Směrnice Rady 95/70/ES
ze dne 22. prosince 1995,
kterou se stanoví minimální opatření Společenství pro zdolávání některých nákaz mlžů
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k tomu, že mlži jsou uvedeni v příloze II Smlouvy; že jejich uvádění na trh představuje pro odvětví akvakultury důležitý zdroj příjmů;
vzhledem k tomu, že choroby měkkýšů uvedené v příloze A směrnice 91/67/EHS Rady ze dne 28. ledna 1991 o veterinárních předpisech pro uvádění živočichů pocházejících z akvakultury a produktů akvakultury na trh [3] mají pro chov měkkýšů velmi vážné důsledky; že se ve třetích zemích vyskytují jiné choroby s podobnými důsledky; že je nutno vypracovat seznam těchto chorob, a poskytnout tak Komisi možnost upravovat tento seznam v závislosti na vývoji veterinární situace zvířat;
vzhledem k tomu, že tyto nákazy mohou rychle nabýt epizootických rozměrů a způsobit úmrtnost a poruchy takového měřítka, že vyvolají zásadní pokles výnosnosti chovu měkkýšů;
vzhledem k tomu, že je tedy nezbytně nutné stanovit v rámci Společenství opatření, která mají být učiněna v případě vzplanutí nákazy, a zajistit tak racionální rozvoj chovu měkkýšů i přispět k ochraně zdraví zvířat v rámci Společenství;
vzhledem k tomu, že jsou členské státy povinny hlásit Komisi i ostatním členským státům každý případ abnormálního úhynu chovaných mlžů;
vzhledem k tomu, že je za těchto okolností nezbytné přijmout opatření proti šíření nákazy, zejména pokud jde o odstranění živých mlžů z dotčených hospodářství nebo oblastí;
vzhledem k tomu, že je nezbytné provést důkladné epidemiologické šetření s cílem určit původ nákazy a zamezit jejímu šíření;
vzhledem k tomu, že v zájmu zajištění účinného zdolávacího systému je nutno harmonizovat diagnostiku nákazy a provádět jí pod dohledem odpovědných laboratoří, jejichž součinnost může být zajišťována referenční laboratoří určenou Společenstvím;
vzhledem k tomu, že pro zajištění jednotného provádění této směrnice je nutno zavést inspekční postup Společenství;
vzhledem k tomu, že společná opatření ke zdolání nákaz jsou minimálním základem pro udržení jednotné úrovně zdravotního stavu zvířat;
vzhledem k tomu, že je žádoucí pověřit přijímáním nezbytných prováděcích opatření Komisi,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Tato směrnice stanoví minimální opatření Společenství ke zdolávání nákaz mlžů uvedených v této směrnici.
Článek 2
1. Pro účely této směrnice se použijí v potřebném rozsahu definice podle článku 2 směrnice 91/67/EHS a článku 2 směrnice 91/492/EHS [4].
2. Kromě toho se "abnormálním zjištěným úhynem" rozumí náhlý úhyn, který postihne přibližně 15 % chované populace a k němuž dojde v krátkém období mezi dvěma inspekcemi (a jenž je potvrzen do 15 dnů). V umělé líhni je úhyn považován za abnormální, nedojde-li k vývoji larev v průběhu období, během kterého došlo k několikerému po sobě následujícímu tření různých generačních ryb. V sádce se úhyn považuje za abnormální, dojde-li najednou v několika potrubích k náhlému hromadnému úhynu.
Článek 3
Členské státy zajistí, aby všechna hospodářství s chovem mlžů:
1. byla zaevidována úředním útvarem, přičemž je nezbytné tuto evidenci průběžně aktualizovat;
2. vedla záznamy o:
a) živých mlžích umístěných do hospodářství, včetně údajů o dané dodávce, počtu, hmotnosti, velikosti a původu těchto mlžů;
b) mlžích opouštějících hospodářství za účelem opětovného vysazení do vody, včetně údajů o odeslání, počtu nebo hmotnosti, velikosti a určení těchto mlžů;
c) abnormálním zjištěném úhynu.
