NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1192/2008
ze dne 17. listopadu 2008,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (1), a zejména na článek 247 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (2) v současnosti obsahuje ustanovení o jednotných povoleních, která se týkají celních orgánů ve více než jednom členském státě, pouze pro celní režimy s hospodářským účinkem a v případě zvláštního použití.
(2)
Vzhledem k Lisabonské strategii, jejímž cílem je učinit EU nejkonkurenceschopnějším hospodářstvím na světě, je zásadní vytvořit moderní a jednoduché prostředí s podmínkami pro skutečný vnitřní trh, na němž se zvýší obchodní konkurenceschopnost a je zamezeno narušení hospodářské soutěže mezi společnostmi v různých členských státech. Jednotná povolení zjednodušených postupů, jakož i integrované jednotné povolení hospodářským subjektům umožní centralizovat a integrovat účetní, logistické a distribuční funkce s následnými úsporami administrativních a transakčních nákladů a znamená skutečné zjednodušení. Je proto vhodné rozšířit ustanovení o jednotných povoleních na používání zjednodušeného celního prohlášení a na místní celní řízení.
(3)
V souladu s tím je vhodné sloučit stávající definice „jednotného povolení“ v souvislosti s celními režimy s hospodářským účinkem a v případě zvláštního použití s definicemi pro zjednodušené celní prohlášení a místní celní řízení vzhledem k tomu, že tyto režimy lze při jejich použití spojit.
(4)
Nařízení Komise (ES) č. 1875/2006 (3), kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, stanovilo minimální údaje, které je nutno uvést v celním prohlášení v rámci postupu zjednodušeného celního prohlášení nebo v záznamech v rámci místního celního řízení. Na základě jednotného povolení by měly být minimální údaje, které je nutno uvést v celním prohlášení v rámci postupu zjednodušeného celního prohlášení, maximálními údaji, které lze zpřístupnit celnímu úřadu v jiném členském státě.
(5)
Jelikož osvědčení AEO, a zejména osvědčení pro zjednodušené celní postupy, budou často kombinována s jednotnými povoleními, je vhodné pokud možno co nejvíce sladit pravidla pro udělování, pozastavení a zrušení obou druhů povolení, včetně ustanovení o záznamech umožňujících patřičnou kontrolu postupu.
(6)
Přepravci, zasílatelé a celní zástupci, kteří jsou držiteli osvědčení AEO, mají snazší přístup k zjednodušeným celním postupům, včetně používání zjednodušeného celního prohlášení a místního celního řízení. Je proto vhodné stanovit, že zástupcům je možno udělit povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení, jestliže splňují určité podmínky a kritéria.
(7)
Je nezbytné zlepšit postup podávání žádostí a schvalování, pokud jde o jednotná povolení, a to zkrácením doby potřebné k výměně informací a vypracováním společných pravidel s cílem zamezit prodlevám při udělování těchto povolení. Tato pravidla by měla umožnit celním orgánům vykonávat dohled nad operacemi probíhajícími na základě jednotných povolení a sledovat tyto operace, aniž by byla přijímána správní opatření neúměrná hospodářským potřebám.
(8)
Podmínky a kritéria pro udělování vnitrostátních i jednotných povolení zjednodušeného celního prohlášení a místního celního řízení by měly být totožné, aby bylo dosaženo harmonizace v rámci jednotného trhu.
(9)
Je nezbytné stanovit společná pravidla pro změnu, pozastavení a zrušení povolení zjednodušeného celního prohlášení a místního celního řízení s cílem zajistit společný postup na celém celním území Společenství.
(10)
K dosažení cíle zlepšit postupy podávání žádostí a schvalování je pro jednotná povolení nutné zavést elektronickou komunikaci a databázový systém, jež se budou používat v rámci výměny informací a komunikace mezi celními orgány a k informování Komise a hospodářských subjektů. Tento systém by měl představovat rozšíření informačního a komunikačního systému pro udělování osvědčení AEO.
(11)
Používání zjednodušeného celního prohlášení a místního celního řízení by po přechodném období mělo být povoleno pouze pro hospodářské subjekty, které podávají elektronická celní prohlášení nebo oznámení, jak se požaduje pro jednoduché prostředí bez papírových dokumentů.
(12)
Je nutno objasnit, že celní prohlášení může být se souhlasem celního orgánu nebo orgánů podílejících se na udělování povolení podáno u jiného celního úřadu, než je celní úřad, jemuž zboží je nebo bude předloženo nebo zpřístupněno k provedení kontroly.
(13)
Pokud se týká tranzitních formalit, je vhodné, aby se v případě vyřizování těchto formalit za použití elektronického zpracování dat předtím, než se začne používat nařízení (ES) č. 1875/2006, přijímalo souhrnné celní prohlášení na základě sdělení „zprávy o očekávaném příchodu zboží“.
(14)
V souladu s nařízením (EHS) č. 2454/93, ve znění nařízení Rady (ES) č. 837/2005 (4), podle kterého mají být tranzitní prohlášení ode dne 1. července 2005 podávána prostřednictvím počítačových postupů, by všechny hospodářské subjekty měly tranzitní prohlášení podávat prostřednictvím informatizovaného tranzitního systému. Dále by mělo být cestujícím umožněno podávat písemná tranzitní prohlášení celním orgánům, které by měly zajistit, aby mezi celními orgány docházelo k výměně údajů z tranzitních prohlášení za použití informační technologie a počítačových sítí.
(15)
Úmluva ze dne 20. května 1987 o společném tranzitním režimu (5) byla změněna v souladu s povinností podávat společná tranzitní prohlášení standardním postupem za použití elektronického zpracování dat a souběžná ustanovení právních předpisů Společenství by měla být odpovídajícím způsobem upravena.
(16)
Prováděcí ustanovení tranzitního režimu Společenství založená na podávání písemného tranzitního prohlášení, včetně prováděcích ustanovení týkajících se prohlášení, by za těchto okolností měla být přizpůsobena povinnosti podávat tranzitní prohlášení Společenství standardním postupem za použití elektronického zpracování dat.
(17)
Používání písemných celních prohlášení a souvisejících dokladů by s výjimkou cestujících mělo být omezeno na nouzový postup umožňující hospodářským subjektům provádět tranzitní operace v případě, kdy nefunguje celní informatizovaný tranzitní systém nebo informatizovaný systém schváleného odesílatele nebo hlavního povinného, nebo nefunguje-li síť mezi hlavním povinným a celními orgány.
(18)
Pro operace TIR, které probíhají na celním území Společenství, je nutné používat počítačové zpracování dat, aby se zajistila efektivní výměna údajů a stejná úroveň celní kontroly jako v rámci Společenství/společného tranzitního režimu.
(19)
Operace TIR probíhající na celním území Společenství by měly být začleněny do elektronického prostředí zavedeného nařízením (ES) č. 1875/2006, které stanoví podávání prohlášení před příchodem a odesláním elektronickou cestou.
(20)
Používáním elektronických údajů by měla zaniknout potřeba vracet příslušnou část útržkového listu č. 2 karnetu TIR v rámci celního území Společenství, kdykoli je používán informatizovaný systém, a následně snížit počet zbytečných šetření. Mělo by také zlepšit účinnost a bezpečnost operací TIR, jelikož informatizovaný systém nad nimi urychlí dohled, což by bylo spojeno s konkrétními přínosy jak pro celní správy, tak pro hospodářské subjekty.
(21)
Je vhodné stanovit, aby držitel karnetu TIR podal údaje karnetu TIR na celním úřadě odeslání nebo vstupu za použití počítačového zpracování dat. Jakékoli právní následky vyplývající z nesouladu mezi podanými elektronickými údaji karnetu TIR a karnetem TIR by se však v souladu s Úmluvou TIR měly zakládat na náležitostech karnetu TIR. Formality týkající se jiných stran než celních orgánů Společenství by měly být i nadále plněny na základě karnetu TIR, včetně použití karnetu TIR jako důkazu mezinárodní jistoty.
(22)
Zproštění povinnosti podat údaje karnetu TIR za použití počítačového zpracování dat by mělo být povoleno pouze ve výjimečných případech, kdy nefunguje celní informatizovaný tranzitní systém nebo aplikace pro podání prohlášení a rovněž kdy nefunguje síť mezi těmito dvěma systémy.
(23)
Z důvodu jasnosti je v čl. 453 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2454/93 třeba odkázat na pravidlo povolující prokázání statusu zboží Společenství propuštěného do režimu TIR.
(24)
Náležitosti údajů poskytnutých v informatizovaném systému pro elektronické údaje karnetu TIR by měly být včleněny do pravidel a kódů elektronických tranzitních prohlášení stanovených v přílohách 37 A a 37 C.
(25)
Aby se zjednodušilo a urychlilo zveřejňování veškerých změn na seznamu úřadů ke koordinaci určených členskými státy za účelem opatření pro případy porušení předpisů nebo nesrovnalostí týkajících se karnetů ATA, bude se toto zveřejňování uskutečňovat prostřednictvím oficiálních internetových stránek Evropské unie.
(26)
Pravidelný přezkum seznamu zboží, které představuje vyšší riziko podvodu v průběhu tranzitní operace, stanoveného v příloze 44C nařízení (EHS) č. 2454/93, provedený podle článku 340a uvedeného nařízení na základě informací získaných od členských států, ukázal, že určité zboží uvedené na tomto seznamu již není považováno za zboží představující vyšší riziko podvodu. Seznam v příloze 44C je proto vhodné odpovídajícím způsobem upravit.
(27)
Příloha 67 nařízení (EHS) č. 2454/93 obsahuje společný tiskopis žádosti a povolení pro režimy s hospodářským účinkem a pro zvláštní použití. Tento tiskopis je nutno použít v případě, je-li dotčen jeden celní orgán, i v případě zapojení více celních orgánů. Je vhodné rozšířit používání přílohy 67 na případy, kdy se předkládá žádost o povolení používat zjednodušené celní prohlášení nebo místní celní řízení, a to jak na vnitrostátní úrovni, tak i v případě zapojení více než jednoho celního orgánu.
(28)
Nařízení (EHS) č. 2454/93 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(29)
Jelikož se změny stanovené v rozhodnutí smíšeného výboru ES-ESVO Společný tranzit č. 1/2008 ze dne 16. června 2008, kterým se mění Úmluva ze dne 20. května 1987 o společném tranzitním režimu použijí od 1. července 2008 a 1. července 2009, měla by se odpovídající ustanovení tohoto nařízení použít od stejného dne.
(30)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2454/93 se mění takto:
1)
V článku 1 se vkládají nové body, které znějí:
„13.
jednotným povolením se rozumí:
povolení, do něhož jsou zapojeny celní orgány ve více než jednom členském státě pro jeden z těchto postupů:
-
postup zjednodušeného celního prohlášení podle čl. 76 odst. 1 kodexu nebo
-
místní celní řízení podle čl. 76 odst. 1 kodexu nebo
-
celní režimy s hospodářským účinkem podle čl. 84 odst. 1 písm. b) kodexu nebo
-
zvláštní použití podle čl. 21 odst. 1 kodexu;
14.
integrovaným povolením se rozumí:
povolení používat více než jeden z postupů uvedených v bodě 13; může mít podobu integrovaného jednotného povolení, je-li dotčena více než jedna celní správa;
15.
schvalujícím celním orgánem se rozumí:
celní orgán, který uděluje povolení.“
2)
V článku 183 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Souhrnné celní prohlášení pro zboží přepravované v tranzitním režimu, pro který se formality provedou za použití elektronického zpracování dat předtím, než jsou předloženy celnímu orgánu, má podobu tranzitního prohlášení předaného celnímu úřadu určení za použití ‚zprávy o očekávaném příchodu zboží‘.
Souhrnné celní prohlášení má podobu kopie tranzitního dokladu nebo tranzitního doprovodného dokladu, je-li použit čl. 353 odst. 2.“
3)
V článku 199 se odstavce 1 a 2 nahrazují těmito:
„1. Aniž je dotčeno případné použití trestněprávních předpisů, má se za to, že podáním celního prohlášení podepsaného deklarantem nebo jeho zástupcem nebo tranzitního celního prohlášení podaného za použití elektronického zpracování dat celnímu úřadu vzniká v souladu s platnými předpisy odpovědnost deklaranta nebo jeho zástupce za:
-
správnost údajů uvedených v celním prohlášení,
-
pravost přiložených dokladů a
-
splnění všech povinností v souvislosti s propuštěním dotyčného zboží do daného celního režimu.
2. Používá-li deklarant k vyhotovení svých celních prohlášení, včetně tranzitních celních prohlášení vyhotovených v souladu s čl. 353 odst. 2 písm. b), systémy počítačového zpracování dat, mohou celní orgány stanovit, že vlastnoruční podpis lze nahradit jiným identifikačním technickým postupem, který může být založen na použití kódů. Tato možnost se poskytuje pouze při splnění technických a administrativních podmínek stanovených celními orgány.
Celní orgány mohou také stanovit, že celní prohlášení vyhotovená pomocí celních systémů počítačového zpracování dat, včetně tranzitních prohlášení vyhotovených v souladu s čl. 353 odst. 2 písm. b), jsou ověřována přímo těmito systémy namísto ručního nebo mechanického otisku razítka celního úřadu a podpisu příslušného úředníka.“
4)
V článku 201 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Celní orgány mohou povolit, aby celní prohlášení bylo podáno u jiného celního úřadu, než je celní úřad, jemuž zboží je nebo bude předloženo nebo zpřístupněno k provedení kontroly, je-li splněna jedna z těchto podmínek:
a)
celní úřady uvedené v návětí se nacházejí v témže členském státě;
b)
zboží má být do celního režimu propuštěno držitelem jednotného povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení.“
5)
V článku 202 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Tranzitní celní prohlášení musí být celnímu úřadu odeslání podáno a zboží předloženo v jeho úředních hodinách.
