SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2005/1/ES
ze dne 9. března 2005,
kterou se mění směrnice Rady 73/239/EHS, 85/611/EHS, 91/675/EHS, 92/49/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/19/ES, 98/78/ES, 2000/12/ES, 2001/34/ES, 2002/83/ES a 2002/87/ES za účelem zavedení nové organizační struktury výborů pro finanční služby
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 47 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (2),
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ve sdělení ze dne 11. května 1999 s názvem „Provádění rámce pro finanční trhy: akční plán“ stanoví Komise řadu opatření, která jsou potřebná pro dotvoření jednotného trhu finančních služeb.
(2)
Evropská rada na zasedání v Lisabonu ve dnech 23. a 24. března 2000 vyzvala k provedení tohoto akčního plánu do roku 2005.
(3)
Dne 17. července 2000 Rada zřídila Výbor moudrých pro regulaci evropských trhů s cennými papíry. Ve své závěrečné zprávě vyzval výbor moudrých ke zřízení čtyřstupňového regulačního rámce s cílem dosáhnout pružnějšího, účinnějšího a průhlednějšího regulačního procesu pro právní předpisy Společenství v oblasti cenných papírů.
(4)
V usnesení o účinnější regulaci trhu s cennými papíry v Evropské unii přivítala Evropská rada na zasedání ve Stockholmu ve dnech 23. a 24. března 2001 zprávu Výboru moudrých a vyzvala k provedení čtyřstupňového přístupu.
(5)
S ohledem na tento vývoj Komise přijala dne 6. června 2001 rozhodnutí 2001/527/ES (4), kterým se zřizuje Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry, a rozhodnutí 2001/528/ES (5), kterým se zřizuje Evropský výbor pro cenné papíry.
(6)
Tzv. „Lamfalussyho proces“ a jeho rozšíření musejí být založeny na demokratické odpovědnosti a průhlednosti, což lze dostatečně zaručit pouze dodržováním interinstitucionální rovnováhy s ohledem na prováděcí opatření.
(7)
Tato směrnice mění směrnice Rady 73/239/EHS ze dne 24. července 1973 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti v přímém pojištění jiném než životním a jejího výkonu (6), 85/611/EHS ze dne 20. prosince 1985 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (7), 91/675/EHS ze dne 19. prosince 1991, kterou se zřizuje Výbor pro pojišťovnictví (8), 92/49/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přímého pojištění jiného než životního (třetí směrnice o neživotním pojištění) (9) a 93/6/EHS ze dne 15. března 1993 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (10) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/19/ES ze dne 30. května 1994 o systémech pojištění vkladů (11), 98/78/ES ze dne 27. října 1998 o doplňkovém dozoru nad pojišťovnami v pojišťovací skupině (12), 2000/12/ES ze dne 20. března 2000 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejich výkonu (13) a 2001/34/ES ze dne 28. května 2001 o přijetí cenných papírů ke kotování na burze cenných papírů a o informacích, které k nim mají být zveřejněny (14), 2002/83/ES ze dne 5. listopadu 2002 o životním pojištění (15)0 a 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu. Tato směrnice se zaměřuje pouze na určité změny v organizační struktuře výborů. Účelem žádné z těchto úprav není rozšířit pravomoci přijímat prováděcí opatření, které jsou uvedenými směrnicemi svěřeny Komisi, ani pravomoci svěřené Radě směrnicí 93/6/EHS.
(8)
V usnesení ze dne 5. února 2002 schválil Evropský parlament čtyřstupňový přístup k cenným papírům na základě slavnostního prohlášení, které stejného dne před Parlamentem učinila Komise, a na základě dopisu ze dne 2. října 2001 zaslaného komisařem pro vnitřní trh předsedovi parlamentního výboru pro hospodářské a měnové záležitosti s ohledem na záruky úlohy Evropského parlamentu v tomto procesu. V usnesení ze dne 21. listopadu 2002 vyzval Parlament k rozšíření některých aspektů tohoto přístupu na sektory bankovnictví a pojišťovnictví s výhradou jasného závazku Rady zaručit vhodnou institucionální rovnováhu.
(9)
Závazky Komise týkající se právních předpisů v oblasti cenných papírů, přijaté ve výše uvedeném prohlášení ze dne 5. února 2002 a ve výše uvedeném dopise ze dne 2. října 2001, by se měly doplnit dostatečnými zárukami týkajícími se náležité institucionální rovnováhy.
(10)
Dne 3. prosince 2002 vyzvala Rada Komisi, aby provedla opatření pro zbývající sektory finančních služeb na základě závěrečné zprávy výboru moudrých.
(11)
Vyžadují se rovněž záruky s ohledem na rozsah čtyřstupňového přístupu, protože orgány EU dosud nevyužívají rozsáhlé praktické zkušenosti z čtyřstupňového Lamfalussyho přístupu. Kromě toho uvedla první a druhá průběžná zpráva interinstitucionální monitorovací skupiny, která sleduje Lamfalussyho proces, určité poznámky a kritiku fungování procesu.
(12)
Základními cíli Lamfalussyho procesu jsou rychlost přijímání právních předpisů a jejich kvalita. Úspěch Lamfalussyho procesu závisí spíše na politické vůli institucionálních partnerů založit přiměřený rámec pro přijetí právních předpisů, než na urychlení zavádění souvisejících ustanovení o přenesení pravomoci v technických věcech. Kromě toho by mohlo přílišné zdůrazňování rychlosti při zavádění ustanovení o přenesení pravomoci znamenat výrazné problémy v kvalitě těchto ustanovení.
(13)
Rozsah Lamfalussyho procesu se nedotýká možných rozhodnutí o organizaci dozoru na evropské úrovni.
(14)
Pro tyto účely by se v sektoru bankovnictví měla upravit úloha Poradního výboru pro bankovnictví, zřízeného směrnicí 2000/12/ES.
(15)
Vzhledem ke změně úlohy Poradního výboru pro bankovnictví by tento výbor měl být nahrazen „Evropským bankovním výborem“.
(16)
Opatření nezbytná k provedení směrnice 2000/12/ES jsou opatřeními obecného významu a měla by být přijata v souladu s článkem 5 rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (16).
(17)
Přijatá prováděcí opatření by neměla měnit základní ustanovení směrnic.
(18)
Evropský parlament by měl mít lhůtu tří měsíců od prvního předání návrhu prováděcích opatření, aby je mohl posoudit a zaujmout k nim stanovisko. Avšak v naléhavých a řádně odůvodněných případech může být tato lhůtu zkrácena. Pokud v této lhůtě Evropský parlament přijme usnesení, Komise návrhy opatření znovu přezkoumá.
(19)
Při výkonu svých prováděcích pravomocí by Komise měla dodržovat tyto zásady: potřebu zajistit důvěru ve finanční trhy mezi investory podporou vysokých standardů průhlednosti na těchto trzích; potřebu poskytnout investorům široké spektrum konkurenčních investic a úroveň informací a ochrany přizpůsobenou jejich okolnostem; potřebu zabezpečit, aby nezávislé regulační orgány důsledně prosazovaly pravidla, zejména s ohledem na boj proti hospodářské trestné činnosti; potřebu vysoké míry průhlednosti a konzultací se všemi účastníky trhu a s Evropským parlamentem a Radou; potřebu podporovat inovace na finančních trzích, mají-li být dynamické a účinné; potřebu zabezpečit integritu trhu podrobným a citlivým monitorováním finančních inovací; důležitost snižování nákladů na kapitál a zvyšování jeho dostupnosti; dlouhodobou rovnováhu nákladů a zisků pro účastníky trhu (včetně malých a středních podniků a drobných investorů) u všech prováděcích opatření; potřebu podporovat mezinárodní konkurenceschopnost finančních trhů EU, aniž je dotčeno velmi potřebné rozšíření mezinárodní spolupráce; potřebu dosáhnout prostoru se stejnými pravidly pro všechny účastníky trhu zavedením nařízení pro celou EU vždy, když je to vhodné; potřebu respektovat rozdíly vnitrostátních trhů, pokud nepatřičně nenarušují soudržnost jednotného trhu a potřebu zajistit soudržnost s ostatními právními předpisy Společenství v této oblasti, protože nevyváženost informací a chybějící průhlednost mohou ohrozit fungování trhu, a především mohou poškodit spotřebitele a drobné investory.