Tyto záznamy, do kterých může úřední útvar na vyžádání kdykoliv nahlédnout, musejí být pravidelně aktualizovány a uchovávány po dobu čtyř let.
Článek 4
1. Členské státy dbají o to, aby byl v hospodářstvích, v chovných oblastech a v obhospodařovaných místech přirozeného výskytu mlžů zaveden program sledování a program pro odběr vzorků s cílem zjišťovat abnormální úhyn a sledovat veterinární situaci populace mlžů.
Úřední útvar může rovněž zavést tento program i ve střediscích pro čištění a skladovacích nádržích, z nichž odtéká voda do moře.
Pokud je při provádění výše uvedeného programu zjištěn abnormální úhyn nebo pokud má úřední útvar informace, které ukazují na výskyt choroby, je žádoucí:
- vypracovat seznam míst, kde došlo k výskytu chorob uvedených v příloze A seznamu II směrnice 91/67/EHS, pokud se ovšem na tyto choroby nevztahuje program schválený na základě uvedené směrnice,
- vypracovat seznam míst, kde byl zjištěn abnormální úhyn mlžů v souvislosti s výskytem chorob uvedených v příloze D, nebo míst, o kterých má úřední útvar informace ukazující na výskyt těchto chorob,
- kontrolovat vývoj a zeměpisné rozšíření nákaz uvedených v první a druhé odrážce.
2. Prováděcí pravidla k tomuto článku, zejména pravidla pro vypracování programu uvedeného v odstavci 1, především ohledně frekvence a rozvrhu sledování, způsobů odběru vzorků (statisticky reprezentativní objem) a diagnostických metod, se stanoví postupem podle článku 10.
Článek 5
1. Členské státy zajistí, aby každé podezření na výskyt chorob uvedených v článku 4 a každý abnormální úhyn mlžů v hospodářstvích, v chovných oblastech a v obhospodařovaných místech přirozeného výskytu mlžů, jakož i ve střediscích pro čištění a skladovacích nádržích, z nichž odtéká voda do moře, bylo co nejrychleji sděleno úřednímu útvaru buď samotnými chovateli mlžů, nebo jakoukoli jinou osobou, která dospěla k těmto zjištěním.
2. Nastane-li situace uvedená v odstavci 1, úřední útvar zajistí, aby:
a) byl proveden odběr vzorků k vyšetření ve schválené laboratoři;
b) před obdržením výsledků vyšetření uvedeného pod písmenem a) neopustili žádní mlži zamořené hospodářství, chovnou oblast, obhospodařovaná místa přirozeného výskytu mlžů, jakož i střediska pro čištění nebo skladovací nádrže, z nichž odtéká voda do moře, za účelem sádkování nebo nasazení do vody v jiném hospodářství nebo ve vodním prostředí, pokud to úřední útvar nepovolí.
3. Neprokáže-li vyšetření podle odst. 2 písm. a) přítomnost patogenního původce, ruší se omezení uvedená v odst. 2 písm. b).
4. Prokáže-li vyšetření podle odstavce 2 přítomnost patogenního původce, který je nebo by mohl být příčinou zjištěného abnormálního úhynu, nebo patogenního původce některé z chorob uvedených v článku 4, provede úřední útvar epizootické šetření, aby zjistil možné zdroje nákazy a ověřil, zda mlži v období, jež předcházelo zjištění abnormálního úhynu, neopustili za účelem sádkování nebo nasazení do vody na jiném místě hospodářství, chovnou oblast ani obhospodařovaná místa přirozeného výskytu mlžů.
Prokáže-li epizootické šetření, že nákaza byla především v důsledku přesunu mlžů zavlečena do jednoho nebo do více hospodářství, chovných oblastí nebo obhospodařovaných míst přirozeného výskytu mlžů, použije se odstavec 2.