Celní úřad odeslání však může na žádost hlavního povinného a na jeho náklady povolit, aby zboží bylo předloženo na jiném místě.“
6)
Článek 203 se nahrazuje tímto:
„Článek 203
1. Na celním prohlášení se vyznačí datum jeho přijetí.
2. Tranzitní prohlášení Společenství celní úřad odeslání přijme a zaeviduje v úředních hodinách stanovených celními orgány.“
7)
V čl. 205 odst. 3 se pátá a šestá odrážka nahrazují tímto:
„-
možnost, aby zúčastněné osoby u zásilek obsahujících více druhů zboží použily ke splnění formalit tranzitního režimu Společenství ložné listy, použije-li se čl. 353 odst. 2 a článek 441,
-
možnost, aby celní prohlášení pro vývoz, dovoz a tranzit, použije-li se čl. 353 odst. 2, a doklady, kterými se prokazuje původ ve Společenství u zboží, které nebylo přepravováno v režimu vnitřního tranzitu Společenství, bylo vyhotoveno pomocí veřejných nebo soukromých systémů počítačového zpracování dat nebo případně na čistém bílém papíře za podmínek, které stanoví členské státy.“
8)
V článku 208 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Pokud se zboží před propuštěním do tranzitního režimu Společenství nebo společného tranzitního režimu nachází v jiném celním režimu nebo je do něj propuštěno následně, může se použít sada obsahující počet výtisků potřebný pro tranzitní režim, použije-li se čl. 353 odst. 2, a pro předchozí nebo následující celní režim.“
9)
V čl. 215 odst. 1 se druhý a třetí pododstavec nahrazují těmito:
„Pro všechny výtisky se používá bílý papír. Na výtiscích pro tranzitní režim Společenství používaných v souladu s čl. 353 odst. 2 však mají kolonky 1 (první a třetí dílčí kolonka), 2, 3, 4, 5, 6, 8, 15, 17, 18, 19, 21, 25, 27, 31, 32, 33 (první dílčí kolonka vlevo), 35, 38, 40, 44, 50, 51, 52, 53, 55 a 56 zelený podtisk.
Tiskopisy jsou tištěny zeleným tiskem.“
10)
V článku 219 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Zboží, které je předmětem tranzitního prohlášení, se předkládá společně s přepravním dokladem.
Celní úřad odeslání může zprostit povinnosti předložit tento doklad při plnění formalit za podmínky, že má tento doklad nadále k dispozici.
Přepravní doklad však musí být během přepravy předložen celním orgánům nebo jakýmkoli jiným pověřeným orgánům na jejich vyžádání.“
11)
V článku 247 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„5. Při uplatnění tranzitního režimu Společenství uvede celní úřad odeslání v souladu s výsledky kontroly příslušné údaje na tranzitním prohlášení.“
12)
V článku 249 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Při uplatnění tranzitního režimu Společenství, pokud to výsledky kontroly prohlášení umožňují, povolí celní úřad odeslání propuštění zboží a zaznamená datum tohoto propuštění do informatizovaného systému.“
13)
V části I hlavě IX kapitole 1 se před článek 253 vkládá nový název, který zní:
„Oddíl 1
Obecná ustanovení “.
14)
V článku 253 se doplňují nové odstavce, které znějí:
„4. Kdokoli může požádat o povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení, které bude této osobě uděleno pro vlastní použití nebo k použití jako zástupce, jsou-li zavedeny dostatečné záznamy a postupy, které celnímu orgánu umožní identifikovat zastoupené osoby a vykonávat patřičné celní kontroly.
Tato žádost se může týkat rovněž integrovaného povolení, aniž je dotčen článek 64 kodexu.
5. Používání zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení je podmíněno poskytnutím jistoty pro dovozní cla a jiné poplatky.
6. Držitel povolení splní podmínky a kritéria stanovená v této kapitole a povinnosti vyplývající z povolení, aniž jsou dotčeny povinnosti deklaranta a pravidla týkající se vzniku celního dluhu.
7. Držitel povolení schvalující celní orgán informuje o všech činitelích, které nastaly po udělení povolení a které mohou mít vliv na další trvání nebo obsah povolení.
8. Nové posouzení povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení provádí schvalující celní orgán v těchto případech:
a)
významné změny příslušných právních předpisů Společenství;
b)
přiměřené náznaky, že držitel povolení již nesplňuje příslušné podmínky.
Pokud je povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení vydáno žadateli, jehož společnost byla založena před méně než třemi lety, provádí se v průběhu prvního roku po vydání podrobné sledování.“
15)
V článku 253a se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Používání zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení je podmíněno podáváním elektronických celních prohlášení a oznámení.“
16)
V části I hlavě IX kapitole 1 se za článek 253a vkládá nový oddíl, který zní:
„Oddíl 2
Udělování, pozastavení a zrušení povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení
Článek 253b
1. Žádosti o povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení se předkládají pomocí vzoru žádosti uvedeného v příloze 67 nebo odpovídajícího elektronického formátu.
2. Pokud se schvalující celní orgán domnívá, že žádost neobsahuje veškeré požadované údaje, vyzve žadatele ve lhůtě 30 kalendářních dnů po obdržení žádosti, aby příslušné informace doplnil, a svou výzvu odůvodní.
3. Žádost není přijata, pokud:
a)
není v souladu s odstavcem 1;
b)
nebyla předložena příslušným celním orgánům;
c)
byl žadatel odsouzen za závažný trestný čin související s jeho hospodářskou činností;
d)
bylo v okamžiku předložení žádosti proti žadateli zahájeno řízení o prohlášení konkursu.
4. Před udělením povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení celní orgány zkontrolují záznamy žadatele, nelze-li využít výsledků předchozího auditu.
Článek 253c
1. Povolení zjednodušeného celního prohlášení se udělí za předpokladu, že jsou splněny podmínky a kritéria stanovené v článku 14h s výjimkou odst. 1 písm. c), v čl. 14i písm. d), e) a g) a v článku 14j.
Povolení místního celního řízení se udělí za předpokladu, že jsou splněny podmínky a kritéria stanovené v článku 14h s výjimkou odst. 1 písm. c), v článku 14i a v článku 14j.
Při udělování povolení uvedených v prvním a druhém pododstavci celní orgány použijí čl. 14a odst. 2 a tiskopis povolení uvedený v příloze 67.
2. Je-li žadatel držitelem osvědčení AEO podle čl. 14a odst. 1 písm. a) nebo c), má se za to, že byly splněny podmínky a kritéria stanovené v odstavci 1 tohoto článku.
Článek 253d
1. Schvalující celní orgán pozastaví povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení, jestliže:
a)
je zjištěno nesplnění podmínek a kritérií uvedených v čl. 253c odst. 1;
b)
se celní orgány důvodně domnívají, že držitel povolení nebo jiná osoba uvedená v čl. 14h odst. 1 písm. a), b) nebo d) spáchali čin, jenž povede k trestnímu řízení a souvisí s porušením celních předpisů.
V případě podle prvního pododstavce písmena b) tohoto článku však může schvalující celní orgán rozhodnout nepozastavit povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení, pokud má za to, že takové porušení je zanedbatelné ve vztahu k množství nebo objemu celních operací a že v souvislosti s tímto porušením nevzniká pochybnost o dobré víře držitele povolení.
Před přijetím rozhodnutí sdělí schvalující celní orgán svá zjištění držiteli povolení. Držitel povolení je oprávněn provést nápravu a/nebo vyjádřit své stanovisko do třiceti kalendářních dnů počínaje dnem sdělení.
2. Jestliže držitel povolení nezjedná nápravu situace uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) ve lhůtě třiceti kalendářních dnů, schvalující celní orgán držiteli oprávnění oznámí, že povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení se pozastavuje na dobu třiceti kalendářních dnů s cílem umožnit držiteli povolení přijmout požadovaná opatření k nápravě.
3. V případech podle odst. 1 prvního pododstavce písm. b) schvalující celní orgán pozastaví povolení do konce soudního řízení. Tuto skutečnost sdělí držiteli povolení.
4. Pokud držitel povolení není schopen zjednat nápravu během třiceti kalendářních dnů, avšak prokáže, že podmínky může splnit, jestliže bude prodloužena doba pozastavení, pozastaví schvalující celní orgán povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení o dalších 30 kalendářních dnů.
5. Pozastavením povolení není dotčen celní režim, který začal již před datem pozastavení, ale nebyl ještě ukončen.
Článek 253e
1. Jestliže držitel povolení schvalujícímu celnímu orgánu věrohodně prokázal, že přijal nutná opatření k dodržování podmínek a kritérií, které musí být splněny při povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení, zruší schvalující celní orgán pozastavení a vyrozumí držitele povolení. Pozastavení může být zrušeno před uplynutím lhůty stanovené v čl. 253d odst. 2 nebo 4.
2. Jestliže držitel povolení nepřijme nezbytná opatření v průběhu doby pozastavení stanovené v čl. 253d odst. 2 nebo 4, použije se článek 253g.
Článek 253f
1. Pokud držitel povolení není dočasně schopen plnit některou z podmínek a kritérií stanovených pro povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení, může požádat o pozastavení povolení. V tomto případě držitel povolení oznámí tuto skutečnost schvalujícímu celnímu orgánu a uvede den, kdy bude opět schopen plnit podmínky a kritéria. Schvalujícímu celnímu orgánu oznámí rovněž plánovaná opatření a harmonogram jejich provedení.
2. Jestliže držitel povolení není schopen zjednat nápravu ve lhůtě stanovené v jeho oznámení, může schvalující celní orgán povolit přiměřené prodloužení, pokud držitel povolení jednal v dobré víře.
Článek 253g
Aniž je dotčen článek 9 kodexu a článek 4 tohoto nařízení, schvalující celní orgán zruší povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení v těchto případech:
a)
držitel povolení nezjedná nápravu podle čl. 253d odst. 2 a čl. 253f odst. 1;
b)
držitel povolení nebo jiné osoby uvedené v čl. 14h odst. 1 písm. a), b) nebo d) se dopustili závažných nebo opakovaných porušení celních předpisů a neexistuje žádné další právo odvolání;
c)
na žádost držitele povolení.
V případě podle prvního pododstavce písm. b) však může schvalující celní orgán rozhodnout, že povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení nezruší, pokud má za to, že taková porušení jsou zanedbatelná ve vztahu k množství nebo objemu celních operací a že v souvislosti s těmito porušeními nevzniká pochybnost o dobré víře držitele povolení.“
17)
V části I hlavě IX se za kapitolu 1 vkládá nová kapitola, která zní:
„KAPITOLA 1A
Jednotné povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení
Oddíl 1
Podávání žádosti
Článek 253h
1. Žádost o jednotné povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení se předkládá jednomu z celních orgánů uvedených v čl. 14d odst. 1 a 2.
Pokud se však povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení požaduje v rámci žádosti o jednotné povolení k zvláštnímu použití nebo pro celní režim s hospodářským účinkem nebo na základě takové žádosti, použije se čl. 292 odst. 5 a 6 nebo články 500 a 501.
2. Jestliže je část příslušných záznamů a dokumentace vedena v jiném členském státě, než ve kterém byla předložena žádost, žadatel řádně vyplní kolonky 5a, 5b a 7 tiskopisu žádosti, jejíž vzor je uveden v příloze 67.
3. Žadatel uvede snadno přístupné ústřední místo nebo jmenuje kontaktní osobu v rámci své organizace v členském státě, v němž byla předložena žádost, tak aby měly celní orgány k dispozici veškeré informace nezbytné k prokázání splnění požadavků pro udělení jednotného povolení.
4. Žadatelé v možném rozsahu předloží celním orgánům nezbytné údaje v elektronické podobě.
5. Do zavedení elektronického systému výměny údajů mezi dotčenými členskými státy, které je nezbytné pro účely příslušného celního režimu, může schvalující celní orgán zamítnout žádosti předložené podle odstavce 1, pokud by žádost o jednotné povolení znamenala neúměrný správní poplatek.
Článek 253i
1. Členské státy oznámí Komisi seznamy celních orgánů uvedených v čl. 253h odst. 1, jimž mají být žádosti podávány, a jakékoli jejich následné změny. Komise tyto informace zpřístupní na internetu. Tyto orgány působí jako celní orgány udělující jednotná povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení.
2. Členské státy jmenují ústřední úřad odpovědný za výměnu informací mezi členskými státy navzájem a mezi členskými státy a Komisí a informují o tomto úřadu Komisi.
Oddíl 2
Postup při vydávání
Článek 253j
1. Předkládá-li se žádost o jednotné povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení, schvalující celní orgán zpřístupní ostatním dotčeným celním orgánům tyto informace:
a)
žádost;
b)
předlohu povolení;
c)
veškeré informace nezbytné pro udělení povolení.
Informace jsou zpřístupněny pomocí komunikačního systému uvedeného v článku 253m, jakmile je tento systém k dispozici.
2. Informace uvedené v odst. 1 písm. a), b) a c) schvalující celní orgán zpřístupní v těchto lhůtách:
a)
30 kalendářních dnů, pokud bylo žadateli dříve povoleno zjednodušené celní prohlášení nebo místní celní řízení nebo uděleno osvědčení AEO podle čl. 14a odst. 1 písm. a) nebo c);
b)
90 kalendářních dnů ve všech ostatních případech.
Pokud schvalující celní orgán není schopen tyto lhůty dodržet, může je prodloužit o dalších 30 kalendářních dnů. V těchto případech schvalující celní orgán sdělí žadateli důvody prodloužení před uplynutím těchto lhůt.