(20)
Některá stávající ustanovení o technických změnách směrnice 2000/12/ES je nutno sladit s rozhodnutím 1999/468/ES.
(21)
Rozhodnutím Komise 2004/10/ES (17) byl pro zajištění institucionálního a právního souladu s přístupem používaným v jiných sektorech ve Společenství zřízen Evropský bankovní výbor jako poradní orgán Komise při přípravě právních předpisů Společenství v oblasti bankovnictví.Odkazy na poradní funkce Poradního výboru pro bankovnictví ve směrnici 2000/12/ES by proto měly být zrušeny.
(22)
Pravomoci Poradního výboru pro bankovnictví, pokud jde o sledování ukazatele kapitálové přiměřenosti a likvidity úvěrových institucí, již nejsou potřebné s ohledem na harmonizaci předpisů pro kapitálovou přiměřenost a vzhledem k novému vývoji postupů používaných úvěrovými institucemi k měření a řízení svého rizika likvidity.
(23)
Kromě toho způsobil podstatný pokrok ve spolupráci a výměně informací mezi orgány dohledu, zejména pomocí memorand o porozumění, že pravidelné sledování některých individuálních rozhodnutí orgánů dohledu Komisí a jejich systematické sdělování Poradnímu výboru pro bankovnictví se stalo nadbytečným.
(24)
Zřízení Evropského bankovního výboru by nemělo vyloučit jiné formy spolupráce mezi různými orgány pro regulaci úvěrových institucí a dohled nad nimi, zejména v rámci Evropského výboru orgánů bankovního dohledu, zřízeného rozhodnutím Komise 2004/5/ES (18).
(25)
Výbor pro pojišťovnictví, zřízený směrnicí 91/675/EHS, by měl být nápomocen Komisi při výkonu prováděcích pravomocí svěřených Komisi směrnicemi přijatými v oblasti pojišťovnictví, a zejména při provádění technických úprav nezbytných ke zohlednění vývoje v oblasti pojišťovnictví; tato opatření by měla být přijímána v souladu s rozhodnutím 1999/468/ES.
(26)
Na základě směrnice 91/675/EHS by měl Výbor pro pojišťovnictví také zkoumat jakékoli otázky týkající se uplatňování předpisů Společenství v oblasti pojišťovnictví, a zejména by měl Komisi radit ohledně návrhů právních předpisů, jež Komise hodlá předložit Evropskému parlamentu a Radě.
(27)
S cílem vytvořit vnitřní trh, na kterém jsou jak pojistníci, tak oprávněné osoby náležitě chráněni, podléhají pojišťovny a zaměstnanecké penzijní pojišťovny činné na vnitřním trhu podle zásad o svobodě usazování a o svobodě poskytování služeb zvláštním právním předpisům Společenství. S cílem zajistit řádné fungování vnitřního trhu a udržovat finanční stabilitu by mělo být možné uvedené právní předpisy rychle přizpůsobovat změnám na trhu týkajícím se těchto sektorů, zejména finančních a technických stránek.
(28)
Úloha Výboru pro pojišťovnictví by se proto měla přizpůsobit a tento výbor by se měl v souladu s tím přejmenovat na „Evropský výbor pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění“. V oblasti zaměstnaneckého penzijního pojištění by však Evropský výbor pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění neměl řešit otázky pracovního a sociálního práva, jako je například organizace systémů zaměstnaneckého penzijního pojištění, zejména povinné členství a výsledky kolektivních smluv.
(29)
Opatření nezbytná k provedení aktů, kterých se týká směrnice 91/675/EHS, jsou opatřeními obecného významu a měla být přijata v souladu s článkem 5 rozhodnutí 1999/468/ES.
(30)
K zajištění institucionálního a právního souladu s přístupem uplatňovaným v jiných sektorech Společenství se rozhodnutím Komise 2004/9/ES (19) zřizuje Evropský výbor pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění jako poradní výbor, který má být nápomocen Komisi v oblasti pojišťovnictví a zaměstnaneckého penzijního pojištění. Odkazy na poradní funkci Výboru pro pojišťovnictví ve směrnici 91/675/EHS by proto měly být zrušeny.
(31)
Směrnicí 85/611/EHS byl zřízen Kontaktní výbor pro SKIPCP, aby byl nápomocen Komisi tím, že usnadňuje harmonizované provádění uvedené směrnice pomocí pravidelných konzultací, usnadňuje konzultace mezi členskými státy, a je-li to nezbytné, radí Komisi ohledně přijímání dodatků nebo změn uvedené směrnice.
(32)
Kontaktní výbor pro SKIPCP také jedná jako „komitologický“ výbor ve smyslu rozhodnutí 1999/468/ES, aby byl nápomocen Komisi s ohledem na technické změny, které mají být provedeny ve směrnici 85/611/EHS.
(33)
Dne 3. prosince 2002 vyzvala Rada Komisi, aby přijala opatření s cílem převést na Evropský výbor pro cenné papíry mimo jiné poradní funkci pro Komise při výkonu jejích prováděcích pravomocí, již měl Kontaktní výbor pro SKIPCP.
(34)
V zájmu úplného zavedení modelu stanoveného v posledních směrnicích v oblasti cenných papírů, zejména ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem (zneužívání trhu) (20), která přiděluje Evropskému výboru pro cenné papíry poradní funkci pro Komisi při jejím výkonu regulačních pravomocí, přičemž uspořádání ostatních hledisek práce Evropského výboru pro cenné papíry ponechává rozhodnutí 2001/528/ES, je potřebné zruštit ustanovení, která podle článku 53 směrnice Rady 85/611/EHS určují uspořádání a funkce stávajícího Kontaktního výboru pro SKIPCP mimo jeho „komitologické“ postavení.
(35)
Pravomoci Evropského výboru pro cenné papíry by se proto měly výslovně rozšířit nad rámec těch, které mu již byly svěřeny směrnicí 2003/6/ES, aby zahrnovaly funkce v současnosti stanovené ve směrnici 85/611/EHS. Opatření nezbytná k provedení směrnice 85/611/EHS jsou opatřeními obecného významu a měla by být přijata v souladu s článkem 5 rozhodnutí 1999/468/ES.
(36)
Je proto třeba změnit směrnice 73/239/EHS, 85/611/EHS, 91/675/EHS, 92/49/EHS, 93/6/EHS, 94/19/ES, 98/78/ES, 2000/12/ES, 2001/34/ES, 2002/83/ES a 2002/87/ES,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
ZMĚNY SMĚRNIC 93/6/EHS, 94/19/ES A 2000/12/ES O SEKTORU BANKOVNICTVÍ
Článek 1
Směrnice 93/6/EHS
V čl. 7 odst. 9 třetí větě směrnice 93/6/EHS se zrušují slova „a Bankovnímu poradnímu výboru“.
Článek 2
Směrnice 94/19/ES
V čl. 3 odst. 1 třetím pododstavci směrnice 94/19/ES se slova „Poradní výbor pro bankovnictví“ nahrazují slovy „Evropský bankovní výbor“.
Článek 3
Směrnice 2000/12/ES
Směrnice 2000/12/ES se mění takto:
1.
V článku 2 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4.
O případných změnách seznamu v odstavci 3 rozhoduje Komise postupem podle čl. 60 odst. 2.“
2.
V čl. 2 odst. 5 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„V případě úvěrových institucí, s výjimkou institucí zřízených na územích nově získaných vysušením mořských mělčin a institucí vzniklých rozdělením nebo fúzí stávajících institucí závislých na ústředním subjektu nebo jemu odpovědných, může Komise postupem podle čl. 60 odst. 2 stanovit další pravidla pro použití druhého pododstavce, včetně zrušení výjimek stanovených v prvním pododstavci, pokud se domnívá, že by přidružení nových institucí, na které by se použil druhý pododstavec, mohlo mít nepříznivý dopad na hospodářskou soutěž.“
3.