Odchylně od čl. 3 bod 1 písm. c) směrnice 91/67/EHS může úřední útvar v rámci jím kontrolovaného území povolit přesun živých mlžů do jiných hospodářství, chovných oblastí nebo obhospodařovaných míst přirozeného výskytu mlžů, které jsou zamořeny stejnou nákazou.
V případě potřeby mohou být přijata postupem podle článku 10 vhodná dodatečná opatření.
5. Úřední útvar zajistí, aby byly Komise a ostatní členské státy neprodleně podle platných postupů Společenství informovány o případech zjištěného abnormálního úhynu v důsledku jednoho patogenního původce, o opatřeních přijatých za účelem posouzení a nápravy situace, jakož i o příčině úhynu.
Článek 6
1. Odběry a laboratorní šetření k určení příčiny abnormálního úhynu mlžů se provádějí pomocí metod stanovených postupem podle článku 10.
2. Členské státy zajistí, aby byla v každém členském státě určena národní referenční laboratoř, která bude technicky i personálně vybavena tak, aby mohla provádět rozbory uvedené v odstavci 1.
3. Odchylně od odstavce 2 mohou členské státy, které nemají příslušnou specializovanou národní laboratoř, využít služeb specializované národní laboratoře jiného členského státu.
4. Seznam národních referenčních laboratoří pro choroby mlžů je uveden v příloze C.
5. Národní referenční laboratoře spolupracují s referenční laboratoří Společenství uvedenou v článku 7.
Článek 7
1. Referenční laboratoř Společenství pro choroby mlžů je uvedena v příloze A.
2. Aniž je dotčeno rozhodnutí Rady 90/424/EHS ze dne 26. června 1990 o některých výdajích ve veterinární oblasti [5], a zejména článek 28 uvedeného rozhodnutí, jsou pravomoci a povinnosti laboratoře uvedené v odstavci 1 stanoveny v příloze B.
Článek 8
1. Znalci Komise mohou, je-li to nezbytné z hlediska jednotného provádění této směrnice, provádět kontroly na místě. Za tímto účelem se mohou náhodným a nediskriminujícím způsobem ujistit, že příslušný úřad kontroluje dodržování této směrnice.
Komise uvědomí členské státy o výsledku provedených kontrol.
2. Kontroly uvedené v odstavci 1 se provádějí ve spolupráci s příslušným orgánem.
3. Členský stát, na jehož území se kontrola provádí, poskytne znalcům při plnění jejich úkolu veškerou nezbytnou pomoc.
4. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 10.
Článek 9
V případě potřeby změní Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise přílohu A.
Přílohy B, C a D mohou být podle potřeby pozměněny postupem podle článku 10.
Článek 10
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému veterinárnímu výboru zřízenému rozhodnutím 68/361/EHS [6] (dále jen "výbor") jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
3. a) Komise přijme navrhovaná opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.
b) Pokud navrhovaná opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, Komise neprodleně předloží Radě návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese ve lhůtě tří měsíců od předložení věci Radě, přijme navrhovaná opatření Komise s výjimkou případů, kdy se Rada proti zmíněným opatřením vysloví prostou většinou.
Článek 11
Nejpozději do 31. prosince 1999 předloží Komise Radě zprávu, v případě potřeby po konzultaci s Vědeckým veterinárním výborem, zohledňující zkušenosti nabyté při uplatňování této směrnice, jakož i vědecký i technologický vývoj, případně doplněnou o návrhy změn.
Rada o případných návrzích rozhodne kvalifikovanou většinou.
Článek 12
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. června 1997. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Od data uvedeného v odstavci 1 však členské státy mohou na svém území, při dodržování obecných pravidel Smlouvy, zachovat nebo používat přísnější ustanovení pro produkci než stanovuje tato směrnice. O příslušných opatřeních informují Komisi.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 13
Tato směrnice vstupuje dvacátý den po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 14
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 22. prosince 1995.