Lhůta počíná běžet okamžikem, kdy schvalující celní orgán obdrží veškeré nezbytné informace uvedené v odst. 1 písm. a), b) a c). Schvalující celní orgán vyrozumí žadatele o přijetí žádosti a o datu, kdy začíná běžet příslušná lhůta.
3. Do dne 31. prosince 2009 se maximální lhůty v délce 30 nebo 90 kalendářních dnů stanovené v prvním pododstavci odstavce 2 nahrazují 90 nebo 210 kalendářními dny.
Článek 253k
1. Schvalující celní orgán členského státu, v němž byla předložena žádost, a celní orgány ostatních členských států, jež jsou zapojeny do požadovaného jednotného povolení, spolupracují při stanovování provozních požadavků a požadavků na vykazování, včetně plánu kontrol pro dohled nad celním režimem používaným na základě jednotného povolení. Údaje, které mají být mezi dotčenými celními orgány vyměňovány pro účely celního režimu nebo režimů, však nejdou nad rámec údajů stanovených v příloze 30 A.
2. Celní orgány ostatních členských států, jichž se týká požadované jednotné povolení, sdělí schvalujícímu celnímu orgánu případné námitky do třiceti kalendářních dnů ode dne obdržení předlohy povolení. Je-li pro toto oznámení zapotřebí delší lhůta, schvalující celní orgán musí být vyrozuměn co nejdříve, v každém případě nejpozději v uvedené lhůtě. Tuto dodatečnou lhůtu lze prodloužit nejvýše o dalších 30 kalendářních dnů. Je-li lhůta prodloužena, schvalující celní orgán vyrozumí žadatele o prodloužení lhůty.
Pokud byly sděleny námitky a celní orgány v uvedené lhůtě nedosáhly dohody, žádost je zamítnuta v rozsahu, v němž byly vzneseny námitky.
Pokud konzultovaný celní orgán neodpoví ve lhůtě nebo lhůtách stanovených v prvním pododstavci, schvalující celní orgán může na odpovědnost konzultovaného celního orgánu předpokládat, že neexistují žádné námitky ohledně vydání takovéhoto povolení.
3. Před částečným nebo úplným zamítnutím žádosti schvalující celní orgán sdělí žadateli důvody, na nichž hodlá založit své rozhodnutí, a žadatel může sdělit své stanovisko do 30 kalendářních dnů ode dne oznámení.
Článek 253l
1. Jestliže o jednotné povolení žádá žadatel, jenž je držitelem osvědčení AEO podle čl. 14a odst. 1 písm. a) nebo c), povolení se udělí, pokud došlo k nezbytné výměně informací mezi:
a)
žadatelem a schvalujícím celním orgánem;
b)
schvalujícím celním orgánem a ostatními celními orgány, jichž se týká požadované jednotné povolení.
Pokud žadatel není držitelem osvědčení AEO podle čl. 14a odst. 1 písm. a) nebo c), povolení se udělí, jestliže se schvalující celní orgán ujistí, že žadatel bude schopen plnit podmínky a kritéria pro povolení stanovené nebo uvedené v článcích 253, 253a a 253c, a jestliže došlo k nezbytné výměně informací podle prvního pododstavce tohoto odstavce.
2. Poté, co schvalující celní orgán od ostatních dotčených celních orgánů obdrží souhlas či neobdrží žádné odůvodněné námitky, vydá povolení v souladu s tiskopisem povolení uvedeným v příloze 67 do 30 kalendářních dnů od uplynutí lhůt stanovených v čl. 253k odst. 2 nebo 3.
Schvalující celní orgán zpřístupní povolení celním orgánům v zúčastněných členských státech pomocí informačního a komunikačního systému uvedeného v článku 253m, jakmile je tento systém k dispozici.
3. Jednotná povolení zjednodušeného celního prohlášení a místního celního řízení jsou uznávána ve všech členských státech uvedených v kolonce 10 nebo kolonce 11 povolení, či případně v obou těchto kolonkách.
Oddíl 3
Předávání informací
Článek 253m
1. Pro informování a komunikaci mezi celními orgány a k informování Komise a hospodářských subjektů se použije, jakmile bude k dispozici, elektronický informační a komunikační systém, který vymezí Komise a celní orgány po vzájemné dohodě. Informace poskytnuté hospodářským subjektům jsou omezeny na údaje, které nemají důvěrnou povahu a které jsou vymezeny v hlavě II bodu 16 vysvětlivek k tiskopisu žádosti o zjednodušené celní postupy uvedenému v příloze 67.
2. Komise a celní orgány si pomocí systému uvedeného v odstavci 1 vyměňují, ukládají a zpřístupňují tyto informace:
a)
údaje žádostí;
b)
informace nezbytné pro proces vydání povolení;
c)
jednotná povolení vydaná pro postupy uvedené v čl. 1 bodech 13 a 14 a popřípadě jejich změny, pozastavení a zrušení;
d)
výsledky nového posouzení podle čl. 253 odst. 8.
3. S předchozím souhlasem držitele povolení mohou Komise a členské státy prostřednictvím internetu zveřejnit seznam jednotných povolení, jakož i údaje, které nemají důvěrnou povahu a které jsou vymezeny v hlavě II bodu 16 vysvětlivek k tiskopisu žádosti o zjednodušené postupy uvedenému v příloze 67. Tento seznam se aktualizuje.“
18)
V čl. 260 odst. 1 se slovo „deklarant“ nahrazuje slovem „žadatel“.
19)
Článek 261 se nahrazuje tímto:
„Článek 261
1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a a 253c.
2. Je-li žadatel držitelem osvědčení AEO uvedeného v čl. 14a odst. 1 písm. a) nebo c), schvalující celní orgán povolení udělí, pokud mezi žadatelem a schvalujícím celním orgánem došlo k nezbytné výměně informací. Veškeré podmínky a kritéria stanovené v odstavci 1 tohoto článku se považují za splněné.“
20)
Článek 264 se nahrazuje tímto:
„Článek 264
1. Povolení používat místní celní řízení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a a 253c.
2. Je-li žadatel držitelem osvědčení AEO uvedeného v čl. 14a odst. 1 písm. a) nebo c), schvalující celní orgán povolení udělí, pokud mezi žadatelem a schvalujícím celním orgánem došlo k nezbytné výměně informací. Veškeré podmínky a kritéria stanovené v odstavci 1 tohoto článku se považují za splněné.“
21)
Článek 265 se zrušuje.
22)
V článku 269 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se žadateli udělí v souladu s podmínkami a kritérii a způsobem stanoveným v článcích 253, 253a a 253c a 270.“
23)
Článek 270 se mění takto:
a)
odstavce 2, 3 a 4 se zrušují;
b)
odstavec 5 se nahrazuje tímto:
„5. Je-li žadatel držitelem osvědčení AEO uvedeného v čl. 14a odst. 1 písm. a) nebo c), schvalující celní orgán povolení udělí, pokud mezi žadatelem a schvalujícím celním orgánem došlo k nezbytné výměně informací. Veškeré podmínky a kritéria stanovené v odstavci 1 tohoto článku se považují za splněné.“
24)
V článku 282 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 261 a 262, které se použijí přiměřeně.“
25)
Článek 288 se zrušuje.
26)
V čl. 291 odst. 2 se zrušuje písmeno a).
27)
V článku 340b se doplňují nové body, které znějí:
„6. ‚tranzitním doprovodným dokladem‘ doklad vytištěný počítačovým systémem doprovázející zboží a vycházející z údajů tranzitního prohlášení;
7. ‚nouzovým postupem‘ postup založený na papírových dokladech vyhotovených s cílem umožnit podání a kontrolu tranzitního prohlášení a sledování tranzitní operace, nemůže-li být použit standardní postup elektronickou cestou.“
28)
V článku 340c se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Zboží Společenství se propouští do režimu vnitřního tranzitu Společenství, pokud je odesláno:
a)
z části celního území Společenství, na kterou se vztahuje směrnice 2006/112/ES, do části celního území Společenství, na kterou se uvedená směrnice nevztahuje, nebo
b)
z části celního území Společenství, na kterou se nevztahuje směrnice 2006/112/ES, do části celního území Společenství, na kterou se uvedená směrnice vztahuje, nebo
c)
z části celního území Společenství, na kterou se nevztahuje směrnice 2006/112/ES, do části celního území Společenství, na kterou se uvedená směrnice rovněž nevztahuje.“
29)
V článku 342 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„4. Je-li jistota poskytnuta ručením u celního úřadu záruky:
a)
pro použití jistoty a pro identifikaci každého závazku ručitele se hlavnímu povinnému přiděluje ‚referenční číslo jistoty‘;
b)
hlavnímu povinnému se přidělí a sdělí přístupový kód spojený s ‚referenčním číslem jistoty‘.“
30)
Článek 343 se nahrazuje tímto:
„Článek 343
Každý členský stát vloží do informatizovaného systému seznam celních úřadů příslušných pro tranzitní operace Společenství, jejich identifikační čísla, působnost a jejich pracovní dobu (dny a hodiny). Do informatizovaného systému musí být rovněž zaznamenány veškeré změny těchto údajů.
Komise předá tyto informace ostatním členským státům prostřednictvím informatizovaného systému.“
31)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 343a
Každý členský stát uvědomí Komisi o vytvoření ústředních celních úřadů a o kompetencích přidělených těmto úřadům při řízení a kontrole tranzitního režimu Společenství a rovněž při přijímání a předávání dokladů s uvedením typu příslušných dokladů.
Komise sdělí tyto údaje ostatním členským státům.“
32)
V části II hlavě II kapitole 4 oddílu 1 se vkládá nový článek, který zní:
„Článek 344a
1. V rámci tranzitního režimu Společenství se formality plní za použití elektronického zpracování dat.
2. Mezi správními orgány se používají zprávy, které jsou v souladu se strukturou a náležitostmi, které po dohodě určily celní orgány.“
33)
V článku 345 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„4. Při poskytnutí jednotlivé jistoty ručením nemůže hlavní povinný měnit přístupový kód spojený s ‚referenčním číslem jistoty‘ s výjimkou případů, kdy se uplatňují ustanovení přílohy 47A bodu 3.“
34)
V článku 346 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Při poskytnutí jednotlivé jistoty ručením musí být vystavena záruční listina podle vzoru uvedeného v příloze 49.
Záruční listina je ponechána na celním úřadě záruky.“
35)
Článek 347 se nahrazuje tímto:
„Článek 347
1. V případě uvedeném v čl. 345 odst. 3 musí být pro jednotlivou jistotu vystavena záruční listina podle vzoru uvedeného v příloze 50.
Ustanovení čl. 346 odst. 2 se použijí přiměřeně.
2. Ručitel poskytne celnímu úřadu záruky za podmínek stanovených celními orgány veškeré podrobnosti o záručních dokladech jednotlivé jistoty, které vystavil.
Poslední den, kdy lze doklad použít, nesmí nastat později než 1 rok ode dne vystavení.
3. Ručitel sdělí hlavnímu povinnému ‚referenční číslo jistoty‘ u každého záručního dokladu jednotlivé jistoty, který mu byl přidělen. Přiřazený přístupový kód hlavní povinný nesmí měnit.
4. Pro účely čl. 353 odst. 2 písm. b) ručitel vydá hlavnímu povinnému záruční doklady jednotlivé jistoty na tiskopise, který odpovídá vzoru uvedenému v příloze 54. Na záručním dokladu je uvedeno identifikační číslo.
5. Ručitel může vystavit záruční doklady jednotlivé jistoty, které neplatí pro operaci tranzitu Společenství týkající se zboží uvedeného v příloze 44 C. V tom případě ručitel přes každý záruční doklad jednotlivé jistoty v papírové formě uvede diagonálně následující poznámku:
-
Omezená platnost - 99200.
6. Hlavní povinný předloží na celním úřadu odeslání počet záručních dokladů jednotlivé jistoty odpovídající násobku částky 7 000 EUR, který je nezbytný k pokrytí celkové částky uvedené v čl. 345 odst. 1. Pro účely čl. 353 odst. 2 písm. b) se záruční doklady v papírové formě předkládají celnímu úřadu odeslání, který si je ponechá a sdělí celnímu úřadu záruky uvedenému na záručním dokladu identifikační číslo každého záručního dokladu.“
36)
V článku 348 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Celní orgány členského státu, o jehož celní úřad záruky se jedná, zaznamenají informaci o zrušení nebo odstoupení a den nabytí účinku do informatizovaného systému.“
37)
Článek 350 se zrušuje.
38)
Článek 351 se nahrazuje tímto:
„Článek 351
Jestliže zásilky obsahují zboží, které má být propuštěno do režimu vnějšího tranzitu Společenství, a zároveň zboží, které má být propuštěno do režimu vnitřního tranzitu Společenství, doplní se tranzitní prohlášení označené symbolem ‚T‘ u každé jednotlivé položky symbolem ‚T1‘, ‚T2‘ nebo ‚T2F‘.“
39)
Článek 352 se zrušuje.
40)
Článek 353 se nahrazuje tímto:
„Článek 353
1. Tranzitní prohlášení dodržují strukturu a náležitosti stanovené v příloze 37A.
2. Celní orgány přijímají tranzitní prohlášení vyhotovená písemně na formuláři odpovídajícím vzoru uvedenému v příloze 31 a v souladu s postupem, který celní orgány vymezily po vzájemné dohodě, v těchto případech:
a)
převážejí-li zboží cestující, kteří nemají přímý přístup k informatizovanému systému celních orgánů, způsobem uvedeným v článku 353a;
b)
je-li zaveden nouzový postup za podmínek a způsoby, které jsou stanoveny v příloze 37D.
3. Nefunguje-li aplikace hlavního povinného a/nebo síť, podléhá použití písemného tranzitního prohlášení podle odst. 2 písm. b) schválení celními orgány.
4. Tranzitní prohlášení může být doplněno doplňkovými listy podle vzoru uvedeného v příloze 33. Listy tvoří nedílnou součást prohlášení.
