoduchého drátování;
b)
je o ně pečováno obvyklým způsobem.
2. Plocha „osázená chmelem“, na kterou se odkazuje druhá odrážka článku 110o nařízení (ES) č. 1782/2003, znamená plochu ohraničenou čarou spojující vnější sloupy. Kde jsou chmelové plodiny na této čáře, bude na každou stranu této plochy přidán dodatečný pruh odpovídající průměrné šířce uliček na tomto pozemku. Dodatečný pruh nesmí tvořit část veřejné cesty. Dvě čelní plochy na konci chmelových řad, které jsou potřebné pro manipulaci se zemědělskými stroji, jsou do této plochy zahrnuty za předpokladu, že délka žádné z čelních oblastí nepřesáhne 8 metrů, a netvoří část veřejné cesty.
3. Plochy osázené mladými chmelovými plodinami pěstované zejména jako školkařské výrobky nejsou způsobilé pro dodatečné platby.
4. Celková částka dostupná pro dodatečné platby bude rozdělena rovnoměrně na způsobilé plochy osázené chmelem na území příslušného členského státu.
Článek 171
Platby uznaným skupinám pěstitelů chmele
1. Uznané skupiny pěstitelů podají žádost o platby dle druhého odstavce článku 68a nařízení (ES) č. 1782/2003 nejpozději 1. září v roce sklizně.
2. Částka vyplacená uznané skupině pěstitelů bude v průběhu 3 měsíců od data platby poskytnuta na opatření stanovená čl. 7 odst. 1 pododst. a) až d) nařízení (EHS) č. 1696/71. Veškeré částky neposkytnuté v určené době budou vráceny platební agentuře a odečteny z výdajů financovaných záruční sekcí fondu EZZRF.
3. Podpora vyčleněná na sklizeň před rokem 2005 v souladu s čl. 12 odst. 5 bod c) nařízení (EHS) č. 1696/71 musí být využita před 31. prosincem 2008.
4. Členský stát, který provádí platbu uznaným skupinám pěstitelů, zašle každoročně Komisi zprávu o využití plateb ze strany jí uznaných skupin pěstitelů, včetně popisu opatření stanovených v čl. 7 odst. 1 bodech a) až d) nařízení (EHS) č. 1696/71, které jsou z plateb financovány. Zprávu je nutno odeslat každý rok nejpozději do 30. června.
5. Celková částka dostupná v daném členském státě jako platby uznaným skupinám pěstitelů, na které se odkazuje druhý odstavec článku 68a nařízení (ES) č. 1782/2003, bude těmto skupinám rozdělena úměrně plochám, které splňují podmínky článku 170 tohoto nařízení, na něž jejich členové podaly žádost dle hlavy II části 2 nařízení (ES) č. 796/2004.
KAPITOLA 18
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 172
Derogační ustanovení
1. Nařízení (EHS) č. 1686/72, (EHS) č. 1445/76, (ES) č. 1644/1996, (ES) č. 2316/1999, (ES) č. 2461/1999, (ES) č. 2550/2001, (ES) č. 2199/2003 a (ES) č. 2237/2003 se ruší s platností od 1. ledna 2005.
Budou ovšem nadále platit ve vztahu pro žádosti o podporu související s marketingovým rokem 2004/2005 či sezónou a předchozími marketingovými roky či sezónami. V případě aplikace článku 66 čo článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003, zůstávají v platnosti čl. 20 odst. 2 až 5 nařízení (ES) č. 2316/1999 až do vypršení podnikání zemědělců.
2. Nařízení (ES) č. 2342/1999 se ruší s platností od 1. ledna 2005. Zůstává v platnosti vzhledem k podaným žádostem, které se týkají roku 2004.
3. Nařízení (ES) č. 609/1999 se ruší s platností od 1. ledna 2005. Bude ovšem nadále platit pro žádosti o přímé platby týkající se sklizně roku 2004 a sklizně roku 2005 v případě aplikace čl. 71 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003.
4. Odkazy na zrušené akty budou interpretovány jako odkazy na toto nařízení.
Článek 173
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmý den po jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
Vztahuje se na žádosti o podporu související s marketingovými roky či sezónami počínaje 1. lednem 2005 s výjimkou článku 10, který se bude používat od data platnosti tohoto nařízení.
Nařízení je v celém rozsahu závazné a je přímo aplikovatelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. října 2004.
VERORDENING (EG) Nr. 1973/2004 VAN DE COMMISSIE
van 29 oktober 2004
houdende uitvoeringsbepalingen van Verordening (EG) nr. 1782/2003 van de Raad met betrekking tot de bij de titels IV en IV bis van die verordening ingestelde steunregelingen en het gebruik van braakgelegde grond voor de productie van grondstoffen
INHOUDSOPGAVE
Hoofdstuk 1
Toepassingsgebied en algemene bepalingen
Hoofdstuk 2
Specifieke kwaliteitspremie voor durumtarwe
Hoofdstuk 3
Premie voor eiwithoudende gewassen
Hoofdstuk 4
Gewasspecifieke betaling voor rijst
Hoofdstuk 5
Areaalbetaling voor noten
Hoofdstuk 6
Steun voor zetmeelaardappelen
Hoofdstuk 7
Melkpremie en extra betalingen
Hoofdstuk 8
Steun voor energiegewassen
Afdeling 1
Begripsomschrijvingen
Afdeling 2
Contract
Afdeling 3
Wijziging of opzegging van het contract
Afdeling 4
Representatieve opbrengsten en te leveren hoeveelheden
Afdeling 5
Voorwaarden voor de betaling van de steun
Afdeling 6
Contract en verplichtingen van de aanvrager en van de eerste verwerker
Afdeling 7
Zekerheden
Afdeling 8
Documenten voor de verkoop, het weggeven of de levering in een andere lidstaat of voor uitvoer
Afdeling 9
Controles
Afdeling 10
Uitsluiting uit de regeling inzake steun voor energiegewassen en evaluatie
Hoofdstuk 9
Specifieke regionale steun voor akkerbouwgewassen
Hoofdstuk 10
Steun voor zaaizaad
Hoofdstuk 11
Areaalbetalingen voor akkerbouwgewassen
Afdeling 1
Algemene bepalingen inzake de voorwaarden om voor de areaalbetalingen voor akkerbouwgewassen in aanmerking te komen
Afdeling 2
Specifieke bepalingen voor bepaalde akkerbouwgewassen
Afdeling 3
Basisarealen, referentieopbrengsten en maxima
Afdeling 4
Braaklegging
Afdeling 5
Mededelingen
Hoofdstuk 12
Ooien- en geitenpremies
Afdeling 1
Rechtstreekse betalingen
Afdeling 2
Maxima, reserves en overdrachten
Afdeling 3
Extra betalingen
Afdeling 4
Algemene bepalingen
Hoofdstuk 13
Rundvleesbetalingen
Afdeling 1
Speciale premie (artikel 123 van Verordening (EG) nr. 1782/2003)
Afdeling 2
Seizoencorrectiepremie (artikel 124 van Verordening (EG) nr. 1782/2003)
Afdeling 3
Zoogkoeienpremie (artikelen 125 tot en met 129 van Verordening (EG) nr. 1782/2003)
Afdeling 4
Gemeenschappelijke bepalingen inzake de speciale premie en de zoogkoeienpremie
Afdeling 5
Slachtpremie (artikel 130 van Verordening (EG) nr. 1782/2003)
Afdeling 6
Extra betalingen (artikelen 133 tot en met 136 van Verordening (EG) nr.1782/2003)
Afdeling 7
Algemene bepalingen
Afdeling 8
Overgangs- en slotbepalingen
Hoofdstuk 14
Regeling inzake een enkele areaalbetaling
Hoofdstuk 15
Aanvullende nationale rechtstreekse betalingen
Hoofdstuk 16
Gebruik van braakgelegde grond voor de productie van grondstoffen
Afdeling 1
Voorwerp en begripsomschrijvingen
Afdeling 2
Contract
Afdeling 3
Wijziging of opzegging van het contract
Afdeling 4
Representatieve opbrengsten en te leveren hoeveelheden
Afdeling 5
Voorwaarden voor de betaling van de steun
Afdeling 6
Verplichtingen van de inzamelaar en van de eerste verwerker
Afdeling 7
Zekerheden
Afdeling 8
Documenten voor de verkoop, het weggeven of de levering in een andere lidstaat of voor uitvoer
Afdeling 9
Controles
Afdeling 10
Uitsluiting uit de regeling en mededelingen
Hoofdstuk 17
Areaalsteun voor hop
Hoofdstuk 18
Slotbepalingen
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,
Gelet op de Akte van Toetreding van Tsjechië, Estland, Cyprus, Letland, Litouwen, Hongarije, Malta, Polen, Slovenië en Slowakije, en met name op artikel 41, eerste alinea,
Gelet op Verordening (EG) nr. 1782/2003 van de Raad van 29 september 2003 tot vaststelling van gemeenschappelijke voorschriften voor regelingen inzake rechtstreekse steunverlening in het kader van het gemeenschappelijk landbouwbeleid en tot vaststelling van bepaalde steunregelingen voor landbouwers en houdende wijziging van de Verordeningen (EEG) nr. 2019/93, (EG) nr. 1452/2001, (EG) nr. 1453/2001, (EG) nr. 1454/2001, (EG) nr. 1868/94, (EG) nr. 1251/1999, (EG) nr. 1254/1999, (EG) nr. 1673/2000, (EEG) nr. 2358/71 en (EG) nr. 2529/2001 (1), en met name op artikel 110 en artikel 145, onder c), d), e) en f),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Bij de titels IV en IV bis van Verordening (EG) nr. 1782/2003 zijn bepaalde steunregelingen voor landbouwers ingesteld. Uitvoeringsbepalingen voor sommige van die regelingen zijn reeds vastgesteld bij de volgende verordeningen: Verordening (EEG) nr. 1686/72 van de Commissie van 2 augustus 1972 houdende uitvoeringsbepalingen inzake de steun in de sector zaaizaad (2), Verordening (EEG) nr. 1445/76 van de Commissie van 22 juni 1976 houdende vaststelling van de lijst van de verschillende rassen van Lolium perenne L. (3), Verordening (EG) nr. 1644/96 van de Commissie van 30 juli 1996 tot vaststelling van de uitvoeringsbepalingen inzake de steun voor bepaalde zaaddragende leguminosen (4), Verordening (EG) nr. 609/1999 van de Commissie van 19 maart 1999 houdende nadere bepalingen betreffende de steunverlening aan hoptelers (5), Verordening (EG) nr. 2316/1999 van de Commissie van 22 oktober 1999 houdende uitvoeringsbepalingen van Verordening (EG) nr. 1251/1999 van de Raad tot instelling van een steunregeling voor producenten van bepaalde akkerbouwgewassen (6), Verordening (EG) nr. 2342/1999 van de Commissie van 28 oktober 1999 tot vaststelling van uitvoeringsbepalingen van Verordening (EG) nr. 1254/1999 van de Raad houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector rundvlees met betrekking tot de premieregelingen (7), Verordening (EG) nr. 2461/1999 van de Commissie van 19 november 1999 houdende uitvoeringsbepalingen van Verordening (EG) nr. 1251/1999 van de Raad wat het gebruik betreft van uit productie genomen grond voor de productie van grondstoffen voor de vervaardiging, in de Gemeenschap, van niet specifiek voor voeding of voor vervoedering bestemde producten (8), Verordening (EG) nr. 2550/2001 van de Commissie van 21 december 2001 tot vaststelling van uitvoeringsbepalingen voor Verordening (EG) nr. 2529/2001 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector schapen- en geitenvlees en tot wijziging van Verordening (EG) nr. 2419/2001 (9), Verordening (EG) nr. 2199/2003 van de Commissie van 16 december 2003 tot vaststelling van overgangsmaatregelen voor de toepassing van Verordening (EG) nr. 1259/1999 van de Raad in het jaar 2004 wat de regeling inzake een enkele areaalbetaling voor Tsjechië, Estland, Cyprus, Letland, Litouwen, Hongarije, Malta, Polen, Slovenië en Slowakije betreft (10) en Verordening (EG) nr. 2237/2003 van de Commissie van 23 december 2003 houdende uitvoeringsbepalingen voor bepaalde steunregelingen die zijn ingesteld bij titel IV van Verordening (EG) nr. 1782/2003 van de Raad tot vaststelling van gemeenschappelijke voorschriften voor regelingen inzake rechtstreekse steunverlening in het kader van het gemeenschappelijk landbouwbeleid en tot vaststelling van bepaalde steunregelingen voor landbouwers (11). Voor de duidelijkheid van de communautaire regelgeving dienen deze verordeningen te worden ingetrokken en te worden vervangen door één verordening houdende de uitvoeringsbepalingen voor al die regelingen, welke verordening van toepassing moet zijn met ingang van 1 januari 2005.
(2)
Met het oog op een doelmatig beheer van die regelingen is het nodig de areaalbetalingen tot bepaalde oppervlakten te beperken en er nader aan te geven voorwaarden aan te verbinden.
(3)
Malta heeft zeer veel kleine landbouwbedrijven die minder dan 0,3 ha groot zijn. Om te voorkomen dat veel landbouwers in Malta worden uitgesloten van de op de oppervlakte gebaseerde rechtstreekse betalingen, dient de minimumomvang waarop een aanvraag voor op de oppervlakte gebaseerde rechtstreekse betalingen in Malta betrekking moet hebben, te worden vastgesteld op 0,1 ha en dient Malta te worden toegestaan om voor de jaren 2005 en 2006 af te wijken van het bepaalde in artikel 107, lid 9, van Verordening (EG) nr. 1782/2003.
(4)
Voorkomen moet worden dat land wordt ingezaaid uitsluitend om in aanmerking te komen voor areaalbetalingen. Er moeten bepaalde voorwaarden betreffende de inzaai en de teelt van gewassen worden gesteld, vooral voor durumtarwe, eiwithoudende gewassen en rijst. Wegens de verscheidenheid van de landbouwmethoden in de Gemeenschap moet worden voldaan aan plaatselijke normen.
(5)
Voor een perceel dat in een bepaald jaar wordt beteeld, dient slechts één aanvraag voor een areaalbetaling te worden toegestaan behalve in de gevallen waarin de areaalbetaling wordt verleend als een toeslag voor hetzelfde gewas of de steun betrekking heeft op de productie van zaaizaad. Areaalbetalingen kunnen worden toegekend voor gewassen die worden gesubsidieerd op grond van een regeling in het kader van het structuur- of milieubeleid van de Gemeenschap.
(6)
In de op areaalsteun gebaseerde steunregelingen is bepaald dat, indien de oppervlakte waarvoor de steun wordt aangevraagd, groter is dan het gegarandeerde maximumareaal, het basisareaal of het subbasisareaal, de oppervlakte per landbouwer waarvoor de steun is aangevraagd, in het betrokken jaar proportioneel wordt verlaagd. Daarom moet worden bepaald op welke wijze en tegen welke datum de lidstaten de Commissie de gegevens moeten verstrekken die worden gebruikt voor de vaststelling van de verlagingscoëfficient, en de Commissie moeten informeren over de oppervlakten waarvoor de steun is betaald. Dezelfde bepalingen dienen te gelden voor de verlaging van het totaal van de individuele referentiehoeveelheden in geval van toepassing van artikel 95, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1782/2003.
(7)
Volgens artikel 73 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 is de verlening van de specifieke kwaliteitspremie voor durumtarwe afhankelijk van het gebruik van bepaalde hoeveelheden gecertificeerd zaad van rassen die in het productiegebied worden erkend als van hoge kwaliteit voor de productie van griesmeel of pasta. Om ervoor te zorgen dat aan die eisen wordt voldaan, moeten de criteria voor de methode om in elke lidstaat de rassen te onderzoeken, de procedure voor de vaststelling van de lijst van de in aanmerking komende rassen en de te gebruiken minimumhoeveelheid gecertificeerd zaad worden vastgesteld.
(8)
Door de korte tijd die is verstreken sinds de vaststelling van Verordening (EG) nr. 1782/2003, is het onmogelijk om voor de toekenning van de specifieke kwaliteitspremie voor durumtarwe in het jaar 2005 een lijst van de in aanmerking komende rassen vast te stellen volgens de beoogde onderzoeksmethode. Daarom moeten de lidstaten een overgangslijst vaststellen op basis van een selectie uit de huidige rassen.
(9)
In sommige regio's worden eiwithoudende gewassen om landbouwkundige redenen van oudsher gemengd met granen ingezaaid. Het verkregen product bestaat hoofdzakelijk uit eiwithoudende gewassen. De aldus ingezaaide oppervlakten dienen daarom voor de toekenning van de premie voor eiwithoudende gewassen als oppervlakten met eiwithoudende gewassen te worden beschouwd.
(10)
De normen voor niet-bittere lupinen en de tests om uit te maken of een monster uit niet-bittere dan wel uit bittere lupinen bestaat, moeten worden vastgesteld.
(11)
Met het oog op een doelmatige steunverlening voor noten en een goed beheer van de betrokken steunregeling mag de toegekende areaalsteun niet worden gebruikt om marginale aanplantingen of geïsoleerde bomen te financieren. Daarom moet het om een gespecialiseerde boomgaard gaan, waarbij de minimale perceelsgrootte en de minimale boomdichtheid dienen te worden vastgesteld. Om de overgang van de nog lopende verbeteringsprogramma's naar de nieuwe steunregeling te vergemakkelijken dienen overgangsmaatregelen te worden vastgesteld.
(12)
De betalingsvoorwaarden voor en de berekening van de gewasspecifieke betaling voor rijst hangen niet alleen af van het basisareaal dat of de basisarealen die bij Verordening (EG) nr. 1782/2003 voor elke producerende lidstaat is of zijn vastgesteld, maar ook van de eventuele onderverdeling van een basisareaal in subbasisarealen en van de objectieve criteria die de betrokken lidstaat voor die onderverdeling heeft gekozen, van de teeltvoorwaarden die gelden voor de beteelde percelen, en van de minimumgrootte van deze laatste. Daarom zijn uitvoeringsbepalingen nodig met betrekking tot de wijze waarop de subbasisarealen worden vastgesteld en de basisarealen en subbasisarealen worden beheerd en beteeld.
(13)
Overeenkomstig artikel 82 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 moet bij een overschrijding van het basisareaal de gewasspecifieke betaling voor rijst worden verlaagd. De bij de berekening van die verlaging te hanteren criteria en coëfficiënten moeten worden vastgesteld.
(14)
Voor het toezicht op de gewasspecifieke betalingen voor rijst heeft de Commissie bepaalde gegevens nodig over het gebruik van de basisarealen en subbasisarealen. Daartoe dient te worden bepaald welke gegevens de lidstaten de Commissie moeten verstrekken en wanneer zij dat moeten doen.
(15)
De artikelen 93 en 94 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 voorzien in steun aan landbouwers die voor de zetmeelproductie bestemde aardappelen produceren, op voorwaarde dat een teeltcontract is gesloten, en binnen de contingenten zoals bedoeld in Verordening (EG) nr. 1868/94 van de Raad van 27 juli 1994 tot vaststelling van een contingenteringsregeling voor de productie van aardappelzetmeel (12). Daarom moeten de voorwaarden voor de toekenning van deze steun worden vastgesteld en moet waar nodig worden verwezen naar de bestaande bepalingen met betrekking tot de bij Verordening (EG) nr. 1868/94 ingestelde contingenteringsregeling.
(16)
In de artikelen 95 en 96 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 is bepaald dat een melkpremie en een extra betaling worden uitgekeerd aan melkproducenten. Verordening (EG) nr. 1788/2003 van de Raad van 29 september 2003 tot vaststelling van een heffing in de sector melk en zuivelproducten (13) bevat specifieke bepalingen inzake inactiviteit. Het is daarom dienstig te bepalen dat een natuurlijke of rechtspersoon met een individuele referentiehoeveelheid die gedurende het tijdvak van twaalf maanden tot 31 maart van het betrokken jaar niet langer aan de in artikel 5, onder c), van Verordening (EG) nr. 1788/2003 vastgestelde voorwaarden voldoet, van de premie en de extra betaling wordt uitgesloten.
(17)
Bij de artikelen 88 tot en met 92 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 is een nieuwe regeling ingesteld voor de toekenning van steun voor energiegewassen aan landbouwers. Ter wille van de coherentie met Verordening (EG) nr. 2461/1999, die suikerbieten van de steun uitsluit, dient de suikerbietenteelt uit de steunregeling voor energiegewassen te worden uitgesloten.
(18)
De voorwaarden om voor die steun in aanmerking te komen dienen te worden vastgesteld. Daarbij dient de voorwaarde dat voor de betrokken landbouwgrondstoffen een contract moet worden gesloten tussen de landbouwer en de eerste verwerker, nader te worden gepreciseerd. Ook moeten de voorwaarden worden bepaald die gelden in het geval dat de landbouwer de verwerking uitvoert op zijn bedrijf.
(19)
Om te garanderen dat de grondstof tot het beoogde energieproduct wordt verwerkt, moet een zekerheid worden gesteld door de eerste verwerker, ook al wordt de steun niet aan hem maar aan de landbouwer toegekend. Het bedrag van de zekerheid moet hoog genoeg zijn om elk risico af te wenden dat de grondstoffen uiteindelijk aan hun bestemming worden onttrokken. Voorts dient, om het controlesysteem voor de regeling doeltreffend te maken, het aantal verkopen van de grondstoffen en de halffabrikaten tot de eindverwerking te worden beperkt tot twee.
(20)
Er moet uitdrukkelijk onderscheid worden gemaakt tussen de verplichtingen van de aanvrager, die eindigen bij de aflevering van de totale hoeveelheid geoogste grondstof, en de verplichtingen van de eerste verwerker, die aanvangen bij de aflevering en eindigen bij de eindverwerking van de grondstoffen tot energieproducten.
(21)
Sommige transporten van grondstoffen en daaruit verkregen producten op het grondgebied van de Gemeenschap dienen onder controleregelingen te vallen waarbij gebruik wordt gemaakt van controle-exemplaren T5 die worden afgegeven overeenkomstig Verordening (EEG) nr. 2454/93 van de Commissie van 2 juli 1993 houdende vaststelling van enkele bepalingen ter uitvoering van Verordening (EEG) nr. 2913/92 van de Raad tot vaststelling van het communautair douanewetboek (14). Voorzien dient te worden in alternatieve bewijzen voor het geval dat het controle-exemplaar T5 door omstandigheden buiten de wil en het toedoen van de eerste verwerker verloren gaat.
(22)
In artikel 98 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 is bepaald dat de specifieke regionale steun voor akkerbouwgewassen wordt verlaagd wanneer het totaalbedrag van de gevraagde steun het vastgestelde maximum overschrijdt. Daarom moet de wijze van berekening van de verlagingscoëfficiënt worden vastgesteld.
(23)
In artikel 99 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 is bepaald dat rechtstreekse steun kan worden toegekend voor de productie van zaaizaad van een of meer soorten.
(24)
Die steun mag alleen worden toegekend voor de productie van basiszaad of gecertificeerd zaad en deze producten moeten duidelijk worden omschreven door verwijzing naar de richtlijnen betreffende de goedkeuring en het in de handel brengen van zaaizaad: Richtlijn 66/401/EEG van de Raad van 14 juni 1966 betreffende het in de handel brengen van zaaizaad van groenvoedergewassen (15), Richtlijn 66/402/EEG van de Raad van 14 juni 1966 betreffende het in de handel brengen van zaaigranen (16) en Richtlijn 2002/57/EG van de Raad van 13 juni 2002 betreffende het in de handel brengen van zaaizaad van oliehoudende planten en vezelgewassen (17).
(25)
Om controles mogelijk te maken moeten het basiszaad en het gecertificeerd zaad worden geproduceerd in het kader van vermeerderingscontracten of -aangiften, waarvan een kopie bij de verzamelaanvraag moet worden gevoegd, en moeten de zaadhandelaren en de kwekers officieel zijn erkend of geregistreerd. De nodige maatregelen moeten worden vastgesteld voor het geval dat een zaadhandelaar of een kweker uit een bepaalde lidstaat zaad vermeerdert of laat vermeerderen in een andere lidstaat.
(26)
Om administratieve redenen dient de steun in elke lidstaat uitsluitend te worden toegekend voor producten die op het grondgebied van die lidstaat zijn geoogst.
(27)
Op grond van bijlage XI bij Verordening (EG) nr. 1782/2003 mag in het geval van Cannabis sativa L. de productiesteun alleen worden betaald voor basiszaad en gecertificeerd zaad van rassen met een tetrahydrocannabinolgehalte van ten hoogste 0,2 %. Daartoe dient, met het oog op een uniforme toepassing in de hele Gemeenschap van de regels voor de steunverlening, de lijst van de voor steun in aanmerking komende rassen van Cannabis sativa L. te worden gebruikt die is vastgesteld in bijlage II bij Verordening (EG) nr. 796/2004 van de Commissie van 21 april 2004 houdende uitvoeringsbepalingen inzake de randvoorwaarden, de modulatie en het geïntegreerd beheers- en controlesysteem waarin is voorzien bij Verordening (EG) nr. 1782/2003 van de Raad tot vaststelling van gemeenschappelijke voorschriften voor regelingen inzake rechtstreekse steunverlening in het kader van het gemeenschappelijk landbouwbeleid en tot vaststelling van bepaalde steunregelingen voor landbouwers (18).
(28)
In artikel 108 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 is bepaald welke grond subsidiabel is voor areaalbetalingen voor akkerbouwgewassen. Volgens dat artikel zijn onder controle van de lidstaat bepaalde afwijkingen mogelijk mits deze geen afbreuk doen aan de doeltreffendheid van de bij die verordening vastgestelde regeling. Om elk risico daarop af te wenden dienen passende maatregelen te worden vastgesteld om de totale oppervlakte subsidiabele grond op het bestaande niveau te houden en elke aanzienlijke toeneming daarvan te voorkomen. Die maatregelen kunnen in bepaalde gevallen inhouden dat oppervlakten die eerder subsidiabel waren, ter compensatie als niet-subsidiabel worden beschouwd.
(29)
Lidstaten waar maïs geen traditioneel gewas is, kunnen kuilgras in aanmerking laten komen voor areaalbetalingen voor akkerbouwgewassen. Bijgevolg moet worden bepaald wat onder „kuilgras” wordt verstaan.
(30)
Artikel 106 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 stelt de areaalbetaling voor vezelvlas en -hennep afhankelijk van een contract of een verbintenis zoals bedoeld in artikel 2, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1673/2000 van de Raad van 27 juli 2000 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector vezelvlas en -hennep (19). Bepaald dient te worden dat een kopie van het contract of de verbintenis moet worden toegezonden aan de bevoegde autoriteiten van de lidstaat die zijn belast met het beheer van de betalingsaanvragen. Ook dient ervoor te worden gezorgd dat het bij de rassen van vezelvlas en -hennep gaat om de rassen die in de gemeenschappelijke rassenlijst voor landbouwgewassen zijn opgenomen als rassen voor vezelwinning, wat meer in het bijzonder in het geval van vlas betekent dat het rassen van vezelvlas moet betreffen. Bovendien mag in het geval van hennep het tetrahydrocannabinolgehalte van de toegestane rassen niet meer dan 0,2 % bedragen. Bijgevolg moet een lijst van de in aanmerking komende rassen van vlas worden opgesteld, terwijl de in aanmerking komende rassen van hennep reeds zijn opgenomen in bijlage II bij Verordening (EG) nr. 796/2004. Voor hennep moet bovendien, om sterkere garanties te bieden, het gebruik van gecertificeerd zaad worden voorgeschreven.
(31)
In artikel 109 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 is bepaald dat de producenten van granen, oliehoudende zaden en eiwithoudende gewassen de inzaai uiterlijk op 31 mei moeten voltooien. In sommige gevallen kan in verband met de klimaatgesteldheid de inzaai tot na 31 mei worden uitgesteld. Voor bepaalde gewassen in bepaalde regio's moeten de termijnen voor de inzaai en voor de indiening van de aanvragen worden verlengd. Die verlengingen mogen echter geen afbreuk doen aan de doeltreffendheid van de steunregeling en mogen evenmin de bij titel II, hoofdstuk 4, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 ingestelde controleregeling uithollen.
(32)
Om ervoor te zorgen dat de verwerkende industrie gedurende het hele verkoopseizoen een regelmatige aanvoer van suikermaïs krijgt, moeten de landbouwers de inzaai van dit gewas over een langere periode kunnen spreiden. De uiterste datum voor de inzaai van suikermaïs moet daarom worden verschoven naar 15 juni.
(33)
Het is dienstig te bepalen dat, om de toeslag of de specifieke steun voor durumtarwe te ontvangen, een minimumhoeveelheid gecertificeerd zaad van durumtarwe moet worden gebruikt. Gezien de verscheidenheid van de landbouwmethoden binnen de lidstaten en hun regio's, dient de vaststelling van de minimumhoeveelheid te worden overgelaten aan de betrokken lidstaten.
(34)
Voor de toepassing van artikel 103 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 moet worden bepaald wat onder „bevloeiing” wordt verstaan.
(35)
Bepaald dient te worden welke oppervlakten moeten worden meegerekend bij de beoordeling of het basisareaal is overschreden, en welke regels moeten worden toegepast om de omvang van een dergelijke overschrijding vast te stellen. Voor het geval dat een afzonderlijk basisareaal is vastgesteld voor maïs, bevloeide oppervlakten of kuilgras, dienen bijzondere bepalingen te worden vastgesteld met betrekking tot de oppervlakten die in aanmerking moeten worden genomen om een eventuele overschrijding van het betrokken basisareaal te berekenen. De regels voor de vaststelling van een eventuele overschrijding van het basisareaal moeten garanderen dat het basisareaal in alle gevallen in acht wordt genomen. Tevens dient te worden bepaald op welke wijze een eventuele overschrijding van de maximumarealen voor durumtarwe moet worden berekend. De procedure voor de vaststelling van een eventuele overschrijding van het in artikel 102, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde maximum voor de betalingen moet eveneens worden bepaald.
(36)
In geval van toepassing van artikel 71 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 geldt als voorwaarde om voor areaalbetalingen voor akkerbouwgewassen in aanmerking te komen dat de betrokken landbouwers een deel van de oppervlakte van hun bedrijf braak moeten leggen. Het is nodig uitvoeringsbepalingen vast te stellen die kunnen garanderen dat de regeling doeltreffend genoeg is. Daartoe dient ervoor te worden gezorgd dat de voor braaklegging in aanmerking komende oppervlakten vergelijkbaar zijn met de tot het regionale basisareaal gerekende oppervlakten. De in artikel 107, lid 3, tweede streepje, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde „leguminosen” moeten worden gedefinieerd.
(37)
Voor het geval dat artikel 66 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 wordt toegepast, moeten uitvoeringsbepalingen worden vastgesteld voor vrijwillige braaklegging zoals bedoeld in artikel 107, lid 6, van die verordening. Deze uitvoeringsbepalingen moeten passen bij de algehele regeling die bij Verordening (EG) nr. 1782/2003 is ingesteld.
(38)
De criteria waaraan moet worden voldaan om in aanmerking te komen voor de in titel IV, hoofdstuk 11, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde ooien- en geitenpremies, en met name de gestelde voorwaarden, dienen te worden vastgesteld.
(39)
In artikel 113, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 is bepaald dat in specifieke gebieden van de Gemeenschap een premie kan worden verleend aan producenten van geitenvlees. Bijgevolg moet aan de hand van de in dat lid vastgestelde criteria worden bepaald om welke gebieden het gaat.
(40)
Op grond van artikel 114, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 kunnen landbouwers met een bedrijf waarvan de voor landbouw gebruikte oppervlakte voor ten minste 50 % in probleemgebieden ligt, in aanmerking komen voor een aanvullende premie. In artikel 113, lid 2, is sprake van de specifieke geografische gebieden waar de producenten van geitenvlees voldoen aan de voorwaarden om in aanmerking te komen voor de geitenpremie. Bepaald dient te worden dat de landbouwers die aan de bovenbedoelde criteria voldoen, een aangifte moeten indienen waaruit blijkt dat ten minste de helft van de oppervlakte die zij voor landbouwproductie gebruiken, is gelegen in probleemgebieden of in gebieden waar de geitenpremie kan worden toegekend.
(41)
Ten behoeve van de controle of de aanvragen voor de ooienpremie correct zijn wat het gevraagde premieniveau betreft, dienen de lidstaten een inventaris op te stellen van de landbouwers die schapenmelk of zuivelproducten op basis van schapenmelk verkopen.