RICHTLIJN 95/70/EG VAN DE RAAD
van 22 december 1995
tot vaststelling van minimale communautaire maatregelen ter bestrijding van bepaalde ziekten van tweekleppige weekdieren
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op artikel 43,
Gezien het voorstel van de Commissie (1),
Gezien het advies van het Europees Parlement (2),
Overwegende dat weekdieren zijn opgenomen in bijlage II bij het Verdrag; dat het in de handel brengen van weekdieren een belangrijke bron van inkomsten is voor de aquicultuursector;
Overwegende dat de ziekten van weekdieren, als bedoeld in bijlage A, lijst II, bij Richtlijn 91/67/EEG van de Raad van 28 januari 1991 inzake veterinairrechtelijke voorschriften voor het in de handel brengen van aquicultuurdieren en aquicultuurprodukten (3), zeer ernstige gevolgen hebben voor de schelpdiercultuur; dat in derde landen andere ziekten voorkomen die soortgelijke gevolgen hebben; dat een lijst van die ziekten moet worden vastgesteld en dat de Commissie de mogelijkheid moet worden gegeven die lijst aan te passen aan de ontwikkeling van de diergezondheidstoestand;
Overwegende dat een uitbraak van een dergelijke ziekte zich snel tot een epizooetie kan ontwikkelen die een zodanige sterfte en een zodanige verstoring kan veroorzaken dat de rentabiliteit van de schelpdiercultuur er ernstig door kan worden aangetast;
Overwegende dat daarom op communautair niveau moet worden vastgesteld welke maatregelen moeten worden getroffen voor het geval een ziekte uitbreekt, teneinde de rationele ontwikkeling van de schelpdiercultuur te garanderen en bij te dragen tot de bescherming van de diergezondheid in de Gemeenschap;
Overwegende dat de Lid-Staten bij de Commissie en de andere Lid-Staten melding moeten maken van alle gevallen van geconstateerde abnormale sterfte bij tweekleppige weekdieren;
Overwegende dat in dat geval maatregelen moeten worden genomen om verspreiding van de ziekte tegen te gaan, met name wanneer levende tweekleppige weekdieren de betrokken bedrijven of gebieden verlaten;
Overwegende dat een grondig epizooetiologisch onderzoek essentieel is om de oorsprong van de ziekte te achterhalen en de verspreiding ervan tegen te gaan;
Overwegende dat, met het oog op een doeltreffende bestrijding, de diagnose van de ziekten moet worden geharmoniseerd en moet worden verricht onder verantwoordelijkheid van ter zake bevoegde laboratoria, waarvan de cooerdinatie kan worden gewaarborgd door een door de Gemeenschap aangewezen referentielaboratorium;
Overwegende dat voor een eenvormige toepassing van deze richtlijn een communautaire inspectieprocedure moet worden ingevoerd;
Overwegende dat gemeenschappelijke maatregelen inzake ziektebestrijding de minimumvoorwaarde zijn om het niveau van de diergezondheid homogeen te houden;
Overwegende dat aan de Commissie de taak moet worden toevertrouwd om de nodige uitvoeringsbepalingen vast te stellen,
HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
Artikel 1
Bij deze richtlijn worden de minimale communautaire maatregelen ter bestrijding van de in deze richtlijn bedoelde ziekten van tweekleppige weekdieren vastgesteld.
Artikel 2
1. Voor de toepassing van deze richtlijn gelden, voor zover nodig, de definities van artikel 2 van Richtlijn 91/67/EEG en de definities van artikel 2 van Richtlijn 91/492/EEG (4).
2. Voorts wordt onder geconstateerde abnormale sterfte verstaan, een plotselinge sterfte van ongeveer 15 % van het bestand, die zich in een kort tijdsbestek tussen twee waarnemingen voltrekt (met bevestiging binnen 15 dagen). Op het broedbedrijf wordt de sterfte als abnormaal beschouwd als gedurende een bepaalde periode waarin enkele malen na elkaar broed is uitgezaaid, geen larven zijn verkregen. Op het kweekbedrijf wordt de sterfte als abnormaal beschouwd als zich in een korte periode plotseling een aanzienlijke sterfte voordoet in een groot aantal kweekbuisjes.