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Povolení
Členské státy stanoví, že úvěrové instituce musí před zahájením své činnosti získat povolení. Stanoví podmínky pro vydání tohoto povolení v souladu s články 5 až 9 a sdělí je Komisi.“
4.
V čl. 22 odst. 9 se zrušuje druhá věta.
5.
V čl. 22 odst. 10 se zrušuje druhá věta.
6.
V článku 23 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1.
Příslušné orgány členských států uvědomí Komisi a příslušné orgány ostatních členských států o
a)
každém povolení vydaném přímému nebo nepřímému dceřinému podniku jednoho nebo více mateřských podniků, které se řídí právem třetí země;
b)
každém nabytí účasti v úvěrové instituci ve Společenství takovým mateřským podnikem, jímž se úvěrová instituce stane jeho dceřiným podnikem.
Je-li vydáno povolení přímému nebo nepřímému dceřinému podniku jednoho nebo více mateřských podniků, které se řídí právem třetí země, upřesní příslušné orgány strukturu této skupiny ve zprávě, kterou zašlou Komisi na základě článku 11.“
7.
V čl. 24 odst. 2 se slova „Poradnímu výboru pro bankovnictví“ nahrazují slovy „Evropskému bankovnímu výboru“.
8.
V článku 25 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3.
Aniž jsou dotčeny čl. 300 odst. 1 a 2 Smlouvy, posuzuje Komise, jíž je nápomocen Evropský bankovní výbor, výsledky jednání uvedených v odstavci 1 a výsledný stav.“
9.
V čl. 49 odst. 2 třetí větě se slova „Poradní výbor pro bankovnictví“ nahrazují slovy „Evropský bankovní výbor“.
10.
V čl. 52 odst. 9 se třetí věta nahrazuje tímto:
„Dotyčný příslušný orgán předá tyto informace příslušným orgánům ostatních členských států.“
11.
V článku 56a druhém pododstavci první větě se slova „Poradní výbor pro bankovnictví může poskytnout“ nahrazují slovy „Komise může požádat Evropský bankovní výbor, aby poskytl“.
12.
Hlava VI se zrušuje.
13.
V článku 60 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2.
Komisi je nápomocen Evropský bankovní výbor, zřízený rozhodnutím Komise 2004/10/ES ze dne 5. listopadu 2003 (21) (dále jen ‚výbor‘).
(21) Úř. věst. L 3, 7.1.2004, s. 36.“" 						
Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
Výbor přijme svůj jednací řád.
14.
V čl. 64 odst. 2 a 6 se zrušují slova „a Poradní výbor pro bankovnictví“.
KAPITOLA II
ZMĚNA SMĚRNIC 73/239/EHS, 91/675/EHS, 92/49/EHS, 98/78/ES A 2002/83/ES O SEKTORECH POJIŠŤOVNICTVÍ A ZAMĚSTNANECKÉHO PENZIJNÍHO POJIŠTĚNÍ
Článek 4
Směrnice 73/239/EHS
Směrnice 73/239/EHS se mění takto:
„Článek 29a
1. Příslušné orgány členských států uvědomí Komisi a příslušné orgány ostatních členských států
a)
o každém povolení vydaném přímé nebo nepřímé dceřiné společnosti jedné nebo více mateřských společností, které se řídí právem třetí země;
b)
kdykoli takováto mateřská společnost získá podíl v pojišťovně ve Společenství, kterým se tato pojišťovna stává její dceřinou společností.
2. Je-li povolení uvedené v odst. 1 písm. a) vydáno přímé nebo nepřímé dceřiné společnosti, jejíž jedné nebo více mateřských společností, které se řídí právem třetí země, musí být struktura skupiny specifikována v oznámení, které zašlou příslušné orgány Komisi.“
2. V čl. 29b odst. 4 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„V případech uvedených v prvním pododstavci může být kdykoli vedle zahájení jednání rozhodnuto postupem podle článku 5 rozhodnutí 1999/468/ES (22) a v souladu s čl. 7 odst. 3 a článkem 8 zmíněného rozhodnutí, že příslušné orgány členských států musí omezit nebo pozastavit svá rozhodnutí
a)
o žádostech o vydání povolení podaných v okamžiku přijetí rozhodnutí nebo později;
b)
o nabývání podílů přímými nebo nepřímými mateřskými společnostmi řídícími se právem dotyčné třetí země.
Článek 5
Směrnice 91/675/EHS
Směrnice 91/675/EHS se mění takto:
1. V názvu směrnice se slova „Výbor pro pojišťovnictví“ nahrazují slovy „Evropský výbor pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění“.
2. Článek 1 se nahrazuje tímto:
„Článek 1
1. Komisi je nápomocen Evropský výbor pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění, zřízený rozhodnutím Komise 2004/9/ES (23) (dále jen ‚výbor‘).
2. Předseda Evropského výboru orgánů dozoru nad pojišťovnictvím a zaměstnaneckým penzijním pojištěním, zřízeného rozhodnutím Komise 2004/6/ES (24), se účastní zasedání výboru jako pozorovatel.
3. Výbor může k účasti na svých schůzích přizvat odborníky a pozorovatele.
4. Sekretariát výboru zajišťuje Komise.
3. Článek 2 se nahrazuje tímto:
„Článek 2
Je-li v aktech přijatých v oblasti přímého pojištění jiného než životního a přímého životního pojištění na Komisi přenesena prováděcí pravomoc k pravidlům, která tyto akty stanoví, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (25) s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
2. Výbor přijme svůj jednací řád.
4. Články 3 a 4 se zrušují.
Článek 6
Směrnice 92/49/EHS
V čl. 40 odst. 10 první větě směrnice 92/49/EHS se slova „předloží Komise Výboru pro pojišťovnictví, zřízenému směrnicí 91/675/EHS, zprávu“ nahrazují slovy „poskytne Komise Evropskému výboru pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění informace“.
Článek 7
Směrnice 98/78/ES
Směrnice 98/78/ES se mění takto:
1. V článku 10a se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3.
Aniž je dotčen čl. 300 odst. 1 a 2 Smlouvy, posoudí Komise, které je nápomocen Evropský výbor pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění, výsledek jednání uvedených v odstavci 1 a výslednou situaci.“
2. V článku 11 se odstavec 5 nahrazuje tímto:
„5.
Nejpozději 1. ledna 2006 vydá Komise zprávu o uplatňování této směrnice a v případě potřeby o nutnosti další harmonizace.“
Článek 8
Směrnice 2002/83/ES
Směrnice 2002/83/ES se mění takto:
1.
V čl. 46 odst. 9 první větě se slova „předloží Komise Výboru pro pojišťovnictví zprávu“ nahrazují slovy „poskytne Komise Evropskému výboru pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění informaci“.
2.
Článek 58 se nahrazuje tímto:
„Článek 58
Informace od členských států Komisi
Příslušné orgány členských států uvědomí Komisi a příslušné orgány ostatních členských států
a)
o každém povolení přímé nebo nepřímé dceřiné společnosti jedné nebo více mateřských společností, které se řídící právem třetí země;
b)
kdykoli taková mateřská společnost získá podíl v pojišťovně ve Společenství, který tuto pojišťovnu změní na její dceřinou společnost.
Jestliže je povolení uvedené v písmenu a) vydáno přímé nebo nepřímé dceřiné společnosti jedné nebo více mateřských společností řídících se právem třetích zemí, objasní se struktura skupiny v oznámení, které příslušné orgány zašlou Komisi a ostatním příslušným orgánům.“
3.
V článku 65 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1.
Komisi je nápomocen Evropský výbor pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění, zřízený rozhodnutím Komise 2004/9/ES (26).
(26) Úř. věst. L 3, 7.1.2004, s. 34.“" 						
KAPITOLA III
ZMĚNY SMĚRNIC 85/611/EHS A 2001/34/ES O SEKTORU CENNÝCH PAPÍRŮ
Článek 9
Směrnice 85/611/EHS
Směrnice 85/611/EHS se mění takto:
1.