(42)
Voor de uitvoering van het bij de artikelen 116, 117 en 118 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 ingevoerde stelsel van individuele maxima kunnen, op terreinen zoals met name het gebruik van om niet toegekende rechten, het gebruik van normale rechten inclusief een minimumgebruik, de tijdelijke verhuur en de overdracht van rechten, de mededeling van wijzigingen van het individuele maximum en de overdracht van rechten via de nationale reserve, de bestaande administratieve regels verder worden toegepast. Sommige van die regels zijn specifieke bepalingen voor naar behoren gerechtvaardigde uitzonderingsgevallen zoals, wat het gebruik van rechten betreft, het geval van kleine landbouwers en van landbouwers die deelnemen aan een extensiveringsprogramma of aan een programma voor vervroegde uittreding, en, wat overdrachten betreft, het erven van premierechten en het geval van landbouwers die uitsluitend weidegrond in overheids- of collectief bezit gebruiken.
(43)
De Commissie moet de uitvoering van de nieuwe regelingen op de voet volgen en daarom dienen de lidstaten de essentiële gegevens over de toepassing van de premievoorschriften naar behoren aan haar mee te delen.
(44)
In voorkomend geval dient aan de Commissie gedetailleerde informatie te worden verstrekt over de nationale voorschriften betreffende de extra betalingen en over de tenuitvoerlegging van die betalingen.
(45)
Titel IV, hoofdstuk 12, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 voorziet in rundvleesbetalingen. De criteria om voor die betalingen in aanmerking te komen, en in het bijzonder de daarvoor gestelde voorwaarden, moeten worden vastgesteld.
(46)
Uit de met het regionale maximum en het veebezettingsgetal beoogde doelstellingen vloeit noodzakelijkerwijs voort dat voor de dieren waarvoor de toepassing van die twee maatregelen tot gevolg heeft dat zij niet in aanmerking komen, geen speciale premie meer kan worden aangevraagd voor dezelfde leeftijdstranche. Voor de toepassing van de seizoencorrectiepremie moeten die dieren worden geacht voor de speciale premie in aanmerking te zijn gekomen.
(47)
Bepaald dient te worden dat het in artikel 123, lid 3, onder b), van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde administratieve document op nationaal niveau wordt ontworpen en opgemaakt. In verband met de specifieke omstandigheden op het gebied van het beheer en de controle in de lidstaten dienen verschillende vormen van administratieve documenten te worden toegestaan.
(48)
Artikel 123, lid 3, onder a), en artikel 130, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 stellen de toekenning van de speciale premie en van de slachtpremie afhankelijk van de inachtneming van een aanhoudperiode. Bijgevolg moet die periode nader worden omschreven en moet de duur ervan worden vastgesteld.
(49)
Het is wenselijk dat de toekenningsregeling voor de bij het slachten verleende speciale premie de nodige samenhang vertoont met die voor de slachtpremie. Gepreciseerd dient te worden welke soorten documenten het dier moeten volgen totdat het wordt geslacht, verzonden of uitgevoerd. Met het oog op de specifieke omstandigheden in het geval van toekenning van de speciale premie bij het slachten, moet worden aangegeven welke leeftijdsvoorwaarden voor ossen gelden en van welke aanbiedingsvorm van geslachte volwassen runderen wordt uitgegaan.
(50)
De voorwaarden voor de toekenning van de seizoencorrectiepremie moeten worden vastgesteld en deze moeten aansluiten bij de voorschriften voor de toekenning van de slachtpremie. De Commissie dient op basis van de beschikbare gegevens te bepalen welke lidstaten voldoen aan de voorwaarden voor de toepassing van de regeling inzake de seizoencorrectiepremie.
(51)
Het in artikel 125 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 omschreven begrip „zoogkoe” dient nader te worden gepreciseerd. Het is dienstig daartoe met dezelfde rassen te werken als in Verordening (EG) nr. 2342/1999 van de Commissie. Bovendien kunnen de belangrijkste bestaande voorschriften verder worden toegepast, vooral wat de gemiddelde melkopbrengst en de aanvullende nationale premie betreft.
(52)
De bestaande administratieve bepalingen kunnen verder worden toegepast, vooral op het gebied van de individuele maxima, de kennisgevingen met betrekking tot de individuele maxima en de nationale reserve, de om niet verkregen rechten, het gebruik van de rechten, de overdracht en de tijdelijke verhuur van rechten en de overdrachten via de nationale reserve.
(53)
De Commissie dient op basis van de beschikbare gegevens te bepalen welke lidstaten voldoen aan de voorwaarden voor de toepassing van de bij artikel 129 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 vastgestelde specifieke regeling. De bijzondere voorschriften voor de toekenning van de premie moeten worden vastgesteld.
(54)
De wijze van berekening van de veebezetting moet worden bepaald. Een datum dient te worden vastgesteld waarop de beschikbare referentiehoeveelheid melk in aanmerking wordt genomen.
(55)
Bij de berekening van de veebezetting in het kader van de regeling inzake het extensiveringsbedrag moeten alle runderen van ten minste zes maanden die op het bedrijf aanwezig zijn, worden meegerekend. Daarom zijn specifieke regels nodig met betrekking tot de telling van de dieren en de verklaring van de landbouwer dat hij aan die regeling deelneemt. De mogelijkheid dient te worden geopend om gebruik te maken van het gecomputeriseerde gegevensbestand zoals bedoeld in Verordening (EG) nr. 1760/2000 van het Europees Parlement en de Raad van 17 juli 2000 tot vaststelling van een identificatie- en registratieregeling voor runderen en inzake de etikettering van rundvlees en rundvleesproducten en tot intrekking van Verordening (EG) nr. 820/97 van de Raad (20).
(56)
Maatregelen moeten worden genomen om te voorkomen dat het extensiveringsbedrag wordt toegekend aan landbouwers die op kunstmatige wijze voldoen aan de gemiddelde veebezetting die voor die toekenning niet mag worden overschreden.
(57)
De procedure om op basis van de beschikbare gegevens te bepalen welke lidstaten voldoen aan de in artikel 132, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 gestelde voorwaarden voor de toekenning van het extensiveringsbedrag voor melkkoeien, dienen te worden vastgesteld. De specifieke regels voor die toekenning moeten worden bepaald. Een minimale aanhoudperiode dient te worden vastgesteld.
(58)
Specifieke bepalingen dienen te worden vastgesteld met betrekking tot de toepassing van de regels inzake termijnen, data en aanvangs- en vervaltijden op de aanhoudperioden.
(59)
Ter vereenvoudiging dient de steunaanvraag voor dieren in het kader van het geïntegreerd systeem als aanvraag voor de slachtpremie te gelden mits daarin alle ter rechtvaardiging van de betaling van die premie benodigde gegevens zijn opgenomen en mits het dier in dezelfde of een andere lidstaat wordt geslacht of wordt uitgevoerd.
(60)
Het dient mogelijk te worden gemaakt het gecomputeriseerde gegevensbestand zoals bedoeld in Verordening (EG) nr. 1760/2000 te gebruiken om het beheer van de slachtpremie te vergemakkelijken, op voorwaarde dat de betrokken lidstaat van oordeel is dat dit gegevensbestand voldoende waarborgen biedt ten aanzien van de juistheid van de erin opgenomen gegevens die nodig zijn voor de betaling van die premie.
(61)
Voor kalveren kan de slachtpremie slechts worden toegekend als deze dieren een bepaald gewicht niet overschrijden. Daarom moet worden bepaald op welke standaardaanbiedingsvorm van geslachte kalveren dit maximumgewicht betrekking heeft.
(62)
Aan de Commissie dient uitvoerige informatie te worden verstrekt over de nationale voorschriften voor de extra betalingen en over de toepassing van die betalingen.
(63)
Om ervoor te zorgen dat de landbouwers de betalingen zo snel mogelijk ontvangen, dient te worden voorzien in de verstrekking van voorschotten. Voorkomen moet echter worden dat het voorschot hoger is dan de definitieve betaling na toepassing van het nationale of regionale maximum. Daarom dient de lidstaten te worden toegestaan het voor te schieten percentage te verlagen waar het gaat om de premieregelingen waarvoor een dergelijk maximum geldt.
(64)
Verordening (EG) nr. 1782/2003 voorziet in sancties voor degenen die stoffen of producten welke krachtens de desbetreffende veterinaire regelgeving niet zijn toegestaan, op illegale wijze gebruiken of voorhanden hebben. De bepaling van de duur van die sancties in geval van recidive dient te worden overgelaten aan de lidstaten, die de werkelijke ernst van de betrokken overtreding beter kunnen beoordelen.
(65)
Aangegeven moet worden welke datum bepalend is voor de elementen waarmee bij de toepassing van de regelingen inzake de speciale premie en de zoogkoeienpremie rekening moet worden gehouden. Ter wille van een doeltreffend en samenhangend beheer dient dat in de regel de datum te zijn waarop de aanvraag wordt ingediend. Voor de speciale premie die bij het slachten wordt toegekend, dient evenwel een specifieke regeling te worden getroffen om overdracht naar het volgende jaar ter verkrijging van een hogere premie te voorkomen. Bij de slachtpremie is de datum waarop het dier wordt geslacht of uitgevoerd, representatiever voor de werkelijkheid.
(66)
Voor de rundvleesbetalingen dient de wisselkoers op de datum van het ontstaansfeit zo te worden vastgesteld dat in beginsel wordt gegarandeerd dat deze betalingen bij omrekening in een nationale valuta niet een grote verandering ondergaan die is toe te schrijven aan de wisselkoers op een enkele dag.
(67)
Van de lidstaten moet worden verlangd dat zij bepaalde gegevens meedelen. Om de indiening en de analyse van die gegevens te vergemakkelijken, dient een geharmoniseerd formaat voor de opstelling ervan te worden voorgeschreven.
(68)
Om de overgang naar de nieuwe regeling te vergemakkelijken zijn overgangsbepalingen nodig met betrekking tot de verplichting de dieren te merken en te identificeren.
(69)
Op grond van artikel 143 ter van Verordening (EG) nr. 1782/2003 mogen Tsjechië, Estland, Cyprus, Letland, Litouwen, Hongarije, Malta, Polen, Slovenië en Slowakije (de nieuwe lidstaten) de rechtstreekse betalingen vervangen door een enkele betaling („regeling inzake een enkele areaalbetaling”). Tsjechië, Estland, Cyprus, Letland, Litouwen, Hongarije, Polen en Slowakije hebben daarvoor gekozen. Bijgevolg dienen uitvoeringsbepalingen voor de regeling inzake een enkele areaalbetaling te worden vastgesteld.
(70)
Om te voorkomen dat een groot aantal aanvragen zou moeten worden beheerd waarmee een betaling van minder dan 50 euro per bedrijf is gemoeid, hebben Tsjechië, Estland, Letland, Litouwen, Hongarije, Polen en Slowakije overeenkomstig artikel 143 ter, lid 5, tweede alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 verzocht de minimumgrootte van het in aanmerking komende areaal per bedrijf te mogen vaststellen op een grotere oppervlakte dan 0,3 ha.
(71)
Tsjechië, Estland, Cyprus, Letland, Litouwen, Hongarije, Polen en Slowakije hebben geschat welk deel van hun oppervlakte cultuurgrond op 30 juni 2003 in een goede landbouwconditie verkeerde, en hebben voorgesteld het aan te passen op basis van de minimumgrootte van het in aanmerking komende areaal per bedrijf.
(72)
Op grond van artikel 143 quater van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bestaat in de nieuwe lidstaten de mogelijkheid om, na goedkeuring door de Commissie, aan landbouwers betaalde rechtstreekse steun aan te vullen. De algemene voorschriften voor de toepassing van deze mogelijkheid dienen te worden vastgesteld.
(73)
Krachtens artikel 55, onder b), en artikel 107, lid 3, eerste streepje, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 mag braak te leggen grond worden gebruikt voor de productie van grondstoffen voor de vervaardiging, in de Gemeenschap, van niet rechtstreeks voor voeding of vervoedering bestemde producten, op voorwaarde dat doeltreffende controlesystemen worden toegepast.
(74)
Het is wenselijk om onder bepaalde voorwaarden de teelt van suikerbieten, aardperen of chicoreiwortels op braak te leggen grond niet uit te sluiten. Voor deze teelten mag geen betaling worden toegekend wegens het gevaar van beïnvloeding van de suikermarkt. Niettemin moet ervoor worden gezorgd dat bij deze teelten de regels voor het gebruik van braakgelegde grond worden nageleefd.
(75)
Bepaald moet worden onder welke voorwaarden van deze regeling gebruik kan worden gemaakt. In dit verband dient als voorwaarde te worden gesteld dat voor de betrokken landbouwgrondstoffen een contract wordt gesloten tussen de landbouwer en de inzamelaar of de eerste verwerker. Ook moeten de voorwaarden worden vastgesteld waaronder de landbouwer de verwerking op het eigen bedrijf kan verrichten.
(76)
Om de naleving te garanderen van punt 7 van het memorandum van overeenstemming betreffende oliehoudende zaden tussen de Europese Economische Gemeenschap en de Verenigde Staten van Amerika in het kader van de GATT, dat is goedgekeurd bij Besluit 93/355/EG van de Raad (21), moeten uitvoeringsbepalingen worden vastgesteld ter beperking van de geproduceerde hoeveelheden bijproducten die voor voeding of vervoedering mogen worden bestemd in het geval dat de totale hoeveelheid daarvan op jaarbasis groter zou zijn dan 1 miljoen metrieke ton, uitgedrukt in sojameelequivalent.
(77)
Om te garanderen dat de grondstof tot het beoogde eindproduct wordt verwerkt, moet een zekerheid worden gesteld door de inzamelaar of door de eerste verwerker ondanks het feit dat de steun wordt toegekend aan de landbouwer. Voorts dient, om het controlesysteem voor de regeling doeltreffend te maken, het aantal verwerkers tot de verkrijging van het beoogde eindproduct te worden beperkt.
(78)
Er moet uitdrukkelijk onderscheid worden gemaakt tussen de verplichtingen van de aanvrager, die eindigen bij de aflevering van de totale hoeveelheid geoogste grondstof, en de met het stellen van een zekerheid gepaard gaande verplichtingen van de inzamelaar of de eerste verwerker, die aanvangen bij de aflevering en eindigen bij de eindverwerking van de grondstoffen tot de eindproducten.
(79)
Voor sommige transporten van grondstoffen en daaruit verkregen producten op het grondgebied van de Gemeenschap moeten controlesystemen worden toegepast waarbij gebruik wordt gemaakt van aangiften en overeenkomstig Verordening (EEG) nr. 2454/93 afgegeven controle-exemplaren T5. Voorzien moet worden in alternatieve bewijzen voor het geval dat het controle-exemplaar T5 niet bij de bevoegde autoriteit van de inzamelaar of van de eerste verwerker terugkeert door omstandigheden buiten de wil en het toedoen van de laatstgenoemde. Om de doeltreffendheid en een goed beheer van de steunregeling te garanderen dienen controlebepalingen te worden vastgesteld.
(80)
Wat de areaalsteun voor hop betreft, dienen naast de bij artikel 110 sexdecies van Verordening (EG) nr. 1782/2003 vastgestelde subsidiabiliteitscriteria enige aanvullende criteria te worden bepaald om ervoor te zorgen dat de steun wordt toegekend voor oppervlakten waarop hop onder normale teeltomstandigheden wordt geteeld. Het begrip „met hop beplante oppervlakte” dient op communautair niveau te worden gedefinieerd om ervoor te zorgen dat de oppervlakten waarvoor de extra betaling wordt verricht, op dezelfde wijze worden berekend. Bepaald moet worden op welke wijze het totale bedrag dat per lidstaat voor de extra betalingen beschikbaar is, over de subsidiabele oppervlakten wordt verdeeld.
(81)
Een termijn dient te worden vastgesteld waarbinnen de erkende hopproducentengroeperingen op basis van de betaling verplichtingen moeten aangaan voor de maatregelen zoals bedoeld in artikel 7, lid 1, onder a) tot en met d), van Verordening (EEG) nr. 1696/71 van de Raad van 26 juli 1971 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector hop (22), en de Commissie dient te worden geïnformeerd over de wijze waarop de betaling is gebruikt. Elk bedrag dat niet binnen die termijn aldus is vastgelegd, moet worden terugbetaald. Bepaald moet worden op welke wijze het totale bedrag dat per lidstaat beschikbaar is voor de betalingen aan erkende hopproducentengroeperingen, wordt verdeeld.
(82)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemmig met het advies van het Comité van beheer voor rechtstreekse betalingen,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
HOOFDSTUK 1
TOEPASSINGSGEBIED EN ALGEMENE BEPALINGEN
Artikel 1
Voorwerp en toepassingsgebied
1. Bij de onderhavige verordening worden uitvoeringsbepalingen vastgesteld voor de volgende bij de titels IV en IV bis van Verordening (EG) nr. 1782/2003 ingestelde steunregelingen:
a)
de specifieke kwaliteitspremie voor durumtarwe zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 1, van die verordening;
b)
de premie voor eiwithoudende gewassen zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 2, van die verordening;
c)
de gewasspecifieke betaling voor rijst zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 3, van die verordening;
d)
de areaalbetaling voor noten zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 4, van die verordening;
e)
de steun voor energiegewassen zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 5, van die verordening;
f)
de steun voor zetmeelaardappelen zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 6, van die verordening;
g)
de melkpremie en de extra betalingen zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 7, van die verordening;
h)
de specifieke regionale steun voor akkerbouwgewassen zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 8, van die verordening;
i)
de steun voor zaaizaad zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 9, van die verordening;
j)
de areaalbetalingen voor akkerbouwgewassen zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 10, van die verordening;
k)
de ooien- en geitenpremies zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 11, van die verordening;
l)
de rundvleesbetalingen zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 12, van die verordening;
m)
de steun voor zaaddragende leguminosen zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 13, van die verordening;
n)
de regeling inzake een enkele areaalbetaling zoals bedoeld in artikel 143 ter van die verordening;
o)
de aanvullende nationale rechtstreekse betalingen zoals bedoeld in artikel 143 quater van die verordening;
p)
de areaalsteun voor hop zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 10 quinquies, van die verordening.
2. Bij de onderhavige verordening worden uitvoeringsbepalingen vastgesteld met betrekking tot het gebruik van braakgelegde grond voor de productie van grondstoffen in het kader van de bedrijfstoeslagregeling zoals bedoeld in titel III van Verordening (EG) nr. 1782/2003 en in het kader van de areaalbetalingen voor akkerbouwgewassen zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 10, van die verordening.
Artikel 2
Betalingsvoorwaarden
1. De in artikel 1, onder a), b), c), e), h), i), j), m) en p), bedoelde rechtstreekse betalingen worden slechts toegekend voor de oppervlakten per gewastype waarvoor een aanvraag voor ten minste 0,3 ha is ingediend, waarbij elk beteeld perceel niet kleiner is dan de minimumomvang die de lidstaat binnen de in artikel 14, lid 4, van Verordening (EG) nr. 796/2004 aangegeven grenzen heeft vastgesteld.
In het geval van Malta worden de in artikel 1, onder a), b), c), e), h), i), j), m) en p), bedoelde rechtstreekse betalingen slechts toegekend voor de oppervlakten per gewastype waarvoor een aanvraag voor ten minste 0,1 ha is ingediend, waarbij elk beteeld perceel niet kleiner is dan de minimumomvang die de lidstaat binnen de in artikel 14, lid 4, van Verordening (EG) nr. 796/2004 aangegeven grenzen heeft vastgesteld.
2. De in artikel 1, onder a), b), c), h) en j), bedoelde rechtstreekse betalingen worden slechts toegekend voor volledig ingezaaide oppervlakten waarop alle normale teeltwerkzaamheden in overeenstemming met de plaatselijke normen zijn uitgevoerd.
In het geval van de specifieke kwaliteitspremie voor durumtarwe zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 en van de areaalbetalingen voor akkerbouwgewassen zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 10, van die verordening blijven gewassen die volgens de plaatselijke normen op volledig ingezaaide oppervlakten worden geteeld, maar het bloeistadium niet bereiken als gevolg van door de betrokken lidstaat erkende uitzonderlijke weersomstandigheden, echter voor de steun in aanmerking komen op voorwaarde dat de betrokken oppervlakten tot dit groeistadium niet voor enig ander doel worden gebruikt.
3. In een bepaald jaar mag voor enig beteeld perceel niet meer dan één aanvraag voor een areaalbetaling in het kader van een overeenkomstig artikel 1, lid 2, onder b), van Verordening (EG) nr. 1258/1999 van de Raad (23) gefinancierde regeling worden ingediend.
Evenwel:
a)
mag voor hetzelfde jaar een beteeld perceel waarvoor een aanvraag wordt ingediend voor de specifieke kwaliteitspremie voor durumtarwe zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 of voor de premie voor eiwithoudende gewassen zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 2, van die verordening, ook het voorwerp zijn van een aanvraag voor de betalingen voor akkerbouwgewassen zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 10, van Verordening (EG) nr. 1782/2003;
b)
mag voor hetzelfde jaar een beteeld perceel waarvoor een aanvraag wordt ingediend voor de gewasspecifieke betaling voor rijst zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 3, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 of voor de premie voor eiwithoudende gewassen zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 2, van die verordening, ook het voorwerp zijn van een aanvraag voor de steun voor zaaizaad zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 9, van Verordening (EG) nr. 1782/2003;
c)
mag voor hetzelfde jaar een beteeld perceel waarvoor een aanvraag wordt ingediend voor de steun voor energiegewassen zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 5, van Verordening (EG) nr. 1782/2003, ook het voorwerp zijn van een aanvraag voor de betalingen voor akkerbouwgewassen zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 10, van Verordening (EG) nr. 1782/2003, onverminderd artikel 90, tweede alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003, of het voorwerp zijn van een aanvraag voor de gewasspecifieke betaling voor rijst zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 3, van Verordening (EG) nr. 1782/2003;
d)
mag voor hetzelfde jaar een beteeld perceel waarvoor een aanvraag wordt ingediend voor de betalingen voor akkerbouwgewassen zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 10, van Verordening (EG) nr. 1782/2003, ook het voorwerp zijn van een aanvraag voor de steun voor zaaizaad zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 9, van Verordening (EG) nr. 1782/2003.
4. Grond die wordt gebruikt voor de productie van grondstoffen zoals bedoeld in artikel 55, onder b), en artikel 107, lid 3, eerste streepje, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 of voor de productie van grondstoffen in het kader van de bij titel IV, hoofdstuk 5, van die verordening ingestelde steunregeling voor energiegewassen, komt niet in aanmerking voor de communautaire steun zoals bedoeld in titel II, hoofdstuk VIII, van Verordening (EG) nr. 1257/1999 van de Raad (24), met uitzondering van de in artikel 31, lid 3, tweede alinea, van die verordening bedoelde steun ter dekking van de aanplantkosten voor snelgroeiende soorten.
De op braakgelegde grond geteelde grondstoffen zoals bedoeld in artikel 55, onder b), en artikel 107, lid 3, eerste streepje, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 en de daaruit verkregen tussenproducten, eindproducten, nevenproducten en bijproducten komen niet in aanmerking voor enige financiering door de afdeling Garantie van het Europees Oriëntatie- en Garantiefonds voor de Landbouw op grond van artikel 1, lid 2, onder a) en b), van Verordening (EG) nr. 1258/1999.
5. Voor de premie voor eiwithoudende gewassen zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 2, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 en voor de areaalbetalingen voor akkerbouwgewassen zoals bedoeld in titel IV, hoofdstuk 10, van die verordening wordt onder „niet-bittere lupinen” verstaan die lupinerassen die zaad opleveren dat niet meer dan 5 % bittere zaden bevat. Het gehalte aan bittere zaden wordt berekend volgens de in bijlage I bij de onderhavige verordening vermelde test.
Artikel 3
Mededelingen
De lidstaten delen de Commissie door elektronische verzending de volgende gegevens mee:
a)
uiterlijk op 15 september van het betrokken jaar: de beschikbare gegevens over de oppervlakten, of de hoeveelheden in het geval van de melkpremie en de extra betalingen zoals bedoeld in de artikelen 95 en 96 van Verordening (EG) nr. 1782/2003, waarvoor de steun voor dat kalenderjaar is aangevraagd, in voorkomend geval onderverdeeld naar subbasisareaal;
b)
uiterlijk op 31 oktober van het betrokken jaar: de definitieve gegevens over de onder a) bedoelde oppervlakten of hoeveelheden, bepaald met inachtneming van de reeds verrichte controles;
c)
uiterlijk op 31 juli van het volgende jaar: de uiteindelijke gegevens over de oppervlakten of hoeveelheden waarvoor de steun voor het betrokken jaar daadwerkelijk is betaald, in voorkomend geval na aftrek van de verlagingen van de oppervlakte overeenkomstig deel II, titel IV, hoofdstuk 1, van Verordening (EG) nr. 796/2004.
De oppervlakten worden uitgedrukt in hectaren tot twee cijfers achter de komma. De hoeveelheden worden uitgedrukt in tonnen tot drie cijfers achter de komma.
Artikel 4
Verlagingscoëfficiënt
1. De coëfficiënt voor de verlaging van de oppervlakte in de in artikel 75, artikel 78, lid 2, artikel 82, artikel 85, artikel 89, lid 2, artikel 98, artikel 143 en artikel 143 ter, lid 7, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde gevallen of de coëfficiënt voor de verlaging van de hoeveelheden en de objectieve criteria in het in artikel 95, lid 4, van die verordening bedoelde geval wordt of worden uiterlijk op 15 november van het betrokken jaar vastgesteld op basis van de overeenkomstig artikel 3, onder b), van de onderhavige verordening meegedeelde gegevens.
2. In de in artikel 75, artikel 82, artikel 85, artikel 95, lid 4, artikel 98, artikel 143 en artikel 143 ter, lid 7, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde gevallen delen de lidstaten de Commissie uiterlijk op 1 december van het betrokken jaar de toegepaste verlagingscoëfficiënt mee, en, in het in artikel 95, lid 4, van die verordening bedoelde geval, ook de toegepaste objectieve criteria.
HOOFDSTUK 2
SPECIFIEKE KWALITEITSPREMIE VOOR DURUMTARWE
Artikel 5
Onderzoek van de rassen
1. De in artikel 74, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 genoemde lidstaten stellen volgens de in de leden 2 tot en met 5 van het onderhavige artikel vastgestelde methode voor het onderzoek van de rassen de lijst vast van de durumtarwerassen die in aanmerking komen voor de specifieke kwaliteitspremie zoals bedoeld in artikel 72 van Verordening (EG) nr. 1782/2003.
2. Ten minste om de twee jaar wijzen de lidstaten ten minste twee representatieve rassen aan. De representatieve rassen zijn de durumtarwerassen die het vaakst zijn gecertificeerd.
3. De lidstaten analyseren de durumtarwerassen ten aanzien van de volgende kwaliteitsparameters en kennen elke parameter het desbetreffende gewicht toe:
a)
eiwitgehalte (40 %);
b)
glutenkwaliteit (30 %);
c)
geelheidsindex (20 %);
d)
soortgelijk gewicht of duizendkorrelgewicht (10 %).
De som van de gemiddelden voor de in de eerste alinea, onder a) tot en met d), genoemde kwaliteitsparameters, vermenigvuldigd met het vermelde percentage, vormt de kwaliteitsindex van de rassen.
Elke lidstaat vergelijkt op regionaal niveau over een periode van ten minste twee jaar de kwaliteitsindexen van de durumtarwerassen met die van de representatieve rassen. De te onderzoeken rassen zijn die welke in de nationale rassenlijst van elke lidstaat zijn ingeschreven, met uitzondering van die rassen waarvoor over de afgelopen drie jaar geen analysegegevens beschikbaar zijn omdat zij niet langer worden gebruikt of gecertificeerd.
Uitgaande van de aan 100 gelijkgestelde gemiddelde kwaliteitsindex voor de representatieve rassen, berekent elke lidstaat daartoe voor elk van de in de eerste alinea, onder a) tot en met d), genoemde kwaliteitsparameters het percentage dat in vergelijking met de index 100 moet worden toegekend aan de andere durumtarwerassen. Alleen durumtarwerassen waarvoor de index ten minste 98 bedraagt, komen voor de specifieke kwaliteitspremie voor durumtarwe in aanmerking.
4. De lidstaat kan uit de lijst van de in aanmerking komende rassen die rassen schrappen waarvoor het gemiddelde gehalte aan korrels die het glazige uiterlijk van durumtarwe hebben verloren, meer dan 27 % bedraagt.
5. Ook voor rassen die in de nationale rassenlijst van een andere lidstaat zijn ingeschreven, kan worden onderzocht of zij in aanmerking komen.
Artikel 6
Analysemethoden
1. De analysemethoden voor de bepaling van het eiwitgehalte, het soortgelijk gewicht en het gehalte aan korrels die het glazige uiterlijk van durumtarwe hebben verloren, zijn die welke zijn vastgesteld in Verordening (EG) nr. 824/2000 van de Commissie (25).
2. De geelheidsindex wordt gemeten volgens de ICC 152-methode of een gelijkwaardige erkende methode.
3. De glutenkwaliteit wordt gemeten volgens de ICC 158-methode of de ICC 151-methode.
Artikel 7
Hoeveelheid gecertificeerd zaad
Vóór 1 oktober van het jaar voorafgaande aan het jaar waarvoor de specifieke kwaliteitspremie voor durumtarwe wordt toegekend, stellen de lidstaten de minimumhoeveelheid overeenkomstig Richtlijn 66/402/EEG (26) gecertificeerd zaad vast die in overeenstemming met de op dat moment in het betrokken productiegebied gangbare landbouwmethoden moet worden gebruikt.
Artikel 8
Bekendmakingen en mededelingen
1. De lijst van de geselecteerde rassen die op nationaal of regionaal niveau voor de specifieke kwaliteitspremie voor durumtarwe in aanmerking komen, wordt door de lidstaten voor winterrassen bekendgemaakt uiterlijk op 1 oktober, en voor zomerrassen uiterlijk op 31 december, van het jaar voorafgaande aan het jaar waarvoor de premie wordt toegekend.
2. Uiterlijk één maand na de in lid 1 vastgestelde data delen de lidstaten de in lid 1 bedoelde lijst en, in geval van een wijziging, de te gebruiken minimumhoeveelheid gecertificeerd zaad aan de Commissie mee.
Artikel 9
Geldigheidsduur
1. De in de in artikel 8, lid 1, bedoelde lijst opgenomen rassen komen voor de specifieke kwaliteitspremie voor durumtarwe in aanmerking gedurende perioden van vijf jaar vanaf de datum waarop zij voor het eerst in die lijst zijn opgenomen.
2. De periode waarin een ras in aanmerking komt, kan met een periode van vijf jaar worden verlengd op basis van de resultaten van de kwaliteitsanalyses die zijn uitgevoerd in het tweede en het derde jaar van de vijfjarige periode waarin het ras in aanmerking komt.
Artikel 10
Overgangsmaatregelen
1. De lijst van de geselecteerde rassen die in aanmerking komen voor de specifieke kwaliteitspremie voor durumtarwe voor het jaar 2005, wordt door de lidstaten voor winterrassen uiterlijk op 1 oktober 2004 bekendgemaakt, en voor zomerrassen uiterlijk op 31 december 2004.
2. De lidstaten stellen de in lid 1 bedoelde lijst vast door uit de lijst van de in de nationale rassenlijst ingeschreven rassen te schrappen enerzijds de rassen die in 2003 en 2004 niet zijn gecertificeerd, en anderzijds de rassen die niet aan ten minste twee van de volgende vier parameters voldoen:
a)
een minimaal eiwitgehalte van 11,5 %;
b)
een minimaal soortgelijk gewicht van 78 kg/hl of een minimaal duizendkorrelgewicht van 42 g;
c)
een maximaal gehalte aan korrels die het glazige uiterlijk van durumtarwe hebben verloren, van 27 %;
d)
een minimaal glutengehalte van 10 %.
3. In de lijsten van de rassen die in 2005 en 2006 voor de premie in aanmerking komen, mogen rassen voorkomen die op de lijst van de geselecteerde rassen van een andere lidstaat staan op basis van de resultaten van de door die andere lidstaat uitgevoerde kwaliteitsanalyses.
HOOFDSTUK 3
PREMIE VOOR EIWITHOUDENDE GEWASSEN
Artikel 11
Mengsels van granen en eiwithoudende gewassen
In regio's waar eiwithoudende gewassen van oudsher vermengd met granen worden ingezaaid, wordt op verzoek van de aanvrager de premie voor eiwithoudende gewassen betaald mits de aanvrager ten genoegen van de bevoegde autoriteiten van de betrokken lidstaat bewijst dat de eiwithoudende gewassen in het mengsel overheersen. De betrokken oppervlakten komen niet in aanmerking voor de in artikel 98 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde specifieke regionale steun voor akkerbouwgewassen.