Artikel 3
De Lid-Staten zien erop toe dat alle bedrijven waar tweekleppige weekdieren worden gekweekt:
1. door de officiële dienst worden geregistreerd; deze registratie wordt voortdurend bijgewerkt;
2. een administratie voeren:
a) van de levende tweekleppige weekdieren die het bedrijf worden binnengebracht, met alle gegevens inzake levering, aantal of gewicht, grootte en herkomst;
b) van de levende tweekleppige weekdieren die het bedrijf verlaten om opnieuw in het water te worden gebracht, met alle gegevens inzake verzending, aantal of gewicht, grootte en bestemming:
c) van de geconstateerde abnormale sterfte.
Deze administratie, die door de officiële dienst op diens verzoek te allen tijde kan worden onderzocht, moet regelmatig worden bijgewerkt en vier jaar worden bewaard.
Artikel 4
1. De Lid-Staten zien erop toe dat een bewakings- en bemonsteringsprogramma wordt uitgevoerd in bedrijven, in exploitatiegebieden en op geëxploiteerde natuurlijke banken van tweekleppige weekdieren teneinde een abnormale sterfte te constateren en zodoende de gezondheidstoestand van de bestanden in kwestie te volgen.
Voorts kan de officiële dienst het bovenbedoelde programma ook uitvoeren in zuiveringscentra en opslagreservoirs die hun water in zee lozen.
Indien tijdens de uitvoering van dit programma een abnormale sterfte wordt geconstateerd of indien de officiele dienst beschikt over informatie die de aanwezigheid van ziekten doet vermoeden:
- moet een lijst worden vastgesteld van de plaatsen waar de ziekten als bedoeld in bijlage A, lijst II, bij Richtlijn 91/67/EEG zich voordoen, voor zover er geen op grond van die richtlijn goedgekeurd programma voor die ziekten bestaat;
- moet de lijst worden opgesteld van de plaatsen waar een abnormale sterfte wordt geconstateerd die verband houdt met de aanwezigheid van de in bijlage D genoemde ziekten, of waarvoor de officiële dienst beschikt over informatie die de aanwezigheid van ziekten doet vermoeden;
- moeten het verdere verloop en de geografische spreiding van de in de vorige twee streepjes bedoelde ziekten worden gevolgd.
2. De bepalingen ter uitvoering van dit artikel, met name de bepalingen voor de opstelling van het in lid 1 bedoelde programma, in het bijzonder wat betreft de frequenties van en het tijdschema voor de controles, de bemonsteringsmethode (representatieve steekproef) en de diagnosemethoden, worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 10.
Artikel 5
1. De Lid-Staten zien erop toe dat elke vermoede aanwezigheid van de in artikel 4 bedoelde ziekten en elke geconstateerde abnormale sterfte bij tweekleppige weekdieren in bedrijven, in exploitatiegebieden of op geëxploiteerde natuurlijke banken, alsmede in zuiveringscentra of opslagreservoirs die hun water in zee lozen, zo spoedig mogelijk bij de officiële dienst worden gemeld door de schelpdierkwekers of iedere andere persoon die deze constateringen heeft gedaan.
2. In het in lid 1 bedoelde geval ziet de officiële dienst erop toe dat:
a) monsters worden genomen voor onderzoek in een erkend laboratorium;
b) in afwachting van de resultaten van het onder a) bedoelde onderzoek, geen weekdieren het getroffen bedrijf, het getroffen exploitatiegebied of de getroffen natuurlijke banken, of de getroffen zuiveringscentra of opslagreservoirs die hun water in zee lozen, verlaten om te worden heruitgezet of opnieuw in het water te worden gebracht op een ander bedrijf of in het aquatisch milieu, tenzij de officiële dienst daartoe toestemming heeft gegeven.
3. Indien uit het in lid 2, onder a), bedoelde onderzoek niet blijkt dat er sprake is van een ziekteverwekker, worden de in lid 2, onder b), genoemde beperkende maatregelen ingetrokken.