Článek 6c se mění takto:
a)
v odstavci 9 se druhá věta nahrazuje tímto:
„Každé dva roky vydá Komise zprávu o takových případech.“;
b)
v odstavci 10 se druhá věta nahrazuje tímto:
„Každé dva roky vydá Komise zprávu o takových případech.“
2.
V čl. 14 odst. 6 se zrušuje druhý pododstavec.
3.
V čl. 21 odst. 4 se třetí věta se nahrazuje tímto:
„Tyto informace budou předmětem výměny názorů v rámci Evropského výboru pro cenné papíry.“
4.
V čl. 22 odst. 4 třetím pododstavci se čtvrtá věta nahrazuje tímto:
„Tato sdělení mohou být předmětem výměny názorů v rámci Evropského výboru pro cenné papíry.“
5.
Název hlavy X se nahrazuje tímto:
„Evropský výbor pro cenné papíry“
6.
Článek 53 se zrušuje.
7.
Článek 53a se nahrazuje tímto:
„Článek 53a
Technické změny, které mají být provedeny v této směrnici v dále uvedených oblastech, se přijímají postupem podle čl. 53b odst. 2:
a)
vyjasnění definic s cílem zajistit jednotné uplatňování této směrnice v celém Společenství;
b)
přizpůsobení terminologie a vypracování definic v souladu s následnými právními akty týkajícími se SKIPCP a souvisejících otázek.“
8.
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 53b
1. Komisi je nápomocen Evropský výbor pro cenné papíry, zřízený rozhodnutím Komise 2001/528/ES (27) (dále jen ‚výbor‘).
Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES (28) s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
(27) Úř. věst. L 191, 13.7.2001, s. 45. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2004/8/ES (Úř. věst. L 3, 7.1.2004, s. 33)." 						
(28) Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.“" 						
Článek 10
Směrnice 2001/34/ES
Směrnice 2001/34/ES se mění takto:
1.
Článek 108 se zrušuje.
2.
Článek 109 se nahrazuje tímto:
„Článek 109
1. Za účelem úpravy minimální částky předpokládané tržní kapitalizace stanovené v čl. 43 odst. 1 s ohledem na požadavky hospodářské situace předloží Komise Evropskému výboru pro cenné papíry, zřízenému rozhodnutím Komise 2001/528/ES ze dne 6. června 2001 (29), návrh opatření, která mají být přijata.
Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (30) s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
(29) Úř. věst. L 191, 13.7.2001, s. 45. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2004/8/ES (Úř. věst. L 3, 7.1.2004, s. 33)." 						
(30) Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.“" 						
KAPITOLA IV
ZMĚNY SMĚRNICE 2002/87/ES O FINANČNÍCH KONGLOMERÁTECH
Článek 11
Směrnice 2002/87/ES
V článku 19 směrnice 2002/87/ES se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2.
Aniž je dotčen čl. 300 odst. 1 a 2 Smlouvy, posuzuje Komise, jíž je nápomocen Evropský bankovní výbor, Evropský výbor pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a Výbor pro finanční konglomeráty, výsledky jednání uvedených v odstavci 1 a výsledný stav.“
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 12
Prováděcí opatření
1. Prováděcí opatření přijatá postupem uvedeným v článcích 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí nesmějí měnit základní ustanovení směrnic.
2. Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Pokud se změní podmínky podle Smlouvy, kterými se řídí výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi, přezkoumá Komise tuto směrnici a podle potřeby navrhne změny. Tento přezkum se musí v každém případě provést do 31. prosince 2007.
Článek 13
Provedení
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 13. května 2005.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 14
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 15
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 9. března 2005.
RICHTLIJN 2005/1/EG VAN HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD
van 9 maart 2005
tot wijziging van de Richtlijnen 73/239/EEG, 85/611/EEG, 91/675/EEG, 92/49/EEG en 93/6/EEG van de Raad en de Richtlijnen 94/19/EG, 98/78/EG, 2000/12/EG, 2001/34/EG, 2002/83/EG en 2002/87/EG met het oog op de instelling van een nieuwe comitéstructuur voor financiële diensten
(Voor de EER relevante tekst)
HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, en met name op artikel 47, lid 2,
Gezien het voorstel van de Commissie,
Gezien het advies van het Europees Economisch en Sociaal Comité (1),
Na raadpleging van het Comité van de Regio's,
Gezien het advies van de Europese Centrale Bank (2),
Handelend volgens de procedure van artikel 251 van het Verdrag (3),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
In de mededeling van de Commissie van 11 mei 1999 inzake het Actieplan voor financiële diensten is een reeks acties vastgesteld die nodig zijn om de interne markt voor financiële diensten te voltooien.
(2)
Tijdens zijn bijeenkomst van 23 en 24 maart 2000 te Lissabon heeft de Europese Raad erop aangedrongen dat dit actieplan vóór 2005 wordt uitgevoerd.
(3)
Op 17 juli 2000 heeft de Raad het Comité van wijzen voor de regulering van de Europese effectenmarkten ingesteld. In zijn eindverslag heeft dit comité gepleit voor de invoering van een regelgevingskader met vier niveaus om het regelgevingsproces met betrekking tot de communautaire effectenwetgeving flexibeler, efficiënter en transparanter te maken.
(4)
In zijn resolutie over een efficiëntere regulering van de effectenmarkten in de Europese Unie neemt de Europese Raad van 23 en 24 maart 2001 te Stockholm met instemming kennis van het verslag van het Comité van wijzen en stelt hij dat de benadering met vier niveaus haar beslag moet krijgen.
(5)
In het licht van deze ontwikkelingen heeft de Commissie op 6 juni 2001 de Besluiten 2001/527/EG (4) en 2001/528/EG (5) tot instelling van respectievelijk het Comité van Europese effectenregelgevers (CEER) en het Europees Comité voor het effectenbedrijf (ECEB) aangenomen.
(6)
Democratische controleerbaarheid en transparantie moeten inherent zijn aan het Lamfalussy-proces en de uitbreiding ervan, hetgeen alleen voldoende kan worden gewaarborgd door met betrekking tot de uitvoeringsmaatregelen het interinstitutionele evenwicht in acht te nemen.
(7)
Deze richtlijn wijzigt Richtlijn 73/239/EEG van de Raad van 24 juli 1973 tot coördinatie van de wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen betreffende de toegang tot het directe verzekeringsbedrijf, met uitzondering van de levensverzekeringsbranche, en de uitoefening daarvan (6), Richtlijn 85/611/EEG van de Raad van 20 december 1985 tot coördinatie van de wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen betreffende bepaalde instellingen voor collectieve belegging in effecten (icbe's) (7), Richtlijn 91/675/EEG van de Raad van 19 december 1991 tot oprichting van een Comité voor het verzekeringswezen (8), Richtlijn 92/49/EEG van de Raad van 18 juni 1992 tot coördinatie van de wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen betreffende het directe verzekeringsbedrijf, met uitzondering van de levensverzekeringsbranche (derde richtlijn schadeverzekering) (9) en Richtlijn 93/6/EEG van de Raad van 15 maart 1993 inzake de kapitaaltoereikendheid van beleggingsondernemingen en kredietinstellingen (10), alsmede Richtlijn 94/19/EG van het Europees Parlement en de Raad van 30 mei 1994 inzake de depositogarantiestelsels (11), Richtlijn 98/78/EG van het Europees Parlement en de Raad van 27 oktober 1998 betreffende het aanvullend toezicht op verzekeringsondernemingen in een verzekeringsgroep (12), Richtlijn 2000/12/EG van het Europees Parlement en de Raad van 20 maart 2000 betreffende de toegang tot en de uitoefening van de werkzaamheden van kredietinstellingen (13), Richtlijn 2001/34/EG van het Europees Parlement en de Raad van 28 mei 2001 betreffende de toelating van effecten tot de officiële notering aan een effectenbeurs en de informatie die over deze effecten moet worden gepubliceerd (14), Richtlijn 2002/83/EG van het Europees Parlement en de Raad van 5 november 2002 betreffende levensverzekering (15) en Richtlijn 2002/87/EG betreffende het aanvullende toezicht op kredietinstellingen, verzekeringsondernemingen en beleggingsondernemingen in een financieel conglomeraat. Deze richtlijn beoogt slechts enkele wijzigingen aan te brengen in de organisatiestructuur van comités. Geen der wijzigingen vormt een uitbreiding van de bevoegdheden tot het nemen van uitvoeringsmaatregelen die bij deze richtlijnen aan de Commissie zijn toegekend, noch van bevoegdheden die bij Richtlijn 93/6/EEG aan de Raad zijn toegekend.