5. Namísto doplňkových listů lze použít ložné listy vyhotovené v souladu s přílohou 44A a podle vzoru uvedeného v příloze 45 jako popisnou část písemného tranzitního prohlášení, jehož nedílnou součást tvoří.“
41)
V části II hlavě II kapitole 4 oddílu 2 pododdílu 2 se vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 353a
1. Pro účely čl. 353 odst. 2 písm. a) cestující vyhotoví tranzitní prohlášení v souladu s článkem 208 a přílohou 37.
2. Celní orgány zajistí, aby mezi příslušnými orgány došlo k výměně údajů o tranzitu za použití informační technologie a počítačových sítí.“
42)
V článku 356 se zrušuje odstavec 3.
43)
Článek 357 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Aniž je dotčen odstavec 4, může být zboží, které má být propuštěno do tranzitního režimu Společenství, propuštěno, pouze je-li opatřeno celní závěrou. Celní úřad odeslání přijme identifikační opatření, která uzná za potřebná, a uvede příslušné informace do tranzitního prohlášení.“;
b)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Celní úřad odeslání může zprostit povinnosti použít celní závěru, lze-li totožnost zboží určit popisem v tranzitním prohlášení nebo v průvodních dokladech s ohledem na případná jiná opatření ke ztotožnění zboží.
Popis zboží se považuje za dostatečný k určení jeho totožnosti, je-li dostatečně přesný pro snadné zjištění jeho množství a povahy.“
44)
Články 358 a 359 se nahrazují tímto:
„Článek 358
1. Po propuštění zboží předá celní úřad odeslání podrobnosti o tranzitní operaci Společenství celnímu úřadu určení uvedenému v celním prohlášení prostřednictvím ‚zprávy o očekávaném příchodu zboží‘ a všem celním úřadům tranzitu uvedeným v celním prohlášení prostřednictvím ‚zprávy o očekávaném tranzitu‘. Tyto zprávy vycházejí z údajů uvedených v tranzitním prohlášení, případně opravených.
2. Po propuštění zboží doprovází přepravované zboží propuštěné do tranzitního režimu Společenství tranzitní doprovodný doklad. Jeho vzor a náležitosti jsou uvedeny v příloze 45A. Tento doklad se zpřístupní hospodářskému subjektu jedním z následujících způsobů:
a)
hlavnímu povinnému ho předá celní úřad odeslání nebo na základě povolení celních orgánů je vytištěn v systému počítačového zpracování dat hlavního povinného;
b)
vytiskne se v systému počítačového zpracování dat schváleného odesílatele po přijetí zprávy o povolení propuštění zboží, kterou zašle celní úřad odeslání.
3. Tranzitní doprovodný doklad se případně doplní seznamem položek, který odpovídá vzoru a vysvětlivkám uvedeným v příloze 45B. Tento seznam tvoří nedílnou součást tranzitního doprovodného dokladu.
Článek 359
1. Zásilka se spolu s tranzitním doprovodným dokladem předkládá každému celnímu úřadu tranzitu.
2. Celní úřad tranzitu zaznamená průjezd, o kterém byl vyrozuměn prostřednictvím ‚zprávy o očekávaném tranzitu‘ celním úřadem odeslání. Celní úřad odeslání je vyrozuměn o překročení hranice prostřednictvím zprávy ‚potvrzení o přestupu hranice‘.
3. Celní úřady tranzitu provedou prohlídku zboží, považují-li to za nutné. Případná prohlídka zboží se provádí zejména na podkladě ‚zprávy o očekávaném tranzitu‘.
4. Je-li zboží dopravováno přes celní úřad tranzitu, který není totožný s původně určeným celním úřadem uvedeným v tranzitním doprovodném dokladu, celní úřad tranzitu si od celního úřadu odeslání vyžádá ‚zprávu o očekávaném tranzitu‘ a informuje celní úřad odeslání o tranzitu prostřednictvím zprávy ‚potvrzení o přestupu hranice‘.“
45)
Článek 360 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se návětí nahrazuje tímto:
„Dopravce je povinen opatřit záznamem tranzitní doprovodný doklad a předložit jej spolu se zásilkou celním orgánům členského státu, na jehož území se nachází dopravní prostředek:“;
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Pokud celní orgány dojdou k názoru, že daná tranzitní operace Společenství může pokračovat obvyklým způsobem, učiní případná nezbytná opatření a potvrdí tranzitní doprovodný doklad.
Příslušné celní orgány tranzitu nebo místa určení uvedou do informatizovaného systému příslušné nezbytné informace týkající se překládky nebo jiné události.“
46)
Články 361, 362 a 363 se nahrazují těmito:
„Článek 361
1. Zboží a požadované doklady se předloží celnímu úřadu určení v jeho úředních hodinách. Na žádost zúčastněné osoby a na její náklady však může tento úřad povolit předložení požadovaných dokladů a zboží mimo tuto úřední dobu. Celní úřad určení může rovněž na žádost zúčastněné osoby a na její náklady povolit předložení zboží a požadovaných dokladů na jiném místě.
2. Je-li zboží předloženo celnímu úřadu určení po uplynutí lhůty stanovené celním úřadem odeslání a je-li její nedodržení způsobeno okolnostmi, které jsou celnímu úřadu určení uspokojivě vysvětleny a které nelze přičítat dopravci ani hlavnímu povinnému, má se za to, že hlavní povinný lhůtu dodržel.
3. Celní úřad určení si ponechá tranzitní doprovodný doklad a prohlídka zboží se provádí zejména na základě ‚zprávy o očekávaném příchodu zboží‘ obdržené od celního úřadu odeslání.
4. Na žádost hlavního povinného a jako důkaz ukončení režimu v souladu s čl. 366 odst. 1 uvede celní úřad určení v tranzitním doprovodném dokladu tuto poznámku:
-
Alternativní důkaz - 99202.
5. Tranzitní operace může být ukončena u jiného celního úřadu, než který je uveden v tranzitním prohlášení. Tento úřad se tím stává celním úřadem určení.
Pokud je nový celní úřad určení úřadem jiného členského státu, než tomu bylo u původně určeného celního úřadu, vyžádá si nový celní úřad určení od celního úřadu odeslání ‚zprávu o očekávaném příchodu zboží‘.
Článek 362
1. Celní úřad určení vydá osobě, která předloží zboží a požadované doklady, na vyžádání stvrzenku.
2. Stvrzenka se vystavuje na tiskopise, který odpovídá vzoru uvedenému v příloze 47.
3. Stvrzenku předem vyplní zúčastněná osoba. Mimo místa vyhrazeného pro celní úřad určení může obsahovat i další údaje o zásilce. Stvrzenku nelze použít k prokázání ukončení režimu ve smyslu čl. 366 odst. 1.
Článek 363
1. Celní úřad určení vyrozumí celní úřad odeslání o příchodu zboží ve stejný den, kdy je zboží předloženo celnímu úřadu určení pomocí ‚zprávy o příchodu zboží‘.
2. Je-li tranzitní operace ukončena u jiného celního úřadu, než který byl původně uveden v tranzitním prohlášení, informuje nový celní úřad určení o příchodu zboží celní úřad odeslání pomocí ‚zprávy o příchodu zboží‘.
Celní úřad odeslání informuje o příchodu zboží původně určený celní úřad určení ‚předanou zprávou o příchodu zboží‘.
3. ‚Zprávu o příchodu zboží‘ uvedenou v odstavci 1 a 2 nelze použít jako důkaz ukončení režimu ve smyslu čl. 366 odst. 1.
4. S výjimkou oprávněných případů zašle celní úřad určení ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ celnímu úřadu odeslání nejpozději třetí den následující po dni, kdy je zboží předloženo celnímu úřadu určení. Použije-li se však článek 408, celní úřad určení zašle ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ celnímu úřadu odeslání nejpozději šestý den následující po dni, kdy je zboží předloženo.“
47)
Článek 364 se zrušuje.
48)
V části II hlavě II kapitole 4 oddílu 2 se název pododdílu 6 nahrazuje tímto:
„Postup šetření“.
49)
Článek 365 se nahrazuje tímto:
„Článek 365
1. Neobdrží-li celní orgány členského státu odeslání ‚zprávu o příchodu zboží‘ ve lhůtě stanovené pro předložení zboží celnímu úřadu určení, nebo ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ ve lhůtě do šesti dnů po obdržení ‚zprávy o příchodu zboží‘, zváží tyto orgány, zda zahájí šetření k získání informací nezbytných buď k vyřízení režimu nebo, není-li to možné:
-
ke zjištění vzniku celního dluhu,
-
ke zjištění dlužníka a
-
k určení celních orgánů příslušných k vymáhání dluhu.
2. Šetření se zahájí nejpozději sedm dní po uplynutí jedné ze lhůt uvedených v odstavci 1 s výjimkou mimořádných případů, které určí členské státy dohodou. Jestliže celní orgány obdrží informace nebo nabudou podezření o neukončení tranzitního režimu dříve, zahájí se šetření ihned.
3. Obdrží-li celní orgány členského státu odeslání pouze ‚zprávu o příchodu zboží‘, zahájí šetření žádostí o ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ směrovanou na celní úřad určení, který zaslal ‚zprávu o příchodu zboží‘.
4. Neobdrží-li celní orgány členského státu odeslání ‚zprávu o příchodu zboží‘, zahájí šetření žádostí hlavnímu povinnému o informace potřebné pro ukončení režimu nebo celnímu úřadu určení, jsou-li k dispozici dostatečné informace pro šetření na místě určení.
Nemůže-li být tranzitní operace vyřízena, je hlavní povinný požádán o informace nezbytné k vyřízení režimu nejpozději dvacet osm dnů po zahájení šetření u celního úřadu určení.
5. Celní úřad určení a hlavní povinný odpoví na žádost uvedenou v odstavci 4 ve lhůtě dvaceti osmi dnů. Poskytne-li hlavní povinný v průběhu této lhůty dostatečné informace, celní orgány členského státu odeslání k těmto informacím přihlédnou nebo vyřídí operaci, pokud to poskytnuté informace umožňují.
6. Neumožní-li informace poskytnuté hlavním povinným vyřídit režim, avšak celní orgány členského státu odeslání je považují za dostatečné pro pokračování v šetření, musí být neodkladně zaslána žádost příslušnému celnímu úřadu.
7. Pokud šetření prokáže, že byl tranzitní režim řádně ukončen, celní orgány členského státu odeslání vyřídí režim a neprodleně vyrozumí hlavního povinného a případně všechny celní orgány, které zahájily vymáhání podle článků 217 až 232 kodexu.“
50)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 365a
1. Pokud během šetření a před uplynutím lhůty uvedené v článku 450a první odrážce získají celní orgány členského státu odeslání (dále jen ‚žádající orgány‘) jakýmkoli způsobem důkaz týkající se místa, kde došlo k událostem rozhodným pro vznik celního dluhu, a toto místo se nachází v jiném členském státě, zašlou tyto celní orgány bezodkladně veškeré informace, které mají k dispozici, orgánům pro toto místo příslušným, dále jen ‚dožádané orgány‘.
2. Dožádané orgány potvrdí příjem oznámení a uvedou, zda jsou příslušné k vymáhání. Neodpovědí-li do dvaceti osmi dnů, žádající orgány bezodkladně pokračují v šetření.“
51)
Články 366 a 367 se nahrazují těmito:
„Článek 366
1. Hlavní povinný může celním orgánům poskytnout věrohodný důkaz o ukončení režimu ve lhůtě uvedené v prohlášení předložením dokladu ověřeného celními orgány členského státu určení, který obsahuje ztotožnění dotyčného zboží a prokazuje, že zboží bylo předloženo celnímu úřadu určení nebo, použije-li se článek 406, schválenému příjemci.
2. Tranzitní režim Společenství se rovněž považuje za ukončený, jestliže hlavní povinný způsobem uspokojivým pro celní orgány předloží jeden z následujících dokladů:
a)
celní doklad o propuštění zboží k celně schválenému určení nebo použití ve třetí zemi;
b)
doklad vydaný ve třetí zemi, potvrzený celními orgány této země a osvědčující, že zboží je považováno za zboží propuštěné do volného oběhu v příslušné třetí zemi.
3. Doklady uvedené v odstavci 2 lze nahradit jejich kopiemi nebo fotokopiemi, ověřenými subjektem, který potvrdil původní doklady, orgány příslušných třetích zemí nebo orgány některého z členských států.
Článek 367
Ustanovení o výměně zpráv mezi celními orgány pomocí informačních technologií a datových sítí se nepoužijí na zjednodušené postupy stanovené u konkrétních způsobů přepravy a na jiné zjednodušené postupy založené na čl. 97 odst. 2 celního kodexu, které jsou uvedeny v čl. 372 odst. 1 písm. f) a g).“
52)
Články 368a, 369, 369a, 370 a 371 se zrušují.
53)
Článek 372 se nahrazuje tímto:
„Článek 372
1. Na žádost hlavního povinného nebo příjemce mohou celní orgány povolit následující zjednodušení:
a)
použití souborné jistoty nebo zproštění povinnosti poskytnout jistotu;
b)
použití zvláštního typu celních závěr;
c)
zproštění povinnosti závazné trasy;
d)
status schváleného odesílatele;
e)
status schváleného příjemce;
f)
použití zjednodušených postupů na zboží:
i)
dopravované po železnici nebo ve velkokapacitních kontejnerech,
ii)
dopravované letecky,
iii)
dopravované po moři,
iv)
přepravované potrubím;
g)
použití jiných zjednodušených postupů na základě čl. 97 odst. 2 kodexu.