4. Indien uit het in lid 2 bedoelde onderzoek blijkt dat er sprake is van een ziekteverwekker die aan de oorsprong ligt of kan liggen van de geconstateerde abnormale sterfte, dan wel van een verwekker van een van de in artikel 4 bedoelde ziektes, dient de officiële dienst een epizooetiologisch onderzoek te verrichten om te bepalen op welke wijze de ziekte kan zijn binnengebracht en om na te gaan of weekdieren het bedrijf, het exploitatiegebied of de geëxploiteerde natuurlijke banken in de aan de constatering van de sterfte voorafgaande periode hebben verlaten om elders te worden heruitgezet of opnieuw in het water te worden gebracht.
Indien uit het epizooetiologisch onderzoek blijkt dat de ziekte, met name ingevolge het vervoer van weekdieren, in één of meer bedrijven, exploitatiegebieden of geëxploiteerde natuurlijke banken is binnengebracht, is het bepaalde in lid 2 van toepassing.
In afwijking van het bepaalde in artikel 3, lid 1, onder c), van Richtlijn 91/67/EEG, kan de officiële dienst evenwel toestaan dat levende tweekleppige weekdieren binnen zijn bevoegdheidsgebied worden vervoerd naar andere, met dezelfde ziekte besmette bedrijven, exploitatiegebieden of geëxploiteerde natuurlijke banken.
Zo nodig kunnen passende aanvullende maatregelen worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 10.
5. De officiële dienst ziet erop toe dat de Commissie en de andere Lid-Staten onmiddellijk volgens de geldende communautaire procedures in kennis worden gesteld van de gevallen van geconstateerde abnormale sterfte die verband houden met een ziekteverwekker, de getroffen maatregelen om de toestand te onderzoeken en onder controle te krijgen, alsmede de oorzaak van de sterfte.
Artikel 6
1. Voor de bemonstering en het laboratoriumonderzoek om de oorzaak van de abnormale sterfte bij tweekleppige weekdieren te bepalen, worden de methoden gebruikt die zijn vastgesteld volgens de procedure van artikel 10 van deze richtlijn.
2. De Lid-Staten zien erop toe dat in elke Lid-Staat een nationaal referentielaboratorium wordt aangewezen met de nodige voorzieningen en het nodige gespecialiseerde personeel om het in lid 1 bedoelde onderzoek te verrichten.
3. In afwijking van lid 2 kunnen de Lid-Staten die niet over een ter zake bevoegd nationaal laboratorium beschikken, evenwel gebruik maken van de diensten van een ter zake bevoegd nationaal laboratorium van een andere Lid-Staat.
4. De lijst van de nationale referentielaboratoria voor ziekten van tweekleppige weekdieren staat in bijlage C.
5. De nationale referentielaboratoria werken samen met het in artikel 7 bedoelde communautaire referentielaboratorium.
Artikel 7
1. Het communautair referentielaboratorium voor ziekten van tweekleppige weekdieren is vermeld in bijlage A.
2. Onverminderd het bepaalde in Beschikking 90/424/EEG van de Raad (1), en met name in artikel 28, zijn de functies en taken van het in lid 1 bedoelde laboratorium die welke in bijlage B zijn vermeld.
Artikel 8
1. Deskundigen van de Commissie kunnen, voor zover dit voor de uniforme toepassing van de onderhavige richtlijn noodzakelijk is, controles ter plaatse verrichten. Daartoe kunnen zij zich er op aselecte en niet-discriminerende wijze van vergewissen dat de bevoegde autoriteit nagaat of de voorschriften van deze richtlijn worden toegepast.
De Commissie brengt de Lid-Staten op de hoogte van de uitslag van de verrichte controles.
2. De in lid 1 bedoelde controles worden in samenwerking met de bevoegde autoriteit uitgevoerd.
3. De Lid-Staat op het grondgebied waarvan een controle wordt verricht, geeft de deskundigen alle steun bij de uitvoering van hun taak.