(8)
In zijn resolutie van 5 februari 2002 heeft het Europees Parlement de benadering met vier niveaus met betrekking tot effecten onderschreven op basis van de plechtige verklaring die diezelfde dag door de Commissie voor het Parlement is afgelegd en de brief die het Commissielid voor de interne markt op 2 oktober 2001 heeft gericht aan de voorzitter van de Economische en Monetaire Commissie van het Europees Parlement met betrekking tot de waarborgen voor de rol van het Europees Parlement in dit proces. In zijn resolutie van 21 november 2002 heeft het Parlement erop aangedrongen bepaalde aspecten van die benadering uit te breiden tot het bank- en verzekeringswezen, mits de Raad een goed institutioneel evenwicht waarborgt.
(9)
De toezeggingen die door de Commissie met betrekking tot de wetgeving op het gebied van effecten zijn gedaan in de vorm van de bovengenoemde verklaring van 5 februari 2002 en brief van 2 oktober 2001, dienen te worden aangevuld met voldoende waarborgen voor een passend institutioneel evenwicht.
(10)
Op 3 december 2002 heeft de Raad de Commissie verzocht regelingen te treffen voor de overige financiëledienstensectoren op basis van het eindverslag van het Comité van wijzen.
(11)
Tevens zijn waarborgen noodzakelijk met betrekking tot de uitbreiding van de benadering met vier niveaus, daar de EU-instellingen nog geen ruime praktische ervaring met de Lamfalussy-benadering met vier niveaus hebben opgedaan. Bovendien is er in het eerste en het tweede interim-verslag van de Interinstitutionele controlegroep die toezicht houdt op het Lamfalussy-proces, sprake van bepaalde opmerkingen en punten van kritiek inzake de werking van het proces.
(12)
Snelle vaststelling en kwaliteit van de wetgeving zijn fundamentele doelstellingen van het Lamfalussy-proces. Het welslagen van dit proces hangt meer af van de politieke bereidheid van de institutionele partners om een adequaat kader voor de vaststelling van wetgeving te creëren dan van een snellere vaststelling van de desbetreffende gedelegeerde technische bepalingen. Bovendien kan een al te grote nadruk op het tempo van de vaststelling van de gedelegeerde bepalingen leiden tot aanzienlijke problemen met betrekking tot de kwaliteit van die bepalingen.
(13)
Met de uitbreiding van het Lamfalussy-proces wordt niet vooruitgelopen op eventuele besluiten met betrekking tot de organisatie van het toezicht op Europees niveau.
(14)
Wat de banksector betreft, dient daartoe de rol te worden aangepast van het Raadgevend Comité voor het bankwezen (RCB), dat is ingesteld bij Richtlijn 2000/12/EG.
(15)
Ten blijke van deze gewijzigde rol dient het RCB te worden vervangen door het „Europees Comité voor het bankwezen”.
(16)
De voor de uitvoering van Richtlijn 2000/12/EG vereiste maatregelen zijn maatregelen van algemene strekking en worden vastgesteld overeenkomstig artikel 5 van Besluit 1999/468/EG van de Raad van 28 juni 1999 tot vaststelling van de voorwaarden voor de uitoefening van de aan de Commissie verleende uitvoeringsbevoegdheden (16).
(17)
De goedgekeurde uitvoeringsmaatregelen laten de wezenlijke bepalingen van deze richtlijnen onverlet.
(18)
Het Europees Parlement dient vanaf het moment van de eerste toezending van de ontwerp-uitvoeringsmaatregelen over een termijn van drie maanden te beschikken om deze te behandelen en terzake een standpunt te bepalen. In dringende en naar behoren gemotiveerde gevallen moet deze termijn echter kunnen worden ingekort. Indien binnen die termijn door het Europees Parlement terzake een resolutie is aangenomen, behandelt de Commissie de ontwerp-maatregelen opnieuw.
(19)
Bij de uitoefening van haar uitvoeringsbevoegdheden dient de Commissie de volgende beginselen in acht te nemen: het vertrouwen van beleggers in de financiële markten moet worden opgebouwd door hoge normen met betrekking tot de transparantie op de financiële markten te bevorderen; aan beleggers moet een breed scala van alternatieve beleggingsmogelijkheden worden geboden, alsmede een niveau van informatievoorziening en bescherming dat op hun situatie is toegesneden; er moet voor worden gezorgd dat onafhankelijke regelgevende autoriteiten de voorschriften consequent handhaven, met name bij de bestrijding van economische criminaliteit; een hoge mate van transparantie en uitgebreid overleg met alle marktdeelnemers en met het Europees Parlement en de Raad zijn nodig; innovatie op de financiële markten moet worden gestimuleerd om deze dynamisch en doelmatig te maken; er moet worden gezorgd voor integriteit van de markten door nauwgezet en reactief toezicht uit te oefenen op financiële innovatie; verlaging van de kosten van en verbetering van de toegang tot kapitaal zijn van belang; bij uitvoeringsmaatregelen moet een afweging plaatsvinden van de kosten en baten op de lange termijn voor de marktdeelnemers (met inbegrip van kleine en middelgrote ondernemingen en kleine beleggers); het internationale concurrentievermogen van de financiële markten in de Europese Unie moet worden versterkt zonder dat afbreuk wordt gedaan aan de hoognodige uitbreiding van de internationale samenwerking; er moeten voor alle marktdeelnemers gelijke concurrentievoorwaarden worden gecreëerd door telkens wanneer dit dienstig is op EU-niveau regelgeving vast te stellen; er moet rekening worden gehouden met verschillen tussen de nationale markten, voorzover deze de samenhang van de interne markt niet bovenmatig aantasten; de samenhang met andere communautaire wetgeving op dit gebied moet worden gewaarborgd, omdat een onevenwichtige informatievoorziening en een gebrek aan transparantie de werking van de markten in gevaar kunnen brengen en vooral nadelig kunnen zijn voor consumenten en kleine beleggers.
(20)
Een aantal van de bestaande bepalingen voor het aanbrengen van technische aanpassingen in Richtlijn 2000/12/EG dienen in overeenstemming te worden gebracht met Besluit 1999/468/EG.
(21)
Om de institutionele en juridische samenhang met de op andere bevoegdheidsterreinen van de Gemeenschap gevolgde benadering te waarborgen, is bij Besluit 2004/10/EG van de Commissie (17) het Europees Comité voor het bankwezen ingesteld in een adviserende rol om de Commissie bij te staan bij de uitwerking van communautaire bankwetgeving. De in Richtlijn 2000/12/EG voorkomende verwijzingen naar de adviserende taken van het RCB dienen bijgevolg te worden geschrapt.
(22)
De bevoegdheden van het RCB op het gebied van de bewaking van observatieratio's voor de solvabiliteit en liquiditeit van kredietinstellingen zijn niet langer nodig in het licht van de harmonisatie van de kapitaaltoereikendheidsvoorschriften en de ontwikkelingen in de technieken die door kredietinstellingen worden gehanteerd om hun liquiditeitsrisico te meten en te beheersen.
(23)
Bovendien zijn aanzienlijke vorderingen gemaakt op het gebied van de samenwerking en informatie-uitwisseling tussen toezichthoudende autoriteiten, met name door middel van memoranda van overeenstemming, waardoor de regelmatige bewaking door de Commissie en de stelselmatige kennisgeving aan het RCB van individuele toezichthoudingsbesluiten overbodig zijn geworden.