HOOFDSTUK 4
GEWASSPECIFIEKE BETALING VOOR RIJST
Artikel 12
Uiterste data voor de inzaai
Om voor de gewasspecifieke betaling voor rijst in aanmerking te komen moet de aangegeven oppervlakte zijn ingezaaid uiterlijk op:
a)
30 juni voorafgaande aan de betrokken oogst wat Spanje en Portugal betreft,
b)
31 mei voorafgaande aan de betrokken oogst wat de overige in artikel 80, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 genoemde producerende lidstaten betreft.
Wat echter Frans Guyana betreft, moeten de oppervlakten voor elk van de twee teeltcycli worden ingezaaid uiterlijk op 31 december, respectievelijk 30 juni voorafgaande aan de betrokken oogst en wordt de gewasspecifieke betaling voor rijst toegekend op basis van het gemiddelde van de oppervlakten die voor elk van de twee teeltcycli zijn ingezaaid.
Artikel 13
Verlagingscoëfficiënt
De in artikel 82 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde verlagingscoëfficiënt voor de gewasspecifieke betaling voor rijst wordt berekend overeenkomstig bijlage II bij de onderhavige verordening.
Artikel 14
Mededelingen
1. In overeenstemming met artikel 3 delen de lidstaten de volgende gegevens aan de Commissie mee:
a)
uiterlijk op 15 september:
i)
de lijst van de in de nationale rassenlijst ingeschreven rassen, ingedeeld volgens de in bijlage I, punt 2, bij Verordening (EG) nr. 1785/2003 van de Raad (27) bepaalde criteria,
ii)
volgens het model in bijlage III, punt A, bij de onderhavige verordening, de ingezaaide oppervlakten waarvoor aanvragen voor de gewasspecifieke betaling voor rijst zijn ingediend, per rijstras en per basisareaal en subbasisareaal, inclusief de overschrijdingen van de basisarealen en van de subbasisarealen;
b)
uiterlijk op 31 oktober, volgens het model in bijlage III, punt B, de wijzigingen ten opzichte van de overeenkomstig het vorenstaande punt a) ii) meegedeelde ingezaaide oppervlakten waarvoor aanvragen voor de gewasspecifieke betaling voor rijst zijn ingediend;
c)
uiterlijk op 31 juli, volgens het model in bijlage III, punt C, de gegevens over de ingezaaide oppervlakten waarvoor de gewasspecifieke betaling voor rijst voor het vorige verkoopseizoen, bepaald aan de hand van de in bijlage II vastgestelde berekeningsmethode, daadwerkelijk is uitgekeerd.
2. Voor Frans Guyana worden de gegevens over de ingezaaide oppervlakten meegedeeld op basis van het gemiddelde van de in de twee teeltcycli ingezaaide oppervlakten.
3. De lidstaten kunnen de onderverdeling van hun basisareaal of basisarealen in subbasisarealen en de objectieve criteria waarop die onderverdelingen zijn gebaseerd, jaarlijks herzien. Zij delen deze gegevens uiterlijk op 15 mei voorafgaande aan de betrokken oogst aan de Commissie mee.
HOOFDSTUK 5
AREAALBETALING VOOR NOTEN
Artikel 15
Voorwaarden om in aanmerking te komen voor de communautaire steun
1. Voor de toepassing van dit hoofdstuk wordt onder „boomgaard” verstaan een homogene, door samenhang gekenmerkte met notenbomen beplante oppervlakte die niet door andere gewassen of beplantingen wordt onderbroken en een geografisch aaneengesloten gebied vormt. Geïsoleerde bomen of één enkele rij notenbomen die langs een weg of een ander gewas is aangeplant, worden of wordt niet als een boomgaard beschouwd.
In afwijking van de eerste alinea kunnen de lidstaten de aanwezigheid van andere bomen dan notenbomen toestaan binnen een grens die overeenkomt met 10 % van het in lid 3 vastgestelde aantal bomen. Bovendien kunnen de lidstaten de aanwezigheid van kastanjebomen toestaan indien de in aanmerking komende notenbomen voldoen aan het in lid 3 bepaalde inzake het aantal bomen.
2. Alleen boomgaarden die noten produceren en op de overeenkomstig artikel 11 van Verordening (EG) nr. 796/2004 vast te stellen datum aan de in de leden 3 en 4 van het onderhavige artikel vastgestelde voorwaarden voldoen, komen in aanmerking voor de in artikel 83 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde areaalbetaling.
Indien de steun naar gelang van de producten wordt gedifferentieerd, zijn voor een boomgaard waarin verschillende soorten noten worden geproduceerd, de voorwaarden om voor de steun in aanmerking te komen en het steunniveau van toepassing die gelden voor de overheersende notensoort.
3. De minimale perceelsgrootte van de boomgaarden mag niet kleiner zijn dan 0,10 ha.
Het aantal notenbomen per hectare boomgaard mag niet kleiner zijn dan:
i)
125 voor hazelnoten;
ii)
50 voor amandelen;
iii)
50 voor walnoten;
iv)
50 voor pistaches;
v)
30 voor sint-jansbrood.
4. Om rekening te houden met de specifieke kenmerken van de betrokken gebieden en producties kunnen de lidstaten de minimale perceelsgrootte en de minimale boomdichtheid op basis van objectieve criteria op hogere niveaus vaststellen dan die welke in lid 3 zijn vastgesteld.
Artikel 16
Voorwaarden om in aanmerking te komen voor de nationale steun
Artikel 15 van de onderhavige verordening is van toepassing voor de in artikel 87 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde nationale steun.
Onverminderd artikel 87 van Verordening (EG) nr. 1782/2003, kan de lidstaat nadere criteria om voor de steun in aanmerking te komen vaststellen, mits die criteria stroken met de doelstellingen van de steunregeling op milieu-, plattelands-, maatschappelijk en economisch gebied en niet tot discriminatie tussen producenten leiden. De lidstaten stellen de nodige regelingen vast om te controleren of de landbouwers aan die nadere criteria voldoen.
Artikel 17
Mededelingen
1. De lidstaten delen de Commissie de volgende gegevens mee in elk geval vóór de uiterste datum voor de indiening van een aanvraag die de lidstaten overeenkomstig artikel 11 van Verordening (EG) nr. 796/2004 hebben vastgesteld, en uiterlijk op:
a)
31 maart: de hogere niveaus en de betrokken criteria zoals bedoeld in artikel 15, lid 4, en de nadere criteria zoals bedoeld in artikel 16;
b)
15 mei: in het geval dat de lidstaat de steun overeenkomstig artikel 83, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 differentieert, het niveau van de areaalbetaling per product en/of het gewijzigde nationale gegarandeerde areaal (NGA).
2. Elke wijziging van de overeenkomstig lid 1 aan de Commissie mee te delen gegevens geldt voor het volgende jaar en wordt door de betrokken lidstaat onmiddellijk aan de Commissie meegedeeld met vermelding van de objectieve criteria die de wijziging rechtvaardigen.
Artikel 18
Overgangsmaatregelen
1. De lidstaten kunnen bepalen of en onder welke voorwaarden met de in artikel 86, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde verbeteringsprogramma's mag worden gestopt voordat de normale looptijd ervan is verstreken, en de desbetreffende oppervlakten subsidiabel worden in het kader van de bij titel IV, hoofdstuk 4, van die verordening ingestelde regeling.
2. Bij de vaststelling van de in lid 1 bedoelde voorwaarden zorgt de lidstaat ervoor dat:
a)
niet met het programma wordt gestopt vóór de volledige afhandeling van een jaarperiode;
b)
de oorspronkelijke doelstellingen van het programma ten genoegen van de lidstaat zijn bereikt.
HOOFDSTUK 6
STEUN VOOR ZETMEELAARDAPPELEN
Artikel 19
Voor de steun in aanmerking komende aardappelen
De in artikel 93 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde steun voor zetmeelaardappelen wordt toegekend voor aardappelen die onder een teeltcontract zoals bedoeld in artikel 3 van Verordening (EG) nr. 2236/2003 van de Commissie (28) vallen, op basis van het nettogewicht van de aardappelen zoals bepaald met behulp van één van de in bijlage I bij Verordening (EG) nr. 2235/2003 van de Commissie (29) beschreven methoden en van het zetmeelgehalte van de geleverde aardappelen, in overeenstemming met de in bijlage II bij die verordening vastgestelde waarden.
Behalve bij toepassing van artikel 5, lid 3, tweede alinea, van Verordening (EG) nr. 2236/2003 wordt geen steun voor zetmeelaardappelen toegekend voor aardappelen met een zetmeelgehalte van minder dan 13 %.
Artikel 20
Minimumprijs
Aan de steun voor zetmeelaardappelen wordt de voorwaarde verbonden dat wordt bewezen dat, in overeenstemming met de in bijlage II bij Verordening (EG) nr. 2235/2003 vastgestelde waarden, een prijs franco fabriek wordt betaald die niet lager is dan de in artikel 4 bis van Verordening (EG) nr. 1868/94 vastgestelde prijs.
Artikel 10, lid 2, van Verordening (EG) nr. 2236/2003 is van toepassing.
Artikel 21
Uitbetaling
1. Onverminderd artikel 28 van Verordening (EG) nr. 1782/2003, wordt de steun voor zetmeelaardappelen door de lidstaat op het grondgebied waarvan het aardappelzetmeel is vervaardigd, per landbouwer uitbetaald nadat al diens hoeveelheden voor het verkoopseizoen aan het aardappelmeelbedrijf zijn geleverd, zulks binnen vier maanden te rekenen vanaf de datum waarop het in artikel 20 van de onderhavige verordening bedoelde bewijs is geleverd en is voldaan aan de in artikel 19 van de onderhavige verordening gestelde voorwaarden.
2. Vanaf 1 december van het verkoopseizoen kunnen de lidstaten voorschotten verstrekken op basis van de verschillende delen van de hoeveelheid zetmeelaardappelen per landbouwer die voor dat verkoopseizoen aan het aardappelmeelbedrijf zijn geleverd. Elk voorschot wordt verstrekt voor de geleverde hoeveelheid zetmeelaardappelen waarvoor het in artikel 20 bedoelde bewijs is geleverd en is voldaan aan de in artikel 19 gestelde voorwaarden.
3. De omrekeningskoers die moet worden gebruikt om de steun voor zetmeelaardappelen in de nationale valuta uit te drukken, is de koers die geldt overeenkomstig artikel 20 van Verordening (EG) nr. 2236/2003.
HOOFDSTUK 7
MELKPREMIE EN EXTRA BETALINGEN
Artikel 22
Gevallen van inactiviteit
1. Indien een natuurlijke of rechtspersoon met een individuele referentiehoeveelheid gedurende het tijdvak van 12 maanden dat eindigt op 31 maart van het betrokken jaar, niet valt onder de in artikel 5, onder c), van Verordening (EG) nr. 1788/2003 opgenomen definitie van een producent, worden voor het betrokken jaar geen melkpremies en extra betalingen uitgekeerd tenzij hij vóór de uiterste datum voor de indiening van de aanvraag ten genoegen van de bevoegde autoriteit bewijst dat de productie is hervat.
2. Lid 1 geldt niet in gevallen van overmacht en in naar behoren gerechtvaardigde gevallen waarin de productiecapaciteit van de betrokken producenten tijdelijk nadelig is beïnvloed en die door de bevoegde autoriteit zijn erkend.
HOOFDSTUK 8
STEUN VOOR ENERGIEGEWASSEN
AFDELING 1
Begripsomschrijvingen
Artikel 23
Begripsomschrijvingen
Voor de toepassing van dit hoofdstuk wordt verstaan onder:
a)
„aanvrager”: de landbouwer die de in artikel 88 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde oppervlakten beteelt om de in dat artikel bedoelde steun te verkrijgen;
b)
„eerste verwerker”: de gebruiker van de landbouwgrondstoffen die de eerste verwerking ervan uitvoert met het oog op de verkrijging van een of meer van de in artikel 88, tweede alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde producten.
AFDELING 2
Contract
Artikel 24
Gebruik van de grondstof
1. Elke landbouwgrondstof met uitzondering van suikerbieten mag worden geteeld op de oppervlakten die het voorwerp zijn van de in artikel 88 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde steun, op voorwaarde dat de voornaamste eindbestemming ervan bestaat in de productie van de in de tweede alinea van dat artikel bedoelde energieproducten.
De economische waarde van de bij de verwerking van de grondstoffen verkregen energieproducten moet hoger zijn dan die van alle bij dezelfde verwerking verkregen andere producten die voor andere gebruiksdoeleinden zijn bestemd, hetgeen wordt vastgesteld aan de hand van de in artikel 39, lid 3, bepaalde waarderingsmethode.
2. Voor de in lid 1 bedoelde grondstoffen moet overeenkomstig artikel 90 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 onder de in deze afdeling vastgestelde voorwaarden een contract worden gesloten.
3. De aanvrager levert de volledige geoogste hoeveelheid grondstof af aan de eerste verwerker, die deze hoeveelheid afneemt en garandeert dat een equivalente hoeveelheid van deze grondstof in de Gemeenschap wordt gebruikt voor de vervaardiging van een of meer van de in artikel 88, tweede alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde energieproducten.
Wanneer de eerste verwerker de daadwerkelijk geoogste grondstof voor de vervaardiging van een tussen- of bijproduct gebruikt, mag hij voor de vervaardiging van een of meer van de in de eerste alinea bedoelde eindproducten een equivalente hoeveelheid van dat tussen- of bijproduct gebruiken.
In het in de tweede alinea bedoelde geval stelt de eerste verwerker de bevoegde autoriteit waarbij de zekerheid is gesteld, daarvan in kennis. Wanneer die equivalente hoeveelheid wordt gebruikt in een andere lidstaat dan die waarin de grondstof is geoogst, wisselen de bevoegde autoriteiten van de betrokken lidstaten de gegevens over die transactie uit.
4. In overeenstemming met de nationale bepalingen inzake de contractuele betrekkingen kan de eerste verwerker de inzameling van de grondstof bij de landbouwer die de steun aanvraagt, delegeren aan een derde. De gedelegeerde moet handelen namens en voor rekening van de verwerker, die als enige verantwoordelijk blijft wat de in dit hoofdstuk bedoelde verplichtingen betreft.
Artikel 25
Afwijkingen
1. In afwijking van artikel 24, leden 2 en 3, kunnen de lidstaten de aanvrager machtigen om:
a)
woudbomen met een korte omlooptijd van GN-code ex 0602 90 41 of alle geoogste granen of oliehoudende zaden van de GN-codes 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 en 1206 00 99 te gebruiken:
i)
als brandstof voor de verwarming van zijn landbouwbedrijf,
ii)
voor de productie, op zijn landbouwbedrijf, van energie of van biobrandstoffen;
b)
alle geoogste grondstof op zijn landbouwbedrijf te verwerken tot biogas van GN-code 2711 29 00.
2. In de in lid 1 bedoelde gevallen moet de aanvrager:
a)
in een verklaring ter vervanging van het in artikel 26 bedoelde contract de verbintenis aangaan om de grondstof waarop die verklaring betrekking heeft, rechtstreeks te gebruiken of te verwerken; de artikelen 26 tot en met 40 zijn in die gevallen van overeenkomstige toepassing;
b)
alle geoogste grondstof door een door de lidstaat aangewezen instantie of bedrijf laten wegen en een specifieke boekhouding voeren van de gebruikte grondstof en de door de verwerking verkregen producten en bijproducten; voor granen, oliehoudende zaden en stro en ook bij gebruik van de gehele plant kan de weging echter worden vervangen door volumetrische bepaling van de hoeveelheid grondstof.
3. De lidstaat die gebruikmaakt van de in lid 1 geboden mogelijkheid, voert adequate controlemaatregelen in die garanderen dat de grondstof rechtstreeks wordt gebruikt op het bedrijf of wordt verwerkt tot biogas van GN-code 2711 29 00.
4. De overeenkomstig lid 1, onder a), gebruikte granen of oliehoudende zaden moeten worden gedenatureerd volgens een door de lidstaat vast te stellen methode. De lidstaten kunnen evenwel toestaan dat in plaats van de zaden de olie wordt gedenatureerd die door de in lid 1, onder a), punt ii), bedoelde verwerking van de oliehoudende zaden wordt verkregen, mits de denaturering onmiddellijk na de verwerking tot olie plaatsvindt en controlemaatregelen betreffende het gebruik van de zaden worden ingevoerd.
Artikel 26
Contract
1. Ter staving van zijn steunaanvraag legt de aanvrager aan de bevoegde autoriteit waaronder hij ressorteert, een tussen hem en een eerste verwerker gesloten contract over.
2. De aanvrager vergewist zich ervan dat het contract de volgende gegevens bevat:
a)
de naam en het adres van de contractsluitende partijen;
b)
de duur van het contract;
c)
de soort van elke betrokken grondstof en de met elke soort beteelde oppervlakte;
d)
alle voor de aflevering van de geraamde hoeveelheid grondstof geldende voorwaarden;
e)
de verbintenis om de in artikel 24, lid 3, bedoelde verplichtingen te zullen naleven;
f)
de voornaamste eindbestemmingen die voor de grondstof worden beoogd in overeenstemming met de in artikel 24, lid 1, en artikel 39, lid 3, vastgestelde voorwaarden.
3. De aanvrager zorgt ervoor dat het contract op een zodanig tijdstip wordt gesloten dat de eerste verwerker binnen de in artikel 34, lid 1, bedoelde termijn een afschrift van het contract kan indienen bij de bevoegde autoriteit waaronder de eerste verwerker ressorteert.
4. De lidstaten kunnen om controleredenen bepalen dat elke aanvrager per grondstof slechts één leveringscontract mag sluiten.
AFDELING 3
Wijziging of opzegging van het contract
Artikel 27
Wijziging of opzegging van het contract
Wanneer de contractsluitende partijen het contract wijzigen of opzeggen nadat de aanvrager een steunaanvraag heeft ingediend, kan de aanvrager slechts worden toegestaan zijn steunaanvraag te handhaven indien hij, om alle nodige controles mogelijk te maken, de bevoegde autoriteit waaronder hij ressorteert, van de wijziging of opzegging in kennis stelt uiterlijk op de laatste dag van de termijn die in de betrokken lidstaat voor een wijziging van de steunaanvraag is vastgesteld.
Artikel 28
Uitzonderlijke omstandigheden
Onverminderd artikel 27 kan de bevoegde autoriteit, indien de aanvrager haar ervan in kennis stelt dat hij wegens uitzonderlijke omstandigheden de in het contract vermelde grondstof niet of niet volledig zal kunnen leveren, na voldoende bewijzen van die uitzonderlijke omstandigheden te hebben verkregen, toestaan dat het contract wordt gewijzigd voorzover dit gerechtvaardigd is, of wordt opgezegd.
Indien de wijziging van het contract leidt tot een vermindering van de oppervlakte waarvoor het geldt, of indien het contract wordt opgezegd, verliest de aanvrager voor de aan het contract onttrokken oppervlakte zijn recht op de in dit hoofdstuk bedoelde steun.
Artikel 29
Wijzigingen van de eindbestemmingen
Onverminderd artikel 27 mag de eerste verwerker de beoogde voornaamste eindbestemmingen van de grondstoffen zoals bedoeld in artikel 26, lid 2, onder f), wijzigen nadat de onder het contract vallende grondstoffen aan hem zijn afgeleverd en is voldaan aan de in artikel 31, lid 1, en artikel 34, lid 3, eerste alinea, gestelde voorwaarden.
Bij de wijziging van de eindbestemmingen wordt voldaan aan de in artikel 24, lid 1, tweede alinea, en artikel 39, lid 3, gestelde voorwaarden.
De eerste verwerker stelt de bevoegde autoriteit waaronder hij ressorteert, hiervan vooraf in kennis zodat de nodige controles kunnen worden verricht.
AFDELING 4
Representatieve opbrengsten en te leveren hoeveelheden
Artikel 30
Representatieve opbrengsten
De lidstaten stellen elk jaar volgens een passende procedure de representatieve opbrengsten vast die moeten worden verkregen, en stellen de betrokken aanvragers daarvan in kennis.
Artikel 31
Te leveren hoeveelheden
1. De aanvrager doet bij de bevoegde autoriteit waaronder hij ressorteert, aangifte van de totale hoeveelheid geoogste grondstof van elke soort en bevestigt de geleverde hoeveelheid en de partij waaraan hij deze grondstof heeft geleverd.
2. De hoeveelheid die door de aanvrager daadwerkelijk aan de eerste verwerker wordt geleverd, moet ten minste overeenkomen met de representatieve opbrengst.
In naar behoren gerechtvaardigde gevallen kunnen de lidstaten er evenwel bij uitzondering mee instemmen dat deze hoeveelheid kleiner is dan de representatieve opbrengst, zulks tot 10 % van die opbrengst.
Voorts kan de bevoegde autoriteit in de gevallen waarin zij overeenkomstig artikel 28 een wijziging of de opzegging van het contract heeft toegestaan, de hoeveelheid die de aanvrager op grond van de eerste alinea van dit lid moet leveren, verlagen in de mate die gerechtvaardigd lijkt.
AFDELING 5
Voorwaarden voor de betaling van de steun
Artikel 32
Betaling
1. De steun kan aan de aanvrager worden betaald voordat de grondstof is verwerkt. De betaling vindt echter slechts plaats indien de in het kader van dit hoofdstuk te leveren hoeveelheid grondstof aan de eerste verwerker is geleverd en indien:
a)
de in artikel 31, lid 1, bedoelde aangifte is gedaan;
b)
overeenkomstig artikel 34, lid 1, een afschrift van het contract is ingediend bij de bevoegde autoriteit waaronder de eerste verwerker ressorteert, en aan de in artikel 24, lid 1, gestelde eisen is voldaan;
c)
de bevoegde autoriteit het bewijs heeft ontvangen dat de in artikel 35, lid 2, bedoelde zekerheid volledig is gesteld;
d)
de met de betaling belaste bevoegde autoriteit voor elke aanvraag is nagegaan of aan de in artikel 26 gestelde voorwaarden is voldaan.
2. In het geval van een tweejarig gewas waarvoor de oogst, en bijgevolg ook de levering van de grondstof, pas in het tweede teeltjaar plaatsvindt, wordt de steun in elk van de twee jaren na de sluiting van het in artikel 26 bedoelde contract betaald op voorwaarde dat de bevoegde autoriteiten constateren dat:
a)
de in lid 1, onder b), c) en d), van het onderhavige artikel bedoelde verplichtingen worden nagekomen vanaf het eerste teeltjaar;
b)
de in lid 1, onder a), van het onderhavige artikel bedoelde verplichting en de verplichting om de in artikel 34, lid 3, eerste alinea, bedoelde gegevens te verstrekken worden nagekomen in het tweede teeltjaar.
Voor het eerste teeltjaar wordt de steun slechts betaald indien de bevoegde autoriteit het bewijs heeft ontvangen dat de in artikel 35, lid 2, bedoelde zekerheid is gesteld. Voor het tweede teeltjaar is het stellen van de zekerheid geen vereiste voor de betaling van de steun.
3. In het geval van een blijvende of meerjarige teelt wordt de steun ieder jaar vanaf de sluiting van het contract betaald. De in lid 2 vastgestelde voorwaarden zijn van overeenkomstige toepassing.
AFDELING 6
Contract en verplichtingen van de aanvrager en van de eerste verwerker
Artikel 33
Aantal verwerkers
De energieproducten moeten door op zijn hoogst een tweede verwerker worden verkregen.
Artikel 34
Contract en verplichtingen van de aanvrager en van de eerste verwerker
1. De eerste verwerker dient bij de bevoegde autoriteit waaronder hij ressorteert, een afschrift van het contract in volgens een door de betrokken lidstaat vast te stellen tijdschema en uiterlijk op de uiterste datum waarop in die lidstaat de steunaanvraag in het betrokken jaar moet worden ingediend.
Indien de aanvrager en de eerste verwerker vóór de in artikel 27 bedoelde datum in een bepaald jaar het contract wijzigen of opzeggen, dient de eerste verwerker uiterlijk op die datum een afschrift van het gewijzigde of opgezegde contract in bij de bevoegde autoriteit waaronder hij ressorteert.
2. De eerste verwerker verstrekt de bevoegde autoriteit waaronder hij ressorteert, de nodige gegevens over de betrokken verwerkingsketen, en met name over de prijzen en over de technische verwerkingscoëfficiënten die worden gebruikt ter bepaling van de hoeveelheden eindproducten die kunnen worden verkregen, welke coëfficiënten de in artikel 40, lid 1, tweede alinea, bedoelde coëfficiënten zijn.
3. De eerste verwerker die de door de aanvrager geleverde grondstof heeft ontvangen, stelt de bevoegde autoriteit waaronder hij ressorteert, van de ontvangen hoeveelheid grondstof in kennis met vermelding van de soort, van de naam en het adres van de contractsluitende partij die hem de grondstof heeft geleverd, van de plaats van aflevering en van de referentie van het betrokken contract, zulks binnen een door de lidstaten vast te stellen zodanige termijn dat de steun binnen de in artikel 28 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 genoemde periode kan worden betaald.
Indien de lidstaat van de eerste verwerker een andere is dan die waar de grondstof is geteeld, stelt de bevoegde autoriteit van de eerste verwerker de bevoegde autoriteit van de aanvrager binnen 40 werkdagen te rekenen vanaf de ontvangst van de in de eerste alinea bedoelde mededeling in kennis van de totale hoeveelheid geleverde grondstof.
AFDELING 7
Zekerheden
Artikel 35
Zekerheid van de eerste verwerker
1. De eerste verwerker stelt het gehele bedrag van de in lid 2 bedoelde zekerheid bij de bevoegde autoriteit waaronder hij ressorteert, uiterlijk op de uiterste datum voor de indiening van de betalingsaanvraag in het betrokken jaar in de betrokken lidstaat.
2. De zekerheid wordt voor elke grondstof berekend op basis van een bedrag van 60 euro per hectare, vermenigvuldigd met de som van alle oppervlakten waarvoor door de betrokken eerste verwerker een contract is ondertekend en die worden gebruikt voor de productie van de betrokken grondstof.
3. Indien het contract overeenkomstig artikel 27 of artikel 28 is gewijzigd of opgezegd, wordt de gestelde zekerheid dienovereenkomstig aangepast.
4. De zekerheid wordt voor elke grondstof verhoudingsgewijs vrijgegeven voorzover de bevoegde autoriteit waaronder de eerste verwerker ressorteert, het bewijs heeft ontvangen dat de betrokken hoeveelheid grondstof met inachtneming van de in artikel 26, lid 2, onder f), bedoelde bestemmingen is verwerkt, waarbij zo nodig rekening wordt gehouden met elke overeenkomstig artikel 29 aangebrachte wijziging.
Artikel 36
Primaire en ondergeschikte eisen
1. De volgende verplichtingen vormen primaire eisen in de zin van artikel 20 van Verordening (EEG) nr. 2220/85 van de Commissie (30):
a)
de verplichting om de hoeveelheden grondstof hoofdzakelijk te verwerken tot de in het contract vermelde eindproducten. De verwerking moet gebeuren uiterlijk op 31 juli van het tweede jaar na het jaar waarin de grondstof is geoogst;
b)
de verplichting om producten overeenkomstig de artikelen 37 en 38 van de onderhavige verordening vergezeld te laten gaan van een controle-exemplaar T5.
2. De volgende verplichtingen van de eerste verwerker vormen ondergeschikte eisen in de zin van artikel 20 van Verordening (EEG) nr. 2220/85:
a)
de verplichting om overeenkomstig artikel 24, lid 3, van de onderhavige verordening alle door de aanvrager geleverde grondstoffen af te nemen;
b)
de verplichting om overeenkomstig artikel 34, lid 1, van de onderhavige verordening een afschrift van het contract in te dienen;
c)
de verplichting om de in artikel 34, lid 3, eerste alinea, van de onderhavige verordening bedoelde mededeling te doen;
d)
de verplichting om overeenkomstig artikel 35, lid 1, van de onderhavige verordening de zekerheid te stellen.
AFDELING 8
Documenten voor de verkoop, het weggeven of de levering in een andere lidstaat of voor uitvoer
Artikel 37
Controle-exemplaar T5
Indien de eerste verwerker tussenproducten die het voorwerp van een contract zoals bedoeld in artikel 26 vormen, verkoopt of weggeeft aan een in een andere lidstaat gevestigde tweede verwerker, gaat het product vergezeld van een overeenkomstig Verordening (EEG) nr. 2454/93 afgegeven controle-exemplaar T5.
In vak 104 van het controle-exemplaar T5 wordt in de rubriek „Andere” een van de volgende vermeldingen ingevuld:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 26 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 26 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 26 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 26 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 26 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 26
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 26 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 26 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 26. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 26 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 26 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 26 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 26 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 26 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 26 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 26 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 26 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
Artikel 38
Bewijzen ter vervanging van het controle-exemplaar T5
Indien het controle-exemplaar T5 buiten de wil en het toedoen van de eerste verwerker niet bij het kantoor van vertrek van de met de controle belaste instantie van de lidstaat waar de eerste verwerker is gevestigd, terugkeert twee maanden na het verstrijken van de in artikel 36, lid 1, onder a), bepaalde termijn voor de verwerking van de grondstof, kunnen de volgende documenten als bewijzen ter vervanging van het controle-exemplaar T5 worden aanvaard:
a)
aankoopfacturen voor de tussenproducten;
b)
verklaringen van de tweede verwerker waarin de eindverwerking tot energieproducten zoals bedoeld in artikel 88 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 wordt bevestigd;
c)
door de tweede verwerker voor conform gewaarmerkte fotokopieën van de boekhoudbescheiden die bewijzen dat de verwerking is gebeurd.
AFDELING 9
Controles
Artikel 39
Bijhouden van registers
1. De bevoegde autoriteit van de lidstaat bepaalt de door de verwerker bij te houden registers en de bij die registratie in acht te nemen frequentie, die ten minste maandelijks moet zijn.
Deze registers bevatten ten minste de volgende gegevens:
a)
de hoeveelheden van de verschillende voor verwerking gekochte grondstoffen;
b)
de hoeveelheden verwerkte grondstoffen en de daaruit verkregen hoeveelheden en typen eind-, neven- en bijproducten;
c)
de verliezen bij de verwerking;
d)
de vernietigde hoeveelheden en de redenen voor die vernietiging;
e)
de hoeveelheden en typen producten die door de verwerker zijn verkocht of weggegeven, en de daarvoor verkregen prijzen;
f)
in voorkomend geval, de naam en het adres van de volgende verwerker.
2. De bevoegde autoriteit waaronder de eerste verwerker ressorteert, controleert of het ingediende contract aan de in artikel 24, lid 1, gestelde voorwaarden voldoet. Indien deze voorwaarden niet zijn vervuld, wordt de bevoegde autoriteit waaronder de aanvrager ressorteert, hiervan in kennis gesteld.
3. Voor de berekening van de in artikel 24, lid 1, bedoelde economische waarde van de producten maakt de betrokken bevoegde autoriteit aan de hand van de in artikel 34, lid 2, bedoelde gegevens een vergelijking tussen de som van de waarden van alle energieproducten en de som van de waarden van alle bij dezelfde verwerking verkregen andere producten die voor andere gebruiksdoeleinden zijn bestemd. Elke waarde is het resultaat van de betrokken hoeveelheid, vermenigvuldigd met het gemiddelde van de in het voorgaande verkoopseizoen genoteerde prijzen af fabriek. Indien deze prijzen niet beschikbaar zijn, bepaalt de bevoegde autoriteit de passende prijzen, met name op basis van de in artikel 34, lid 2, bedoelde gegevens.
Artikel 40
Controles bij de verwerkers
1. De bevoegde autoriteiten van de lidstaten waar de verwerkingen plaatsvinden, verrichten bij ten minste 25 % van de op hun grondgebied gevestigde verwerkers, welke 25 % wordt geselecteerd door middel van een risicoanalyse, controles op de naleving van artikel 24, lid 1. Deze controles betreffen ten minste de volgende elementen:
a)
een vergelijking van de som van de waarden van alle energieproducten met de som van de waarden van alle bij dezelfde verwerking verkregen andere producten die voor andere gebruiksdoeleinden zijn bestemd;
b)
een analyse van het productiesysteem van de verwerker die fysieke controles en een onderzoek van de handelsdocumenten omvat, om zich, wat de verwerker betreft, te vergewissen van de samenhang tussen de leveringen van grondstoffen en de eind-, neven- en bijproducten.