2. Není-li v tomto oddíle nebo v povolení stanoveno jinak, platí povolená zjednodušení uvedená v odst. 1 písm. a) a f) ve všech členských státech. Jsou-li povolena zjednodušení uvedená v odst. 1 písm. b), c) a d), platí pouze pro tranzitní operace Společenství, které jsou zahájeny v členském státě, kde bylo povolení uděleno. Je-li povoleno zjednodušení uvedené v odst. 1 písm. e), platí toto povolení výlučně v členském státě, kde bylo uděleno.“
54)
V čl. 373 odst. 1 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
pravidelně využívají tranzitní režim Společenství, nebo o kterých celní orgány vědí, že jsou schopny splnit povinnosti vyplývající z tohoto režimu, anebo, pokud jde o zjednodušení uvedené v čl. 372 odst. 1 písm. e), které pravidelně přijímají zboží propuštěné do tranzitního režimu Společenství, a“.
55)
V článku 374 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Žádost o povolení používat zjednodušení (dále jen ‚žádost‘) musí být opatřena datem a podepsána. Žádost musí mít písemnou formu nebo musí být podána za použití elektronického zpracování dat za podmínek a způsobem stanoveným celními orgány.“
56)
V článku 376 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. V případě zjednodušení uvedených v čl. 372 odst. 1 písm. b), c) a f) se povolení předloží celnímu úřadu odeslání, kdykoliv o ně požádá.“
57)
Článek 379 se nahrazuje tímto:
„Článek 379
1. Hlavní povinný může využívat soubornou jistotu nebo zproštění povinnosti poskytnout jistotu až do výše referenční částky.
2. Referenční částka se rovná částce celního dluhu, který může vzniknout v souvislosti se zbožím, které bylo hlavnímu povinnému propuštěno do tranzitního režimu Společenství po dobu alespoň jednoho týdne.
Celní úřad záruky stanoví tuto částku ve spolupráci se zúčastněnou osobou:
a)
na základě údajů o zboží, které hlavní povinný přepravoval v minulosti, a na základě odhadu objemu předpokládaných operací tranzitu Společenství, jak vyplývá mimo jiné z jeho obchodní dokumentace a účetnictví;
b)
při stanovení referenční částky se vychází z nejvyšší sazby cel a poplatků platných pro dané zboží v členském státě, o jehož celní úřad záruky se jedná. Pro účely tohoto výpočtu se se zbožím Společenství, které se přepravuje nebo které se má přepravovat podle Úmluvy o společném tranzitním režimu, musí zacházet jako se zbožím, které není zbožím Společenství.
Provádí se výpočet výše možného celního dluhu pro každou tranzitní operaci. Nejsou-li potřebné údaje dostupné, stanoví se částka ve výši 7 000 EUR, pokud jiné informace, které jsou celním orgánům známy, nepoukazují na částku jinou.
3. Celní úřad záruky prověří referenční částku zejména na základě žádosti hlavního povinného a v případě potřeby tuto částku upraví.
4. Hlavní povinný zajistí, že částky pro jím uskutečňované a dosud neukončené tranzitní operace nepřekročí referenční částku.
Informatizované systémy celních orgánů zpracovávají a mohou sledovat použití referenční částky u každé tranzitní operace.“
58)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 380a
Při použití souborné jistoty a/nebo zproštění povinnosti poskytnout jistotu:
a)
se hlavnímu povinnému pro použití souborné jistoty přidělí ‚referenční číslo jistoty‘ spojené se stanovenou referenční částkou;
b)
celní úřad záruky přidělí a sdělí hlavnímu povinnému počáteční přístupový kód spojený s ‚referenčním číslem jistoty‘.
Hlavní povinný může pro sebe nebo své zástupce přidělit jeden nebo více přístupových kódů k této jistotě.“
59)
Článek 382 se nahrazuje tímto:
„Článek 382
1. Soubornou jistotu poskytuje ručitel.
2. K souborné jistotě musí být vystavena záruční listina podle vzoru uvedeného v příloze 48. Záruční listinu si ponechá celní úřad záruky.
3. Ustanovení čl. 346 odst. 2 se použijí přiměřeně.“
60)
Článek 383 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Platnost osvědčení nesmí být delší než dva roky. Celní úřad záruky ji však může jednou prodloužit, a to nejvýše o dva roky.“;
b)
odstavec 3 se zrušuje.
61)
Článek 384 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Celní úřad záruky uvede do informatizovaného systému informaci o zrušení povolení používat soubornou jistotu nebo zproštění povinnosti poskytnout jistotu, které vydají celní orgány, den účinku zrušení závazku ručitele, které vydá celní úřad záruky, nebo den účinku odstoupení ručitele od závazku.“;
b)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Ode dne účinku zrušení nebo odstoupení nelze osvědčení vydaná podle čl. 353 odst. 2 písm. b) dále použít při propouštění zboží do tranzitního režimu Společenství a hlavní povinný je neprodleně vrátí celnímu úřadu záruky.
Každý členský stát sdělí Komisi identifikační znaky platných osvědčení, která dosud nebyla vrácená nebo která byla ohlášena jako odcizená, ztracená nebo padělaná. Komise o nich uvědomí ostatní členské státy.“;
c)
odstavec 4 se zrušuje.
62)
Článek 385 se zrušuje.
63)
V článku 386 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Hlavní povinný uvede typ, počet a značky přiložených celních závěr v údajích tranzitního prohlášení.
Hlavní povinný přiloží celní závěry nejpozději při propuštění zboží.“
64)
V článku 387 se zrušuje odstavec 2.
65)
V článku 398 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„Kterékoli osobě, která hodlá uskutečňovat operace tranzitu Společenství, aniž by toto zboží a odpovídající tranzitní prohlášení předkládala celnímu úřadu odeslání nebo kterémukoli jinému schválenému místu, může být udělen status schváleného odesílatele.“
66)
V článku 399 se písm. b) nahrazuje tímto:
„b)
lhůta, kterou mají celní orgány po podání tranzitního prohlášení schváleným odesílatelem k dispozici, aby mohly případně před odesláním zboží provést jeho kontrolu;“
67)
Článek 400 se nahrazuje tímto:
„Článek 400
Schválený odesílatel podává tranzitní prohlášení celnímu úřadu odeslání. Propuštění zboží nemůže nastat před koncem lhůty, která je stanovena v čl. 399 písm. b).“
68)
Článek 401 se zrušuje.
69)
Článek 402 se nahrazuje tímto:
„Článek 402
Schválený odesílatel vloží v případě potřeby do informatizovaného systému informaci o závazné trase stanovené podle čl. 355 odst. 2 a o lhůtě stanovené podle článku 356, ve které musí být zboží předloženo celnímu úřadu určení, a rovněž o počtu, typu a značce celních závěr.“
70)
Články 403 a 404 se zrušují.
71)
Článek 406 se nahrazuje tímto:
„Článek 406
1. Kterékoli osobě, která hodlá ve svých prostorách nebo na jiném vymezeném místě přijímat zboží propuštěné do tranzitního režimu Společenství, aniž by toto zboží a tranzitní doprovodný doklad předkládala celnímu úřadu určení, může být udělen status schváleného příjemce.
2. Povinnosti hlavního povinného jsou splněny podle čl. 96 odst. 1 písm. a) kodexu a tranzitní režim Společenství se považuje za ukončený, jakmile ve stanovené lhůtě předá tranzitní doprovodný doklad, který zásilku doprovázel, a zboží v nezměněném stavu schválenému příjemci v jeho prostorách nebo na místě určeném v povolení, jestliže byla dodržena opatření ke ztotožnění zboží.
3. Pro každou zásilku, která mu je předána za podmínek uvedených v odstavci 2, vystaví schválený příjemce na žádost dopravce stvrzenku uvedenou v článku 362, který se použije přiměřeně.“
72)
V článku 407 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. V povolení se zejména stanoví:
a)
jeden nebo více celních úřadů určení příslušných pro zboží, které obdrží schválený příjemce;
b)
lhůta, ve které schválený příjemce obdrží od celního úřadu určení prostřednictvím zprávy ‚povolení k vykládce‘ potřebné údaje ze ‚zprávy o očekávaném příchodu zboží‘ pro účely přiměřeného použití čl. 361 odst. 3;
c)
vyloučené kategorie nebo pohyby zboží.“
73)
Článek 408 se nahrazuje tímto:
„Článek 408
1. Pokud jde o zboží, které došlo do jeho prostor nebo na místo určené v povolení, je schválený příjemce povinen:
a)
neprodleně oznámit příslušnému celnímu úřadu určení příchod zboží prostřednictvím ‚zprávy o příchodu zboží‘ s uvedením mimořádných událostí, ke kterým došlo během přepravy;
b)
před vykládkou vyčkat na zprávu ‚povolení k vykládce‘;
c)
po obdržení zprávy ‚povolení k vykládce‘ zaslat nejpozději třetí den po příchodu zboží celnímu úřadu určení zprávu ‚informace o vykládce‘, včetně veškerých rozdílů, v souladu s pravidly stanovenými v povolení;
d)
uchovat pro potřeby celního úřadu určení nebo mu zaslat výtisk tranzitního doprovodného dokladu, který doprovázel zboží, podle pravidel stanovených v povolení.
2. Celní úřad určení zaznamená do informatizovaného systému data obsažená ve ‚zprávě o výsledcích kontroly‘.“
74)
Článek 408a se zrušuje.
75)
V čl. 441 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
‚Článek 353 odst. 5 a bod 23 přílohy 37 D se vztahují na ložné listy, které se případně přikládají k nákladnímu listu CIM nebo k předávacímu listu TR.“
76)
V článku 442 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Jestliže se zboží přepravuje v tranzitní režimu Společenství, nevylučují články 412 až 441 použití postupů stanovených v článcích 344 až 362, 367 a v bodu 22 přílohy 37 D. Články 415 a 417 nebo 429 a 432 se přesto použijí.“
77)
Článek 450a se nahrazuje tímto:
„Článek 450a
Lhůta uvedená v čl. 215 odst. 1 třetí odrážce kodexu činí:
-
sedm měsíců od data, ke kterému mělo být zboží předloženo celnímu úřadu určení, není-li zaslána žádost o vymáhání dle článku 365a; v opačném případě je tato doba prodloužena nejvýše o jeden měsíc, nebo
-
jeden měsíc po uplynutí lhůty uvedené v čl. 365 odst. 5, poskytl-li hlavní povinný nedostatečné informace nebo neposkytl-li žádné informace.“
78)
V článku 450c se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Pokud nebyl režim ještě vyřízen, celní orgány členského státu odeslání do devíti měsíců ode dne, kdy mělo být zboží předloženo celnímu úřadu určení, oznámí ručiteli, že režim nebyl vyřízen.“
79)
V článku 450d se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Tyto orgány sdělí celnímu úřadu odeslání a celnímu úřadu záruky všechny případy, kdy vznikl celní dluh v souvislosti s celními prohlášeními pro tranzit Společenství přijatými celním úřadem odeslání a o postupu vymáhání dotyčných částek u dlužníka. Mimoto informují celní úřad odeslání o výběru cel a jiných poplatků s cílem umožnit tomuto úřadu vyřízení tranzitní operace.“
80)
V čl. 453 odst. 2 se slova „článků 314b“ nahrazují slovy „článků 314“.
81)
Článek 454 se nahrazuje tímto:
„Článek 454
1. Ustanovení tohoto oddílu se použijí v případě dopravy zboží na podkladě karnetu TIR na celním území Společenství.
2. Zprávy uvedené v tomto oddíle jsou v souladu se strukturou a náležitostmi, které po dohodě určily celní orgány.
3. Držitel karnetu TIR podá údaje karnetu TIR za použití počítačového zpracování dat v souladu se strukturou a odpovídajícími náležitostmi stanovenými v příloze 37A a 37C na celním úřadě odeslání nebo vstupu.
4. Při propuštění zboží pro operaci TIR vytiskne celní úřad odeslání nebo vstupu tranzitní doprovodný doklad, který se připojí k útržkovému listu č. 2, a předá elektronické údaje uvedenému celnímu úřadu určení nebo výstupu prostřednictvím sdělení ‚zprávy o očekávaném příchodu zboží‘.
5. Náležitosti karnetu TIR se použijí za účelem určení jakýchkoli právních následků vyplývajících z nesouladu mezi elektronickými údaji karnetu TIR a náležitostmi karnetu TIR.
6. Ke zproštění povinnosti podat údaje karnetu za použití počítačového zpracování dat smí dojít pouze ve výjimečných případech, kdy:
a)
nefunguje informatizovaný tranzitní systém používaný celními orgány;
b)
nefunguje aplikace pro podání údajů karnetu TIR za použití počítačového zpracování dat;
c)
nefunguje síť mezi aplikací pro podání údajů karnetu TIR za použití počítačového zpracování dat a celními orgány.
7. Zproštění povinnosti podle odst. 6 písm. b) a c) podléhá souhlasu celních orgánů.“
82)
V čl. 454a odst. 2 se vkládá nové písmeno, které zní:
„d)
používají ke komunikaci s celním úřadem určení počítačové zpracování dat.“
83)
Článek 454b se nahrazuje tímto:
„Článek 454b
1. V okamžiku, kdy zboží dorazí do jeho prostor nebo na místo vymezené v povolení uvedeném v článku 454a, je schválený příjemce v souladu s postupem stanoveným v povolení povinen dodržet tyto povinnosti:
a)
neprodleně oznámit celnímu úřadu určení došlou zásilku zboží ‚zprávou o příchodu zboží‘, včetně informací o veškerých nesrovnalostech a událostech, které nastaly během přepravy;
b)
před vykládkou vyčkat na zprávu ‚povolení k vykládce‘;
c)
bezodkladně zapsat výsledky vykládky do svých výkazů;
d)
zaslat nejpozději třetí den po příchodu zboží celnímu úřadu určení zprávu ‚informace o vykládce‘ včetně informací o veškerých nesrovnalostech nebo událostech.