(24)
De instelling van het Europees Comité voor het bankwezen dient andere vormen van samenwerking tussen de verschillende bij de regelgeving van en het toezicht op kredietinstellingen betrokken autoriteiten onverlet te laten, met name de samenwerking binnen het bij Besluit 2004/5/EG van de Commissie (18) ingestelde Comité van Europese bankentoezichthouders.
(25)
Het Comité voor het verzekeringswezen (CV), dat in het leven is geroepen bij Richtlijn 91/675/EEG, is ingesteld om de Commissie bij te staan in de uitoefening van de uitvoeringsbevoegdheden die haar bij de richtlijnen op het gebied van het verzekeringswezen zijn verleend, en met name bij het aanbrengen van de technische aanpassingen die nodig zijn om met de ontwikkelingen in de verzekeringsbranche rekening te houden; deze maatregelen worden vastgesteld overeenkomstig Besluit 1999/468/EG.
(26)
Richtlijn 91/675/EEG bepaalt voorts dat het CV elk vraagstuk dient te behandelen met betrekking tot de toepassing van communautaire bepalingen op het gebied van het verzekeringswezen en, meer in het bijzonder, de Commissie dient te adviseren in verband met wetgevingsvoorstellen die zij voornemens is aan het Europees Parlement en de Raad voor te leggen.
(27)
Met het oog op de totstandbrenging van een interne markt die verzekeringnemers en begunstigden afdoende bescherming biedt, zijn verzekeringsondernemingen en instellingen voor bedrijfspensioenvoorziening die op de interne markt actief zijn op grond van de beginselen van de vrijheid van vestiging en het vrij verrichten van diensten, aan specifieke communautaire wetgeving onderworpen. Om de goede werking van de interne markt te waarborgen en de financiële stabiliteit te handhaven, moet deze wetgeving, en met name de financiële en technische aspecten ervan, onmiddellijk kunnen worden aangepast aan de marktveranderingen die van invloed zijn op deze sectoren.
(28)
De rol van het CV dient bijgevolg te worden aangepast en het dient te worden omgedoopt tot het „Europees Comité voor verzekeringen en bedrijfspensioenen”. Op het gebied van de bedrijfspensioenen mag het Europees Comité voor verzekeringen en bedrijfspensioenen zich echter niet bezighouden met aspecten van de sociale en arbeidswetgeving, zoals bedrijfsregelingen, met name waar het gaat om verplicht lidmaatschap en collectieve arbeidsovereenkomsten.
(29)
De maatregelen die vereist zijn voor de uitvoering van onder Richtlijn 91/675/EEG vallende besluiten, zijn maatregelen van algemene strekking en worden vastgesteld overeenkomstig artikel 5 van Besluit 1999/468/EG.
(30)
Om de institutionele en juridische samenhang met de op andere bevoegdheidsterreinen van de Gemeenschap gevolgde benadering te waarborgen, wordt bij Besluit 2004/9/EG van de Commissie (19) het Europees Comité voor verzekeringen en bedrijfspensioenen ingesteld in een adviserende rol om de Commissie bij te staan op het gebied van verzekeringen en bedrijfspensioenen. De in Richtlijn 91/675/EEG voorkomende verwijzingen naar de adviserende taken van het CV dienen bijgevolg te worden geschrapt.
(31)
Richtlijn 85/611/EEG voorziet in de instelling van een icbe-Contactcomité dat de Commissie bijstaat door het bevorderen van een geharmoniseerde uitvoering van bovengenoemde richtlijn door regelmatig overleg, het vergemakkelijken van overleg tussen de lidstaten en het adviseren van de Commissie, indien nodig, over in de richtlijn aan te brengen wijzigingen.
(32)
Het icbe-Contactcomité mag tevens optreden als een comitologiecomité in de zin van Besluit 1999/468/EG om de Commissie bij te staan met betrekking tot de in Richtlijn 85/611/EEG aan te brengen technische aanpassingen.
(33)
Op 3 december 2002 heeft de Raad de Commissie verzocht stappen te ondernemen om onder meer de taak van het icbe-Contactcomité als adviesorgaan van de Commissie bij de uitoefening van haar uitvoeringsbevoegdheden over te dragen aan het ECEB.
(34)
Met het oog op de volledige uitvoering van het model dat in de recente effectenrichtlijnen, met name in Richtlijn 2003/6/EG van het Europees Parlement en de Raad van 28 januari 2003 betreffende handel met voorwetenschap en marktmanipulatie (marktmisbruik) (20), is neergelegd, waarbij het ECEB wordt belast met de taak om de Commissie van advies te dienen bij de uitoefening van haar regelgevende bevoegdheden, terwijl de organisatie van andere aspecten van de werkzaamheden van het ECEB worden geregeld bij Besluit 2001/528/EG, dient tot schrapping te worden overgegaan van de in artikel 53 van Richtlijn 85/611/EEG vervatte bepalingen tot regeling van de organisatie en taken van het huidige icbe-Contactcomité wanneer dit comité niet in de hoedanigheid van comitologiecomité handelt.
(35)
Daarom dienen de bevoegdheden die reeds bij Richtlijn 2003/6/EG aan het ECEB zijn verleend, uitdrukkelijk op een zodanige wijze te worden uitgebreid dat zij ook de taken bestrijken die thans in Richtlijn 85/611/EEG zijn omschreven. De voor de uitvoering van laatstgenoemde richtlijn vereiste maatregelen zijn maatregelen van algemene strekking en worden vastgesteld overeenkomstig artikel 5 van Besluit 1999/468/EG.
(36)
De Richtlijnen 73/239/EEG, 85/611/EEG, 91/675/EEG, 92/49/EEG, 93/6/EEG, 94/19/EG, 98/78/EG, 2000/12/EG, 2001/34/EG, 2002/83/EG en 2002/87/EG dienen derhalve dienovereenkomstig te worden gewijzigd,
HEBBEN DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
HOOFDSTUK I
WIJZIGING VAN DE RICHTLIJNEN 93/6/EEG, 94/19/EG EN 2000/12/EG BETREFFENDE DE BANKSECTOR
Artikel 1
Richtlijn 93/6/EEG
In artikel 7, lid 9, derde volzin, van Richtlijn 93/6/EEG worden de woorden „alsmede aan het Raadgevend Comité voor het bankwezen” geschrapt.
Artikel 2
Richtlijn 94/19/EG
In artikel 3, lid 1, derde alinea, van Richtlijn 94/19/EG worden de woorden „Raadgevend Comité voor het bankwezen” vervangen door de woorden „Europees Comité voor het bankwezen”.
Artikel 3
Richtlijn 2000/12/EG
Richtlijn 2000/12/EG wordt als volgt gewijzigd:
1)
Artikel 2, lid 4, wordt vervangen door:
„4.
De Commissie besluit over wijzigingen van de in lid 3 vermelde lijst volgens de in artikel 60, lid 2, bedoelde procedure.”.
2)
Artikel 2, lid 5, derde alinea, wordt vervangen door:
„Voorzover het gaat om andere kredietinstellingen dan die welke worden opgericht in nieuw ingepolderde gebieden, respectievelijk zijn voortgekomen uit fusie of afsplitsing van bestaande, onder het centrale orgaan ressorterende instellingen, kan de Commissie volgens de in artikel 60, lid 2, bedoelde procedure aanvullende regels vaststellen voor de toepassing van het bepaalde in de tweede alinea, zulks met inbegrip van de opheffing van de in de eerste alinea bedoelde vrijstellingen, wanneer zij oordeelt dat aansluiting van nieuwe instellingen volgens de in de tweede alinea vermelde regeling de concurrentie negatief kan beïnvloeden.”.
3)
Artikel 4 wordt vervangen door:
„Artikel 4
Vergunning
De lidstaten schrijven voor dat de onder deze richtlijn vallende kredietinstellingen een vergunning moeten hebben verkregen alvorens hun werkzaamheden aan te vangen. Zij stellen daarvoor de voorwaarden vast, onverminderd de artikelen 5 tot en met 9 en brengen deze ter kennis van de Commissie.”.
4)
De tweede volzin van artikel 22, lid 9, wordt geschrapt.