Voor de in de eerste alinea, onder b), bedoelde controle baseert de bevoegde autoriteit zich vooral op de technische verwerkingscoëfficiënten voor de betrokken grondstoffen. Indien in de communautaire regelgeving dergelijke coëfficiënten met betrekking tot de uitvoer zijn opgenomen, worden die coëfficiënten gebruikt. Bij ontstentenis daarvan worden eventuele andere in de communautaire regelgeving voorkomende coëfficiënten gebruikt. In alle overige gevallen wordt de controle met name gebaseerd op de coëfficiënten die door de betrokken verwerkende industrie algemeen worden aanvaard.
2. Voor de in artikel 25 bedoelde verwerkingen worden de controles verricht bij 10 % van de aanvragers, welke 10 % wordt geselecteerd op basis van een risicoanalyse waarbij rekening wordt gehouden met:
a)
de steunbedragen;
b)
het aantal percelen landbouwgrond en de oppervlakte waarop een steunaanvraag betrekking heeft;
c)
de ontwikkeling in vergelijking met het voorgaande jaar;
d)
de resultaten van de in de voorgaande jaren verrichte controles;
e)
andere parameters die door de lidstaten worden bepaald op basis van een element van representativiteit voor de ingediende verklaringen.
3. Indien bij de in lid 2 bedoelde controles in ten minste 3 % van de gevallen onregelmatigheden aan het licht komen, verricht de bevoegde autoriteit in het lopende jaar de nodige extra controles en verhoogt zij dienovereenkomstig het percentage van de landbouwers dat in het volgende jaar aan een controle ter plaatse moet worden onderworpen.
4. Indien wordt bepaald dat sommige elementen van de in de leden 1 en 2 bedoelde controles op basis van een steekproef kunnen worden uitgevoerd, moet die steekproef een mate van controle garanderen die betrouwbaar en representatief is.
5. Over elke controle wordt een door de controleur ondertekend controleverslag opgesteld, waarin de verschillende elementen van de controle nauwkeurig worden weergegeven. Dit verslag bevat met name de volgende gegevens:
a)
de datum van de controle;
b)
de aanwezige personen;
c)
de gecontroleerde periode;
d)
de gebruikte controletechnieken, inclusief in voorkomend geval een verwijzing naar de steekproefmethoden;
e)
de resultaten van de controle.
Artikel 41
Productie van hennep
De in artikel 29 van Verordening (EG) nr. 795/2004 van de Commissie (31) en in artikel 33 van Verordening (EG) nr. 796/2004 opgenomen bepalingen inzake hennep zijn van toepassing.
Artikel 42
Aanvullende maatregelen en wederzijdse bijstand
1. De lidstaten nemen elke aanvullende maatregel die voor de goede toepassing van dit hoofdstuk nodig is, en verlenen elkaar bijstand met het oog op de uitvoering van de in dit hoofdstuk bedoelde controles. Indien dit hoofdstuk niet in de passende kortingen of uitsluitingen voorziet, kunnen de lidstaten passende nationale sancties toepassen ten aanzien van de tot de handelsketen behorende marktdeelnemers die een rol spelen in de procedure voor de toekenning van de steun.
2. Voorzover dit nodig is of door de bepalingen van dit hoofdstuk wordt vereist, verlenen de lidstaten elkaar bijstand om ervoor te zorgen dat de controles doeltreffend zijn, en om controle mogelijk te maken op de echtheid van de ingediende documenten en op de juistheid van de uitgewisselde gegevens.
AFDELING 10
Uitsluiting uit de regeling inzake steun voor energiegewassen en evaluatie
Artikel 43
Uitsluiting van grondstoffen uit de regeling inzake steun voor energiegewassen en minimaal te betelen oppervlakte
1. De lidstaten kunnen elke landbouwgrondstof uit de regeling inzake steun voor energiegewassen uitsluiten in het geval dat die grondstof tot problemen in verband met de controle, de volksgezondheid, het milieu of het strafrecht leidt of een beperkt percentage eindenergieproducten oplevert.
2. Voor elke grondstof zoals bedoeld in artikel 24 kunnen de lidstaten een minimaal te betelen oppervlakte vaststellen.
Artikel 44
Evaluatie
Vóór 15 oktober volgende op het einde van het jaar waarvoor de steun voor energiegewassen is toegekend, verstrekken de lidstaten de Commissie alle informatie die voor de evaluatie van die steun nodig is.
Die mededelingen bevatten met name de volgende gegevens:
a)
de oppervlakte voor elke soort grondstof;
b)
de hoeveelheden van elk type grondstof en van elk verkregen type eind-, bij- en nevenproduct, met vermelding van het gebruikte type grondstof;
c)
de overeenkomstig artikel 25 genomen maatregelen;
d)
de overeenkomstig artikel 43, lid 1, uit de regeling inzake steun voor energiegewassen uitgesloten grondstoffen en de minimaal te betelen oppervlakten zoals bedoeld in artikel 43, lid 2.
HOOFDSTUK 9
SPECIFIEKE REGIONALE STEUN VOOR AKKERBOUWGEWASSEN
Artikel 45
Uiterste inzaaidatum
Om voor de specifieke regionale steun voor akkerbouwgewassen zoals bedoeld in artikel 98 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 in aanmerking te komen moet de aangegeven oppervlakte zijn ingezaaid uiterlijk op een door de lidstaten vast te stellen datum die niet later mag zijn dan 15 juni.
HOOFDSTUK 10
STEUN VOOR ZAAIZAAD
Artikel 46
Goedgekeurd zaaizaad
In geval van toepassing van artikel 99 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 wordt de steun overeenkomstig de artikelen 47 tot en met 50 van de onderhavige verordening verleend voor de productie van basiszaad en gecertificeerd zaad zoals gedefinieerd in de Richtlijnen 66/401/EEG, 66/402/EEG en 2002/57/EG, welk zaaizaad moet voldoen aan de in die richtlijnen vastgestelde normen en voorwaarden en officieel moet zijn goedgekeurd.
Artikel 47
Productie van het zaaizaad
1. Het zaaizaad moet zijn geproduceerd:
a)
hetzij op grond van een vermeerderingscontract dat is gesloten tussen een zaadhandelaar of een kweker enerzijds, en een zaadvermeerderingsbedrijf anderzijds,
b)
hetzij rechtstreeks door de zaadhandelaar of de kweker zelf; tot staving van deze productie dient een vermeerderingsaangifte te zijn gedaan.
2. De in lid 1 bedoelde zaadhandelaren en kwekers worden door de lidstaten erkend of geregistreerd. Erkenning of registratie door een lidstaat geldt voor de gehele Gemeenschap.
3. Een zaadhandelaar of een kweker die zaad vermeerdert of laat vermeerderen in een andere lidstaat dan die waar hij overeenkomstig lid 2 is erkend of geregistreerd, moet aan de bevoegde autoriteiten van die andere lidstaat op hun verzoek alle gegevens verstrekken die nodig zijn voor de controle op het recht op steun.
Artikel 48
Territoriale steunvoorwaarden
De lidstaten kennen de steun slechts toe voor zaaizaad dat op hun grondgebied is geoogst tijdens het kalenderjaar waarin het verkoopseizoen begint waarvoor de steun is vastgesteld.
De steun wordt aan de zaadvermeerderingsbedrijven toegekend onder zodanige voorwaarden dat de begunstigden gelijk worden behandeld ongeacht hun plaats van vestiging in de Gemeenschap.
Artikel 49
In de handel brengen van het zaaizaad
De steun wordt slechts toegekend voorzover de begunstigde het betrokken zaaizaad uiterlijk op 15 juni van het jaar volgende op de oogst werkelijk voor inzaai in de handel heeft gebracht. Onder „in de handel brengen” wordt verstaan het ter beschikking of in voorraad houden, met het oog op verkoop tentoonstellen, te koop aanbieden, verkopen of leveren aan een andere persoon.
Artikel 50
Rassen van Cannabis sativa L.
De rassen van Cannabis sativa L. die overeenkomstig artikel 99, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 voor de steun in aanmerking komen, zijn de in bijlage II bij Verordening (EG) nr. 796/2004 vermelde rassen.
HOOFDSTUK 11
AREAALBETALINGEN VOOR AKKERBOUWGEWASSEN
AFDELING 1
Algemene bepalingen inzake de voorwaarden om voor de areaalbetalingen voor akkerbouwgewassen in aanmerking te komen
Artikel 51
In aanmerking komende grond
1. Voor de toepassing van hoofdstuk 10 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 wordt onder:
a)
„blijvend grasland” verstaan: blijvend grasland in de zin van artikel 2, punt 2, van Verordening (EG) nr. 796/2004;
b)
„blijvende teelten” verstaan: blijvende teelten in de zin van artikel 2, onder c), van Verordening (EG) nr. 795/2004.
2. Voor de toepassing van artikel 108, eerste alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 is de in 2003 als blijvend grasland in gebruik zijnde grond:
a)
de door een landbouwer in zijn steunaanvraag voor 2003 als blijvend grasland aangegeven grond
en
b)
de grond die een landbouwer in zijn steunaanvraag voor 2003 niet heeft aangegeven, tenzij kan worden aangetoond dat die grond in 2003 niet als blijvend grasland in gebruik was.
3. In het kader van artikel 108, derde alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 kunnen de lidstaten slechts onder de volgende voorwaarden van de eerste alinea van dat artikel afwijken:
a)
voor oppervlakten die zijn betrokken bij een herstructureringsprogramma, waaronder wordt verstaan een door de overheid opgelegde wijziging van de structuur en/of de subsidiabele oppervlakte van een bedrijf, nemen de lidstaten maatregelen ter voorkoming van een belangrijke toeneming van de totale oppervlakte landbouwgrond die subsidiabel is voor areaalbetalingen voor akkerbouwgewassen; dit kan met name inhouden dat oppervlakten die tevoren subsidiabel waren, bij wijze van compenserende maatregel als niet-subsidiabel worden beschouwd; de door de lidstaten in het kader van een herstructureringsprogramma voor het eerst subsidiabel verklaarde oppervlakten mogen ten hoogste 5 % groter zijn dan de oppervlakten die in het kader van datzelfde programma voor het eerst niet-subsidiabel worden verklaard;
b)
in het geval van enigerlei overheidsmaatregel die een landbouwer ertoe brengt om, teneinde zijn normale landbouwactiviteit voort te zetten, akkerbouw te beoefenen op grond die voordien niet als subsidiabel voor areaalbetalingen voor akkerbouwgewassen werd beschouwd, waarbij die maatregel meebrengt dat aanvankelijk wel voor dergelijke areaalbetalingen subsidiabele grond daar niet langer subsidiabel voor is, mogen de lidstaten hun totale subsidiabele oppervlakte landbouwgrond noch tijdelijk, noch definitief met meer dan 0,1 % van hun totale basisareaal verhogen;
c)
wanneer landbouwers relevante en objectieve redenen kunnen aanvoeren om binnen hun bedrijf subsidiabele grond te vervangen door niet voor areaalbetalingen voor akkerbouwgewassen subsidiabele grond, vergewissen de lidstaten zich ervan dat er geen geldige redenen zijn om die vervanging te weigeren, met name wat risico's voor het milieu betreft, en in een aan de Commissie voorgelegd plan tonen zij aan dat dergelijke vervangingen de totale oppervlakte subsidiabele grond niet wijzigen; in geen geval mag de vervanging leiden tot een toeneming van de totale subsidiabele oppervlakte bouwland van het betrokken bedrijf; de lidstaten stellen een regeling in die voorziet in de voorafgaande melding en goedkeuring van dergelijke vervangingen.
Artikel 52
Betalingsvoorwaarden
Onverminderd artikel 2, worden de areaalbetalingen voor akkerbouwgewassen uitsluitend uitgekeerd voor oppervlakten:
a)
die liggen in regio's die uit klimatologisch en agronomisch oogpunt geschikt zijn voor de teelt van akkerbouwgewassen; de lidstaten kunnen bepalen dat een regio niet geschikt is voor de teelt van bepaalde akkerbouwgewassen;
b)
waarop het akkerbouwgewas in normale groeiomstandigheden in stand wordt gehouden tot ten minste het begin van de bloei.
Wat durumtarwe betreft, moet het gewas bovendien volgens de plaatselijke normen worden geteeld ten minste tot en met 30 juni van het jaar waarvoor de betaling wordt verleend, tenzij het vóór die datum volledig rijp wordt geoogst.
Artikel 53
Regionaal bedrag
1. Wanneer de voor areaalbetalingen voor akkerbouwgewassen subsidiabele oppervlakten van een landbouwer in verscheidene productieregio's liggen, is de ligging van elke oppervlakte waarop zijn aanvraag betrekking heeft, bepalend voor het uit te betalen bedrag.
2. Lidstaten die een aparte behandeling voor maïs toepassen in regio's waar maïs vooral voor inkuiling wordt geteeld, mogen voor alle oppervlakten met maïs in een dergelijke regio de opbrengst van een voedergraansoort in die regio toepassen.
AFDELING 2
Specifieke bepalingen voor bepaalde akkerbouwgewassen
Artikel 54
Kuilgras
1. Voor de toepassing van artikel 100, lid 3, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 wordt onder „kuilgras” verstaan het gewas dat ten minste eenmaal per jaar van een hoofdzakelijk met grassen ingezaaide oppervlakte ongedroogd wordt geoogst voor bewaring door anaërobe gisting in een gesloten milieu.
Oppervlakten die voor het betrokken verkoopseizoen zijn geregistreerd voor de productie van overeenkomstig Richtlijn 66/401/EEG goed te keuren zaaizaad van grassen, zijn niet subsidiabel voor de areaalbetalingen voor akkerbouwgewassen.
2. De bepalingen van dit hoofdstuk, met uitzondering van de in artikel 52, eerste alinea, onder b), vermelde voorwaarde inzake de bloei, zijn van toepassing voor kuilgras.
3. De landbouwers in de lidstaten met een specifiek areaal voor kuilgras zoals vermeld in bijlage IV komen in aanmerking voor de areaalbetalingen voor kuilgras.
Artikel 55
Durumtarwe
1. Aanvragen voor de toeslag voor durumtarwe en het specifieke steunbedrag zoals vastgesteld in artikel 105 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 zijn slechts geldig indien:
a)
een aanvraag voor een areaalbetaling zoals bedoeld in artikel 101 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 wordt ingediend voor hetzelfde aantal hectaren durumtarwe;
b)
een minimumhoeveelheid overeenkomstig Richtlijn 66/402/EEG gecertificeerd zaad wordt gebruikt.
2. De minimumhoeveelheid gecertificeerd zaad die in overeenstemming met de in de betrokken lidstaat gangbare landbouwmethoden moet worden gebruikt, wordt vóór 1 oktober van het jaar voorafgaande aan het jaar waarvoor de steun wordt toegekend, door de lidstaten vastgesteld en ter kennis van de landbouwers gebracht.
Artikel 56
Vezelvlas en -hennep
1. De areaalbetaling voor vezelvlas en -hennep wordt slechts uitgekeerd als:
a)
uiterlijk op 15 september van het jaar waarvoor de betaling wordt toegekend, of uiterlijk op een door de lidstaat vastgestelde vroegere datum een kopie van het contract of de verbintenis zoals bedoeld in artikel 106, eerste alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 wordt ingediend;
b)
zaad van de volgende rassen wordt gebruikt:
i)
voor vezelvlas, de rassen die op 15 mei van het jaar waarvoor de betaling wordt toegekend, voorkomen in bijlage V;
ii)
voor vezelhennep, de rassen die op 15 mei van het jaar waarvoor de betaling wordt toegekend, voorkomen in bijlage II bij Verordening (EG) nr. 796/2004, waarbij het zaad overeenkomstig Richtlijn 2002/57/EG (32) moet zijn gecertificeerd.
2. Voor de toekenning van de areaalbetaling voor vezelhennep kunnen de lidstaten de minimale zaaidichtheid vaststellen die verenigbaar is met een goede beoefening van de hennepteelt.
Artikel 57
Uiterste inzaaidatum
In afwijking van artikel 109 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 mogen de lidstaten voor de in bijlage VIII bij de onderhavige verordening vermelde gewassen in de door de betrokken lidstaten vast te stellen gebieden binnen de in die bijlage vermelde regio's de inzaaitermijn tot uiterlijk 15 juni verlengen.
AFDELING 3
Basisarealen, referentieopbrengsten en maxima
Artikel 58
Bevloeide en niet-bevloeide oppervlakten
1. Wanneer in het in artikel 103 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde regioplan verschillende opbrengsten zijn vermeld voor bevloeide oppervlakten enerzijds en niet-bevloeide oppervlakten anderzijds, stelt de lidstaat regels vast om uit te maken of een oppervlakte in de loop van een verkoopseizoen al dan niet is bevloeid. Met name stelt hij vast:
a)
een lijst van de akkerbouwgewassen waarvoor een op grond van de opbrengst van bevloeide oppervlakten berekende areaalbetaling kan worden verricht;
b)
een beschrijving van de bevloeiingsinstallaties waarover de landbouwer moet beschikken; deze installaties moeten in verhouding staan tot de te bevloeien oppervlakte en de hoeveelheid water kunnen aanvoeren die nodig is voor de normale ontwikkeling van het gewas gedurende de vegetatiecyclus ervan;
c)
de betrokken bevloeiingsperiode.
2. Lid 1 geldt niet voor de „regadío”-productieregio's in Spanje en evenmin voor andere regio's waar bevloeiing een historisch kenmerk is van percelen dat het mogelijk maakt die percelen te onderscheiden en te registreren.
Artikel 59
Overschrijding van het basisareaal
1. Om een eventuele overschrijding van het regionale basisareaal zoals bedoeld in artikel 102 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 te constateren houdt de bevoegde autoriteit van de betrokken lidstaat rekening met:
a)
het in bijlage IV bij de onderhavige verordening vastgestelde regionale basisareaal;
b)
de som van de oppervlakten waarvoor voor elk van de gewassen, in geval van toepassing van artikel 71 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 met inbegrip van de desbetreffende verplicht braakgelegde grond, aanvragen voor areaalbetalingen zijn ingediend.
Vrijwillig braakgelegde grond moet worden gerekend tot de andere oppervlakten dan de bevloeide oppervlakten, dan de met maïs beteelde oppervlakten en/of dan de met kuilgras beteelde oppervlakten.
2. Bij de berekening van de som van de oppervlakten waarvoor steunaanvragen zijn ingediend, wordt geen rekening gehouden met aanvragen of delen van aanvragen die bij de administratieve controle duidelijk ongegrond blijken.
In voorkomend geval wordt de oppervlakte die bij controles ter plaatse overeenkomstig artikel 23 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 feitelijk is geconstateerd, in aanmerking genomen.
3. De overeenkomstig lid 2 aangepaste som van de oppervlakten waarvoor steunaanvragen zijn ingediend, wordt verhoogd met de met akkerbouwgewassen in de zin van titel IV, hoofdstuk 10, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 ingezaaide oppervlakten die worden gebruikt voor steunaanvragen op grond van titel IV, hoofdstuk 12, van die verordening.
4. De procentuele overschrijding van het basisareaal wordt bepaald volgens het in bijlage VI opgenomen schema.
Artikel 60
Overschrijding van het maximumareaal voor durumtarwe
1. Om te bepalen of het maximumareaal voor durumtarwe dat in aanmerking komt voor de bij artikel 105, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 vastgestelde toeslag op de areaalbetaling, is overschreden, houdt de bevoegde autoriteit van de lidstaat rekening met de som van de oppervlakten waarvoor de toeslag op de areaalbetaling voor durumtarwe is aangevraagd, aangepast overeenkomstig artikel 59, lid 2, van de onderhavige verordening en, in voorkomend geval, verlaagd op grond van artikel 102 van Verordening (EG) nr. 1782/2003.
2. Lid 1 is van toepassing om te bepalen of het maximumareaal dat in aanmerking komt voor het bij artikel 105, lid 3, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 vastgestelde specifieke steunbedrag voor durumtarwe, is overschreden.
Artikel 61
Definitief percentage van areaaloverschrijding en verlagingscoëfficiënt
1. Wanneer een overschrijding van de in de artikelen 59 en 60 bedoelde arealen wordt vastgesteld, bepaalt de betrokken lidstaat uiterlijk op 31 oktober van het betrokken jaar het definitieve overschrijdingspercentage tot twee cijfers achter de komma.
2. Het aldus bepaalde definitieve overschrijdingspercentage wordt gebruikt om:
a)
overeenkomstig artikel 102, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 de proportionele verlaging van de voor de areaalbetalingen voor akkerbouwgewassen in aanmerking komende oppervlakte te berekenen;
b)
na toepassing van artikel 102, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003, overeenkomstig artikel 105 van die verordening de proportionele verlaging van de voor de toeslag, respectievelijk het specifieke steunbedrag voor durumtarwe in aanmerking komende oppervlakte te berekenen.
Artikel 62
Subbasisarealen
Voor de toepassing van artikel 102, lid 5, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bepalen de lidstaten de onderstaande elementen en delen zij deze uiterlijk op 15 september van het jaar waarvoor de areaalbetalingen worden aangevraagd, aan de Commissie mee:
a)
het onder te verdelen nationale basisareaal;
b)
de criteria die de lidstaat heeft gebruikt om de subbasisarealen vast te stellen;
c)
de subbasisarealen (aantal, benaming en oppervlakte);
d)
de nadere bepalingen voor de concentratie van de in geval van een overschrijding toe te passen maatregelen.
Artikel 63
Maximum voor de som van de betalingen
Om een eventuele overschrijding van het maximum voor de betalingen en de desbetreffende verlagingscoëfficiënt zoals bedoeld in artikel 102, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 te bepalen houden de bevoegde autoriteiten van de lidstaten rekening met de proportionele verlaging van de subsidiabele oppervlakten zoals bedoeld in artikel 102, lid 1, en artikel 105, lid 2, van die verordening.
AFDELING 4
Braaklegging
Artikel 64
Definitie
Voor de toepassing van artikel 107, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 wordt onder „braaklegging” verstaan het uit productie nemen van een oppervlakte die op grond van artikel 108 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 subsidiabel is voor areaalbetalingen.
Artikel 65
Voorwaarden
1. Artikel 32 van Verordening (EG) nr. 795/2004 is van toepassing.
2. In afwijking van artikel 107, lid 9, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 mag Malta voor de jaren 2005 en 2006 de minimumeisen inzake de oppervlakte van braakgelegde grond vaststellen op een oppervlakte van minder dan 0,1 ha en een breedte van minder dan 10 m.
Artikel 66
Uitsplitsing naar regio
1. De in titel II van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde steunaanvraag wordt naar productieregio uitgesplitst in overeenstemming met het in artikel 103 van die verordening bedoelde regioplan.
2. Voor elke aanvraag voor areaalbetalingen in een bepaalde productieregio moet er een bijbehorende braakleggingsaangifte voor ten minste het benodigde aantal hectaren in diezelfde productieregio zijn.
3. De lidstaat mag volgens objectieve criteria van lid 2 afwijken.
4. In afwijking van lid 2 mag de verplichte braaklegging voor een ingediende aanvraag voor areaalbetalingen volledig of gedeeltelijk plaatsvinden:
a)
wat Spanje betreft, voor een in een „secano-” en een „regadío”-productieregio gelegen bedrijf, in de „secano”-productieregio;
b)
in een andere productieregio, mits de braak te leggen oppervlakten liggen in productieregio's die grenzen aan die waar de beteelde oppervlakten liggen.
5. Bij toepassing van de leden 3 en 4 moet de braak te leggen oppervlakte worden aangepast om rekening te houden met het verschil tussen de opbrengsten die worden gebruikt voor de berekening van de betaling voor braaklegging in de betrokken productieregio's. Toepassing van het onderhavige lid mag er echter niet toe leiden dat minder hectaren uit productie worden genomen om aan de braakleggingsverplichting te voldoen.
Artikel 67
Leguminosen
1. Voor de toepassing van artikel 107, lid 3, tweede streepje, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 wordt onder de teelt van „leguminosen” verstaan de teelt op een oppervlakte die is ingezaaid met een of meer van de in bijlage VII bij de onderhavige verordening genoemde voederleguminosen. De inzaai van een mengsel met granen en/of grassen is toegestaan op voorwaarde dat:
a)
de betrokken oppervlakte hoofdzakelijk met voederleguminosen wordt ingezaaid;
b)
de ingezaaide gewassen niet afzonderlijk kunnen worden geoogst.
Indien in specifieke regionale milieunormen die de lidstaat heeft vastgesteld, voor biologische landbouw een maximumpercentage in te zaaien voederleguminosen is bepaald, is aan de in de vorige alinea, onder a), gestelde voorwaarde dat de betrokken oppervlakten hoofdzakelijk met voederleguminosen moeten worden ingezaaid, voldaan als ten minste 85 % van het door de lidstaat vastgestelde maximum wordt gehaald.
2. De oppervlakten waarvan leguminosen zoals bedoeld in lid 1 tussen 15 januari en 31 augustus in aanmerking komen voor steun op grond van de bij Verordening (EG) nr. 1786/2003 van de Raad (33) vastgestelde steunregeling, komen niet in aanmerking voor areaalbetalingen.
Artikel 68
Betalingen voor vrijwillig braakgelegde grond
Met het oog op de toepassing van artikel 107, lid 6, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 in geval van toepassing van artikel 66 van die verordening staan de lidstaten de landbouwers toe om tot ten minste 10 % van de oppervlakte waarvoor areaalbetalingen voor akkerbouwgewassen worden aangevraagd en die niet wordt gebruikt om recht te hebben op de betaling van braakleggingstoeslagrechten, braak te leggen. De lidstaat mag een hoger percentage vaststellen, waarbij hij rekening houdt met specifieke situaties en ervoor zorgt dat de cultuurgrond in toereikende mate wordt gebruikt.
Het basisbedrag voor vrijwillige braaklegging is 63,00 euro/ton vanaf het verkoopseizoen 2005/2006. Indien voor bevloeide en niet-bevloeide oppervlakten verschillende opbrengsten zijn vastgesteld, is de betaling voor braaklegging voor niet-bevloeide oppervlakten van toepassing.
De lidstaten passen adequate maatregelen toe die verenigbaar zijn met de specifieke situatie van vrijwillig braakgelegde oppervlakten, om ervoor te zorgen dat die oppervlakten in een goede landbouw- en milieuconditie worden gehouden en dat het milieu wordt beschermd.
AFDELING 5
Mededelingen
Artikel 69
Mededelingen
1. Volgens het in artikel 3 bepaalde tijdschema verstrekken de lidstaten de Commissie per productieregio, per basisareaal en voor het land als geheel de in bijlage IX bedoelde gegevens in de aldaar aangegeven gestandaardiseerde vorm.
2. Wanneer een overschrijding van de in de artikelen 59 en 60 bedoelde arealen wordt vastgesteld, stelt de betrokken lidstaat het definitieve overschrijdingspercentage onverwijld en uiterlijk op 15 november van het betrokken jaar vast en deelt hij dit percentage aan de Commissie mee uiterlijk op 1 december van het betrokken jaar. De gegevens die zijn gebruikt om het percentage te berekenen waarmee een basisareaal is overschreden, worden meegedeeld volgens het schema in bijlage VI.
3. Indien het overschrijdingspercentage overeenkomstig artikel 102, lid 5, en artikel 105, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 wordt verdeeld, deelt de betrokken lidstaat die verdeling uiterlijk op 15 november aan de Commissie mee.
4. In geval van toepassing van artikel 63 deelt de betrokken lidstaat de definitieve verlagingscoëfficiënt uiterlijk op 1 december van het betrokken jaar aan de Commissie mee.
HOOFDSTUK 12
OOIEN- EN GEITENPREMIES
AFDELING 1
Rechtstreekse betalingen
Artikel 70
Aanvragen en aanhoudperiode
1. Naast hetgeen is vereist in het kader van het bij titel II, hoofdstuk 4, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 vastgestelde geïntegreerd beheers- en controlesysteem (hierna „het geïntegreerd systeem” genoemd), vermelden de landbouwers in hun aanvraag voor de ooien- en geitenpremies en de aanvullende premies of zij in het jaar waarvoor de premies worden aangevraagd, al dan niet schapenmelk of zuivelproducten op basis van schapenmelk verkopen.
2. Aanvragen voor premies voor landbouwers die ooien en/of geiten houden, worden bij de bevoegde autoriteit ingediend gedurende één enkele, door de betrokken lidstaat vastgestelde periode die niet eerder begint dan op 1 november vóór het jaar waarvoor de aanvragen worden ingediend, en eindigt uiterlijk op 30 april van dat jaar.
Het Verenigd Koninkrijk mag evenwel voor Noord-Ierland een andere periode vaststellen dan voor Groot-Brittannië.
3. De in artikel 115, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde periode waarvoor de landbouwer zich ertoe verbindt om gedurende die periode op zijn bedrijf het aantal ooien en/of geiten te houden waarvoor de premies worden aangevraagd (hierna „de aanhoudperiode” genoemd), duurt 100 dagen en gaat in op de eerste dag na de laatste dag van de in lid 2 bedoelde periode voor de indiening van de aanvragen.
Artikel 71
Gebieden die in aanmerking komen voor de geitenpremie
Aan de in artikel 113, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 vastgestelde criteria is voldaan in de in bijlage X genoemde gebieden.
De lidstaten gaan echter op regelmatige basis na of in alle in bijlage X genoemde gebieden die tot hun respectieve grondgebieden behoren, nog steeds aan die criteria is voldaan. Na deze evaluatie stellen de lidstaten de Commissie van elke noodzakelijke wijziging van bijlage X in kennis vóór 31 juli van het jaar voorafgaande aan het jaar waarvoor de wijziging zal gelden. In de kennisgeving wordt met name aangegeven welke in bijlage X genoemde gebieden of delen daarvan niet langer voldoen aan de in artikel 113, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 vastgestelde criteria, alsmede welke gebieden eventueel aan die criteria voldoen maar nog niet in bijlage X zijn opgenomen. Voor die mogelijke nieuwe gebieden doen de lidstaten de Commissie een gedetailleerde motivering van hun voorstel toekomen.
Artikel 72
Aanvraag voor de aanvullende premie en voor de geitenpremie
1. Om in aanmerking te komen voor de aanvullende premie of voor de geitenpremie dient een landbouwer op wiens bedrijf ten minste 50 % maar minder dan 100 % van de voor landbouw gebruikte oppervlakte ligt in de in artikel 114, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde gebieden of in de in bijlage X bij de onderhavige verordening genoemde gebieden, overeenkomstig de leden 2 en 3 van het onderhavige artikel een aangifte of aangiften in waarin de ligging van zijn grond is vermeld.
2. Een landbouwer die elk jaar in het kader van een steunaanvraag zoals bedoeld in artikel 22, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 een aangifte van de totale oppervlakte landbouwgrond van zijn bedrijf moet indienen, vermeldt in die aangifte welke voor landbouw gebruikte percelen liggen in gebieden zoals bedoeld in artikel 114, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 of in gebieden die zijn genoemd in bijlage X bij de onderhavige verordening, naar gelang van het geval.
Een landbouwer die de in de eerste alinea bedoelde aangifte niet hoeft in te dienen, dient elk jaar een specifieke aangifte in die in voorkomend geval wordt opgesteld met gebruikmaking van het systeem voor de identificatie van de percelen landbouwgrond dat een onderdeel is van het geïntegreerd systeem.
In die specifieke aangifte moet de ligging worden aangegeven van alle gronden die de landbouwer in eigendom heeft, pacht of op basis van enigerlei afspraak gebruikt, waarbij de oppervlakte ervan wordt vermeld en opgave wordt gedaan van die voor landbouw gebruikte percelen die liggen in gebieden zoals bedoeld in artikel 114, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 of in gebieden die zijn genoemd in bijlage X bij de onderhavige verordening, naar gelang van het geval. De lidstaten kunnen bepalen dat de specifieke aangifte moet worden opgenomen in de aanvraag voor de ooien- en/of de geitenpremie. De lidstaten kunnen ook verlangen dat de specifieke aangifte wordt gedaan met behulp van een formulier voor de „verzamelaanvraag”.
3. De bevoegde nationale autoriteit kan de overlegging verlangen van een eigendomsbewijs, een pachtcontract of een schriftelijke overeenkomst tussen landbouwers en, in voorkomend geval, een verklaring van de plaatselijke of regionale autoriteit die voor landbouw gebruikte grond beschikbaar heeft gesteld aan de betrokken landbouwer. In deze verklaring wordt de aan de landbouwer beschikbaar gestelde oppervlakte vermeld onder opgave van de percelen die liggen in gebieden zoals bedoeld in artikel 114, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 of in gebieden die zijn genoemd in bijlage X bij de onderhavige verordening, naar gelang van het geval.
Artikel 73
Verweidende landbouwers
1. In de premieaanvragen van landbouwers wier bedrijf is gevestigd in een van de in artikel 114, lid 2, onder b), van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde geografische gebieden en die in aanmerking wensen te komen voor de aanvullende premie, wordt vermeld:
a)
op welke plaats of plaatsen de verweiding (transhumance) in het lopende jaar zal plaatsvinden;
b)
welke periode van ten minste 90 dagen zoals bedoeld in artikel 114, lid 2, onder a), van Verordening (EG) nr. 1782/2003 voor het lopende jaar is bepaald.