2. Schválený příjemce dbá na to, aby byl karnet TIR a tranzitní doprovodný doklad bezodkladně předložen celním orgánům celního úřadu určení. Tyto celní orgány vyplní kmenový list č. 2 karnetu TIR a zajistí, aby karnet TIR byl navrácen držiteli karnetu TIR nebo osobě, která jedná jeho jménem. Útržkový list č. 2 si ponechá celní úřad určení nebo výstupu.
3. Dnem ukončení operace TIR je dnem zápisu do výkazů uvedených v odst. 1 písm. c).
V případech, kdy během přepravy nastala jakákoli nesrovnalost nebo událost, je však dnem ukončení operace TIR den ‚zprávy o výsledcích kontroly‘ uvedené v čl. 455 odst. 4.
4. Na žádost držitele karnetu TIR vydá schválený příjemce stvrzenku, která potvrzuje příchod zboží do prostor schváleného příjemce a obsahuje odkaz na tranzitní doprovodný doklad a karnet TIR. Stvrzenku nelze použít jako důkaz o ukončení operace TIR ve smyslu čl. 1 písm. d) Úmluvy TIR nebo článku 455b.
5. Celní úřad určení zaznamená do informatizovaného systému data obsažená ve ‚zprávě o výsledcích kontroly‘.
Celní orgány také zašlou údaje dle přílohy 10 Úmluvy TIR.
6. V případě, kdy nefunguje aplikace schváleného příjemce pro zpracování dat, příslušné orgány mohou povolit jiné metody komunikace s celními orgány na celním úřadě určení.“
84)
V článku 454c se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Operace TIR ve smyslu čl. 1 písm. d) Úmluvy TIR je ukončena, pokud jsou splněny požadavky čl. 454b odst. 1 a 2 první věty.“
85)
Článek 455 se nahrazuje tímto:
„Článek 455
1. Celní úřad určení nebo výstupu vyplní kmenový list č. 2, ponechá si útržkový list č. 2 a tranzitní doprovodný doklad a použije ‚zprávu o příchodu zboží‘, čímž vyrozumí celní úřad odeslání nebo vstupu o příchodu zboží v den, kdy je předloženo celnímu úřadu určení nebo výstupu.
2. Je-li operace TIR ukončena u jiného celního úřadu, než který byl původně uveden v tranzitním prohlášení, informuje nový celní úřad určení nebo výstupu o příchodu zboží celní úřad odeslání pomocí ‚zprávy o příchodu zboží‘.
O příchodu bude původně uvedený celní úřad určení nebo výstupu vyrozuměn celním úřadem odeslání nebo vstupu ‚předanou zprávou o příchodu zboží‘.
3. ‚Zprávu o příchodu zboží‘ uvedenou v odstavci 1 a 2 nelze použít jako důkaz ukončení režimu ve smyslu článku 455b.
4. S výjimkou oprávněných případů předá celní úřad určení nebo výstupu ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ celnímu úřadu odeslání nebo vstupu nejpozději třetí den následující po dni, kdy je zboží předloženo celnímu úřadu určení nebo výstupu. Nicméně v případě, kdy se uplatňuje článek 454b, předá celní úřad určení ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ celnímu úřadu odeslání nebo vstupu nejpozději šestý den po příchodu zboží do prostor schváleného příjemce.
Celní orgány také zašlou údaje dle přílohy 10 Úmluvy TIR.
5. V případě, že se uplatňuje čl. 454 odst. 6, vrátí celní orgány členského státu určení nebo výstupu příslušnou část útržkového listu č. 2 karnetu TIR celním orgánům členského státu odeslání nebo vstupu, a to bez prodlení a nejpozději do osmi dnů ode dne, kdy byla operace TIR ukončena.“
86)
Článek 455a se nahrazuje tímto:
„Článek 455a
1. Neobdrží-li celní orgány členského státu odeslání nebo vstupu ‚zprávu o příchodu zboží‘ ve lhůtě stanovené pro předložení zboží celnímu úřadu určení nebo výstupu, nebo ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ ve lhůtě do šesti dnů po obdržení ‚zprávy o příchodu zboží‘, zváží tyto orgány, zda zahájí šetření k získání údajů potřebných buď k vyřízení operace TIR, nebo, není-li to možné:
-
ke zjištění vzniku celního dluhu,
-
ke zjištění dlužníka a
-
k určení celních orgánů příslušných k zaúčtování dluhu.
2. Šetření se zahájí nejpozději sedm dní po uplynutí jedné ze lhůt uvedených v odstavci 1 s výjimkou mimořádných případů, které určí členské státy dohodou. Jestliže celní orgány obdrží informace nebo nabudou podezření o neukončení operace TIR dříve, zahájí šetření okamžitě.
3. Pokud celní orgány členského státu odeslání nebo vstupu obdržely pouze ‚zprávu o příchodu zboží‘, zahájí šetření žádostí o ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ směrovanou na celní úřad určení nebo výstupu, který zaslal ‚zprávu o příchodu zboží‘.
4. Pokud celní orgány na celním úřadu odeslání nebo vstupu neobdrží ‚zprávu o příchodu zboží‘, zahájí šetření žádostí o informace nezbytné k vyřízení operace TIR směrovanou na celní úřad určení nebo výstupu. Tento úřad na žádost odpoví do dvaceti osmi dnů.
5. Nemůže-li být operace TIR vyřízena, držitel karnetu TIR je požádán o poskytnutí informací nezbytných k vyřízení režimu nejpozději dvacet osm dnů po zahájení šetření u celního úřadu určení nebo výstupu. Držitel karnetu TIR na žádost odpoví do dvaceti osmi dnů. Na žádost držitele karnetu TIR může být tato lhůta prodloužena o dalších dvacet osm dnů.
Celní orgány členského státu odeslání nebo vstupu také vyrozumějí dotyčné záruční sdružení, aniž je dotčeno oznámení, jež má být učiněno v souladu s čl. 11 odst. 1 Úmluvy TIR, a vyzvou ji, aby poskytla důkaz o tom, že operace TIR byla ukončena.
6. Použije-li se čl. 454 odst. 6, celní orgány členského státu odeslání nebo vstupu zahájí šetření uvedené v odstavci 1, neobdrží-li důkaz, že operace TIR byla ukončena do dvou měsíců od data přijetí karnetu TIR. K tomuto účelu tyto orgány zašlou celním orgánům členského státu určení nebo výstupu žádost spolu s veškerými nezbytnými informacemi. Jestliže celní orgány obdrží informace nebo nabudou podezření o neukončení operace TIR dříve, zahájí šetření ihned. Šetření se zahájí také v případě, že se dodatečně ukáže, že doklad o ukončení operace TIR byl padělán a že je nutné zahájit šetření, které by dosáhlo cílů uvedených v odstavci 1.
Postup stanovený v odstavci 5 se použije přiměřeně.
Celní orgány členského státu určení nebo výstupu odpoví ve lhůtě do dvaceti osmi dnů.
7. Pokud šetření prokáže, že operace TIR byla řádně ukončena, celní orgány členského státu odeslání nebo vstupu vyřídí režim a neprodleně vyrozumí záruční sdružení a držitele karnetu TIR a případně všechny celní orgány, které zahájily vymáhání podle článků 217 až 232 kodexu.“
87)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 455b
1. Důkaz o ukončení operace TIR ve lhůtě uvedené v karnetu TIR lze celním orgánům věrohodně poskytnout formou dokladu ověřeného celními orgány členského státu určení nebo výstupu, který obsahuje ztotožnění dotyčného zboží a prokazuje, že zboží bylo předloženo celnímu úřadu určení nebo výstupu nebo, použije-li se článek 454a, schválenému příjemci.
2. Operace TIR se rovněž považuje za ukončenou, jestliže držitel karnetu TIR nebo záruční sdružení způsobem uspokojivým pro celní orgány předloží jeden z následujících dokladů identifikujících zboží:
a)
celní doklad o propuštění zboží k celně schválenému určení nebo použití ve třetí zemi;
b)
doklad vydaný ve třetí zemi, potvrzený celními orgány této země a osvědčující, že zboží je považováno za zboží propuštěné do volného oběhu v příslušné třetí zemi.
3. Doklady uvedené v písmeně a) a b) lze nahradit jejich kopiemi nebo fotokopiemi ověřenými subjektem, který potvrdil původní doklady, orgány příslušných třetích zemí nebo orgány některého z členských států.“
88)
Článek 456 se mění takto:
a)
V odstavci 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Lhůta uvedená v čl. 215 odst. 1 třetí odrážce celního kodexu činí sedm měsíců od data, ke kterému mělo být zboží předloženo celnímu úřadu určení nebo výstupu.“
b)
Odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„Články 450b a 450d se použijí přiměřeně v rámci vymáhání celního dluhu v souvislosti s režimem TIR.“
89)
Článek 457b se nahrazuje tímto:
„Článek 457b
1. Pokud se operace TIR týká stejného zboží, jako je zboží uvedené v článku 340a, nebo pokud to celní orgány považují za nutné, může celní úřad odeslání nebo vstupu pro zásilku stanovit závaznou trasu.
2. Celní orgány členského státu, ve kterém se zásilka nachází, učiní odpovídající záznamy v tranzitním doprovodném dokladu a kmenovém listu č. 1 karnetu TIR v případech, kdy:
a)
dojde ke změně závazné trasy na žádost držitele karnetu TIR;
b)
se přepravce odchýlí od závazné trasy z důvodu zásahu vyšší moci.
Celní úřad určení nebo výstupu zaznamená příslušné informace do informatizovaného systému.
3. V případech uvedených v odst. 2 písm. b) musí být zásilka, tranzitní doprovodný doklad a karnet TIR neprodleně předloženy nejbližším celním orgánům.“
90)
V čl. 458 odst. 1 druhém pododstavci se poslední věta nahrazuje tímto:
„Komise tyto informace sdělí ostatním členským státům prostřednictvím oficiálních internetových stránek Evropské unie.“
91)
V článku 496 se zrušuje písmeno c).
92)
V článku 843 se zrušuje odstavec 2.
93)
V příloze 30A bodě 1 „Úvodní poznámky k tabulkám“ poznámce 5 „Zjednodušené postupy“ se v bodě 5.1 zrušuje číslo „288“.
94)
V příloze 37 hlavě I oddílu A písm. c) se první věta nahrazuje tímto:
„c)
pokud tak výslovně stanoví předpisy Společenství, zejména v rámci tranzitního režimu Společenství pro tranzitní prohlášení podávané cestujícími, a rovněž pro nouzový postup.“
95)
Příloha 37A hlava II oddíl B „Údaje uváděné v tranzitním prohlášení“ se mění takto:
a)
V datové skupině „TRANZITNÍ OPERACE“ se text atributu „Poznávací značka dopr. prostředku překračujícího hranice“ (kolonka 21) nahrazuje tímto:
„Typ/délka: an ..27
V souladu s přílohou 37 je používání tohoto atributu ponecháno na vůli členských států.“
b)
V datové skupině „POLOŽKA ZBOŽÍ - KÓDY CITLIVÉHO ZBOŽÍ“ (kolonka 31) se text nahrazuje tímto:
„Kódy citlivého zboží
(kolonka 31)
Počet: 9
Tato datová skupina se použije v případě, že se tranzitní prohlášení týká zboží uvedeného v příloze 44C.
Kódy citlivého zboží
(kolonka 31)
Typ/délka: n ..2
Kód uvedený v příloze 37C musí být uveden v případě, že zbožový kód nestačí pro jedinečnou identifikaci zboží uvedeného na seznamu v příloze 44C.
Množství citlivého zboží
(kolonka 31)
Typ/délka: n ..11,3
Tento atribut se použije v případě, že se tranzitní prohlášení týká zboží uvedeného na seznamu v příloze 44C.“
c)
V datové skupině „POLOŽKA ZBOŽÍ - NÁKLADOVÉ KUSY“ (kolonka 31) se text atributů „Značky a čísla nákladových kusů“, „Druh nákladových kusů“ a „Počet kusů“ nahrazuje tímto:
„Značky a čísla nákladových kusů
(kolonka 31)
Typ/délka: an ..42
Tento atribut se použije v případě, že atribut ‚Druh nákladových kusů‘ obsahuje jiné kódy uvedené v příloze 37 C, než kódy používané pro ‚volně loženo‘ (VQ, VG, VL, VY, VR nebo VO) nebo ‚nebaleno‘ (NE, NF, NG). Jeho používání je nepovinné, pokud atribut ‚Druh nákladových kusů‘ obsahuje jeden z výše uvedených kódů.
Druh nákladových kusů
(kolonka 31)
Typ/délka: a2
Použijí se kódy stanovené v položce ‚kolonka 31‘ přílohy 38.
Počet nákladových kusů
(kolonka 31)
Typ/délka: n ..5
Tento atribut se použije v případě, že atribut ‚Druh nákladových kusů‘ obsahuje jiné kódy uvedené v příloze 37C, než jsou kódy používané pro ‚volně loženo‘ (VQ, VG, VL, VY, VR nebo VO) nebo pro ‚nebaleno‘ (NE, NF, NG). Nelze ho použít, obsahuje-li atribut ‚Druh nákladových kusů‘ jeden z výše uvedených kódů.“
d)
V datové skupině „POLOŽKA ZBOŽÍ - PŘEDLOŽENÉ DOKLADY/OSVĚDČENÍ A POVOLENÍ“ (kolonka 44) se text položky „Počet: 99“ nahrazuje tímto:
„Tato datová skupina se použije pro zprávy TIR. V ostatních případech se použije v souladu s přílohou 37. Použije-li se tato datová skupina, musí obsahovat alespoň jeden z následujících atributů:“.
96)
V příloze 37C se doplňují nové body, které znějí:
„9.
Pro atribut ‚Typ celního prohlášení‘ (kolonka 1): Pro prohlášení TIR použijte kód ‚TIR‘.
10.