4. De uitvoeringsbepalingen van dit artikel worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 10.
Artikel 9
Bijlage A wordt indien nodig door de Raad, met gekwalificeerde meerderheid van stemmen op voorstel van de Commissie gewijzigd.
De bijlagen B, C en D worden indien nodig gewijzigd volgens de procedure van artikel 10.
Artikel 10
1. In de gevallen waarin wordt verwezen naar de in dit artikel omschreven procedure, leidt de voorzitter van het bij Besluit 68/361/EEG (2) ingestelde Permanent Veterinair Comité, hierna het "Comité" genoemd, deze procedure, hetzij op eigen initiatief, hetzij op verzoek van een Lid-Staat, onverwijld in bij het Comité.
2. De vertegenwoordiger van de Commissie legt het Comité een ontwerp voor van de te nemen maatregelen. Het Comité brengt advies uit over dit ontwerp binnen een termijn die de voorzitter kan vaststellen naar gelang van de urgentie van de materie. Het Comité spreekt zich uit met de meerderheid van stemmen die in artikel 148, lid 2, van het Verdrag is voorgeschreven voor de aanneming van de besluiten die de Raad op voorstel van de Commissie dient te nemen. Bij de stemming in het Comité worden de stemmen van de vertegenwoordigers van de Lid-Staten gewogen overeenkomstig genoemd artikel. De voorzitter neemt niet aan de stemming deel.
3. a) De Commissie stelt de beoogde maatregelen vast wanneer zij in overeenstemming zijn met het advies van het Comité.
b) Wanneer de beoogde maatregelen niet in overeenstemming zijn met het advies van het Comité of indien geen advies is uitgebracht, dient de Commissie onverwijld bij de Raad een voorstel in betreffende de te nemen maatregelen. De Raad besluit met gekwalificeerde meerderheid van stemmen.
Indien de Raad na afloop van een termijn van drie maanden, te rekenen vanaf de indiening van het voorstel bij de Raad, geen besluit heeft genomen, stelt de Commissie de voorgestelde maatregelen vast, behalve wanneer de Raad zich met gewone meerderheid van stemmen tegen genoemde maatregelen heeft uitgesproken.
Artikel 11
Uiterlijk op 31 december 1999 dient de Commissie bij de Raad een verslag in dat, zo nodig na advies van het Wetenschappelijk Veterinair Comité, is opgesteld in het licht van de bij de uitvoering van deze richtlijn opgedane ervaring en de ontwikkeling van de techniek en de wetenschap, en dat eventueel vergezeld gaat van wijzigingsvoorstellen.
De Raad spreekt zich met gekwalificeerde meerderheid van stemmen uit over deze eventuele voorstellen.
Artikel 12
1. De Lid-Staten doen de nodige wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen in werking treden om vóór 1 juni 1997 aan deze richtlijn te voldoen. Zij stellen de Commissie daarvan onverwijld in kennis.
Wanneer de Lid-Staten deze bepalingen aannemen, wordt in die bepalingen naar de onderhavige richtlijn verwezen of wordt hiernaar verwezen bij de officiële bekendmaking van die bepalingen. De regels voor deze verwijzing worden vastgesteld door de Lid-Staten.
2. De Lid-Staten kunnen echter, met ingang van de in lid 1 vermelde datum en met inachtneming van de algemene bepalingen van het Verdrag, op hun produktie bepalingen handhaven of toepassen welke strenger zijn dan die welke in deze richtlijn zijn vastgesteld. Zij stellen de Commissie van maatregelen in die zin in kennis.
3. De Lid-Staten delen de Commissie de tekst van de belangrijkste bepalingen van intern recht mede die zij op het onder deze richtlijn vallende gebied vaststellen.
Artikel 13
Deze richtlijn treedt in werking op de twintigste dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Artikel 14
Deze richtlijn is gericht tot de Lid-Staten.
Gedaan te Brussel, 22 december 1995.