2. De premieaanvragen van de in lid 1 bedoelde landbouwers gaan vergezeld van documenten waaruit blijkt dat de verweiding in de twee voorgaande jaren werkelijk heeft plaatsgevonden, tenzij dit onmogelijk was door overmacht of door het effect van deugdelijk aangetoonde natuurlijke omstandigheden die een nadelige invloed hadden op het leven van de kudde, en gaan met name vergezeld van een verklaring van de plaatselijke of regionale autoriteit op de plaats van verweiding waarin wordt bevestigd dat de verweiding werkelijk gedurende ten minste 90 opeenvolgende dagen heeft plaatsgevonden.
Bij de administratieve controles op de aanvragen vergewissen de lidstaten zich ervan dat de in de premieaanvraag genoemde plaats van verweiding werkelijk ligt in een gebied zoals bedoeld in artikel 114, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003.
Artikel 74
Subsidiabiliteit
1. De premies worden aan de landbouwer betaald op basis van het aantal ooien en/of geiten dat hij gedurende de gehele in artikel 70, lid 3, bedoelde aanhoudperiode op zijn bedrijf houdt.
2. Dieren die op de laatste dag van de aanhoudperiode voldoen aan de voorwaarden die worden gesteld in de in artikel 112 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 opgenomen definities, worden als subsidiabel beschouwd.
Artikel 75
Inventaris van de landbouwers die schapenmelk of zuivelproducten op basis van schapenmelk verkopen
Voor elk jaar stellen de lidstaten uiterlijk op de dertigste dag van de aanhoudperiode op basis van de in artikel 70, lid 1, bedoelde opgaven van de landbouwers een inventaris op van de landbouwers die schapenmelk of zuivelproducten op basis van schapenmelk verkopen.
Bij de opstelling van de inventaris houden de lidstaten rekening met de resultaten van de controles en met elke andere informatiebron waarover de bevoegde autoriteit beschikt, waaronder met name de gegevens die van verwerkende of distributiebedrijven worden verkregen over de verkoop van schapenmelk of zuivelproducten op basis van schapenmelk door landbouwers.
Artikel 76
Mededelingen
1. De lidstaten delen de Commissie het volgende mee:
a)
uiterlijk op 31 juli van elk jaar, de gegevens over de voor het lopende jaar ingediende premieaanvragen, waarvoor zij het modelformulier in bijlage XI gebruiken;
b)
uiterlijk op 31 juli van elk jaar, het aantal en het bedrag van de premies die in het voorgaande jaar zijn betaald, in voorkomend geval na de in artikel 120 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde verlaging van de steun, waarvoor zij het modelformulier in bijlage XII bij de onderhavige verordening gebruiken;
c)
uiterlijk op 31 oktober van elk jaar, de eventuele wijzigingen van de in artikel 114, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 en artikel 73 van de onderhavige verordening bedoelde lijst van de geografische gebieden waar verweiding wordt toegepast.
De in de eerste alinea bedoelde gegevens worden op hun verzoek beschikbaar gesteld aan de nationale instanties die zijn belast met de opstelling van officiële statistieken in de sector schapen- en geitenvlees.
2. Indien de op grond van lid 1 te verstrekken gegevens wijzigingen ondergaan, met name als gevolg van de controles of van correcties of verbeteringen van bestaande cijfers, worden de bijgewerkte gegevens binnen één maand na de wijziging aan de Commissie meegedeeld.
AFDELING 2
Maxima, reserves en overdrachten
Artikel 77
Om niet verkregen premierechten
Behalve in naar behoren gerechtvaardigde uitzonderingsgevallen is het een landbouwer die om niet premierechten heeft verkregen uit de nationale reserve, gedurende een periode van drie jaar te rekenen vanaf de datum waarop hij die rechten heeft verkregen, niet toegestaan zijn rechten over te dragen of tijdelijk te verhuren.
Artikel 78
Gebruik van de premierechten
1. Een landbouwer die over rechten beschikt, kan deze gebruiken door ze zelf te doen gelden en/of ze tijdelijk aan een andere landbouwer te verhuren.
2. Wanneer een landbouwer in een bepaald jaar niet ten minste het overeenkomstig lid 4 vastgestelde minimumpercentage van zijn rechten heeft gebruikt, wordt het niet-gebruikte deel aan de nationale reserve toegevoegd behalve in de volgende gevallen:
a)
in het geval van een landbouwer die over ten hoogste 20 premierechten beschikt en die in elk van twee opeenvolgende kalenderjaren niet telkens ten minste het minimumpercentage van zijn rechten heeft gebruikt, in welk geval alleen het deel dat in het tweede kalenderjaar niet is gebruikt, aan de nationale reserve wordt toegevoegd;
b)
in het geval van een landbouwer die deelneemt aan een door de Commissie erkend extensiveringsprogramma;
c)
in het geval van een landbouwer die deelneemt aan een door de Commissie erkend programma voor vervroegde uittreding dat geen verplichting tot overdracht en/of tijdelijke verhuur van rechten inhoudt;
d)
in naar behoren gerechtvaardigde uitzonderingsgevallen.
3. Tijdelijke verhuur is alleen voor hele jaren mogelijk en moet ten minste het in artikel 79, lid 1, bedoelde minimumaantal dieren betreffen. Na afloop van elke periode van tijdelijke verhuur, die niet meer dan drie opeenvolgende jaren mag omvatten, neemt de landbouwer, behalve in geval van overdracht van rechten, al zijn rechten voor zichzelf terug voor ten minste twee opeenvolgende jaren. Indien de landbouwer niet in elk van die twee jaren telkens ten minste het overeenkomstig lid 4 vastgestelde minimumpercentage van zijn rechten zelf doet gelden, moet de lidstaat, behalve in naar behoren gerechtvaardigde uitzonderingsgevallen, hem jaarlijks het niet door hemzelf geldend gemaakte deel van de rechten ontnemen en dit deel toevoegen aan de nationale reserve.
Voor landbouwers die deelnemen aan een door de Commissie erkend programma voor vervroegde uittreding, kunnen de lidstaten evenwel voorzien in een van dat programma afhankelijke verlenging van de totale duur van de tijdelijke verhuur.
Landbouwers die zich hebben verbonden tot deelneming aan een extensiveringsprogramma op grond van de in artikel 2, lid 1, onder c), van Verordening (EEG) nr. 2078/92 van de Raad (34) bedoelde maatregel of aan een extensiveringsprogramma op grond van de artikelen 22 en 23 van Verordening (EG) nr. 1257/1999, mogen tijdens de duur van die deelneming hun rechten niet tijdelijk verhuren en/of overdragen. Deze bepaling geldt evenwel niet in het geval dat het programma de mogelijkheid biedt om rechten over te dragen en/of tijdelijk te verhuren aan landbouwers die rechten moeten verkrijgen voor hun deelneming aan andere dan de in deze alinea bedoelde maatregelen.
4. De premierechten moeten voor minimaal 70 % worden gebruikt.
De lidstaten kunnen dit percentage echter verhogen tot 100 %. Zij stellen de Commissie vooraf in kennis van het percentage dat zij voornemens zijn toe te passen.
Artikel 79
Overdracht en tijdelijke verhuur van rechten
1. Voor een gedeeltelijke overdracht van premierechten waarbij geen bedrijf wordt overgedragen, kunnen de lidstaten op basis van hun productiestructuur een minimumaantal over te dragen rechten vaststellen. Dit minimum mag niet meer dan 10 premierechten bedragen.
2. De overdracht en de tijdelijke verhuur van premierechten zijn eerst van kracht nadat de landbouwer die de rechten overdraagt en/of verhuurt en de landbouwer die de rechten ontvangt de bevoegde autoriteiten van de lidstaat daarvan in kennis hebben gesteld.
Deze kennisgeving geschiedt binnen een door de lidstaat vastgestelde termijn en uiterlijk op de datum waarop de termijn voor de indiening van premieaanvragen in die lidstaat afloopt, tenzij de overdracht het gevolg is van een erfenis. In dit laatste geval moet de landbouwer die de rechten ontvangt, de nodige wettelijke documenten kunnen overleggen om te bewijzen dat hij/zij de rechtverkrijgende is van de overleden landbouwer.
3. In het geval van een overdracht waarbij geen bedrijf wordt overgedragen, kan het aantal premierechten dat zonder compensatie aan de nationale reserve moet worden afgestaan, in geen geval minder dan één bedragen.
Artikel 80
Wijziging van het individuele maximum
Bij overdracht of tijdelijke verhuur van premierechten stelt de lidstaat het nieuwe individuele maximum vast en deelt hij de betrokken landbouwers binnen 60 dagen te rekenen vanaf de laatste dag van de periode waarin zij hun aanvraag hebben ingediend, mee over hoeveel premierechten zij beschikken.
De eerste alinea is niet van toepassing in geval van een overdracht als gevolg van een erfenis onder de in artikel 79, lid 2, bepaalde voorwaarden.
Artikel 81
Landbouwers die geen eigenaar zijn van de door hen geëxploiteerde grond
Landbouwers die uitsluitend overheidsgrond of grond in collectief bezit exploiteren en die besluiten daarop niet langer dieren te weiden en al hun rechten aan een andere landbouwer over te dragen, worden gelijkgesteld met landbouwers die hun bedrijf verkopen of overdragen. In alle andere gevallen worden dergelijke landbouwers gelijkgesteld met landbouwers die alleen hun premierechten overdragen.
Artikel 82
Overdracht via de nationale reserve
Indien een lidstaat bepaalt dat de overdracht van premierechten via de nationale reserve moet lopen, past hij nationale bepalingen toe die analoog zijn aan die van dit hoofdstuk. In dat geval geldt bovendien het volgende:
a)
de lidstaat kan bepalen dat ook de tijdelijke verhuur van premierechten via de nationale reserve moet lopen;
b)
wanneer premierechten worden overgedragen of, in geval van toepassing van het bepaalde onder a), tijdelijk worden verhuurd, wordt de overdracht aan de reserve eerst van kracht nadat de bevoegde autoriteiten van de lidstaat daarvan kennis hebben gegeven aan de landbouwer die de rechten overdraagt en/of verhuurt, en wordt de overdracht uit de reserve aan een andere landbouwer eerst van kracht nadat de genoemde autoriteiten daarvan kennis hebben gegeven aan die landbouwer.
Bovendien moeten de in de eerste alinea bedoelde nationale bepalingen garanderen dat de lidstaat voor het andere dan het in artikel 117, lid 2, tweede alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde deel van de premierechten een vergoeding betaalt die overeenkomt met die waartoe een rechtstreekse overdracht tussen landbouwers zou hebben geleid, gelet op met name de ontwikkeling van de productie in de betrokken lidstaat. Deze vergoeding is gelijk aan die welke wordt verlangd van de landbouwers die gelijkwaardige premierechten uit de nationale reserve ontvangen.
Artikel 83
Berekening van de individuele maxima
Bij de aanvankelijke berekening en de latere wijzigingen van de individuele maxima voor de premierechten worden alleen gehele getallen in aanmerking genomen.
Daartoe wordt, wanneer de einduitkomst van de berekening geen geheel getal is, afgerond op het naaste gehele getal. Ligt het berekende getal evenwel precies halverwege tussen twee gehele getallen, dan wordt afgerond op het naasthogere gehele getal.
Artikel 84
Mededelingen
1. Uiterlijk op 1 maart 2005 delen de lidstaten de Commissie mee welk deel van de overgedragen premierechten overeenkomstig artikel 117, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 aan de nationale reserve moet worden afgestaan, en in voorkomend geval welke maatregelen zijn genomen op grond van artikel 117, lid 3, van die verordening, en vóór 1 januari van elk jaar stellen zij de Commissie in kennis van de eventuele wijzigingen van een en ander.
2. Met gebruikmaking van de tabellen in de bijlagen XIII en XIV delen de lidstaten de Commissie uiterlijk op 30 april van elk jaar de volgende gegevens mee:
a)
het aantal premierechten dat in het voorgaande jaar zonder compensatie aan de nationale reserve is afgestaan als gevolg van overdrachten van rechten zonder dat een bedrijf is overgedragen;
b)
het aantal ongebruikte premierechten dat in het voorgaande jaar op grond van artikel 118, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 aan de nationale reserve is toegevoegd;
c)
het aantal premierechten dat in het voorgaande jaar is toegekend op grond van artikel 118, lid 3, van Verordening (EG) nr. 1782/2003;
d)
het aantal premierechten dat in het voorgaande jaar uit de nationale reserve is toegekend aan landbouwers in probleemgebieden;
e)
de uiterste data en perioden voor de overdrachten van premierechten en voor de indiening van premieaanvragen.
AFDELING 3
Extra betalingen
Artikel 85
Extra betalingen
De lidstaten die artikel 71 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 toepassen, verstrekken de Commissie informatie over hun nationale regelingen voor de toekenning van de extra betalingen zoals bedoeld in artikel 119 van die verordening. Die informatie bevat met name de volgende gegevens, voorzover relevant:
a)
wat betalingen per dier betreft:
i)
de indicatieve bedragen per dier en de wijze van toekenning;
ii)
een indicatieve raming van de totale uitgaven en het aantal betrokken dieren;
iii)
de specifieke eisen inzake de veebezetting;
iv)
andere gegevens over de uitvoeringsbepalingen;
b)
wat areaalbetalingen betreft, voorzover nodig:
i)
de berekening van de regionale basisarealen;
ii)
de indicatieve bedragen per hectare;
iii)
een indicatieve raming van de totale uitgaven en het aantal betrokken hectaren;
iv)
andere gegevens over de uitvoeringsbepalingen;
c)
nadere gegevens over andere regelingen die met het oog op extra betalingen zijn vastgesteld.
De lidstaten delen eventuele wijzigingen van hun nationale regelingen aan de Commissie mee binnen één maand te rekenen vanaf de datum van die wijzigingen.
AFDELING 4
Algemene bepalingen
Artikel 86
Omrekening in de nationale valuta
De datum van het ontstaansfeit voor de wisselkoers die moet worden toegepast op het bedrag van de in de artikelen 113, 114 en 119 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde premies en betalingen, is het begin van het kalenderjaar waarvoor de premie of betaling wordt toegekend.
De te gebruiken wisselkoers is het pro rata temporis berekende gemiddelde van de wisselkoersen die gelden in de maand december voorafgaande aan de datum van het ontstaansfeit. Deze wisselkoers wordt door de Commissie vastgesteld in de maand na de datum van het ontstaansfeit.
HOOFDSTUK 13
RUNDVLEESBETALINGEN
AFDELING 1
Speciale premie
(Artikel 123 van Verordening (EG) nr. 1782/2003)
Artikel 87
Aanvraag
1. Naast hetgeen is vereist in het kader van het geïntegreerd systeem, moet elke aanvraag voor rechtstreekse betalingen zoals bedoeld in artikel 22 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 de volgende gegevens bevatten:
a)
de onderverdeling van het aantal dieren naar leeftijdstranche;
b)
de referenties van de paspoorten of de administratieve documenten die de dieren waarvoor de aanvraag wordt ingediend, vergezellen.
2. Aanvragen kunnen alleen worden ingediend voor dieren die op de begindatum van de in artikel 90 bedoelde aanhoudperiode:
a)
wanneer het om stieren gaat, ten minste zeven maanden oud zijn;
b)
wanneer het om ossen gaat:
i)
in het geval van de eerste leeftijdstranche, ten minste zeven maanden en ten hoogste 19 maanden oud zijn;
ii)
in het geval van de tweede leeftijdstranche, ten minste 20 maanden oud zijn.
Artikel 88
Toekenning van de premie
Voor dieren die niet voor de speciale premie in aanmerking zijn genomen doordat de in artikel 123, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde proportionele verlaging of het in artikel 131 van die verordening bedoelde veebezettingsgetal is toegepast, kan geen aanvraag meer worden ingediend voor dezelfde leeftijdstranche en wordt de premie als betaald beschouwd.
Artikel 89
Paspoorten en administratieve documenten
1. Wanneer, in de in artikel 6 van Verordening (EG) nr. 1760/2000 bedoelde gevallen, het paspoort niet voorhanden is, wordt het vervangen door een nationaal administratief document zoals bedoeld in artikel 123, lid 3, onder b), van Verordening (EG) nr. 1782/2003.
2. De bevoegde autoriteiten van de lidstaat zien erop toe dat aan de hand van het paspoort of het administratieve document kan worden gewaarborgd dat slechts één premie per dier en per leeftijdstranche wordt toegekend. Daartoe verlenen de lidstaten elkaar de nodige bijstand.
3. De lidstaten kunnen voorschrijven dat het in lid 1 bedoelde nationale administratieve document moet zijn:
a)
een document dat elk individueel dier vergezelt;
b)
een door de landbouwer bijgehouden algemene lijst met alle voor het administratieve document voorgeschreven gegevens, op voorwaarde dat de betrokken dieren vanaf het tijdstip waarop de eerste aanvraag wordt ingediend tot het tijdstip waarop zij als slachtdier op de markt worden gebracht, bij dezelfde landbouwer blijven;
c)
een algemene lijst die wordt bijgehouden door de centrale autoriteiten en die alle voor het administratieve document voorgeschreven gegevens bevat, op voorwaarde dat de lidstaat of het gebied van de lidstaat waar van deze mogelijkheid gebruik wordt gemaakt, alle dieren waarvoor een aanvraag is ingediend ter plaatse controleert, de verplaatsingen van deze dieren controleert en alle gecontroleerde dieren van een onloochenbaar merkteken voorziet, hetgeen de landbouwers moeten toestaan;
d)
een algemene lijst die wordt bijgehouden door de centrale autoriteiten en die alle voor het administratieve document voorgeschreven gegevens bevat, op voorwaarde dat de lidstaat de nodige maatregelen neemt om te voorkomen dat de premie tweemaal voor dezelfde leeftijdstranche wordt toegekend, en dat hij ervoor zorgt dat voor elk dier desgevraagd onmiddellijk informatie over de status op premiegebied van dit dier wordt verstrekt.
4. De lidstaten die besluiten van één of een aantal van de in de alinea 3 van dit lid bedoelde mogelijkheden gebruik te maken, moeten de Commissie daarvan tijdig in kennis stellen en haar de desbetreffende uitvoeringsbepalingen meedelen.
Voor de toepassing van het bepaalde in de alinea 3, onder c), van dit lid worden alleen Groot-Brittannië en Noord-Ierland als „gebied van de lidstaat” beschouwd.
Artikel 90
Aanhoudperiode
De duur van de in artikel 123, lid 3, onder a), van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde aanhoudperiode bedraagt twee maanden te rekenen vanaf de dag na die waarop de aanvraag is ingediend.
De lidstaten kunnen evenwel bepalen dat de landbouwer andere begindata kan vaststellen, mits deze niet later zijn dan twee maanden na de dag waarop de aanvraag is ingediend.
Artikel 91
Regionaal maximum
1. Wanneer de toepassing van de in artikel 123, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde proportionele verlaging een aantal subsidiabele dieren oplevert dat geen geheel getal is, wordt voor het gedeelte achter de komma een overeenkomstig gedeelte van het premiebedrag per eenheid toegekend. Hierbij wordt alleen met het eerste cijfer achter de komma rekening gehouden.
2. Wanneer de lidstaten besluiten hun grondgebied in regio's in de zin van artikel 122, onder a), van Verordening (EG) nr. 1782/2003 in te delen of de binnen hun grondgebied bestaande regio's te wijzigen, stellen zij de Commissie vóór 1 januari van het betrokken jaar van dit besluit in kennis waarbij zij de betrokken regio's omschrijven en de daarvoor toegekende maxima vermelden. Latere wijzigingen moeten telkens vóór 1 januari van het betrokken jaar ter kennis van de Commissie worden gebracht.
Artikel 92
Begrenzing van het aantal dieren per bedrijf
1. Wanneer een lidstaat het bij artikel 123, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 vastgestelde maximumaantal van 90 dieren per bedrijf en per leeftijdstranche wijzigt of niet toepast, stelt hij de Commissie hiervan vóór 1 januari van het betrokken kalenderjaar in kennis.
Wanneer een lidstaat bovendien een minimumaantal dieren per bedrijf vaststelt waarop de proportionele verlaging niet wordt toegepast als het niet wordt overschreden, stelt hij de Commissie hiervan vóór 1 januari van het betrokken kalenderjaar in kennis.
2. Latere wijzigingen van de overeenkomstig lid 1 meegedeelde besluiten moeten vóór 1 januari van het betrokken jaar ter kennis van de Commissie worden gebracht.
Artikel 93
Toekenning bij het slachten
1. De lidstaten kunnen de speciale premie als volgt bij het slachten toekennen:
a)
wanneer het om stieren gaat, voor de enige leeftijdstranche;
b)
wanneer het om ossen gaat, voor de eerste of de tweede leeftijdstranche of voor beide leeftijdstranches samen.
2. De lidstaten die besluiten de speciale premie overeenkomstig lid 1 bij het slachten toe te kennen, bepalen dat de premie ook wordt toegekend bij de verzending van subsidiabele dieren naar een andere lidstaat of bij de uitvoer ervan naar een derde land.
3. Wanneer een lidstaat heeft besloten de speciale premie overeenkomstig lid 1 bij het slachten toe te kennen, is het bepaalde in deze afdeling en in artikel 120 en artikel 121, leden 1 en 2, van overeenkomstige toepassing voor de toekenning van de premie.
4. De steunaanvraag dient niet alleen de in artikel 121, lid 1, bedoelde gegevens te bevatten, maar dient ook aan te geven of het om een stier dan wel een os gaat, en vergezeld te gaan van een document dat de voor de toepassing van artikel 89, lid 2, benodigde gegevens bevat. Het betreft een van de volgende documenten, naar keuze van de lidstaat:
a)
het paspoort of een exemplaar van het paspoort ingeval het gebruikte paspoortmodel verscheidene exemplaren omvat;
b)
een kopie van het paspoort ingeval het gebruikte paspoortmodel uit slechts één enkel exemplaar bestaat dat voor de toepassing van artikel 6 van Verordening (EG) nr. 1760/2000 aan de bevoegde autoriteit moet worden teruggegeven; in dat geval neemt de lidstaat de maatregelen die nodig zijn om zich ervan te kunnen vergewissen dat de in de kopie vermelde gegevens in overeenstemming zijn met het origineel;
c)
het nationale administratieve document wanneer, in de in artikel 6 van Verordening (EG) nr. 1760/2000 bedoelde gevallen, het paspoort niet voorhanden is.
De lidstaten kunnen de toepassing van het nationale administratieve document schorsen. In dat geval nemen zij de maatregelen die nodig zijn om te voorkomen dat de premie tweemaal voor dezelfde leeftijdstranche wordt toegekend voor dieren die intracommunautair zijn verhandeld.
Wanneer het gecomputeriseerde gegevensbestand zoals bedoeld in artikel 3, onder b), van Verordening (EG) nr. 1760/2000 naar het oordeel van de lidstaat de gegevens bevat die nodig zijn om te garanderen dat per dier en per leeftijdstranche slechts één premie wordt toegekend, hoeft de steunaanvraag niet van het in de eerste alinea van het onderhavige lid bedoelde document vergezeld te gaan.
Ingeval de lidstaat gebruik maakt van de in artikel 121, lid 2, eerste alinea, bedoelde mogelijkheid, neemt hij in afwijking van de eerste alinea van het onderhavige lid de nodige maatregelen om ervoor te zorgen dat de landbouwer kan bepalen voor welke dieren hij de speciale premie aanvraagt.
5. Voor stieren moet in het bewijs van slachting het geslacht gewicht worden vermeld.
6. In geval van verzending wordt het bewijs van verzending geleverd door middel van een verklaring van de verzender waarin met name de lidstaat van bestemming van het dier is aangegeven.
In dat geval moet de steunaanvraag de volgende gegevens bevatten:
a)
de naam en het adres van de verzender (of een gelijkwaardige code);
b)
het identificatienummer van het dier;
c)
een verklaring dat het dier ten minste negen maanden oud is.
De steunaanvraag moet worden ingediend voordat het dier het grondgebied van de betrokken lidstaat verlaat, en het bewijs van verzending moet worden ingediend binnen drie maanden te rekenen vanaf de datum waarop het dier het grondgebied van de betrokken lidstaat heeft verlaten.
Artikel 94
Bijzonderheden van de toekenningsregeling
1. In afwijking van artikel 90 wordt de premie betaald aan de landbouwer die het dier heeft gehouden gedurende een aanhoudperiode van ten minste twee maanden die minder dan één maand vóór de slacht of verzending of minder dan twee maanden vóór de uitvoer van het dier eindigde.
Wanneer het om ossen gaat, gelden voor de betaling van de premie de volgende regels:
a)
de premie voor de eerste leeftijdstranche mag slechts worden betaald indien de landbouwer het dier gedurende ten minste twee maanden heeft gehouden terwijl het ten minste zeven maanden en minder dan 22 maanden oud was;
b)
de premie voor de tweede leeftijdstranche mag slechts worden betaald indien de landbouwer het dier gedurende ten minste twee maanden heeft gehouden terwijl het ten minste 20 maanden oud was;
c)
de premies voor de twee leeftijdstranches mogen slechts samen worden betaald indien de landbouwer het dier gedurende ten minste vier opeenvolgende maanden heeft gehouden met inachtneming van de onder a) en b) vastgestelde leeftijdsvoorwaarden;
d)
alleen de premie voor de tweede leeftijdstranche mag worden betaald indien het dier uit een andere lidstaat is verzonden toen het ten minste 19 maanden oud was.
2. Bij de berekening van de veebezetting zoals bedoeld in artikel 131 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 wordt elk dier waarvoor een gecombineerde aanvraag voor de twee leeftijdstranches samen is ingediend, tweemaal meegerekend.
3. Het geslacht gewicht wordt bepaald op basis van een heel geslacht dier dat voldoet aan de in artikel 2 van Verordening (EEG) nr. 1208/81 van de Raad (35) vastgestelde eisen.
Voor hele geslachte dieren met een daarvan afwijkende aanbiedingsvorm worden de in de bijlage bij Verordening (EEG) nr. 563/82 van de Commissie (36) vermelde correctiecoëfficiënten toegepast.
Voor dieren die worden geslacht in een slachthuis dat niet verplicht is het communautaire indelingsschema voor geslachte volwassen runderen toe te passen, kan de lidstaat toestaan dat het gewicht wordt bepaald op basis van het levend gewicht van het geslachte dier. In dat geval wordt ervan uitgegaan dat het geslacht gewicht ten minste 185 kg bedraagt als het levend gewicht van het geslachte dier ten minste 340 kg bedroeg.
Artikel 95
Mededeling
Vóór het begin van het betrokken kalenderjaar stellen de lidstaten de Commissie in kennis van hun besluit of hun gewijzigde besluit over de toepassing van artikel 93, en in voorkomend geval van de betrokken uitvoeringsregelingen.
AFDELING 2
Seizoencorrectiepremie
(Artikel 124 van Verordening (EG) nr. 1782/2003)
Artikel 96
Toepassing van de premie
De Commissie bepaalt uiterlijk op 1 september van elk kalenderjaar in welke lidstaten de seizoencorrectiepremie kan worden toegekend voor het volgende kalenderjaar.
De lidstaten delen de Commissie uiterlijk op 1 januari van het kalenderjaar waarin de premie wordt toegekend, mee of zij hebben besloten artikel 124, lid 3, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 toe te passen.
Artikel 97
Recht op de premie
1. De seizoencorrectiepremie mag uitsluitend worden toegekend voor ossen waarvoor in een lidstaat die de seizoencorrectiepremie toepast, de speciale premie reeds is toegekend of overeenkomstig artikel 88 als toegekend wordt beschouwd, en die worden geslacht in een lidstaat die de seizoencorrectiepremie toepast.
2. Voor de seizoencorrectiepremie komt alleen de landbouwer in aanmerking die het dier het laatst heeft gehouden voordat het werd geslacht.
Artikel 98
Aanvraag
1. De landbouwer dient zijn aanvraag in bij de bevoegde autoriteit van de lidstaat op het grondgebied waarvan zijn bedrijf is gevestigd.
2. De aanvraag wordt opgesteld overeenkomstig de mutatis mutandis geldende bepalingen van artikel 93, lid 4, en artikel 121.
De lidstaten nemen de nodige maatregelen om na te gaan of de speciale premie is toegekend, en verrichten regelmatig en onverwachts controles om na te gaan of de in artikel 121 bedoelde verklaringen juist zijn.
AFDELING 3
Zoogkoeienpremie
(Artikelen 125 tot en met 129 van Verordening (EG) nr. 1782/2003)
Artikel 99
Koeien van een vleesras
Voor de toepassing van artikel 122, onder d), en artikel 129, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 worden koeien van de in bijlage XV bij de onderhavige verordening vermelde runderrassen niet als koeien van een vleesras beschouwd.
Artikel 100
Maximale individuele referentiehoeveelheid
1. Wanneer een lidstaat het maximum van 120 000 kg voor de individuele referentiehoeveelheid zoals vastgesteld in artikel 125, lid 2, onder b), van Verordening (EG) nr. 1782/2003 wijzigt of niet toepast, stelt hij de Commissie hiervan vóór 1 januari van het betrokken kalenderjaar in kennis.
2. Latere wijzigingen van de overeenkomstig lid 1 meegedeeld besluiten moeten vóór 1 januari van het betrokken jaar ter kennis van de Commissie worden gebracht.
Artikel 101
Aanhoudperiode
De in artikel 125, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde aanhoudperiode van zes maanden gaat in op de dag na die waarop de aanvraag is ingediend.
Artikel 102
Aanvraag
1. Onverminderd de eisen waaraan in het kader van het geïntegreerd systeem moet worden voldaan, moet in het geval dat de premie wordt aangevraagd op grond van artikel 125, lid 2, onder b), van Verordening (EG) nr. 1782/2003, de in artikel 22 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde aanvraag voor rechtstreekse betalingen bevatten:
a)
een verklaring waarin de individuele referentiehoeveelheid melk is aangegeven die voor de landbouwer beschikbaar is op 31 maart voorafgaande aan het begin van het twaalf maanden omvattende tijdvak voor de toepassing van de heffingsregeling dat in het betrokken kalenderjaar aanvangt; ingeval deze referentiehoeveelheid op de datum van indiening van de aanvraag niet bekend is, moet zij zo spoedig mogelijk aan de bevoegde autoriteit worden meegedeeld;
b)
de verbintenis van de landbouwer om in de periode van twaalf maanden die aanvangt op de datum waarop de aanvraag wordt ingediend, zijn individuele referentiehoeveelheid niet tot boven de in artikel 125, lid 2, onder b), van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde kwantitatieve beperking te verhogen.
Punt b) is niet van toepassing indien de lidstaat de bovenbedoelde kwantitatieve beperking heeft afgeschaft.
2. De aanvragen moeten worden ingediend binnen een door de lidstaat vast te stellen totale periode van zes maanden in een kalenderjaar.
De lidstaat kan afzonderlijke perioden voor de indiening van aanvragen binnen die totale periode vaststellen.
Artikel 103
Gemiddelde melkopbrengst
De gemiddelde melkopbrengst wordt berekend op basis van de in bijlage XVI vermelde gemiddelde melkopbrengsten. Voor deze berekening kan de lidstaat evenwel een door hem erkend document gebruiken waarin de gemiddelde melkopbrengst van de melkveestapel van de landbouwer wordt gecertificeerd.
Artikel 104
Aanvullende nationale premie
1. Een aanvullende nationale zoogkoeienpremie zoals bedoeld in artikel 125, lid 5, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 mag uitsluitend worden toegekend aan landbouwers die voor hetzelfde kalenderjaar de zoogkoeienpremie ontvangen.
De aanvullende nationale zoogkoeienpremie wordt toegekend binnen de grenzen van het aantal voor de zoogkoeienpremie in aanmerking genomen dieren, in voorkomend geval na toepassing van de in artikel 129, lid 1, tweede alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde proportionele verlaging.
2. De lidstaten kunnen voor de toekenning van de aanvullende nationale zoogkoeienpremie extra voorwaarden vaststellen. Zij delen deze voorwaarden lang genoeg voordat ze worden toegepast, aan de Commissie mee.
3. De Commissie besluit uiterlijk op 1 september van elk kalenderjaar welke lidstaten voldoen aan de in artikel 125, lid 5, derde alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 vastgestelde voorwaarden.
Artikel 105
Individueel maximum
De lidstaten stellen voor elke landbouwer een individueel maximum vast overeenkomstig artikel 126, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003.