Pro atribut ‚Druh jistoty‘ (kolonka 52): Pro zprávy TIR použijte kód ‚B‘.“
97)
Vkládá se nová příloha ve znění uvedeném v příloze I tohoto nařízení.
98)
Příloha 38 se mění v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
99)
V příloze 44A hlavě I se bod 1 nahrazuje tímto:
„1.
Definice
1.1
Ložným listem se rozumí doklad, který má charakteristické rysy popsané v této příloze.
1.2
Pro účely čl. 353 odst. 2 se může používat s tranzitním prohlášením.“
100)
Příloha 44B se mění takto:
a)
bod 3.1 se nahrazuje tímto:
„3.1
Tiskopisy musí být vytištěny na papíře dostatečně pevném, aby se při běžném používání netrhal ani nemačkal. Papír má bílou barvu.“;
b)
bod 4.3 se nahrazuje tímto:
„4.3
Na tiskopisech musí být uveden název a adresa tiskárny nebo značka umožňující její identifikaci, a identifikační číslo.“
101)
Příloha 44C se nahrazuje zněním uvedeným v příloze III tohoto nařízení.
102)
Příloha 45A se mění takto:
a)
v kapitole I „Vzor tranzitního doprovodného dokladu“ se zrušuje výtisk „B“;
b)
kapitola II se nahrazuje textem uvedeným v příloze IV tohoto nařízení.
103)
Příloha 45B se mění v souladu s přílohou V tohoto nařízení.
104)
V příloze 46B se druhý sloupec tabulky mění takto:
a)
komentář ke kritériu 1 „Dostatečné zkušenosti“ se nahrazuje tímto:
„Dostatečné zkušenosti se prokazují pravidelným a správným používáním tranzitního režimu Společenství ve funkci hlavního povinného po jedno z následujících období před podáním žádosti o zkrácení:
-
šest měsíců v případě, že se použije čl. 380 odst. 2 písm. a) a čl. 381 odst. 1,
-
jeden rok v případě, že se použije čl. 380 odst. 2 písm. b) a čl. 381 odst. 2 písm. a),
-
dva roky v případě, že se použije čl. 380 odst. 3 a čl. 381 odst. 2 písm. b)“;
b)
komentář ke kritériu 2 „Vysoká úroveň spolupráce s celními úřady“ se nahrazuje tímto:
„Hlavní povinný dosáhne vysoké úrovně spolupráce s celními orgány tím, že do řízení svých operací začlení specifická opatření, která usnadní celním orgánům provádění kontrol a ochranu příslušných zájmů.
Tato opatření se za předpokladu, že jsou vyhovující pro celní orgány, mohou mimo jiné týkat:
-
jednotlivých metod vyplňování tranzitních celních prohlášení, nebo
-
obsahu těchto celních prohlášení, pokud hlavní povinný poskytne doplňující informace v případě, kdy jejich poskytování není povinné, nebo
-
způsobů plnění formalit pro umístění zboží do určitého režimu (například hlavní povinný vždy předkládá svá celní prohlášení na stejném celním úřadě).“
105)
Příloha 47A se mění takto:
a)
bod 1 se nahrazuje tímto:
„1.
Situace, v nichž je možné dočasně zakázat používání souborné jistoty se sníženou zaručenou částkou nebo souborné jistoty
1.1
Dočasný zákaz používání souborné jistoty se sníženou zaručenou částkou
‚Zvláštními okolnostmi‘ ve smyslu čl. 94 odst. 6 kodexu se rozumí situace, kdy je ve velkém počtu případů, které zahrnují více než jednoho hlavního povinného a v jejichž případě hrozí nebezpečí narušení plynulého chodu režimu, prokázáno, že i přes případné použití článku 384 a článku 9 kodexu již souborná jistota se sníženou zaručenou částkou uvedená v čl. 94 odst. 4 kodexu není dostačující k uhrazení celního dluhu vzniklého při odnětí zboží uvedeného na seznamu v příloze 44C tranzitnímu režimu Společenství ve stanovené lhůtě.
1.2
Dočasný zákaz používání souborné jistoty
‚Rozsáhlými podvody‘ ve smyslu čl. 94 odst. 7 se rozumí situace, kdy je prokázáno, že i přes případné použití článku 384, článku 9 kodexu a případně čl. 94 odst. 6 kodexu již souborná jistota uvedená v čl. 94 odst. 2 písm. b) kodexu není dostačující k uhrazení celního dluhu vzniklého při odnětí zboží uvedeného na seznamu v příloze 44C tranzitnímu režimu Společenství ve stanovené lhůtě. V této souvislosti je nutné vzít v úvahu, v jakém objemu a za jakých okolností bylo zboží odňato, zejména pokud se jedná o důsledek mezinárodní organizované trestné činnosti.“;
b)
v bodě 2 se zrušuje bod 2.2;
c)
v bodě 3 se zrušuje druhá odrážka;
d)
v bodě 4 se bod 4.3 nahrazuje tímto:
„4.3
Pokud celní úřady tuto výjimku povolí, uvedou do kolonky 8 osvědčení o souborné jistotě tuto větu:
-
NEOMEZENÉ POUŽITÍ - 99209“.
106)
V příloze 51B se bod 1.2.1 nahrazuje tímto:
„1.2.1
Není-li možné použít soubornou jistotu, protože je zboží uvedeno na seznamu v příloze 44C, musí být do kolonky 8 osvědčení uvedeno:
-
Omezená platnost - 99200“.
107)
Příloha 67 - „TISKOPISY ŽÁDOSTÍ A POVOLENÍ“ - se mění takto:
a)
V druhém řádku názvu se mezi slova „Články“ a „292“ vkládají čísla „253b“, „253c“, „253h“ a „253l“.
b)
Po „Všeobecných poznámkách“ a před tiskopisem „Žádost o povolení celního režimu s hospodářským účinkem/zvláštní použití“ se vkládají tiskopisy a vysvětlivky uvedené v příloze VII tohoto nařízení.
c)
Za tiskopisem „Žádost o povolení pasivního zušlechťovacího styku, dodatkový tiskopis“ se název „VYSVĚTLIVKY“ nahrazuje tímto:
„VYSVĚTLIVKY K TISKOPISU PRO CELNÍ REŽIMY S HOSPODÁŘSKÝM ÚČINKEM A ZVLÁŠTNÍ POUŽITÍ“.
Článek 2
Do dne 1. ledna 2012 posoudí celní orgány v souladu s čl. 253 odst. 8 nařízení (EHS) č. 2454/93 opětovně povolení pro zjednodušené celní prohlášení a pro místní celní řízení udělená přede dnem uvedeným v čl. 3 odst. 3 a vydají nová povolení v souladu s nařízením (EHS) č. 2454/93, ve znění tohoto nařízení.
Článek 3
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Ustanovení čl. 1 bodů 2, 3, 5 až 12, 27 až 48, 51 až 76, 92 a 94, bodu 95 písm. a), b) a c) a bodů 97 až 100 a 102 až 106 se použijí ode dne 1. července 2008.
3. Ustanovení čl. 1 bodů 1, 4, 13, 14, 16 až 24, 26, 80 až 85, 87, 89, 90 a 91, bodu 95 písm. d) a bodů 96, 101 a 107 se použijí ode dne 1. ledna 2009.
4. Ustanovení čl. 1 bodů 49, 50, 77, 78, 79, 86 a 88 se použijí ode dne 1. července 2009.
5. Ustanovení čl. 1 bodů 15, 25 a 93 se použijí ode dne 1. ledna 2011.
6. Ustanovení čl. 1 bodu 2 se použije do dne 30. června 2009.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. listopadu 2008.
VERORDENING (EG) nr. 1192/2008 VAN DE COMMISSIE
van 17 november 2008
tot wijziging van Verordening (EEG) nr. 2454/93 houdende vaststelling van enkele bepalingen ter uitvoering van Verordening (EEG) nr. 2913/92 van de Raad tot vaststelling van het communautair douanewetboek
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,
Gelet op Verordening (EEG) nr. 2913/92 van de Raad van 12 oktober 1992 tot vaststelling van het communautair douanewetboek (1), en met name op artikel 247,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
In Verordening (EEG) nr. 2454/93 van de Commissie (2) zijn thans bepalingen over grensoverschrijdende vergunningen waarbij de douanediensten in meer dan één lidstaat zijn betrokken, opgenomen alleen voor het gebruik van economische douaneregelingen en voor bijzondere bestemmingen.
(2)
Rekening houdende met de Lissabonstrategie, die erop is gericht van de Europese Unie de meest concurrerende economie ter wereld te maken, is het van wezenlijk belang een moderne en vereenvoudigde omgeving en de voorwaarden voor een daadwerkelijke interne markt te scheppen, waarop het concurrentievermogen van de ondernemingen zal toenemen en een vervalsing van de concurrentie tussen de ondernemingen in de verschillende lidstaten wordt voorkomen. De grensoverschrijdende vergunningen voor vereenvoudigde procedures en de geïntegreerde grensoverschrijdende vergunningen maken het mogelijk dat ondernemingen de boekhouding, de logistiek en de distributie centraliseren en integreren, wat tot besparingen zal leiden op het gebied van administratie- en transactiekosten en een echte vereenvoudiging is. De bepalingen inzake grensoverschrijdende vergunningen moeten daarom worden uitgebreid tot vereenvoudigde aangiften en de domiciliëringsprocedure.
(3)
De bestaande definities van grensoverschrijdende vergunning voor het gebruik van economische douaneregelingen en voor bijzondere bestemmingen moeten worden gecombineerd met die van de vereenvoudigde aangifte en de domiciliëringsprocedure, daar deze procedures in combinatie met elkaar kunnen worden gebruikt.
(4)
Bij Verordening (EG) nr. 1875/2006 van de Commissie (3) tot wijziging van Verordening (EEG) nr. 2454/93 is bepaald, welke gegevens tenminste moeten worden verstrekt bij gebruik van de vereenvoudigde aangifte of in de administratie moeten worden opgenomen bij gebruik van de domiciliëringsprocedure. Op grond van een grensoverschrijdende vergunning dienen de gegevens die in het kader van de procedure inzake vereenvoudigde aangifte ten minste moeten worden verstrekt het maximum te zijn, dat een douanekantoor in een andere lidstaat ter beschikking kan worden gesteld.
(5)
Daar AEO-certificaten, en met name die voor douanevereenvoudigingen, dikwijls met grensoverschrijdende vergunningen zullen worden gecombineerd, moeten de regels inzake de afgifte, schorsing en intrekking van beide soorten vergunningen zoveel mogelijk op elkaar worden afgestemd, waaronder de bepalingen inzake de administratie die moet worden gevoerd om een passende controle op de procedure te kunnen uitvoeren.
(6)
De vervoerders, expediteurs en douane-expediteurs die houder zijn van een AEO-certificaat kunnen gemakkelijk toegang verkrijgen tot douanevereenvoudigingen, waaronder het gebruik van vereenvoudigde aangiften en van de domiciliëringsprocedure. Er dient derhalve te worden bepaald dat vertegenwoordigers vergunning kunnen krijgen voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften en de domiciliëringsprocedure, mits zij aan bepaalde voorwaarden en criteria voldoen.
(7)
De procedure voor het aanvragen en verlenen van grensoverschrijdende vergunningen moet worden verbeterd door het verkorten van de termijn voor de gegevensuitwisseling en door het ontwikkelen van gemeenschappelijke regels om vertragingen bij de afgifte van deze vergunningen te voorkomen. Aan de hand van deze regels moet de douane toezicht kunnen houden op transacties in het kader van grensoverschrijdende vergunningen zonder daarvoor administratieve regelingen te moeten treffen die onevenredig zijn met de betrokken economische behoeften.
(8)
De voorwaarden en criteria voor het verlenen van zowel nationale als grensoverschrijdende vergunningen voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften en de domiciliëringsprocedure moeten gelijk zijn, teneinde binnen de interne markt een harmonisering tot stand te brengen.
(9)
Er moeten gemeenschappelijke regels worden vastgesteld voor de wijziging, schorsing en intrekking van vergunningen voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften en de domiciliëringsprocedure om tot een gemeenschappelijke praktijk te komen in het gehele douanegebied van de Gemeenschap.
(10)
Ter verbetering van de procedures voor het aanvragen en verlenen van grensoverschrijdende vergunningen, moet een elektronisch communicatie- en gegevensbanksysteem worden opgezet voor de onderlinge gegevensuitwisseling en communicatie tussen de douaneautoriteiten en ter informatie van de Commissie en de marktdeelnemers. Dit systeem moet een uitbreiding zijn van het informatie- en communicatiesysteem waarin is voorzien voor de afgifte van AEO-certificaten.
(11)
Het gebruik van de vereenvoudigde aangiften en van de domiciliëringsprocedure moet, na een overgangsperiode, slechts worden toegestaan aan marktdeelnemers die elektronisch douaneaangiften of kennisgevingen indienen, zoals in een eenvoudige en papierloze omgeving is vereist.
(12)
Verduidelijkt moet worden dat een douaneaangifte, behoudens toestemming van de douaneautoriteit of autoriteiten die betrokken is of zijn bij de afgifte van de vergunning, bij een ander douanekantoor kan worden ingediend dan het kantoor waar de goederen worden aangebracht of voor controle ter beschikking worden gehouden.
(13)
Met betrekking tot de formaliteiten inzake douanevervoer is het, tot het tijdstip waarop Verordening (EG) nr. 1875/2006 van toepassing is, passend dat wanneer die formaliteiten worden uitgevoerd met behulp van elektronische gegevensverwerkingstechnieken, de summiere aangifte wordt aanvaard op de grondslag van het „voorafgaande bericht van aankomst”.