5)
De tweede volzin van artikel 22, lid 10, wordt geschrapt.
6)
Artikel 23, lid 1, wordt vervangen door:
„1.
De bevoegde autoriteiten van de lidstaten stellen de Commissie en de bevoegde instanties van de andere lidstaten in kennis van:
a)
elke vergunningverlening voor een rechtstreekse of onrechtstreekse dochteronderneming waarvan één of meer moederondernemingen onder het recht van een derde land vallen;
b)
elke deelneming van een dergelijke onderneming in een kredietinstelling van de Gemeenschap waardoor deze instelling haar dochteronderneming zou worden.
Wanneer vergunning wordt verleend aan een rechtstreekse of onrechtstreekse dochteronderneming van één of meer moederondernemingen die onder het recht van een derde land vallen, wordt de structuur van de groep vermeld in de kennisgeving van de bevoegde autoriteiten aan de Commissie overeenkomstig artikel 11.”.
7)
In artikel 24, lid 2, wordt de term „Raadgevend Comité voor het bankwezen” vervangen door de term „Europees Comité voor het bankwezen”.
8)
Artikel 25, lid 3, wordt vervangen door:
„3.
Onverminderd artikel 300, leden 1 en 2, van het Verdrag onderzoekt de Commissie met het Europees Comité voor het bankwezen het resultaat van de in lid 1 bedoelde onderhandelingen en de daaruit voortvloeiende situatie.”.
9)
In artikel 49, lid 2, derde volzin, worden de woorden „Raadgevend Comité voor het bankwezen” verangen door de term „Europees Comité voor het bankwezen”.
10)
De derde volzin van artikel 52, lid 9, wordt vervangen door:
„De desbetreffende bevoegde autoriteit licht de bevoegde autoriteiten van de overige lidstaten hierover in.”.
11)
In artikel 56 bis, lid 2, eerste volzin, worden de woorden „Het Raadgevend Comité voor het bankwezen kan algemene richtsnoeren verstrekken” vervangen door „De Commissie kan het Europees Comité voor het bankwezen verzoeken algemene richtsnoeren te verstrekken”.
12)
Titel VI wordt geschrapt.
13)
Artikel 60, lid 2, wordt vervangen door:
„2.
De Commissie wordt bijgestaan door het bij Besluit 2004/10/EG van de Commissie (21). ingestelde Europees Comité voor het bankwezen (hierna „het comité” genoemd).
(21) PB L 3 van 7.1.2004, blz. 36”." 						
Wanneer naar dit lid wordt verwezen, zijn de artikelen 5 en 7 van Besluit 1999/468/EG van toepassing, met inachtneming van het bepaalde in artikel 8 van dat besluit.
De in artikel 5, lid 6, van Besluit 1999/468/EG bedoelde termijn wordt vastgesteld op drie maanden.
Het comité stelt zijn reglement van orde vast.
14)
In artikel 64, leden 2 en 6, worden de woorden „en het Raadgevend Comité voor het bankwezen” geschrapt.
HOOFDSTUK II
WIJZIGING VAN DE RICHTLIJNEN 73/239/EEG, 91/675/EEG, 92/49/EEG, 98/78/EG EN 2002/83/EG BETREFFENDE DE SECTOR VAN DE VERZEKERINGEN EN DE BEDRIJFSPENSIOENEN
Artikel 4
Richtlijn 73/239/EEG
Richtlijn 73/239/EEG wordt als volgt gewijzigd:
„Artikel 29 bis
1. De bevoegde autoriteiten van de lidstaten stellen de Commissie en de bevoegde autoriteiten van de overige lidstaten in kennis van:
a)
elke verlening van een vergunning aan een rechtstreekse of middellijke dochteronderneming waarvan één of meer moederondernemingen onder het recht van een derde land vallen;
b)
elke deelneming van een dergelijke moederonderneming in een verzekeringsonderneming van de Gemeenschap waardoor laatstgenoemde de dochteronderneming van eerstgenoemde wordt.
2. Wanneer een vergunning zoals bedoeld in lid 1, onder a), wordt verleend aan een rechtstreekse of middellijke dochteronderneming van één of meer moederondernemingen die onder het recht van een derde land vallen, wordt de structuur van de groep vermeld in de kennisgeving van de bevoegde autoriteiten aan de Commissie.”.
2) Artikel 29 ter, lid 4, tweede alinea, wordt vervangen door:
„In de in de eerste alinea bedoelde omstandigheden kan ook, naast het openen van onderhandelingen, overeenkomstig de in artikel 5 van Besluit 1999/468/EG (22) bedoelde procedure en in overeenstemming met artikel 7, lid 3, en artikel 8 daarvan worden besloten dat de bevoegde autoriteiten van de lidstaten hun beslissingen moeten beperken of opschorten inzake:
a)
op het tijdstip van het besluit of later ingediende vergunningaanvragen en
b)
het verwerven van deelnemingen van rechtstreekse of middellijke moederondernemingen die onder het recht van het betrokken derde land vallen.
Artikel 5
Richtlijn 91/675/EEG
Richtlijn 91/675/EEG wordt als volgt gewijzigd:
1) In de titel worden de woorden „Comité voor het verzekeringswezen” vervangen door „Europees Comité voor verzekeringen en bedrijfspensioenen”.
2) Artikel 1 wordt vervangen door:
„Artikel 1
1. De Commissie wordt bijgestaan door het bij Besluit 2004/9/EG van de Commissie (23) ingestelde Europees Comité voor verzekeringen en bedrijfspensioenen (hierna „het comité” genoemd).
2. De voorzitter van het bij Besluit 2004/6/EG van de Commissie (24) ingestelde Comité van Europese toezichthouders op verzekeringen en bedrijfspensioenen neemt als waarnemer deel aan de vergaderingen van het comité.
3. Het comité kan deskundigen en waarnemers uitnodigen om de vergaderingen van het comité bij te wonen.
4. Het secretariaat van het comité wordt verzorgd door de Commissie.
3) Artikel 2 wordt vervangen door:
„Artikel 2
Indien in de besluiten die op het terrein van het directe schadeverzekeringsbedrijf en op dat van het directe levensverzekeringsbedrijf, alsmede op het gebied van herverzekeringen en bedrijfspensioenen worden aangenomen, aan de Commissie bevoegdheden worden verleend ter uitvoering van de daarin gestelde regels, zijn de artikelen 5 en 7 van Besluit 1999/468/EG van de Raad van 28 juni 1999 tot vaststelling van de voorwaarden voor de uitoefening van de aan de Commissie verleende uitvoeringsbevoegdheden (25) van toepassing, met inachtneming van het bepaalde in artikel 8 van dat besluit.
De in artikel 5, lid 6, van Besluit 1999/468/EG bedoelde termijn wordt vastgesteld op drie maanden.
2. Het comité stelt zijn reglement van orde vast.
4) De artikelen 3 en 4 worden geschrapt.
Artikel 6
Richtlijn 92/49/EEG
In artikel 40, lid 10, eerste volzin, van Richtlijn 92/49/EEG worden de woorden „legt om de twee jaar aan het Comité voor het verzekeringswezen dat is opgericht bij Richtlijn 91/675/EEG een verslag voor met een overzicht van” vervangen door de woorden „stelt het Europees Comité voor verzekeringen en bedrijfspensioenen in kennis van”.
Artikel 7
Richtlijn 98/78/EG
Richtlijn 98/78/EG wordt als volgt gewijzigd:
1) Artikel 10 bis, lid 3, wordt vervangen door:
„3.
Onverminderd artikel 300, leden 1 en 2, van het Verdrag onderzoekt de Commissie, hierin bijgestaan door het Europees Comité voor verzekeringen en bedrijfspensioenen, het resultaat van de in lid 1 genoemde onderhandelingen en de daaruit voortvloeiende situatie.”.
2) Artikel 11, lid 5, wordt vervangen door:
„5.
Uiterlijk op 1 januari 2006 brengt de Commissie een verslag uit over de toepassing van deze richtlijn en, zo nodig, over de noodzaak van verdere harmonisatie.”.