Artikel 106
Mededelingen
1. De lidstaten stellen de Commissie uiterlijk op 1 maart 2005 in kennis van eventuele wijzigingen van de procedures om overeenkomstig artikel 126, lid 3, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 individuele maxima te verlagen.
2. De lidstaten stellen de Commissie:
a)
uiterlijk op 1 maart 2005 in kennis van eventuele wijzigingen van de methode voor de berekening van de verlaging zoals bedoeld in artikel 127, lid 1, tweede alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003;
b)
in voorkomende geval vóór 1 januari van het betrokken jaar in kennis van de wijzigingen van de op grond van artikel 127, lid 2, onder a), van die verordening genomen maatregelen.
3. Met gebruikmaking van de tabel in deel 3 van bijlage XVIII stellen de lidstaten de Commissie elk jaar uiterlijk op 1 maart voorlopig en uiterlijk op 31 juli definitief in kennis van:
a)
het aantal premierechten dat in het voorgaande kalenderjaar zonder compensatie aan de nationale reserve is afgestaan in verband met overdrachten van rechten zonder bedrijfsoverdracht;
b)
het aantal ongebruikte premierechten zoals bedoeld in artikel 109, lid 2, dat in het voorgaande kalenderjaar aan de nationale reserve is toegevoegd;
c)
het aantal rechten dat in het voorgaande kalenderjaar is toegekend op grond van artikel 128, lid 3, van Verordening (EG) nr. 1782/2003.
Artikel 107
Om niet verkregen rechten
Behalve in naar behoren gerechtvaardigde uitzonderingsgevallen mag een landbouwer die om niet premierechten uit de nationale reserve heeft verkregen, zijn rechten gedurende de volgende drie kalenderjaren niet overdragen en/of tijdelijk verhuren.
Artikel 108
Gebruik van de premierechten
1. Een landbouwer die over rechten beschikt, kan deze gebruiken door ze zelf te doen gelden en/of ze tijdelijk aan een andere landbouwer te verhuren.
2. Wanneer een landbouwer in een bepaald kalenderjaar niet ten minste het overeenkomstig lid 4 vastgestelde minimumpercentage van zijn rechten heeft gebruikt, wordt het niet-gebruikte deel aan de nationale reserve toegevoegd behalve in de volgende gevallen:
-
in het geval van een landbouwer die over ten hoogste zeven premierechten beschikt en die in elk van twee opeenvolgende kalenderjaren niet telkens ten minste het overeenkomstig lid 4 vastgestelde minimumpercentage van zijn rechten heeft gebruikt, in welk geval alleen het deel dat in het tweede kalenderjaar niet is gebruikt, aan de nationale reserve wordt toegevoegd,
-
in het geval van een landbouwer die deelneemt aan een door de Commissie erkend extensiveringsprogramma,
-
in het geval van een landbouwer die deelneemt aan een door de Commissie erkend programma voor vervroegde uittreding dat geen verplichting tot overdracht en/of tijdelijke verhuur van rechten inhoudt,
of
-
in naar behoren gerechtvaardigde uitzonderingsgevallen.
3. Tijdelijke verhuur is alleen voor hele kalenderjaren mogelijk en moet ten minste het in artikel 109, lid 1, bedoelde minimumaantal dieren betreffen. Na afloop van elke periode van tijdelijke verhuur, die niet meer dan drie opeenvolgende jaren mag omvatten, neemt de landbouwer, behalve in geval van overdracht van rechten, al zijn rechten voor zichzelf terug voor ten minste twee opeenvolgende kalenderjaren. Indien de landbouwer niet in elk van die twee jaren telkens ten minste het overeenkomstig lid 4 vastgestelde minimumpercentage van zijn rechten zelf doet gelden, moet de lidstaat, behalve in naar behoren gerechtvaardigde uitzonderingsgevallen, hem jaarlijks het niet door hemzelf geldend gemaakte deel van de rechten ontnemen en dit deel toevoegen aan de nationale reserve.
Voor landbouwers die deelnemen aan een door de Commissie erkend programma voor vervroegde uittreding, kunnen de lidstaten evenwel voorzien in een van dat programma afhankelijke verlenging van de totale duur van de tijdelijke verhuur.
Landbouwers die zich hebben verbonden tot deelneming aan een extensiveringsprogramma op grond van de in artikel 2, lid 1, onder c), van Verordening (EEG) nr. 2078/92 van de Raad (37) bedoelde maatregel of aan een extensiveringsprogramma op grond van de artikelen 22 en 23 van Verordening (EG) nr. 1257/1999 (38), mogen tijdens de duur van die deelneming hun rechten niet tijdelijk verhuren en/of overdragen. Deze bepaling geldt evenwel niet in het geval dat het programma de mogelijkheid biedt om rechten over te dragen en/of tijdelijk te verhuren aan landbouwers die rechten moeten verkrijgen voor hun deelneming aan andere dan de in deze alinea bedoelde maatregelen.
4. De premierechten moeten voor minimaal 70 % worden gebruikt. De lidstaten kunnen dit percentage echter verhogen tot 100 %.
De lidstaten stellen de Commissie vooraf in kennis van het percentage dat zij voornemens zijn toe te passen, of van elke wijziging van het betrokken percentage.
Artikel 109
Overdracht en tijdelijke verhuur van rechten
1. Voor een gedeeltelijke overdracht van premierechten waarbij geen bedrijf wordt overgedragen, kunnen de lidstaten op basis van hun productiestructuur een minimumaantal over te dragen rechten vaststellen. Dit minimum mag niet meer dan vijf premierechten bedragen.
2. De overdracht en de tijdelijke verhuur van premierechten zijn eerst van kracht nadat de landbouwer die de rechten overdraagt en/of verhuurt en de landbouwer die de rechten ontvangt de bevoegde autoriteiten van de lidstaat daarvan gezamenlijk in kennis hebben gesteld.
Deze kennisgeving geschiedt binnen een door de lidstaat vastgestelde termijn en uiterlijk op de datum waarop de landbouwer die de rechten ontvangt zijn premieaanvraag indient, tenzij de overdracht van rechten het gevolg is van een erfenis. In dit laatste geval moet de landbouwer die de rechten ontvangt, de nodige wettelijke documenten kunnen overleggen om te bewijzen dat hij/zij de rechtverkrijgende is van de overleden landbouwer.
Artikel 110
Wijziging van het individuele maximum
Bij overdracht of tijdelijke verhuur van premierechten stelt de lidstaat het nieuwe individuele maximum vast en deelt hij de betrokken landbouwers binnen 60 dagen te rekenen vanaf de laatste dag van de periode waarin zij hun aanvraag hebben ingediend, mee over hoeveel premierechten zij beschikken.
De eerste alinea is niet van toepassing wanneer de overdracht het gevolg is van een erfenis.
Artikel 111
Landbouwers die geen eigenaar zijn van de door hen geëxploiteerde grond
Landbouwers die uitsluitend overheidsgrond of grond in collectief bezit exploiteren en die besluiten de exploitatie van die grond niet voort te zetten en al hun rechten aan een andere landbouwer over te dragen, worden gelijkgesteld met landbouwers die hun bedrijf verkopen of overdragen. In alle andere gevallen worden dergelijke landbouwers gelijkgesteld met landbouwers die alleen hun premierechten overdragen.
Artikel 112
Overdracht via de nationale reserve
Indien een lidstaat overeenkomstig artikel 127, lid 2, onder b), van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bepaalt dat de overdracht van premierechten zonder overdracht van het bedrijf via de nationale reserve moet lopen, past hij nationale bepalingen toe die analoog zijn aan die van de artikelen 109 tot en met 111 van de onderhavige verordening. In dat geval geldt bovendien het volgende:
-
de lidstaat kan bepalen dat ook de tijdelijke verhuur van premierechten via de nationale reserve moet lopen;
-
wanneer premierechten worden overgedragen of, in geval van toepassing van het bepaalde in het eerste streepje, tijdelijk worden verhuurd, wordt de overdracht aan de reserve eerst van kracht nadat de bevoegde autoriteiten van de lidstaat daarvan kennis hebben gegeven aan de landbouwer die de rechten overdraagt en/of verhuurt, en wordt de overdracht uit de reserve aan een andere landbouwer eerst van kracht nadat de genoemde autoriteiten daarvan kennis hebben gegeven aan die landbouwer.
Bovendien moeten de bovenbedoelde nationale bepalingen garanderen dat de lidstaat voor het andere dan het in artikel 127, lid 1, tweede alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde deel van de premierechten een vergoeding betaalt die overeenkomt met die waartoe een rechtstreekse overdracht tussen landbouwers zou hebben geleid, gelet op met name de ontwikkeling van de productie in de betrokken lidstaat. Deze vergoeding is gelijk aan die welke wordt verlangd van de landbouwers die gelijkwaardige premierechten uit de nationale reserve ontvangen.
Artikel 113
Rechten op gedeeltelijke premies
1. Wanneer bij de berekeningen overeenkomstig de artikelen 105 tot en met 112 de uitkomst geen geheel getal is, wordt uitsluitend met het eerste cijfer achter de komma rekening gehouden.
2. Wanneer de toepassing van de bepalingen van deze afdeling leidt tot rechten op gedeeltelijke premies, hetzij bij een landbouwer, hetzij bij de nationale reserve, worden deze gedeelten bij elkaar opgeteld.
3. Wanneer een landbouwer recht heeft op een gedeeltelijke premie, wordt slechts het daarmee overeenkomende deel van het bedrag per eenheid van de premie en, in voorkomend geval, van de in artikel 104 bedoelde aanvullende nationale premie en van het in artikel 118 bedoelde extensiveringsbedrag toegekend.
Artikel 114
Specifieke regeling voor vaarzen
1. De lidstaten die gebruik wensen te maken van de bij artikel 129, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 geboden mogelijkheid, stellen de Commissie daarvan in kennis en verstrekken haar tegelijkertijd de relevante gegevens aan de hand waarvan kan worden uitgemaakt of de bij artikel 129, lid 1, van die verordening vastgestelde voorwaarden zijn vervuld.
De betrokken lidstaten delen in voorkomend geval ook het specifieke maximum mee dat zij hebben vastgesteld.
De Commissie besluit welke lidstaten voldoen aan de bij artikel 129, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 vastgestelde voorwaarden.
De bij de inwerkingtreding van de onderhavige verordening geldende besluiten blijven van toepassing.
2. De lidstaten die voldoen aan de bij artikel 129, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 vastgestelde voorwaarden, stellen de Commissie vóór 1 januari van het betrokken jaar in kennis van elke wijziging van het specifieke nationale maximum dat zij hebben vastgesteld.
3. De lidstaten die de specifieke regeling toepassen, stellen criteria vast om te garanderen dat de premie wordt betaald aan landbouwers van wie de vaarzen bestemd zijn voor de vernieuwing van koeienbestanden. Deze criteria kunnen met name een leeftijdsgrens en/of voorwaarden met betrekking tot het ras omvatten. De lidstaat stelt de Commissie vóór 1 januari van het betrokken jaar in kennis van de vastgestelde criteria. Latere wijzigingen moeten de Commissie vóór 1 januari van het betrokken jaar worden meegedeeld.
4. Wanneer de toepassing van de in artikel 129, lid 1, tweede alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde proportionele verlaging een aantal subsidiabele dieren oplevert dat geen geheel getal is, wordt voor het gedeelte achter de komma een overeenkomstig gedeelte van het bedrag per eenheid van de premie en, in voorkomend geval, van de in artikel 104 bedoelde aanvullende nationale premie en van het in artikel 118 bedoelde extensiveringsbedrag toegekend. Hierbij wordt alleen met het eerste cijfer achter de komma rekening gehouden.
5. In de lidstaten die de specifieke regeling toepassen, moet de in artikel 125, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde verplichting inzake het minimumaantal te houden dieren voor 100 % met zoogkoeien worden nagekomen wanneer de landbouwer een aanvraag voor zoogkoeien heeft ingediend, en voor 100 % met vaarzen wanneer de landbouwer een aanvraag voor vaarzen heeft ingediend.
6. De artikelen 105 tot en met 113 zijn niet van toepassing in het kader van deze specifieke regeling.
Artikel 115
Afronding van het aantal dieren
Wanneer de berekening van het maximumaantal vaarzen op basis van het in artikel 125, lid 2, eerste alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 vastgestelde percentage een uitkomst oplevert die geen geheel getal is, wordt op het naastlagere gehele getal afgerond als het eerste cijfer achter de komma minder dan 5 is, en op het naasthogere gehele getal als dat cijfer 5 of meer is.
AFDELING 4
Gemeenschappelijke bepalingen inzake de speciale premie en de zoogkoeienpremie
Onderafdeling 1
Algemene bepalingen
Artikel 116
Aanvragen voor de speciale premie en de zoogkoeienpremie
1. De lidstaten kunnen om administratieve redenen bepalen dat, wat de speciale premie en de zoogkoeienpremie betreft, de in artikel 22 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde steunaanvragen voor rechtstreekse betalingen betrekking moeten hebben op een minimumaantal dieren, met dien verstande dat dit aantal niet hoger mag zijn dan drie.
2. Onverminderd artikel 102, lid 2, en artikel 118 quater, lid 2, kunnen de lidstaten de perioden en uiterste data voor de indiening van de premieaanvragen en het aantal aanvragen dat een landbouwer per premieregeling en per kalenderjaar mag indienen, vaststellen.
Artikel 117
Veebezetting
1. Voor elke landbouwer die voor een bepaald kalenderjaar een aanvraag voor rechtstreekse betalingen zoals bedoeld in artikel 22 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 indient voor ten minste één speciale premie of zoogkoeienpremie, stellen de bevoegde autoriteiten het aantal GVE's (grootvee-eenheden) vast dat overeenkomt met het aantal dieren waarvoor een speciale premie of een zoogkoeienpremie kan worden toegekend, rekening houdend met het voederareaal van zijn bedrijf.
2. Voor de bepaling van de veebezetting zoals bedoeld in artikel 131 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 wordt als volgt te werk gegaan:
a)
er wordt rekening gehouden met de individuele referentiehoeveelheid melk die voor de landbouwer beschikbaar is op 31 maart voorafgaande aan het begin van het twaalf maanden omvattende tijdvak voor de toepassing van de heffingsregeling dat in het betrokken kalenderjaar aanvangt;
b)
het aantal melkkoeien dat voor de productie van die referentiehoeveelheid nodig is, wordt berekend overeenkomstig artikel 103 van de onderhavige verordening.
3. Voor de bepaling van het aantal voor een premie in aanmerking komende dieren wordt:
a)
het overeenkomstig de voorschriften van het geïntegreerd systeem geconstateerde aantal hectaren vermenigvuldigd met de veebezetting zoals bedoeld in artikel 131 van Verordening (EG) nr. 1782/2003;
b)
van de aldus verkregen uitkomst het aantal GVE's afgetrokken dat overeenkomt met het aantal melkkoeien dat nodig is voor de productie van de voor de landbouwer beschikbare referentiehoeveelheid melk;
c)
van de aldus verkregen uitkomst het aantal GVE's afgetrokken dat overeenkomt met het aantal ooien en/of geiten waarvoor een premieaanvraag is ingediend.
De aldus verkregen einduitkomst is het maximumaantal GVE's waarvoor de speciale premie en de zoogkoeienpremie kunnen worden toegekend.
4. De lidstaten stellen elke betrokken landbouwer in kennis van de voor hem bepaalde veebezetting en van het daaruit resulterende aantal GVE's waarvoor een premie kan worden toegekend.
Onderafdeling 2
Regeling inzake het extensiveringsbedrag
(Artikel 132 van verordening (EG) Nr. 1782/2003)
Artikel 118
Deelneming aan de regeling inzake het extensiveringsbedrag
1. Om voor het extensiveringsbedrag in aanmerking te komen moet de landbouwer in de aanvraag voor rechtstreekse betalingen zoals bedoeld in artikel 22 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 aangeven dat hij wenst deel te nemen aan de regeling inzake het extensiveringsbedrag.
2. Dieren waarvoor de speciale premie overeenkomstig artikel 88 als betaald wordt beschouwd, komen niet in aanmerking voor het extensiveringsbedrag.
Artikel 118 bis
Bepaling van de veebezetting door telling
1. Ten behoeve van de controle of het overeenkomstig artikel 132, lid 3, onder a), van Verordening (EG) nr. 1782/2003 berekende totale aantal dieren voldoet aan de veebezettingseisen van artikel 132, lid 2, van die verordening, stelt de lidstaat jaarlijks ten minste vijf data voor de telling van de dieren vast, welke data hij aan de Commissie meedeelt.
Tenzij de lidstaat besluit dat de teldata alle dagen van het jaar zijn, moeten de teldata op zodanige wijze willekeurig worden gespreid dat zij representatief zijn voor het gehele jaar, en moeten zij elk jaar worden gewijzigd, waarbij elke teldatum achteraf moet worden vastgesteld en niet eerder aan de landbouwer mag worden meegedeeld dan twee weken nadat hij is vastgesteld.
2. Op de teldata worden de dieren geteld volgens een van de volgende methoden, naar keuze van de lidstaat:
a)
de lidstaat kan elke landbouwer verzoeken om vóór een door de lidstaat te bepalen datum op basis van zijn bedrijfsregister aangifte te doen van het aantal GVE's of het aantal dieren van elk van de twee categorieën runderen zoals vermeld in de bij artikel 131, lid 2, onder a), van Verordening (EG) nr. 1782/2003 vastgestelde omrekeningstabel;
b)
de lidstaat kan het in artikel 3, onder b), van Verordening (EG) nr. 1760/2000 bedoelde gecomputeriseerde gegevensbestand gebruiken om het aantal GVE's te bepalen, mits dat gegevensbestand naar het oordeel van de lidstaat voldoende garanties biedt ten aanzien van de juistheid van de erin opgenomen gegevens die nodig zijn voor de toepassing van de regeling inzake het extensiveringsbedrag.
3. Het aantal GVE's dat in aanmerking wordt genomen om uit te maken of de landbouwer voldoet aan de veebezettingseisen van artikel 132, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1782/2003, is het rekenkundig gemiddelde van de op de teldata bepaalde aantallen GVE's plus het aantal GVE's dat overeenkomt met de ooien en geiten waarvoor premieaanvragen voor hetzelfde kalenderjaar zijn ingediend.
Indien de lidstaat evenwel besluit dat de teldata alle dagen van het jaar zijn, kan hij bepalen dat de in lid 2, onder a) en b), bedoelde aantallen worden berekend naar evenredigheid van de duur van de aanwezigheid van de dieren op het bedrijf.
4. De lidstaat neemt de nodige maatregelen om artikel 29 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 toe te passen in het geval van landbouwers die, door gedurende een deel van het jaar de veebezetting op abnormaal lage niveaus te brengen, kunstmatig de voorwaarden creëren die op grond van artikel 132 van die verordening moeten zijn vervuld.
Artikel 118 ter
Vereenvoudigde bepaling van de veebezetting
1. In afwijking van artikel 118 bis kan de lidstaat de landbouwers de mogelijkheid bieden voor een vereenvoudigde regeling voor de berekening van de veebezetting te kiezen.
In dat geval moet de landbouwer in de steunaanvraag opnemen:
a)
een verklaring dat hij tot en met de datum van indiening van zijn steunaanvraag op elke dag het bij artikel 132 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 vastgestelde maximale veebezettingsgetal in acht heeft genomen;
b)
een verbintenis dat veebezettingsgetal in acht te zullen nemen op elke dag vanaf de datum van indiening van zijn steunaanvraag tot en met de daaropvolgende 31 december.
Indien de betrokken lidstaat ervoor heeft gekozen artikel 132, lid 2, tweede alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 toe te passen, moet de landbouwer in zijn aanvraag vermelden welke van de twee maximale veebezettingsgetallen hij in acht neemt. De landbouwer mag die keuze wijzigen zolang geen controle ter plaatse op zijn aantal dieren is aangekondigd.
Zolang geen controle ter plaatse op zijn aantal dieren is aangekondigd, mag de landbouwer de bevoegde autoriteit meedelen dat hij de in de tweede alinea, onder b), bedoelde verbintenis intrekt. In dat geval komt hij niet voor het extensiveringsbedrag in aanmerking.
Voor de in de tweede alinea bedoelde verklaring en verbintenis gelden de in het kader van het geïntegreerd systeem vastgestelde controle- en sanctiebepalingen.
2. Indien een lidstaat besluit de bij artikel 132, lid 2, tweede alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 geboden mogelijkheid toe te passen of niet langer toe te passen, stelt hij de Commissie vóór 1 januari van het betrokken kalenderjaar van zijn besluit in kennis.
Artikel 118 quater
Landbouwers in berggebieden
1. De lidstaten die gebruik wensen te maken van de bij artikel 132, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 geboden mogelijkheid, stellen de Commissie daarvan in kennis en verstrekken haar tegelijkertijd de relevante gegevens aan de hand waarvan kan worden uitgemaakt of de bij artikel 132, lid 4, van die verordening vastgestelde voorwaarden zijn vervuld.
Voor de toepassing van artikel 132, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 wordt onder „landbouwer in een berggebied” verstaan een landbouwer die in een van de volgende gevallen verkeert:
a)
een landbouwer wiens bedrijf in een berggebied ligt;
b)
een landbouwer wiens voederareaal voor ten minste 50 % in een berggebied ligt.
De Commissie besluit welke lidstaten voldoen aan de bij artikel 132, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 vastgestelde voorwaarden.
De bij de inwerkingtreding van de onderhavige verordening geldende besluiten blijven van toepassing.
2. Onverminderd artikel 118, lid 1, moet een landbouwer die op grond van lid 1 van het onderhavige artikel in aanmerking wenst te komen voor het extensiveringsbedrag, in de steunaanvraag vermelden dat hij het extensiveringsbedrag aanvraagt. Hij moet gedurende ten minste zes opeenvolgende maanden na de indiening van de in artikel 118 bedoelde aanvraag een aantal melkkoeien houden dat ten minste gelijk is aan het aantal melkkoeien waarvoor het extensiveringsbedrag is aangevraagd. Die aanhoudperiode van zes maanden gaat in op de dag na die waarop de aanvraag is ingediend.
De aanvragen moeten worden ingediend binnen een door de lidstaat vast te stellen totale periode van zes maanden in een kalenderjaar.
De lidstaat kan afzonderlijke perioden voor de indiening van aanvragen binnen die totale periode vaststellen.
Artikel 118 quinquies
Maximumaantal voor het extensiveringsbedrag in aanmerking komende melkkoeien
Het aantal melkkoeien waarvoor aan een landbouwer het extensiveringsbedrag wordt toegekend, kan geen van de navolgende twee aantallen te boven gaan:
a)
het aantal melkkoeien dat nodig is om de individuele referentiehoeveelheid melk te produceren die voor de landbouwer beschikbaar is op 31 maart voorafgaande aan het begin van het twaalf maanden omvattende tijdvak voor de toepassing van de heffingsregeling dat in het betrokken kalenderjaar aanvangt. Dat aantal koeien wordt berekend met gebruikmaking van de in bijlage XVI vastgestelde gemiddelde melkopbrengst;
b)
het overeenkomstig artikel 118 bis bepaalde totale aantal koeien op het bedrijf, verlaagd met het aantal zoogkoeien dat overeenkomt met het individuele maximum.
Artikel 119
Algemene bepalingen
1. De lidstaten stellen de Commissie vóór 1 januari van het betrokken jaar in kennis van elke wijziging van de voor de toepassing van artikel 132, lid 3, onder c), van Verordening (EG) nr. 1782/2003 gebruikte definitie van „grasland”.
2. Voor de berekening van de veebezetting in het kader van deze onderafdeling wordt alleen met de eerste twee cijfers achter de komma rekening gehouden.
3. In het geval dat de bevoegde veterinaire autoriteiten besluiten dat geen enkel dier de productie-eenheid mag verlaten tenzij om te worden geslacht, wordt voor de toepassing van deze onderafdeling het op het bedrijf geconstateerde aantal GVE's vermenigvuldigd met de coëfficiënt 0,8.
Deze maatregel blijft beperkt tot de periode waarin het in de eerste alinea bedoelde besluit van toepassing is, verlengd met 20 dagen, en geldt slechts mits de landbouwer de aanwezigheid van de betrokken dieren schriftelijk aan de bevoegde autoriteit heeft gemeld binnen tien werkdagen na de datum van dat besluit en alle nodige maatregelen heeft genomen om het optreden van de epizoötie te voorkomen en/of te beperken.
AFDELING 5
Slachtpremie
(Artikel 130 van Verordening (EG) nr. 1782/2003)
Artikel 120
De lidstaat kan bepalen dat elke landbouwer, om voor de slachtpremie voor een bepaald kalenderjaar in aanmerking te komen, vóór of tegelijk met de indiening van de eerste aanvraag voor dat kalenderjaar een deelnamemelding moet indienen.
De lidstaat kan evenwel de eerder ingediende deelnamemelding als geldig blijven beschouwen wanneer de landbouwer er geen wijzigingen in aanbrengt.
Artikel 121
Aanvraag
1. De steunaanvraag moet de voor de betaling van de slachtpremie benodigde gegevens bevatten, en met name de geboortedatum van het dier voor de na 1 januari 1998 geboren dieren.
De steunaanvraag moet worden ingediend binnen een door de lidstaat te bepalen termijn die niet langer mag duren dan zes maanden na het slachten van het dier of, in geval van uitvoer, na de datum waarop het dier het douanegebied van de Gemeenschap heeft verlaten, en die niet later dan eind februari van het volgende jaar mag verstrijken behoudens door de betrokken lidstaat vast te stellen uitzonderingsgevallen bij de verzending of de uitvoer van dieren. Onverminderd die termijn, kunnen de lidstaten perioden en uiterste data voor de indiening van de steunaanvragen vaststellen en kunnen zij bepalen hoeveel aanvragen elke landbouwer per kalenderjaar mag indienen.
De lidstaten kunnen toestaan dat de aanvraag door een andere persoon dan de landbouwer wordt ingediend. In dat geval moeten in de aanvraag de naam en het adres zijn vermeld van de landbouwer die voor de slachtpremie in aanmerking kan komen.
Behalve dat moet worden voldaan aan de in het kader van het geïntegreerd systeem gestelde eisen, dient elke aanvraag te bevatten:
a)
in geval van toekenning bij het slachten, een verklaring van het slachthuis met de volgende gegevens of een door het slachthuis opgesteld of geviseerd document dat ten minste dezelfde gegevens bevat:
i)
de naam en het adres van het slachthuis (of een gelijkwaardige code),
ii)
de slachtdatum en het identificatienummer en het slachtnummer van de dieren,
iii)
voor kalveren, het geslacht gewicht behalve bij toepassing van artikel 122, lid 4;
b)
in geval van uitvoer van het dier naar een derde land:
i)
de naam en het adres van de exporteur (of een gelijkwaardige code),
ii)
het identificatienummer van de dieren,
iii)
de aangifte ten uitvoer, waarin voor de na 1 januari 1998 geboren dieren de leeftijd is vermeld en waarin voor kalveren, behalve bij toepassing van artikel 122, lid 4, het levend gewicht is aangegeven, dat niet meer dan 300 kg mag bedragen,
iv)
het bewijs dat het dier het douanegebied van de Gemeenschap heeft verlaten, geleverd op dezelfde wijze als voor uitvoerrestituties.
De lidstaat kan bepalen dat de in de vierde alinea, onder a) en b), bedoelde gegevens worden verstrekt via een of meer door de lidstaat erkende instanties, waartoe gebruik mag worden gemaakt van informatietechnologie.
De lidstaat controleert geregeld en onverwachts de juistheid van de afgegeven verklaringen of documenten en, in voorkomend geval, van de in de vijfde alinea bedoelde gegevens.
2. In afwijking van lid 1 kunnen de lidstaten bepalen dat de in het in artikel 3, onder b), van Verordening (EG) nr. 1760/2000 bedoelde gecomputeriseerde gegevensbestand opgenomen gegevens over het slachten van de dieren die door de slachthuizen aan de bevoegde autoriteit worden verstrekt, als aanvragen voor de slachtpremie namens de landbouwers worden beschouwd, mits dat gegevensbestand naar het oordeel van de lidstaat voldoende garanties biedt ten aanzien van de juistheid van de erin opgenomen gegevens die nodig zijn voor de toepassing van de regeling inzake de slachtpremie en, in voorkomend geval, voor de betaling van de speciale premie bij het slachten en/of voor de uitkering van de extra betalingen indien deze bij het slachten worden uitgekeerd, en/of voor de betaling van de seizoencorrectiepremie.
De lidstaat kan evenwel bepalen dat een aanvraag noodzakelijk is. In dat geval kan hij voorschrijven van welke soorten gegevens de aanvraag vergezeld moet gaan.
De lidstaten die hebben besloten dit lid toe te passen, delen elke latere wijziging vóór de tenuitvoerlegging ervan aan de Commissie mee.
De lidstaten zien erop toe dat de aan het betaalorgaan verstrekte informatie alle gegevens bevat die nodig zijn voor de betaling, en met name:
a)
de aantallen dieren van de in artikel 130, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 genoemde typen die in het betrokken jaar zijn geslacht;
b)
de gegevens over de naleving van de in dat artikel gestelde voorwaarden met betrekking tot de leeftijd en het geslacht gewicht van de dieren en over de inachtneming van de in artikel 123 van de onderhavige verordening bedoelde aanhoudperiode;
c)
in voorkomend geval, de gegevens die nodig zijn voor de betaling van de speciale premie bij het slachten en/of voor de uitkering van de extra betalingen indien deze bij het slachten worden uitgekeerd, en/of voor de betaling van de seizoencorrectiepremie.
3. Voor dieren die na de in artikel 123 bedoelde aanhoudperiode intracommunautair zijn verhandeld, moet het slachthuis het in lid 1, vierde alinea, onder a), van het onderhavige artikel bedoelde document opstellen zelfs indien de lidstaat waar de betrokken dieren werden geslacht, de in lid 2 van het onderhavige artikel bepaalde afwijking toepast.
Twee lidstaten kunnen evenwel, wanneer hun systemen voor elektronische gegevensoverdracht compatibel zijn, overeenkomen om onderling het in lid 2 beschreven systeem toe te passen.
De lidstaten verlenen elkaar wederzijds bijstand met het oog op een doeltreffende controle op de echtheid van de verstrekte documenten en/of de juistheid van de uitgewisselde gegevens. Hiertoe verstrekt de lidstaat van betaling de lidstaat waar de dieren zijn geslacht, regelmatig een overzicht per slachthuis van de uit deze laatste lidstaat ontvangen slachtverklaringen (of gegevens ter vervanging daarvan).
Artikel 122
Gewicht en aanbiedingsvorm van de geslachte dieren
1. Voor de toepassing van artikel 130, lid 1, onder b), van Verordening (EG) nr. 1782/2003 wordt ervan uitgegaan dat de geslachte kalveren onthuid, zonder ingewanden en verbloed, zonder kop en zonder poten, en met lever, nieren en niervet, worden aangeboden.
2. Het in aanmerking te nemen gewicht is het geslacht gewicht na afkoeling of het warm geslacht gewicht, dat zo snel mogelijk na het slachten wordt vastgesteld, verminderd met 2 %.
3. Wanneer het geslachte dier zonder lever, nieren en/of niervet wordt aangeboden, wordt het gewicht ervan vermeerderd met:
a)
3,5 kg voor de lever;
b)
0,5 kg voor de nieren;
c)
3,5 kg voor het niervet.
4. De lidstaat kan bepalen dat, indien het om een kalf gaat dat bij het slachten of de uitvoer minder dan zes maanden oud is, aan de in artikel 130, lid 1, onder b), van Verordening (EG) nr. 1782/2003 gestelde voorwaarde met betrekking tot het gewicht wordt geacht te zijn voldaan.
Kan het geslacht gewicht niet in het slachthuis worden bepaald, dan wordt aan de in artikel 130, lid 1, onder b), van Verordening (EG) nr. 1782/2003 gestelde voorwaarde met betrekking tot het gewicht geacht te zijn voldaan indien het levend gewicht niet meer dan 300 kg bedraagt.
Artikel 123
Begunstigde van de premie
1. De slachtpremie wordt betaald aan de landbouwer die het dier heeft gehouden gedurende een aanhoudperiode van ten minste twee maanden die minder dan één maand vóór het slachten van het dier of minder dan twee maanden vóór de uitvoer ervan eindigde.
2. Voor kalveren die worden geslacht vóór de leeftijd van drie maanden, bedraagt de aanhoudperiode één maand.
Artikel 124
Nationale maxima
1. De in artikel 130, leden 1 en 3, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde nationale maxima worden vastgesteld in bijlage XVII bij de onderhavige verordening.
2. Wanneer de toepassing van de in artikel 130, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde proportionele verlaging een aantal subsidiabele dieren oplevert dat geen geheel getal is, wordt voor het gedeelte achter de komma een overeenkomstig gedeelte van het bedrag per eenheid van de slachtpremie toegekend. Hierbij wordt alleen met het eerste cijfer achter de komma rekening gehouden.
AFDELING 6
Extra betalingen
(Artikelen 133 tot en met 136 van Verordening (EG) nr. 1782/2003)
Artikel 125
Nationale regelingen
De uitvoerige informatie over de nationale regelingen zoals bedoeld in artikel 137 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 omvat de volgende gegevens:
1.
Voor veebetalingen, in voorkomend geval:
a)
de indicatieve bedragen per dier, naar gelang van de categorie dieren, en de toekenningsvoorwaarden;
b)
een indicatieve prognose inzake de totale uitgaven per categorie dieren, waarbij wordt gepreciseerd of deze betalingen al dan niet in de vorm van een aanvulling op de slachtpremie zullen worden verricht, en inzake het aantal betrokken dieren;
c)
de specifieke eisen inzake de veebezetting, behalve in geval van betaling in de vorm van een aanvulling op de slachtpremie;
d)
in voorkomend geval, het maximumaantal mannelijke runderen per bedrijf;
e)
andere gegevens over de uitvoeringsbepalingen.
De onder a) en b) bedoelde categorieën dieren zijn: stieren, ossen, zoogkoeien, melkkoeien, vaarzen die in aanmerking kunnen komen voor de zoogkoeienpremie, en andere vaarzen, of elke door de lidstaat vastgestelde subgroep van tot deze categorieën behorende dieren;
2.
Voor areaalbetalingen, in voorkomend geval:
a)
de berekening van de regionale basisarealen;
b)
de indicatieve bedragen per hectare;
c)
een indicatieve prognose inzake de totale uitgaven en het aantal betrokken hectaren;
d)
andere gegevens over de uitvoeringsbepalingen.
AFDELING 7
Algemene bepalingen
Artikel 126
Betaling van voorschotten
1. Overeenkomstig artikel 28, lid 3, onder b), van Verordening (EG) nr. 1782/2003 betaalt de bevoegde autoriteit de landbouwer op basis van de resultaten van de administratieve controles en de controles ter plaatse voor het aantal subsidiabel geachte dieren een voorschot ten bedrage van 60 % van de speciale premie, de zoogkoeienpremie en de slachtpremie.
Voor de speciale premie, de specifieke regeling voor vaarzen zoals bedoeld in artikel 114 en de slachtpremie kan de lidstaat het percentage van het voorschot verlagen, doch niet tot minder dan 40 %.
Bovendien kan de lidstaat besluiten om op basis van de resultaten van de administratieve controles en de controles ter plaatse aan de landbouwer een voorschot uit te keren van ten hoogste 60 % van het bedrag van de in artikel 133 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde extra betalingen.
Het voorschot mag eerst worden betaald vanaf 16 oktober van het kalenderjaar waarvoor de premie is aangevraagd of de extra betaling is toegekend.
2. Bij de eindafrekening van de premie of de extra betaling wordt een bedrag uitgekeerd dat gelijk is aan het verschil tussen het betaalde voorschot en het bedrag van de premie of de extra betaling waarop de landbouwer recht heeft.
Artikel 127
Jaar van toerekening
1. Het ontstaansfeit op basis waarvan wordt bepaald aan welk jaar de dieren worden toegerekend waarvoor de regelingen inzake de speciale premie, de zoogkoeienpremie, de seizoencorrectiepremie en het extensiveringsbedrag worden toegepast, en van welk aantal GVE's moet worden uitgegaan voor de berekening van de veebezetting, wordt geacht plaats te vinden op de datum van indiening van de aanvraag.
Wordt de speciale premie evenwel overeenkomstig artikel 93 toegekend, dan is het toe te passen premiebedrag het bedrag dat gold op 31 december van het jaar waarin het dier is geslacht of uitgevoerd, indien de volgende voorwaarden zijn vervuld:
a)
het dier is uiterlijk op 31 december geslacht of uitgevoerd;
b)
de premieaanvraag voor dat dier is na die datum ingediend.
2. Wat de slachtpremie betreft, wordt voor de toepassing van het steunbedrag en voor de berekening van de proportionele verlaging overeenkomstig artikel 124 het jaar waarin het dier is geslacht of uitgevoerd, aangemerkt als jaar van toerekening.
Artikel 128
Omrekening in de nationale valuta
De premies, het extensiveringsbedrag en de extra betalingen worden in de nationale valuta omgerekend aan de hand van het pro rata temporis berekende gemiddelde van de wisselkoersen in de maand december vóór het overeenkomstig artikel 127 bepaalde jaar van toerekening. De gemiddelde wisselkoers wordt in de daaropvolgende maand door de Commissie vastgesteld.
Artikel 129
Sancties op het illegale gebruik of het illegaal voorhanden hebben van bepaalde stoffen of producten
Voor de gevallen van recidive bij het illegale gebruik of het illegaal voorhanden hebben van stoffen of producten die op grond van de relevante communautaire regelgeving in de veterinaire sector niet zijn toegestaan, bepalen de lidstaten in het licht van de ernst van de overtreding de duur van de uitsluiting uit de steunregelingen zoals bedoeld in artikel 140, lid 1, tweede alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003.
Artikel 130
Bepaling van de individuele referentiehoeveelheid melk
Tot het einde van het elfde tijdvak zoals vastgesteld in artikel 1 van Verordening (EG) nr. 1788/2003 kan een lidstaat in afwijking van artikel 102, lid 1, onder a), artikel 117, lid 2, onder a), en artikel 118 quinquies, onder a), van de onderhavige verordening besluiten dat voor melkproducenten die in overeenstemming met artikel 5, onder j) en k), van Verordening (EG) nr. 1788/2003 of op grond van ter uitvoering van de artikelen 16, 17 en 18 van die verordening vastgestelde nationale bepalingen individuele referentiehoeveelheden met ingang van 31 maart, respectievelijk 1 april geheel of gedeeltelijk vrijgeven dan wel overnemen, 1 april de datum is die bepalend is voor het volgende:
a)
de beschikbare individuele referentiehoeveelheid melk die de melkproducent maximaal mag hebben om voor de zoogkoeienpremie in aanmerking te komen, en het maximumaantal zoogkoeien;
b)
de toekenning van extra veebetalingen voor melkkoeien;
c)
het aantal melkkoeien met het oog op de toekenning van het extensiveringsbedrag voor melkkoeien die op een bedrijf in een berggebied worden gehouden;
d)
de veebezetting.
Artikel 130 bis
Bepaling van de aanhoudperioden
De laatste dag van de in artikel 90, artikel 94, lid 1, artikel 101, artikel 118 quater, lid 2, en artikel 123 bedoelde aanhoudperioden is de dag vóór de dag met dezelfde cijferaanduiding als die van de dag waarop de aanhoudperiode ingaat, ongeacht of het al dan niet een werkdag betreft.
Artikel 131
Mededelingen
1. In geval van toepassing van artikel 68, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 delen de lidstaten de Commissie het volgende mee:
a)
jaarlijks uiterlijk op 15 september voor de gegevens die betrekking hebben op het eerste halfjaar van het lopende jaar, en uiterlijk op 1 maart voor de gegevens die betrekking hebben op het tweede halfjaar van het voorgaande jaar, het aantal kalveren waarvoor een slachtpremie is aangevraagd, met de vermelding of het om geslachte dan wel om uitgevoerde dieren gaat;
b)
jaarlijks uiterlijk op 31 juli voor het voorgaande kalenderjaar:
i)
het aantal kalveren waarvoor de aanvraag voor een slachtpremie is ingewilligd, met de vermelding of de premie is toegekend bij het slachten dan wel bij de uitvoer, en het aantal betrokken landbouwers;
ii)
het aantal kalveren waarvoor de slachtpremie voor het voorgaande kalenderjaar niet is toegekend als gevolg van de toepassing van de nationale maxima.
2. In geval van toepassing van artikel 68, lid 2, onder a), punten i) en ii), van Verordening (EG) nr. 1782/2003 delen de lidstaten de Commissie het volgende mee:
a)
jaarlijks uiterlijk op 15 september voor de gegevens die betrekking hebben op het eerste halfjaar van het lopende jaar, en uiterlijk op 1 maart voor de gegevens die betrekking hebben op het tweede halfjaar van het voorgaande jaar:
i)
het aantal koeien waarvoor een zoogkoeienpremie is aangevraagd, uitgesplitst naar de in artikel 125, lid 2, onder a), respectievelijk b), van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde regelingen;
ii)
het aantal andere runderen dan kalveren waarvoor een slachtpremie is aangevraagd, met de vermelding of het om geslachte dan wel om uitgevoerde dieren gaat;
b)
jaarlijks uiterlijk op 31 juli voor het voorgaande kalenderjaar:
i)
het aantal koeien en vaarzen waarvoor de aanvraag voor een zoogkoeienpremie is ingewilligd, uitgesplitst naar de in artikel 125, lid 2, onder a), respectievelijk b), van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde regelingen, en, voor elk van deze regelingen, het aantal betrokken landbouwers;
ii)
in voorkomend geval, het aantal dieren waarvoor de premie voor het voorgaande kalenderjaar niet is toegekend als gevolg van de toepassing van het specifieke nationale maximum voor vaarzen;
iii)
in voorkomend geval, de toekenning van een nationale premie ter aanvulling van de zoogkoeienpremie, met vermelding van:
-
de toekenningsvoorwaarden,
-
het toegekende bedrag per dier;
iv)
het aantal andere runderen dan kalveren waarvoor de aanvraag voor een slachtpremie is ingewilligd, met de vermelding of de premie is toegekend bij het slachten dan wel bij de uitvoer, en het aantal betrokken landbouwers;
v)
het aantal andere runderen dan kalveren waarvoor de slachtpremie voor het voorgaande kalenderjaar niet is toegekend als gevolg van de toepassing van de nationale maxima.
3. In geval van toepassing van artikel 68, lid 2, onder b), punt i), van Verordening (EG) nr. 1782/2003 delen de lidstaten de Commissie het volgende mee:
a)
jaarlijks uiterlijk op 15 september voor de gegevens die betrekking hebben op het eerste halfjaar van het lopende jaar, en uiterlijk op 1 maart voor de gegevens die betrekking hebben op het tweede halfjaar van het voorgaande jaar, het aantal andere runderen dan kalveren waarvoor een slachtpremie is aangevraagd, met de vermelding of het om geslachte dan wel om uitgevoerde dieren gaat;
b)
jaarlijks uiterlijk op 31 juli voor het voorgaande kalenderjaar:
i)
het aantal andere runderen dan kalveren waarvoor de aanvraag voor een slachtpremie is ingewilligd, met de vermelding of de premie is toegekend bij het slachten dan wel bij de uitvoer, en het aantal betrokken landbouwers;
ii)
het aantal andere runderen dan kalveren waarvoor de slachtpremie voor het voorgaande kalenderjaar niet is toegekend als gevolg van de toepassing van de nationale maxima.
4. In geval van toepassing van artikel 68, lid 2, onder b), punt ii), van Verordening (EG) nr. 1782/2003 delen de lidstaten de Commissie het volgende mee:
a)
jaarlijks uiterlijk op 15 september voor de gegevens die betrekking hebben op het eerste halfjaar van het lopende jaar, en uiterlijk op 1 maart voor de gegevens die betrekking hebben op het tweede halfjaar van het voorgaande jaar, het aantal mannelijke runderen waarvoor een speciale premie is aangevraagd, uitgesplitst naar leeftijdstranche en naar categorie (stier of os);
b)
jaarlijks uiterlijk op 31 juli voor het voorgaande kalenderjaar:
i)
het aantal mannelijke runderen waarvoor de aanvraag voor een speciale premie is ingewilligd, uitgesplitst naar leeftijdstranche en naar categorie (stier of os), en het aantal betrokken landbouwers;
ii)
het aantal dieren, uitgesplitst naar leeftijdstranche, waarvoor de speciale premie voor het voorgaande kalenderjaar niet is toegekend als gevolg van de toepassing van het regionale maximum.
5. Jaarlijks delen de lidstaten de Commissie uiterlijk op 31 juli voor het voorgaande kalenderjaar de bedragen mee van de premies die, op basis van de gemaakte keuzen wat de gedeeltelijke uitvoering van de bedrijfstoeslagregeling betreft en in voorkomend geval na toepassing van de verlaging zoals bedoeld in artikel 139, tweede alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003, daadwerkelijk zijn betaald.
6. In geval van toepassing van artikel 71 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 delen de lidstaten de Commissie het volgende mee:
a)
in voorkomend geval, jaarlijks uiterlijk op 15 september voor de gegevens die betrekking hebben op het eerste halfjaar van het lopende jaar, en uiterlijk op 1 maart voor de gegevens die betrekking hebben op het tweede halfjaar van het voorgaande jaar, het aantal dieren waarvoor de aanvraag voor een seizoencorrectiepremie is ingewilligd, uitgesplitst in dieren waarvoor de speciale premie voor de eerste leeftijdstranche is toegekend en dieren waarvoor de speciale premie voor de tweede leeftijdstranche is toegekend, en, voor elk van de twee leeftijdstranches, het aantal betrokken landbouwers;
b)
jaarlijks uiterlijk op 31 juli voor het voorgaande kalenderjaar:
i)
het aantal mannelijke runderen waarvoor de aanvraag voor een extensiveringsbedrag is ingewilligd, uitgesplitst volgens de in artikel 132, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 vastgestelde grenzen, en het aantal betrokken landbouwers, eveneens uitgesplitst volgens die grenzen;
ii)
het aantal koeien en vaarzen waarvoor de aanvraag voor een extensiveringsbedrag is ingewilligd, uitgesplitst volgens de in artikel 132, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 vastgestelde grenzen, en het aantal betrokken landbouwers, eveneens uitgesplitst volgens die grenzen;
iii)
het aantal melkkoeien waarvoor de aanvraag voor een extensiveringsbedrag is ingewilligd;
iv)
het aantal dieren waarvoor een premieaanvraag is ingewilligd zonder dat het veebezettingsgetal van toepassing was, en het aantal betrokken landbouwers.
7. De lidstaten delen de in dit artikel bedoelde gegevens mee met gebruikmaking van de tabellen in de bijlagen XVIII en XIX.
AFDELING 8
Overgangs- en slotbepalingen
Artikel 132
Overgangsbepalingen
Voor dieren die vóór 1 januari 1998 zijn geboren, met uitzondering van dieren die intracommunautair worden verhandeld, wordt de verplichting tot identificatie en registratie van de dieren zoals bedoeld in artikel 138 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 nagekomen overeenkomstig het bepaalde in Richtlijn 92/102/EEG van de Raad (39).
Artikel 133
Bepalingen die gelden in de overgangsperiode zoals bedoeld in artikel 71 van Verordening (EG) nr. 1782/2003
Onverminderd de overige artikelen van dit hoofdstuk, zijn de artikelen 96, 97, 98, 117, 118 tot en met 119 en 125 van toepassing in de kalenderjaren 2005 en 2006 voorzover de lidstaten besluiten gebruik te maken van de bij artikel 71 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 geboden mogelijkheid.
HOOFDSTUK 14
REGELING INZAKE EEN ENKELE AREAALBETALING
(Artikel 143 ter van Verordening (EG) nr. 1782/2003)
Artikel 134
Minimumgrootte van het in aanmerking komende areaal per bedrijf
De overeenkomstig artikel 143 ter, lid 5, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 op een hoger niveau dan 0,3 ha vastgestelde minimumgroottes van het in aanmerking komende areaal per bedrijf waarvoor betalingen kunnen worden aangevraagd, zijn vermeld in bijlage XX.
Artikel 135
Landbouwarealen
De landbouwarealen in het kader van de regeling inzake een enkele areaalbetaling zoals bedoeld in artikel 143 ter, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 zijn vermeld in bijlage XXI.
Artikel 136
Toepassing van Verordening (EG) nr. 796/2004
Onverminderd artikel 143 ter, lid 6, derde alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003, gelden voor de regeling inzake een enkele areaalbetaling de bepalingen van Verordening (EG) nr. 796/2004 met uitzondering van artikel 6, lid 3, artikel 7, artikel 8, lid 2, onder b) en c), artikel 12, lid 1, onder c), en lid 2, artikel 13, leden 2 tot en met 8, artikel 14, leden 2 en 3, de artikelen 16 en 17, artikel 21, lid 3, artikel 24, lid 1, onder b), d) en e), artikel 26, lid 1, onder a), b) en c), en lid 2, onder b), c) en d), artikel 27, lid 2, onder g), h), i) en j), artikel 28, lid 1, onder d), artikel 30, lid 3, artikel 31, de artikelen 34 tot en met 40, artikel 49, leden 2 en 3, artikel 50, leden 2, 4, 5 en 6, de artikelen 51 tot en met 64, artikel 69 en artikel 71, lid 1.
Artikel 137
Aanvraag voor de enkele areaalbetaling
1. Voor de toepassing van Verordening (EG) nr. 796/2004 wordt de aanvraag voor de enkele areaalbetaling behandeld als een verzamelaanvraag in de zin van artikel 2, punt 11, van die verordening.
2. In de aanvraag voor de enkele areaalbetaling worden de oppervlakten vermeld die op grond van de in artikel 143 ter, lid 5, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde voorwaarden in aanmerking komen.
Artikel 138
Kortingen en uitsluitingen in verband met de subsidiabiliteitsvoorwaarden
1. Behalve in gevallen van overmacht of uitzonderlijke omstandigheden zoals bedoeld in artikel 72 van Verordening (EG) nr. 796/2004 geldt dat, indien als gevolg van een administratieve controle of een controle ter plaatse tussen de aangegeven oppervlakte en de geconstateerde oppervlakte in de zin van artikel 2, punt 22, van Verordening (EG) nr. 796/2004 een verschil wordt vastgesteld dat meer dan 3 % maar niet meer dan 30 % van de geconstateerde oppervlakte bedraagt, het in het kader van de regeling inzake een enkele areaalbetaling toe te kennen bedrag voor het betrokken jaar wordt verlaagd met tweemaal het vastgestelde verschil.
Bedraagt het verschil meer dan 30 % van de geconstateerde oppervlakte, dan wordt voor het betrokken jaar geen steun toegekend.
Bedraagt het verschil meer dan 50 %, dan wordt de landbouwer nogmaals van steun uitgesloten voor een bedrag gelijk aan het bedrag dat overeenstemt met het verschil tussen de aangegeven oppervlakte en de geconstateerde oppervlakte. Dit bedrag wordt verrekend met de steunbetalingen waarop de landbouwer aanspraak kan maken op grond van de aanvragen die hij indient in de drie kalenderjaren volgende op het kalenderjaar waarin het verschil wordt vastgesteld.
2. Indien het verschil tussen de aangegeven oppervlakte en de geconstateerde oppervlakte het gevolg is van opzettelijke onregelmatigheden, wordt voor het betrokken kalenderjaar de steun waarop de landbouwer aanspraak had kunnen maken, niet toegekend.
Bovendien wordt, wanneer dat verschil meer dan 20 % van de geconstateerde oppervlakte bedraagt, de landbouwer nogmaals van steun uitgesloten voor een bedrag gelijk aan het bedrag dat overeenstemt met het verschil tussen de aangegeven oppervlakte en de geconstateerde oppervlakte. Dit bedrag wordt verrekend met de steunbetalingen waarop de landbouwer aanspraak kan maken op grond van de aanvragen de hij indient in de drie kalenderjaren volgende op het kalenderjaar waarin het verschil wordt vastgesteld.
3. Voor de vaststelling van de geconstateerde oppervlakte in de zin van artikel 2, punt 22, van Verordening (EG) nr. 796/2004 is het bepaalde in artikel 143 ter, lid 5 en lid 6, eerste alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 en in artikel 137 van de onderhavige verordening van toepassing.
HOOFDSTUK 15
AANVULLENDE NATIONALE RECHTSTREEKSE BETALINGEN
(Artikel 143 quater van Verordening (EG) nr. 1782/2003)
Artikel 139
Verlagingscoëfficiënt
Indien in een bepaalde sector de aanvullende nationale rechtstreekse betalingen het maximumniveau zouden overtreffen dat de Commissie overeenkomstig artikel 143 quater, lid 7, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 heeft toegestaan, wordt de hoogte van de aanvullende nationale rechtstreekse betalingen in de betrokken sector proportioneel verlaagd door toepassing van een verlagingscoëfficiënt.
Artikel 140
Controles en sancties
1. Verordening (EG) nr. 796/2004 is van toepassing voor de aanvullende nationale rechtstreekse betalingen die overeenkomstig artikel 33 nonies van Verordening (EG) nr. 1257/1999 worden medegefinancierd.
2. In de gevallen waarin geen medefinanciering plaatsvindt, passen de betrokken nieuwe lidstaten adequate controlemaatregelen toe om ervoor te zorgen dat wordt voldaan aan de voorwaarden voor de toekenning van de aanvullende nationale rechtstreekse betalingen die zijn vastgesteld in de overeenkomstig artikel 143 quater, lid 7, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 door de Commissie verleende toestemming.
Artikel 141
Mededelingen
De nieuwe lidstaten dienen een verslag met informatie over de maatregelen voor de tenuitvoerlegging van de aanvullende nationale rechtstreekse betalingen in vóór 30 juni van het jaar na de tenuitvoerlegging van die betalingen. Het verslag bevat ten minste het volgende:
a)
informatie over alle wijzigingen in de situatie die van invloed zijn op de aanvullende nationale rechtstreekse betalingen;
b)
voor elke aanvullende nationale rechtstreekse betaling, het aantal begunstigden en het aantal hectaren of andere eenheden waarvoor de betaling is toegekend;
c)
een verslag over de overeenkomstig artikel 140 toegepaste controles en sancties.
Artikel 142
Staatssteun
Aanvullende nationale rechtstreekse betalingen die worden toegekend in strijd met de toestemming van de Commissie zoals bedoeld in artikel 143 quater, lid 6, van Verordening (EG) nr. 1782/2003, worden beschouwd als onrechtmatige staatssteun in de zin van Verordening (EG) nr. 659/1999 van de Raad (40).
HOOFDSTUK 16
GEBRUIK VAN BRAAKGELEGDE GROND VOOR DE PRODUCTIE VAN GRONDSTOFFEN
AFDELING 1
Voorwerp en begripsomschrijvingen
Artikel 143
Voorwerp
1. De grond die wordt braakgelegd in het kader van de bij Verordening (EG) nr. 1782/2003 ingestelde regelingen inzake rechtstreekse steunverlening, mag overeenkomstig artikel 55, onder b), en artikel 107, lid 3, eerste streepje, van die verordening worden gebruikt om onder de in dit hoofdstuk vastgestelde voorwaarden grondstoffen te produceren voor de vervaardiging, in de Gemeenschap, van niet voor voeding of vervoedering bestemde producten.
2. Voor braakgelegde grond waarop suikerbieten, aardperen of cichoreiwortels worden geteeld, wordt geen betaling uitgekeerd. De bepalingen van dit hoofdstuk zijn evenwel voor die gewassen op braakgelegde grond van toepassing alsof de betaling wordt uitgekeerd.
De teelt van die grondstoffen op braakgelegde grond is toegestaan op voorwaarde dat:
a)
de suikerbieten niet worden gebruikt voor de productie van suiker zoals gedefinieerd in Verordening (EG) nr. 314/2002 van de Commissie (41), ook niet in de vorm van een tussen-, neven- of bijproduct;
b)
de cichoreiwortels en de aardperen niet worden onderworpen aan hydrolyse zoals gedefinieerd in Verordening (EG) nr. 314/2002, niet in ongewijzigde staat en evenmin in de vorm van een tussenproduct zoals inuline, een nevenproduct zoals een oligofructose of een eventueel bijproduct.
Artikel 144
Begripsomschrijvingen
Voor de toepassing van dit hoofdstuk wordt verstaan onder:
a)
„aanvrager”: de landbouwer die braakgelegde grond gebruikt overeenkomstig artikel 55, onder b), en artikel 107, lid 3, eerste streepje, van Verordening (EG) nr. 1782/2003;
b)
„inzamelaar”: elke ondertekenaar van het in artikel 147 bedoelde contract die in artikel 145 bedoelde grondstoffen die bestemd zijn voor doeleinden zoals vermeld in bijlage XXIII, koopt voor eigen rekening;
c)
„eerste verwerker”: de gebruiker van de landbouwgrondstoffen die de eerste verwerking ervan uitvoert met het oog op de verkrijging van een of meer van de in bijlage XXIII genoemde producten.
AFDELING 2
Contract
Artikel 145
Gebruik van de grondstof
1. Elke landbouwgrondstof mag overeenkomstig artikel 53, onder b), en artikel 107, lid 3, eerste streepje, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 worden geteeld op braakgelegde grond.
De economische waarde van de in bijlage XXIII bij de onderhavige verordening genoemde niet voor voeding of vervoedering bestemde producten die bij de verwerking van de grondstoffen zijn verkregen, moet hoger zijn dan die van alle bij dezelfde verwerking verkregen andere producten die voor andere gebruiksdoeleinden zijn bestemd, hetgeen wordt vastgesteld aan de hand van de in artikel 163, lid 3, van de onderhavige verordening bepaalde waarderingsmethode.
2. Onverminderd artikel 148, moet voor de in lid 1 bedoelde grondstoffen overeenkomstig artikel 147 een contract worden gesloten.
3. De aanvrager levert de volledige geoogste hoeveelheid grondstof af aan de inzamelaar of de eerste verwerker, die deze hoeveelheid afneemt en garandeert dat een equivalente hoeveelheid van deze grondstof in de Gemeenschap wordt gebruikt voor de vervaardiging van een of meer van de in bijlage XXIII genoemde niet voor voeding of vervoedering bestemde eindproducten.
Wanneer de eerste verwerker de daadwerkelijk geoogste grondstof voor de vervaardiging van een tussen- of bijproduct gebruikt, mag hij voor de vervaardiging van een of meer van de in de eerste alinea bedoelde eindproducten een equivalente hoeveelheid van dat tussen- of bijprodukt gebruiken.
In het in de tweede alinea bedoelde geval of in het geval dat de inzamelaar de geoogste grondstof op basis van equivalentie verkoopt, stelt de eerste verwerker of de inzamelaar de bevoegde autoriteit waarbij de zekerheid is gesteld, daarvan in kennis. Wanneer die equivalente hoeveelheid wordt gebruikt in een andere lidstaat dan die waarin de grondstof is geoogst, wisselen de bevoegde autoriteiten van de betrokken lidstaten de gegevens over die transactie uit.
4. In overeenstemming met de nationale bepalingen inzake de contractuele betrekkingen kan de eerste verwerker de inzameling van de grondstof bij de landbouwer die de steun aanvraagt, delegeren aan een derde. De verwerker blijft als enige verantwoordelijk wat de in dit hoofdstuk bedoelde verplichtingen betreft.
Artikel 146
Afwijkingen
1. In afwijking van artikel 145, leden 2 en 3, kunnen de lidstaten de aanvrager machtigen om:
a)
alle geoogste granen of oliehoudende zaden van de GN-codes 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 en 1206 00 99 te gebruiken:
i)
als brandstof voor de verwarming van zijn landbouwbedrijf;
ii)
voor de productie, op zijn landbouwbedrijf, van energie of van biobrandstoffen;
b)
alle geoogste grondstof op zijn landbouwbedrijf te verwerken tot biogas van GN-code 2711 29 00.
2. In de in lid 1 bedoelde gevallen moet de aanvrager:
a)
in een verklaring ter vervanging van het in artikel 147 bedoelde contract de verbintenis aangaan om de grondstof waarop die verklaring betrekking heeft, rechtstreeks te gebruiken of te verwerken; de artikelen 147 tot en met 164 zijn in die gevallen van overeenkomstige toepassing;
b)
alle geoogste grondstof door een door de lidstaat aangewezen instantie of bedrijf laten wegen en een specifieke boekhouding voeren van de gebruikte grondstof en de door de verwerking verkregen producten en bijproducten; voor granen, oliehoudende zaden en stro en ook bij gebruik van de gehele plant kan de weging echter worden vervangen door volumetrische bepaling van de hoeveelheid grondstof.
3. De lidstaat die gebruik maakt van de in lid 1 geboden mogelijkheid, voert adequate controlemaatregelen in die garanderen dat de grondstof rechtstreeks wordt gebruikt op het bedrijf of wordt verwerkt tot biogas van GN-code 2711 29 00.
4. De overeenkomstig lid 1, onder a), gebruikte granen of oliehoudende zaden moeten worden gedenatureerd volgens een door de lidstaat vast te stellen methode. De lidstaten kunnen evenwel toestaan dat in plaats van de zaden de olie wordt gedenatureerd die door de in lid 1, onder a), punt ii), bedoelde verwerking van de oliehoudende zaden wordt verkregen, mits de denaturering onmiddellijk na de verwerking tot olie plaatsvindt en controlemaatregelen betreffende het gebruik van de zaden worden ingevoerd.
Artikele 147
Contract
1. Ter staving van zijn steunaanvraag legt de aanvrager aan de bevoegde autoriteit waaronder hij ressorteert, een tussen hem en een inzamelaar of een eerste verwerker gesloten contract over. De lidstaat kan echter besluiten dat het contract alleen tussen de aanvrager en een eerste verwerker kan worden gesloten.
2. De aanvrager vergewist zich ervan dat het contract de volgende gegevens bevat:
a)
de naam en het adres van de contractsluitende partijen;
b)
de duur van het contract;
c)
de soort van elke betrokken grondstof en de met elke soort beteelde oppervlakte;
d)
alle voor de aflevering van de betrokken grondstof geldende voorwaarden en, voor oliehoudende zaden, de door de bevoegde autoriteit representatief geachte geraamde hoeveelheid van de betrokken grondstof;
e)
de verbintenis om de in artikel 145, lid 3, bedoelde verplichtingen te zullen naleven;
f)
de voornaamste eindbestemmingen die voor de grondstof worden beoogd in overeenstemming met de in artikel 145, lid 1, en artikel 163, lid 3, vastgestelde voorwaarden.
3. De aanvrager zorgt ervoor dat het contract op een zodanig tijdstip wordt gesloten dat de inzamelaar of de eerste verwerker binnen de in artikel 157, lid 1, bedoelde termijn een afschrift van het contract kan indienen bij de bevoegde autoriteit waaronder de inzamelaar of de eerste verwerker ressorteert.
4. De lidstaten kunnen om controleredenen bepalen dat elke aanvrager per grondstof slechts één leveringscontract mag sluiten.
5. Wanneer het contract betrekking heeft op koolzaad, raapzaad, zonnebloempitten of sojabonen van GN-code 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 of 1201 00 90, zorgt de aanvrager ervoor dat in het contract naast de op grond van lid 2 vereiste informatie ook de geraamde totale hoeveelheid bijproducten en de geraamde hoeveelheid bijproducten met een andere bestemming dan voeding of vervoedering worden vermeld, in beide gevallen per soort.
De bedoelde hoeveelheden worden berekend op basis van de volgende verhoudingen:
a)
100 kg kool- en/of raapzaad van GN-code 1205 10 90 of 1205 90 00 wordt geacht 56 kg bijproducten op te leveren;
b)
100 kg zonnebloempitten van GN-code 1206 00 91 of 1206 00 99 wordt geacht 56 kg bijproducten op te leveren;
c)
100 kg sojabonen van GN-code 1201 00 90 wordt geacht 78 kg bijproducten op te leveren.
Artikel 148
Grondstoffen waarvoor geen contract hoeft te worden gesloten
In afwijking van artikel 147 hoeft voor de in bijlage XXII genoemde grondstoffen geen contract te worden gesloten.
Om voor de betaling in aanmerking te komen verstrekt de aanvrager die braakgelegde grond voor de teelt van die grondstoffen wenst te gebruiken, bij de indiening van zijn betalingsaanvraag aan de bevoegde autoriteit van zijn lidstaat een schriftelijke verklaring waarin hij zich ertoe verbindt dat, wanneer de betrokken grondstoffen op zijn landbouwbedrijf worden gebruikt of worden verkocht, zij voor de in bijlage XXIII bedoelde gebruiksdoeleinden zullen worden bestemd.
Artikel 149
Equivalentie van de bijproducten van oliehoudende zaden met sojameel
1. De betrokken bevoegde autoriteit stelt de Commissie zo spoedig mogelijk, en uiterlijk op 30 juni van het jaar waarin de grondstof wordt geoogst, in kennis enerzijds van de totale hoeveelheid voor voeding of vervoedering bestemde bijproducten, uitgesplitst naar soort, die naar verwachting als gevolg van de in artikel 147 bedoelde contracten zal worden geproduceerd voorzover die contracten betrekking hebben op koolzaad, raapzaad, zonnebloempitten of sojabonen van GN-code 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 of 1201 00 90, en anderzijds van het areaal van die oliehoudende zaden, uitgesplitst naar soort.