Artikel 8
Richtlijn 2002/83/EG
Richtlijn 2002/83/EG wordt als volgt gewijzigd:
1)
In artikel 46, lid 9, eerste volzin, wordt de zinsnede „De Commissie legt om de twee jaar aan het Comité voor het verzekeringswezen een verslag voor met een overzicht van” vervangen door de woorden „De Commissie stelt het Europees Comité voor verzekeringen en bedrijfspensioenen in kennis van.”.
2)
Artikel 58 wordt als volgt gewijzigd:
„Artikel 58
Informatieverstrekking aan de Commissie door de lidstaten
De bevoegde autoriteiten van de lidstaten stellen de Commissie en de bevoegde autoriteiten van de overige lidstaten in kennis van:
a)
elke vergunningverlening voor een rechtstreekse of middellijke dochteronderneming waarvan één of meer moederondernemingen onder het recht van een derde land vallen.
b)
elke deelneming van een dergelijke moederonderneming in een verzekeringsonderneming van de Gemeenschap waardoor laatstgenoemde de dochteronderneming van eerstgenoemde wordt.
Wanneer een vergunning zoals bedoeld onder a) wordt verleend aan een rechtstreekse of middellijke dochteronderneming van één of meer moederondernemingen die onder het recht van een derde land vallen, wordt de structuur van de groep vermeld in de kennisgeving van de bevoegde autoriteiten aan de Commissie en aan de bevoegde autoriteiten van de overige lidstaten.”.
3)
Artikel 65, lid 1, wordt vervangen door:
„1.
De Commissie wordt bijgestaan door het bij Besluit 2004/9/EG van de Commissie (26) ingestelde Europees Comité voor verzekeringen en bedrijfspensioenen.
(26) PB L 3 van 7.1.2004, blz. 34.”." 						
HOOFDSTUK III
WIJZIGING VAN DE RICHTLIJNEN 85/611/EEG EN 2001/34/EG MET BETREKKING TOT HET EFFECTENBEDRIJF
Artikel 9
Richtlijn 85/611/EEG
Richtlijn 85/611/EEG wordt als volgt gewijzigd:
1)
Artikel 6 quater wordt als volgt gewijzigd:
a)
de tweede volzin van lid 9 wordt vervangen door:
„Om de twee jaar brengt de Commissie over deze gevallen verslag uit.”;
b)
de tweede volzin van lid 10 wordt vervangen door:
„Om de twee jaar brengt de Commissie over deze gevallen verslag uit.”.
2)
Artikel 14, lid 6, tweede alinea, wordt geschrapt.
3)
In artikel 21, lid 4, wordt de derde volzin vervangen door:
„Over deze gegevens wordt in het Europees Comité voor het effectenbedrijf van gedachten gewisseld.”.
4)
In artikel 22, lid 4, derde alinea, wordt de vierde volzin vervangen door:
„Over deze mededeling kan in het Europees Comité voor het effectenbedrijf van gedachten worden gewisseld.”.
5)
De titel van afdeling X wordt vervangen door:
„Europees Comité voor het effectenbedrijf”.
6)
Artikel 53 wordt geschrapt.
7)
Artikel 53 bis wordt vervangen door:
„Artikel 53 bis
De technische wijzigingen die op de hierna genoemde punten in deze richtlijn moeten worden aangebracht, worden goedgekeurd volgens de in artikel 53 ter, lid 2, bedoelde procedure:
a)
verduidelijking van de definities om overal in de Gemeenschap een eenvormige toepassing van de richtlijn te waarborgen,
b)
aanpassing van de terminologie en formulering van de definities aan latere voorschriften inzake icbe's en aanverwante zaken.”.
8)
Het volgende artikel wordt toegevoegd:
„Artikel 53 ter
1. De Commissie wordt bijgestaan door het bij Besluit 2001/528/EG van de Commissie (27) ingestelde Europees Comité voor het effectenbedrijf (hierna „het comité” genoemd).
Wanneer naar dit lid wordt verwezen, zijn de artikelen 5 en 7 van Besluit 1999/468/EG (28) van toepassing, met inachtneming van het bepaalde in artikel 8 van dat besluit.
De in artikel 5, lid 6, van Besluit 1999/468/EG bedoelde termijn wordt vastgesteld op drie maanden.
3. Het comité stelt zijn reglement van orde vast.
(27) PB L 191 van 13.7.2001, blz. 45. Besluit gewijzigd bij Besluit 2004/8/EG (PB L 3 van 7.1.2004, blz. 33)." 						
(28) PB L 184 van 17.7.1999, blz. 23.”" 						
Artikel 10
Richtlijn 2001/34/EG
Richtlijn 2001/34/EG wordt als volgt gewijzigd:
1)
Artikel 108 wordt geschrapt.
2)
Artikel 109 wordt gewijzigd als volgt:
„Artikel 109
1. Met het oog op de aanpassing, in verband met de eisen van de economische situatie, van het minimumbedrag van de te verwachten beurswaarde, genoemd in artikel 43, lid 1, legt de Commissie aan het Europees Comité voor het effectenbedrijf, ingesteld bij Besluit 2001/528/EG van de Commissie (29) een ontwerp van de te nemen maatregelen voor.
Wanneer naar dit lid wordt verwezen, zijn de artikelen 5 en 7 van Besluit 1999/468/EG van de Raad van 28 juni 1999 tot vaststelling van de voorwaarden voor de uitoefening van de aan de Commissie verleende uitvoeringsbevoegdheden (30) van toepassing, met inachtneming van artikel 8 van dat besluit.
De in artikel 5, lid 6, van Besluit 1999/468/EG bedoelde termijn wordt vastgesteld op drie maanden vastgesteld.
3. Het comité stelt zijn reglement van orde vast.
(29) PB L 191 van 13.7.2001, blz. 45. Besluit gewijzigd bij Besluit 2004/8/EG (PB L 3 van 7.1.2004, blz. 33." 						
(30) PB L 184 van 17.7.1999, blz. 23.”" 						
HOOFDSTUK IV
WIJZIGING VAN RICHTLIJN 2002/87/EG BETREFFENDE FINANCIËLE CONGLOMERATEN
Artikel 11
Richtlijn 2002/87/EG
Artikel 19, lid 2, van Richtlijn 2002/87/EG wordt vervangen door:
„2.
Onverminderd artikel 300, leden 1 en 2, van het Verdrag onderzoekt de Commissie met het Europees Comité voor het bankwezen, het Europees Comité voor verzekeringen en bedrijfspensioenen en het Comité voor financiële conglomeraten het resultaat van de in lid 1 bedoelde onderhandelingen en de daaruit voortvloeiende situatie.”.
HOOFDSTUK V
SLOTBEPALINGEN
Artikel 12
Uitvoeringsmaatregelen
1. De volgens de procedure van de artikelen 5 en 7 van Besluit 1999/468/EG en met inachtneming van het bepaalde in artikel 8 daarvan goedgekeurde uitvoeringsmaatregelen laten de wezenlijke bepalingen van de richtlijnen onverlet.
2. De in artikel 5, lid 6, van Besluit 1999/468/EG bedoelde periode wordt vastgesteld op drie maanden.
3. Indien de in het Verdrag vastgestelde voorwaarden voor de uitoefening van aan de Commissie toegekende uitvoeringsbevoegdheden worden gewijzigd, beziet de Commissie deze richtlijn opnieuw en stelt zij indien nodig wijzigingen voor. Zij doet dit in elk geval uiterlijk op 31 december 2007.
Artikel 13
Omzetting
De lidstaten doen de nodige wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen in werking treden om uiterlijk op 13 mei 2005 aan deze richtlijn te voldoen.
Wanneer de lidstaten die bepalingen aannemen, wordt in de bepalingen zelf of bij de officiële bekendmaking daarvan naar deze richtlijn verwezen. De regels voor de verwijzing worden vastgesteld door de lidstaten.
Artikel 14
Inwerkingtreding
Deze richtlijn treedt in werking op de twintigste dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Artikel 15
Adressaten
Deze richtlijn is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Straatsburg, 9 maart 2005.