2. Aan de hand van de overeenkomstig lid 1 verstrekte gegevens berekent de Commissie de verwachte totale hoeveelheid voor voeding of vervoedering bestemde bijproducten, uitgedrukt in sojameelequivalent, door toepassing van de volgende coëfficiënten:
-
sojaschroot: 48 %,
-
koolzaadschroot: 32 %,
-
zonnebloemschroot: 28 %.
Indien de Commissie op basis van de overeenkomstig de eerste alinea uitgevoerde berekening een overschrijding constateert van het maximum van 1 miljoen ton voor voeding of vervoedering bestemde bijproducten, stelt zij zo spoedig mogelijk, en uiterlijk op 31 juli van het jaar waarin de grondstof wordt geoogst, het verlagingspercentage vast dat op elk contract moet worden toegepast om de maximumhoeveelheid bijproducten te berekenen die voor voeding of vervoedering mag worden bestemd.
AFDELING 3
Wijziging of opzegging van het contract
Artikel 150
Wijziging of opzegging van het contract
Wanneer de contractsluitende partijen het contract wijzigen of opzeggen nadat de aanvrager een steunaanvraag heeft ingediend, kan de aanvrager slechts worden toegestaan zijn steunaanvraag te handhaven indien hij, om alle nodige controles mogelijk te maken, de bevoegde autoriteit waaronder hij ressorteert, van de wijziging of opzegging in kennis stelt uiterlijk op de laatste dag van de termijn die in de betrokken lidstaat voor een wijziging van de steunaanvraag is vastgesteld.
Artikel 151
Uitzonderlijke omstandigheden
Onverminderd artikel 150 kan de bevoegde autoriteit, indien de aanvrager haar ervan in kennis stelt dat hij wegens uitzonderlijke omstandigheden de in het contract vermelde grondstof niet of niet volledig zal kunnen leveren, na voldoende bewijzen van die uitzonderlijke omstandigheden te hebben verkregen, toestaan dat het contract wordt gewijzigd voorzover dit gerechtvaardigd is, of wordt opgezegd.
Indien de wijziging van het contract leidt tot een vermindering van de oppervlakte waarvoor het geldt, of indien het contract wordt opgezegd, geldt dat de aanvrager om zijn recht op de betaling te behouden:
a)
de betrokken grond met door de bevoegde autoriteit toegestane middelen opnieuw moet braakleggen;
b)
de grondstof die wordt geteeld op de aan het contract onttrokken oppervlakte, niet mag verkopen, weggeven of gebruiken.
Artikel 152
Wijzigingen van de eindbestemmingen
Onverminderd artikel 150 mag de inzamelaar of de eerste verwerker de beoogde voornaamste eindbestemmingen van de grondstoffen zoals bedoeld in artikel 147, lid 2, onder f), wijzigen nadat de onder het contract vallende grondstoffen aan hem zijn afgeleverd en is voldaan aan de in artikel 154, lid 1, en artikel 157, lid 3, eerste alinea, gestelde voorwaarden.
Bij de wijziging van de eindbestemmingen wordt voldaan aan de in artikel 145, lid 1, tweede alinea, en artikel 163, lid 3, gestelde voorwaarden.
De inzamelaar of de eerste verwerker stelt de bevoegde autoriteit waaronder hij ressorteert, hiervan vooraf in kennis zodat de nodige controles kunnen worden verricht.
AFDELING 4
Representatieve opbrengsten en te leveren hoeveelheden
Artikel 153
Representatieve opbrengsten
De lidstaten stellen elk jaar volgens een passende procedure de representatieve opbrengsten vast die werkelijk moeten worden verkregen, en stellen de betrokken aanvragers daarvan in kennis.
Voor de in bijlage XXII genoemde grondstoffen is evenwel vrijstelling van de toepassing van representatieve opbrengsten mogelijk.
Artikel 154
Te leveren hoeveelheden
1. De aanvrager doet bij de bevoegde autoriteit waaronder hij ressorteert, aangifte van de totale hoeveelheid geoogste grondstof van elke soort en bevestigt de geleverde hoeveelheid en de partij waaraan hij deze grondstof heeft geleverd.
2. De hoeveelheid die door de aanvrager daadwerkelijk aan de inzamelaar of de eerste verwerker wordt geleverd, moet ten minste overeenkomen met de representatieve opbrengst.
In naar behoren gerechtvaardigde gevallen kunnen de lidstaten er evenwel bij uitzondering mee instemmen dat deze hoeveelheid kleiner is dan de representatieve opbrengst, zulks tot 10 % van die opbrengst.
Voorts kan de bevoegde autoriteit in de gevallen waarin zij overeenkomstig artikel 151 een wijziging of de opzegging van het contract heeft toegestaan, de hoeveelheid die de aanvrager op grond van de eerste alinea van dit lid moet leveren, verlagen in de mate die gerechtvaardigd lijkt.
AFDELING 5
Voorwaarden voor de betaling van de steun
Artikel 155
Betaling
1. De steun kan aan de aanvrager worden betaald voordat de grondstof is verwerkt. De betaling vindt echter slechts plaats indien de in het kader van dit hoofdstuk te leveren hoeveelheid grondstof aan de inzamelaar of de eerste verwerker is geleverd en indien:
a)
de in artikel 154, lid 1, bedoelde aangifte is gedaan;
b)
overeenkomstig artikel 158, lid 1, een afschrift van het contract is ingediend bij de bevoegde autoriteit waaronder de inzamelaar of de eerste verwerker ressorteert, en aan de in artikel 145, lid 1, gestelde eisen is voldaan;
c)
de bevoegde autoriteit het bewijs heeft ontvangen dat de in artikel 158, lid 2, bedoelde zekerheid volledig is gesteld;
d)
de met de betaling belaste bevoegde autoriteit voor elke aanvraag is nagegaan of aan de in artikel 147 gestelde voorwaarden is voldaan.
2. In het geval van een tweejarig gewas waarvoor de oogst, en bijgevolg ook de levering van de grondstof, pas in het tweede teeltjaar plaatsvindt, wordt de steun in elk van de twee jaren na de sluiting van het in artikel 147 bedoelde contract betaald op voorwaarde dat de bevoegde autoriteiten constateren dat:
a)
de in lid 1, onder b), c) en d), van het onderhavige artikel bedoelde verplichtingen worden nagekomen vanaf het eerste teeltjaar;
b)
de in lid 1, onder a), van het onderhavige artikel bedoelde verplichting en de verplichting om de in artikel 157, lid 3, eerste alinea, bedoelde gegevens te verstrekken worden nagekomen in het tweede teeltjaar.
Voor het eerste teeltjaar wordt de steun slechts betaald indien de bevoegde autoriteit het bewijs heeft ontvangen dat de in artikel 158, lid 2, bedoelde zekerheid is gesteld. Voor het tweede teeltjaar is het stellen van de zekerheid geen vereiste voor de betaling van de steun.
3. In het geval van een blijvende of meerjarige teelt wordt de steun ieder jaar vanaf de sluiting van het contract betaald. De in lid 2 vastgestelde voorwaarden zijn van overeenkomstige toepassing.
AFDELING 6
Verplichtingen van de inzamelaar en van de eerste verwerker
Artikel 156
Aantal verwerkers
De niet voor voeding of vervoedering bestemde producten moeten door op zijn hoogst een derde verwerker worden verkregen.
Artikel 157
Verplichtingen
1. De inzamelaar of de eerste verwerker dient bij de bevoegde autoriteit waaronder hij ressorteert, een afschrift van het contract in volgens een door de betrokken lidstaat vast te stellen tijdschema en uiterlijk op de uiterste datum waarop in die lidstaat de steunaanvraag in het betrokken jaar moet worden ingediend.
Indien de aanvrager en de inzamelaar of de eerste verwerker vóór de in artikel 150 bedoelde datum in een bepaald jaar het contract wijzigen of opzeggen, dient de inzamelaar of de eerste verwerker uiterlijk op die datum een afschrift van het gewijzigde of opgezegde contract in bij de bevoegde autoriteit waaronder hij ressorteert.
2. De eerste verwerker verstrekt de bevoegde autoriteit waaronder hij ressorteert, de nodige gegevens over de betrokken verwerkingsketen, en met name over de prijzen en over de technische verwerkingscoëfficiënten die worden gebruikt ter bepaling van de hoeveelheden eindproducten die kunnen worden verkregen, welke coëfficiënten de in artikel 164, lid 2, tweede alinea, bedoelde coëfficiënten zijn.
3. De inzamelaar of de eerste verwerker die de door de aanvrager geleverde grondstof heeft ontvangen, stelt de bevoegde autoriteit waaronder hij ressorteert, van de ontvangen hoeveelheid grondstof in kennis met vermelding van de soort, van de naam en het adres van de contractsluitende partij die hem de grondstof heeft geleverd, van de plaats van aflevering en van de referentie van het betrokken contract, zulks binnen een door de lidstaten vast te stellen zodanige termijn dat de steun binnen de in artikel 28 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 genoemde periode kan worden betaald.
Indien de lidstaat van de inzamelaar of de eerste verwerker een andere is dan die waar de grondstof is geteeld, stelt de betrokken bevoegde autoriteit de bevoegde autoriteit van de aanvrager binnen veertig werkdagen te rekenen vanaf de ontvangst van de in de eerste alinea bedoelde mededeling in kennis van de totale hoeveelheid geleverde grondstof.
AFDELING 7
Zekerheden
Artikel 158
Zekerheid van de inzamelaar of de eerste verwerker
1. De inzamelaar of de eerste verwerker stelt het gehele bedrag van de in lid 2 bedoelde zekerheid bij de bevoegde autoriteit waaronder hij ressorteert, uiterlijk op de uiterste datum voor de indiening van de betalingsaanvraag in het betrokken jaar in de betrokken lidstaat.
2. De zekerheid wordt voor elke grondstof berekend op basis van een bedrag van 250 EUR per hectare, vermenigvuldigd met de som van alle beteelde oppervlakten waarvoor door de betrokken inzamelaar of eerste verwerker een contract is ondertekend en die worden gebruikt voor de productie van de betrokken grondstof.
3. Indien het contract overeenkomstig artikel 150 of artikel 151 is gewijzigd of opgezegd, wordt de gestelde zekerheid dienovereenkomstig aangepast.
4. De zekerheid wordt voor elke grondstof verhoudingsgewijs vrijgegeven voorzover de bevoegde autoriteit waaronder de inzamelaar of de eerste verwerker ressorteert, de volgende bewijzen heeft ontvangen:
a)
het bewijs dat de betrokken hoeveelheid grondstof met inachtneming van de in artikel 147, lid 2, onder f), bedoelde bestemmingen is verwerkt, waarbij zo nodig rekening wordt gehouden met elke overeenkomstig artikel 152 aangebrachte wijziging;
b)
wanneer het contract betrekking heeft op koolzaad, raapzaad, zonnebloempitten of sojabonen van GN-code 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 of 1201 00 90 en de in artikel 149, lid 2, tweede alinea, omschreven procedure van toepassing is, het bewijs dat de hoeveelheden bijproducten boven de maximumhoeveelheid die voor voeding of vervoedering mag worden bestemd, zijn afgezet op andere markten dan de markt voor producten voor voeding of vervoedering.
5. Onverminderd lid 4 geldt dat, wanneer de zekerheid door de inzamelaar is gesteld, deze wordt vrijgegeven nadat de betrokken grondstof aan de eerste verwerker is afgeleverd, op voorwaarde dat de bevoegde autoriteit waaronder de inzamelaar ressorteert, beschikt over het bewijs dat de eerste verwerker een gelijkwaardige zekerheid heeft gesteld bij de bevoegde autoriteit waaronder hij ressorteert.
Artikel 159
Primaire en ondergeschikte eisen
1. De volgende verplichtingen vormen primaire eisen in de zin van artikel 20 van Verordening (EEG) nr. 2220/85 van de Commissie:
a)
de verplichting om de hoeveelheden grondstof hoofdzakelijk te verwerken tot de in het contract vermelde eindproducten. De verwerking moet gebeuren vóór 31 juli van het tweede jaar na het jaar waarin de grondstof is geoogst;
b)
in het geval dat de in artikel 149, lid 2, tweede alinea, van de onderhavige verordening bedoelde procedure van toepassing is, de verplichting om vóór de in punt a) van het onderhavige lid bedoelde datum andere afzetmarkten dan de markt voor producten voor voeding of vervoedering te vinden voor de hoeveelheden bijproducten boven de maximumhoeveelheid die voor voeding of vervoedering mag worden bestemd;
c)
de verplichting om producten overeenkomstig de artikelen 160 en 161 van de onderhavige verordening vergezeld te laten gaan van een controle-exemplaar T5.
2. De volgende verplichtingen van de inzamelaar of de eerste verwerker vormen ondergeschikte eisen in de zin van artikel 20 van Verordening (EEG) nr. 2220/85:
a)
de verplichting om overeenkomstig artikel 145, lid 3, van de onderhavige verordening alle door de aanvrager geleverde grondstoffen af te nemen;
b)
de verplichting om overeenkomstig artikel 157, lid 1, van de onderhavige verordening een afschrift van het contract in te dienen;
c)
de verplichting om de in artikel 157, lid 3, eerste alinea, van de onderhavige verordening bedoelde mededeling te doen;
d)
de verplichting om overeenkomstig artikel 158, lid 1, van de onderhavige verordening de zekerheid te stellen.
AFDELING 8
Documenten voor de verkoop, het weggeven of de levering in een andere lidstaat of voor uitvoer
Artikel 160
Controle-exemplaar T5
1. Indien een verwerker tussenproducten die het voorwerp van een contract zoals bedoeld in artikel 147 vormen, verkoopt of weggeeft aan een in een andere lidstaat gevestigde verwerker, gaat het product vergezeld van een overeenkomstig Verordening (EEG) nr. 2454/93 afgegeven controle-exemplaar T5.
Indien de inzamelaar grondstoffen die het voorwerp van een contract vormen, verkoopt of weggeeft aan een in een andere lidstaat gevestigde eerste verwerker, is het bepaalde in de eerste alinea van toepassing.
2. In vak 104 van het controle-exemplaar T5 wordt in de rubriek „Andere” een van de volgende vermeldingen ingevuld:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 147 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 147 nařízení Rady (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 147 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 147 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 147 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 147 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 147
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 147 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 147 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 147. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 147 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 147 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 147 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 147 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 147 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 147 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 147 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 147 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
Artikel 161
Controle-exemplaar T5 voor uitvoer
Indien een of meer van de eindproducten, tussenproducten, nevenproducten of bijproducten die het voorwerp van een contract zoals bedoeld in artikel 147 vormen, bestemd zijn voor uitvoer naar derde landen, worden zij op het grondgebied van de Gemeenschap vervoerd onder dekking van een controle-exemplaar T5 dat is opgesteld door de bevoegde autoriteit van de lidstaat waarin die producten zijn verkregen.
In vak 104 van het controle-exemplaar T5 wordt in de rubriek „Andere” een van de volgende vermeldingen ingevuld:
-
Este producto no podrá acogerse a ninguna de las medidas previstas en el apartado 2 del artículo 1 del Reglamento (CE) no 1258/1999 del Consejo
-
Pro tento produkt nemůže být poskytnuto financování podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1258/1999 Rady
-
De finansieringsforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999, kan ikke anvendes på dette produkt
-
Dieses Erzeugnis kommt für keine Finanzierungen gemäß Artikel 1 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1258/1999 des Rates in Betracht
-
Το προϊόν αυτό δεν μπορεί να τύχει καμιάς από τις χρηματοδοτήσεις που προβλέπονται στο άρθρο 1 παράγραφος 2 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1258/1999 του Συμβουλίου
-
This product shall not qualify for any benefit pursuant to Article 1(2) of Council Regulation (EC) No 1258/1999
-
Kõnealuse toote puhul nõukogu määruse (EÜ) nr 1258/1999 artikli 1 lõikele 2 vastavaid soodustusi ei anta.
-
Ce produit ne peut pas bénéficier des financements prévus à l'article ler, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1258/1999 du Conseil
-
Questo prodotto non può beneficiare delle misure di cui all'articolo 1, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 1258/1999 del Consiglio
-
Šis produkts nevar saņemt Padomes Regulas (EK) Nr. 1258/1999 1. panta 2. punktā noteikto finansējumu
-
Šiam produktui netaikoma jokia išmoka pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 1 straipsnio 2 punktą.
-
Ez a termék nem jogosult az 1258/1999/EK tanácsi rendelet 1. cikkének (2) bekezdése szerinti semmilyen ellátásra
-
Dit product komt niet in aanmerking voor financieringen zoals bedoeld in artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1258/1999 van de Raad
-
Ten produkt nie kwalifikuje się do finansowania przewidzianego w art. 1 ust. 2 rozporządzenia Rady (WE) nr 1258/1999
-
O presente produto não pode beneficiar de medidas ao abrigo do n.o 2 do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 1258/1999 do Conselho
-
Tento produkt nie je oprávnený na financovanie uvedené v odseku 2 článku 1 nariadenia Rady (ES) č. 1258/1999
-
Ta proizvod ni upravičen do financiranja iz člena 1(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1258/1999
-
Tähän tuotteeseen ei sovelleta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 1 artiklan 2 kohdan mukaisia toimenpiteitä
-
De åtgärder som avses i artikel 1.2 i rådets förordning (EG) nr 1258/1999 kan inte användas för denna produkt.
Het bepaalde in de eerste en de tweede alinea geldt slechts in het geval dat het in bijlage XXIII genoemde eindproduct, het tussenproduct, het nevenproduct of het bijproduct dat het voorwerp van een contract zoals bedoeld in artikel 147 vormt, voor uitvoerrestituties in aanmerking zou komen indien het uit niet in het kader van deze regeling geteelde grondstoffen zou zijn verkregen.
Artikel 162
Bewijzen ter vervanging van het controle-exemplaar T5
In afwijking van artikel 159, lid 1, onder b), geldt dat, indien het controle-exemplaar T5 buiten de wil en het toedoen van de eerste verwerker niet bij het kantoor van vertrek van de met de controle belaste instantie van de lidstaat waar de inzamelaar of de eerste verwerker is gevestigd, terugkeert twee maanden na het verstrijken van de in artikel 159, lid 1, onder a), bepaalde termijn, de volgende documenten als bewijzen ter vervanging van het controle-exemplaar T5 kunnen worden aanvaard:
a)
aankoopfacturen voor de tussenproducten;
b)
verklaringen van de laatste verwerker waarin de eindverwerking tot niet voor voeding of vervoedering bestemde producten wordt bevestigd;
c)
door de laatste verwerker voor conform gewaarmerkte fotokopieën van de boekhoudbescheiden die bewijzen dat de verwerking is gebeurd.
AFDELING 9
Controles
Artikel 163
Bijhouden van registers
1. De bevoegde autoriteit van de lidstaat bepaalt de door de inzamelaar of de verwerker bij te houden registers en de bij die registratie in acht te nemen frequentie, die ten minste maandelijks moet zijn.
In het geval van de inzamelaar bevatten deze registers ten minste de volgende gegevens:
a)
de hoeveelheden van alle grondstoffen die voor verwerking in het kader van deze regeling worden gekocht en verkocht;
b)
de naam en het adres van de eerste verwerker.
In het geval van de verwerker bevatten deze registers ten minste de volgende gegevens:
a)
de hoeveelheden van de verschillende voor verwerking gekochte grondstoffen;
b)
de hoeveelheden verwerkte grondstoffen en de daaruit verkregen hoeveelheden en typen eind-, neven- en bijproducten;
c)
de verliezen bij de verwerking;
d)
de vernietigde hoeveelheden en de redenen voor die vernietiging;
e)
de hoeveelheden en typen producten die door de verwerker zijn verkocht of weggegeven, en de daarvoor verkregen prijzen;
f)
in voorkomend geval, de naam en het adres van de volgende verwerker.
2. De bevoegde autoriteit waaronder de inzamelaar of de eerste verwerker ressorteert, controleert of het ingediende contract aan de in artikel 145, lid 1, gestelde voorwaarden voldoet. Indien deze voorwaarden niet zijn vervuld, wordt de bevoegde autoriteit waaronder de aanvrager ressorteert, hiervan in kennis gesteld.
3. Voor de berekening van de in artikel 145, lid 1, bedoelde economische waarde van de producten maakt de betrokken bevoegde autoriteit aan de hand van de in artikel 157, lid 2, bedoelde gegevens een vergelijking tussen de som van de waarden van alle niet voor voeding of vervoedering bestemde producten en de som van de waarden van alle bij dezelfde verwerking verkregen andere producten die voor andere gebruiksdoeleinden zijn bestemd. Elke waarde is het resultaat van de betrokken hoeveelheid, vermenigvuldigd met het gemiddelde van de in het voorgaande verkoopseizoen genoteerde prijzen af fabriek. Indien deze prijzen niet beschikbaar zijn, bepaalt de bevoegde autoriteit de passende prijzen, met name op basis van de in artikel 157, lid 2, bedoelde gegevens.
Artikel 164
Controles bij de inzamelaars en de verwerkers
1. De bevoegde autoriteiten van de lidstaten waar de inzamelaars zich bevinden, verrichten controles bij ten minste 25 % van de op hun grondgebied gevestigde inzamelaars, welke 25 % wordt geselecteerd door middel van een risicoanalyse. Deze controles omvatten fysieke controles en een onderzoek van de handelsdocumenten om zich te vergewissen van de samenhang tussen de aankopen van grondstoffen en de respectieve leveringen.
2. De bevoegde autoriteiten van de lidstaten waar de verwerkingen plaatsvinden, verrichten bij ten minste 25 % van de op hun grondgebied gevestigde verwerkers, welke 25 % wordt geselecteerd door middel van een risicoanalyse, controles op de naleving van artikel 146, lid 1. Deze controles betreffen ten minste de volgende elementen:
a)
een vergelijking van de som van de waarden van alle niet voor voeding of vervoedering bestemde producten met de som van de waarden van alle bij dezelfde verwerking verkregen andere producten die voor andere gebruiksdoeleinden zijn bestemd;
b)
een analyse van het productiesysteem van de verwerker die fysieke controles en een onderzoek van de handelsdocumenten omvat, om zich, wat de verwerker betreft, te vergewissen van de samenhang tussen de leveringen van grondstoffen en de eind-, neven- en bijproducten.
Voor de in de eerste alinea, onder b), bedoelde controle baseert de bevoegde autoriteit zich vooral op de technische verwerkingscoëfficiënten voor de betrokken grondstoffen. Indien in de communautaire regelgeving dergelijke coëfficiënten met betrekking tot de uitvoer zijn opgenomen, worden die coëfficiënten gebruikt. Bij ontstentenis daarvan worden eventuele andere in de communautaire regelgeving voorkomende coëfficiënten gebruikt. In alle overige gevallen wordt de controle met name gebaseerd op de coëfficiënten die door de betrokken verwerkende industrie algemeen worden aanvaard.
3. Voor de in artikel 146 bedoelde verwerkingen worden de controles verricht bij 10 % van de aanvragers, welke 10 % wordt geselecteerd op basis van een risicoanalyse waarbij rekening wordt gehouden met:
a)
de steunbedragen;
b)
het aantal percelen landbouwgrond en de oppervlakte waarop een steunaanvraag betrekking heeft;
c)
de ontwikkeling in vergelijking met het voorgaande jaar;
d)
de resultaten van de in de voorgaande jaren verrichte controles;
e)
andere parameters die door de lidstaten worden bepaald op basis van een element van representativiteit voor de ingediende verklaringen.
4. Indien bij de in lid 3 bedoelde controles in ten minste 3 % van de gevallen onregelmatigheden aan het licht komen, verricht de bevoegde autoriteit in het lopende jaar de nodige extra controles en verhoogt zij dienovereenkomstig het percentage van de landbouwers dat in het volgende jaar aan een controle ter plaatse moet worden onderworpen.
5. Indien wordt bepaald dat sommige elementen van de in de leden 1, 2 en 3 bedoelde controles op basis van een steekproef kunnen worden uitgevoerd, moet die steekproef een mate van controle garanderen die betrouwbaar en representatief is.
6. Over elke controle wordt een door de controleur ondertekend controleverslag opgesteld, waarin de verschillende elementen van de controle nauwkeurig worden weergegeven. Dit verslag bevat met name de volgende gegevens:
a)
de datum van de controle;
b)
de aanwezige personen;
c)
de gecontroleerde periode;
d)
de gebruikte controletechnieken, inclusief in voorkomend geval een verwijzing naar de steekproefmethoden;
e)
de resultaten van de controle.
Artikel 165
Productie van hennep
De in artikel 29 van Verordening (EG) nr. 795/2004 en in artikel 33 van Verordening (EG) nr. 796/2004 opgenomen bepalingen inzake hennep zijn van toepassing.
Artikel 166
Aanvullende maatregelen en wederzijdse bijstand
1. De lidstaten nemen elke aanvullende maatregel die voor de goede toepassing van dit hoofdstuk nodig is, en verlenen elkaar bijstand met het oog op de uitvoering van de in dit hoofdstuk bedoelde controles. Indien dit hoofdstuk niet in de passende kortingen of uitsluitingen voorziet, kunnen de lidstaten passende nationale sancties toepassen ten aanzien van de tot de handelsketen behorende marktdeelnemers die een rol spelen in de procedure voor de toekenning van de steun.
2. Voorzover dit nodig is of door de bepalingen van dit hoofdstuk wordt vereist, verlenen de lidstaten elkaar bijstand om ervoor te zorgen dat de controles doeltreffend zijn, en om controle mogelijk te maken op de echtheid van de ingediende documenten en op de juistheid van de uitgewisselde gegevens.
AFDELING 10
Uitsluiting uit de regeling en mededelingen
Artikel 167
Uitsluiting van grondstoffen uit de regeling
De lidstaten kunnen elke landbouwgrondstof uit de in dit hoofdstuk nader uitgewerkte regeling uitsluiten in het geval dat die grondstof tot problemen in verband met de controle, de volksgezondheid, het milieu of het strafrecht leidt of een beperkt percentage niet voor voeding of vervoedering bestemde eindproducten oplevert.
Artikel 168
Minimumoppervlakte
Voor elke grondstof zoals bedoeld in artikel 145, lid 1, kunnen de lidstaten een minimaal te betelen oppervlakte vaststellen.
Artikel 169
Mededelingen
Vóór 15 oktober volgende op het einde van het betrokken jaar verstrekken de lidstaten de Commissie de volgende gegevens:
a)
voor elke soort grondstof, de oppervlakten waarop de in artikel 147 bedoelde contracten en de in artikel 146, lid 2, en artikel 148 bedoelde verklaringen betrekking hebben;
b)
de hoeveelheden van elk type grondstof en van elk verkregen type eind-, bij- en nevenproduct, met vermelding van het gebruikte type grondstof;
c)
de overeenkomstig artikel 146 genomen maatregelen;
d)
de overeenkomstig artikel 167 uit de regeling uitgesloten grondstoffen;
e)
de overeenkomstig artikel 168 vastgestelde minimumoppervlakten.
HOOFDSTUK 17
AREAALSTEUN VOOR HOP
Artikel 170
Extra betaling aan hoptelers
1. De in artikel 68bis, tweede alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde extra betaling wordt aan hopproducerende landbouwers per hectare toegekend voor de oppervlakten die voldoen aan de bij artikel 110 sexdecies van die verordening vastgestelde voorwaarden, mits die oppervlakten:
a)
een gelijkmatige plantdichtheid hebben van ten minste 1 500 planten per hectare bij dubbele leibedrading of 2 000 planten per hectare bij enkele leibedrading;
b)
normale teeltwerkzaamheden hebben ondergaan.
2. De „met hop beplante” oppervlakte zoals bedoeld in artikel 110 sexdecies, tweede streepje, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 is de oppervlakte die wordt begrensd door de lijn die wordt gevormd door de buitenste tuien waarmee het dradenstelsel is vastgezet. Bevinden zich op deze lijn hopplanten, dan wordt aan elke zijde van die oppervlakte een extra werkstrook toegevoegd die even breed is als de gemiddelde breedte van werkstroken binnen die oppervlakte. Deze extra werkstrook mag niet tot de openbare weg behoren. De twee aan de uiteinden van de rijen hopplanten gelegen stukken grond die nodig zijn voor het manoeuvreren van de landbouwmachines, worden eveneens tot die oppervlakte gerekend voorzover zij elk niet meer dan 8m lang zijn en niet tot de openbare weg behoren.
3. Oppervlakten die zijn beplant met jonge hopplanten die hoofdzakelijk als kwekerijproduct worden geteeld, komen niet voor de extra betaling in aanmerking.
4. Het totale bedrag dat voor extra betalingen beschikbaar is, wordt gelijk verdeeld over de subsidiabele met hop beplante oppervlakten op het grondgebied van de betrokken lidstaat.
Artikel 171
Betalingen aan erkende hopproducentengroeperingen
1. De erkende producentengroeperingen vragen de in artikel 68bis, tweede alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde betaling uiterlijk op 1 september van het jaar van de oogst aan.
2. Het aan de erkende producentengroepering betaalde bedrag wordt binnen drie jaar te rekenen vanaf de datum van betaling vastgelegd voor de maatregelen zoals bedoeld in artikel 7, lid 1, onder a) tot en met d), van Verordening (EEG) nr. 1696/71. Elk bedrag dat niet binnen deze termijn is vastgelegd, wordt aan het betaalorgaan terugbetaald en in mindering gebracht op de uit de afdeling Garantie van het EOGFL gefinancierde uitgaven.
3. De steun die overeenkomstig artikel 12, lid 5, onder c), van Verordening (EEG) nr. 1696/71 is ingehouden voor de oogsten voorafgaande aan de oogst 2005, moet vóór 31 december 2008 worden besteed.
4. Een lidstaat die betalingen aan de erkende producentengroeperingen verricht, dient jaarlijks bij de Commissie een verslag in over het gebruik van de betaling door de door hem erkende producentengroeperingen, inclusief een beschrijving van de met behulp van de betaling gefinancierde maatregelen zoals bedoeld in artikel 7, lid 1, onder a) tot en met d), van Verordening (EEG) nr. 1696/71. Het verslag wordt uiterlijk op 30 juni van elk jaar toegezonden.
5. Het totale bedrag dat in een bepaalde lidstaat beschikbaar is voor de in artikel 68bis, tweede alinea, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 bedoelde betalingen aan de erkende producentengroeperingen, wordt over die groeperingen verdeeld naar evenredigheid van de oppervlakten die voldoen aan de in artikel 170 van de onderhavige verordening gestelde voorwaarden en waarvoor hun leden overeenkomstig deel II, titel II, van Verordening (EG) nr. 796/2004 een aanvraag hebben ingediend.
HOOFDSTUK 18
SLOTBEPALINGEN
Artikel 172
Intrekkingen
1. De Verordeningen (EEG) nr. 1686/72, (EEG) nr. 1445/76, (EG) nr. 1644/96, (EG) nr. 2316/1999, (EG) nr. 2461/1999, (EG) nr. 2550/2001, (EG) nr. 2199/2003 en (EG) nr. 2237/2003 worden ingetrokken met ingang van 1 januari 2005.
Zij blijven evenwel van toepassing voor de steunaanvragen betreffende het verkoopseizoen of de premieperiode 2004/2005 en de eerdere verkoopseizoenen of premieperioden. In geval van toepassing van artikel 66 of artikel 71 van Verordening (EG) nr. 1782/2003 blijft artikel 20, leden 2 tot en met 5, van Verordening (EG) nr. 2316/1999 van toepassing totdat de verbintenissen van de landbouwers aflopen.
2. Verordening (EG) nr. 2342/1999 wordt ingetrokken met ingang van 1 januari 2005. Zij blijft van toepassing voor de voor het jaar 2004 ingediende aanvragen.
3. Verordening (EG) nr. 609/1999 wordt ingetrokken met ingang van 1 januari 2005. In geval van toepassing van artikel 71, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1782/2003 blijft zij evenwel van toepassing voor de aanvragen voor rechtstreekse betalingen voor de oogsten 2004 en 2005.
4. Verwijzingen naar de ingetrokken verordeningen moet worden gelezen als verwijzingen naar de onderhavige verordening.
Artikel 173
Deze verordening treedt in werking op de zevende dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing voor de steunaanvragen betreffende de verkoopseizoenen of premieperioden die ingaan op of na 1 januari 2005, met uitzondering van artikel 10, dat van toepassing is met ingang van de datum van haar inwerkingtreding.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 29 oktober 2004