(14)
Overeenkomstig Verordening (EEG) nr. 2454/93, zoals gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 837/2005 van de Raad (4), die de indiening van de aangiften voor douanevervoer met behulp van geautomatiseerde gegevensverwerkingstechnieken verplicht stelt vanaf 1 juli 2005, dienen alle marktdeelnemers hun aangiften voor douanevervoer in te dienen door middel van het geautomatiseerde systeem voor douanevervoer. Voorts moet het reizigers mogelijk worden gemaakt een aangifte voor douanevervoer op papier in te dienen bij de douaneautoriteiten, die ervoor moeten zorgen dat de desbetreffende gegevens tussen de douanediensten worden uitgewisseld met behulp van informatietechnologie en computernetwerken.
(15)
De Overeenkomst betreffende een gemeenschappelijke regeling inzake douanevervoer van 20 mei 1987 (5) is aangepast aan de verplichting dat de aangiften voor gemeenschappelijk douanevervoer in de standaardprocedure met behulp van elektronische gegevensverwerkingstechnieken moeten worden ingediend. Derhalve moeten de overeenkomstige bepalingen in de communautaire wetgeving eveneens worden aangepast.
(16)
In deze omstandigheden dienen de bepalingen ter uitvoering van de regeling communautair douanevervoer die zijn gebaseerd op de indiening van aangiften voor douanevervoer op papier, met inbegrip van die bepalingen welke de bijbehorende documenten betreffen, te worden aangepast aan de verplichting dat de aangiften voor communautair douanevervoer in de standaardprocedure met behulp van elektronische gegevensverwerkingstechnieken moeten worden ingediend.
(17)
Behalve in het geval van reizigers, dient het gebruik van aangiften op papier en de bijbehorende documenten te worden beperkt tot de noodprocedure, met behulp waarvan de marktdeelnemers douanevervoer kunnen verrichten wanneer het geautomatiseerde douanevervoersysteem van de douane of het computersysteem van de toegelaten afzender of de aangever niet functioneert of wanneer het netwerk tussen laatstgenoemden en de douane niet functioneert.
(18)
Er moet gebruik worden gemaakt van gegevensverwerkingstechnieken voor TIR-vervoer binnen het douanegebied van de Gemeenschap ter verzekering van een doelmatige gegevensuitwisseling en eenzelfde niveau van douanecontroles als op grond van de regeling communautair douanevervoer.
(19)
Het TIR-vervoer binnen het douanegebied van de Gemeenschap moet worden geïntegreerd in de elektronische omgeving die is ingevoerd bij Verordening (EG) nr. 1875/2006, waarin is bepaald dat vóór de aankomst en vóór het vertrek van de goederen een aangifte elektronisch moet worden ingediend.
(20)
Bij elektronische doorzending van de gegevens behoeft het desbetreffende deel van strook 2 van het carnet TIR binnen het douanegebied van de Gemeenschap niet te worden teruggezonden, als gevolg waarvan het aantal onnodige nasporingsprocedures zal verminderen. Het TIR-vervoer zal doelmatiger en veiliger worden, daar door het gebruik van het computersysteem sneller toezicht kan worden uitgeoefend, hetgeen concrete voordelen oplevert voor de douane en de marktdeelnemers.
(21)
Bepaald moet worden dat de houder van het carnet TIR de gegevens van dat carnet met behulp van een gegevensverwerkingstechniek aan het kantoor van vertrek of binnenkomst verstrekt. Evenwel moeten overeenkomstig de TIR-overeenkomst de rechtsgevolgen als gevolg van een verschil tussen de elektronisch verstrekte gegevens van het carnet TIR en het carnet TIR, worden gebaseerd op de gegevens van het carnet TIR. De formaliteiten betreffende andere partijen dan de douaneautoriteiten van de Gemeenschap moeten nog steeds op de grondslag van het carnet TIR worden vervuld, waaronder het gebruik van het carnet TIR als bewijs van een internationale garantie.
(22)
Slechts in uitzonderlijke gevallen mag vrijstelling worden verleend van de verplichting de gegevens van het carnet TIR met behulp van een gegevensverwerkingstechniek te verstrekken, namelijk wanneer het automatische douanevervoersysteem van de douane of de applicatie voor het indienen van de aangifte niet functioneert of wanneer het netwerk tussen deze beide systemen niet functioneert.
(23)
Ter wille van de duidelijkheid moet in artikel 453, lid 2, worden verwezen naar de regel aan de hand waarvan de communautaire status van onder de TIR-regeling geplaatste goederen kan worden vastgesteld.
(24)
De voorschriften inzake de elektronische verstrekking van de gegevens van het carnet TIR moeten worden opgenomen in de voorschriften inzake de elektronische indiening van aangiften voor douanevervoer in de bijlagen 37 bis en 37 quater.
(25)
Ter vereenvoudiging en bespoediging moeten de wijzigingen in de lijst van de door de lidstaten aangewezen centralisatiekantoren die bij inbreuken of onregelmatigheden in verband met carnets ATA maatregelen moeten nemen, worden bekendgemaakt op de officiële website van de Europese Unie op het internet.
(26)
Bij het regelmatige onderzoek van de lijst van goederen met een verhoogd frauderisico in bijlage 44 quater bij Verordening (EEG) nr. 2454/93, dat overeenkomstig artikel 340 bis van die verordening is uitgevoerd aan de hand van door de lidstaten verstrekte gegevens, is gebleken dat bepaalde in die lijst vermelde goederen niet langer een verhoogd frauderisico vormen. Het is derhalve passend de lijst in bijlage 44 quater dienovereenkomstig aan te passen.
(27)
In bijlage 67 bij Verordening (EEG) nr. 2454/93 is een gemeenschappelijk formulier opgenomen voor het aanvragen en verlenen van een vergunning voor een economische douaneregeling of een bijzondere bestemming. Dit formulier moet worden gebruikt wanneer één of meer dan één douaneadministraties bij de vergunning is betrokken. Het gebruik van bijlage 67 moet worden uitgebreid tot de gevallen waarin een aanvraag wordt ingediend voor een vergunning voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften of de domiciliëringsprocedure, zowel op nationaal niveau als wanneer hierbij meer dan één douaneadministratie is betrokken.
(28)
Verordening (EEG) nr. 2454/93 moet derhalve dienovereenkomstig worden gewijzigd.
(29)
Daar de wijzigingen neergelegd in Besluit nr. 1/2008 van de Gemengde Commissie EG-EVA „gemeenschappelijk douanevervoer” van 16 juni 2008 tot wijziging van de Overeenkomst van 20 mei 1987 betreffende een gemeenschappelijke regeling inzake douanevervoer van toepassing zijn vanaf 1 juli 2008 en 1 juli 2009, moeten de overeenkomstige bepalingen die bij deze verordening worden vastgesteld, van toepassing zijn vanaf dezelfde data.
(30)
De in deze verordening vervatte bepalingen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité douanewetboek,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Verordening (EEG) nr. 2454/93 wordt als volgt gewijzigd:
1)
In artikel 1 worden de volgende punten 13, 14 en 15 toegevoegd:
„13.
Grensoverschrijdende vergunning:
een vergunning waarbij douaneadministraties in meer dan één lidstaat zijn betrokken voor een van de volgende procedures:
-
de vereenvoudigde aangifte in de zin van artikel 76, lid 1, van het Wetboek, of
-
de domiciliëringsprocedure in de zin van artikel 76, lid 1, van het Wetboek, of
-
de economische douaneregelingen in de zin van artikel 84, lid 1, onder b), van het Wetboek, of
-
de bijzondere bestemming in de zin van artikel 21, lid 1, van het Wetboek.
14.
Geïntegreerde vergunning:
een vergunning om meer dan een van de in punt 13 genoemde regelingen te gebruiken; zij kan de vorm aannemen van een geïntegreerde grensoverschrijdende vergunning wanneer hierbij meer dan één douaneadministratie is betrokken.
15.
Vergunningverlenende douaneautoriteit:
de douaneautoriteit die de vergunning verleent.”.
2)
In artikel 183 komt lid 3 als volgt te luiden:
„3. Voor goederen die, voorafgaand aan het aanbrengen bĳ de douane, onder een regeling voor douanevervoer zijn vervoerd waarvoor de formaliteiten met behulp van elektronische gegevensverwerkingstechnieken zijn vervuld, vormt de aangifte voor douanevervoer die met het „voorafgaand bericht van aankomst” aan het kantoor van bestemming is toegezonden, de summiere aangifte.
Het voor het kantoor van bestemming bestemde exemplaar van het document voor douanevervoer of van het begeleidingsdocument voor douanevervoer vormt de summiere aangifte wanneer artikel 353, lid 2, wordt toegepast.”.
3)
In artikel 199 komen de leden 1 en 2 als volgt te luiden:
„1. Onverminderd de eventuele toepassing van strafbepalingen geldt de indiening door de aangever of diens vertegenwoordiger van een door hem ondertekende aangifte bĳ een douanekantoor of de indiening van een aangifte voor douanevervoer met behulp van elektronische gegevensverwerkingstechnieken als het aanvaarden van de aansprakelĳkheid van de aangever of diens vertegenwoordiger overeenkomstig de in de lidstaten geldende bepalingen voor:
-
de juistheid van de in de aangifte voorkomende gegevens,
-
de echtheid van de ingediende documenten, en
-
de naleving van alle verplichtingen in verband met de plaatsing van de betrokken goederen onder de desbetreffende regeling.
2. Wanneer de aangever gebruikmaakt van systemen voor automatische gegevensverwerking voor het opstellen van douaneaangiften, met inbegrip van aangiften voor douanevervoer opgesteld overeenkomstig artikel 353, lid 2, onder b), kunnen de douaneautoriteiten bepalen dat de met de hand geschreven handtekening wordt vervangen door een andere identificatietechniek die eventueel op het gebruik van codes berust. Deze faciliteit wordt slechts toegestaan wanneer de door de douane vastgestelde technische en administratieve voorwaarden zĳn vervuld.
De douaneautoriteiten kunnen eveneens bepalen dat aangiften die met behulp van systemen voor automatische gegevensverwerking van de douane worden opgesteld, met inbegrip van aangiften voor douanevervoer opgesteld overeenkomstig artikel 353, lid 2, onder b), rechtstreeks door deze systemen worden gewaarmerkt in plaats van door de handmatige of mechanische plaatsing van het stempel van het douanekantoor en de handtekening van de bevoegde ambtenaar.”.
4)
In artikel 201 wordt het volgende lid 3 toegevoegd:
„3. De douaneautoriteiten kunnen erin toestemmen dat de douaneaangifte bij een ander douanekantoor wordt ingediend dan het kantoor waar de goederen worden aangebracht of voor controle ter beschikking worden gehouden, mits aan een van de volgende voorwaarden is voldaan:
a)
de in de aanhef bedoelde douanekantoren zijn gelegen in dezelfde lidstaat;
b)
de goederen worden door de houder van de grensoverschrijdende vergunning voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften of van de domiciliëringsprocedure onder een douaneregeling geplaatst.”.
5)
In artikel 202 wordt het volgende lid 3 toegevoegd:
„3. De aangifte voor douanevervoer wordt ingediend en de goederen worden aangebracht bij het kantoor van vertrek tijdens de door de douane vastgestelde openingstijden.
Het kantoor van vertrek kan op verzoek en op kosten van de aangever toestaan dat de goederen op een andere plaats worden aangebracht.”.
6)
Artikel 203 komt als volgt te luiden:
„Artikel 203
1. De datum van aanvaarding wordt op de aangifte vermeld.
2. De aangifte voor communautair douanevervoer wordt door het kantoor van vertrek tijdens de door de douane vastgestelde openingstijden aanvaard en geregistreerd.”.
7)
In artikel 205, lid 3, komen het vijfde en het zesde streepje als volgt te luiden:
„-
de mogelĳkheid voor de belanghebbenden om voor zendingen die verschillende soorten goederen bevatten, gebruik te maken van ladingslĳsten bĳ het vervullen van de formaliteiten voor communautair douanevervoer wanneer artikel 353, lid 2, en artikel 441 worden toegepast,
-
de opmaak met behulp van openbare of particuliere systemen voor automatische gegevensverwerking van aangiften van uitvoer, invoer of van douanevervoer bij toepassing van artikel 353, lid 2, alsmede documenten ten bewijze van het communautaire karakter van niet onder de regeling intern communautair douanevervoer vervoerde goederen, zo nodig op blanco papier, op door de lidstaten vast te stellen voorwaarden.”.
8)
In artikel 208 komt lid 2 als volgt te luiden:
„2. Wanneer de regeling communautair of gemeenschappelĳk douanevervoer wordt voorafgegaan of gevolgd door een andere douaneregeling, kan een set worden aangeboden met het aantal exemplaren dat nodig is voor het vervullen van de formaliteiten voor de regeling douanevervoer wanneer artikel 353, lid 2, wordt toegepast, en de voorafgaande of volgende douaneregeling.”.
9)
In artikel 215, lid 1, komen de tweede en de derde alinea als volgt te luiden:
„Dit papier is wit voor alle exemplaren. In de overeenkomstig artikel 353, lid 2, gebruikte exemplaren voor het communautair douanevervoer hebben de vakken 1 (eerste en derde deelvak), 2, 3, 4, 5, 6, 8, 15, 17, 18, 19, 21, 25, 27, 31, 32, 33 (eerste deelvak links), 35, 38, 40, 44, 50, 51, 52, 53, 55 en 56 echter een groene onderdruk.
De formulieren worden in het groen bedrukt.”.
10)
In artikel 219 komt lid 1 als volgt te luiden:
„1. De goederen waarop de aangifte voor douanevervoer betrekking heeft, worden samen met het vervoersdocument aangeboden.
Het kantoor van vertrek kan besluiten dat dit document bij het vervullen van de douaneformaliteiten niet behoeft te worden overgelegd, mits het te zijner beschikking wordt gehouden.
Het vervoersdocument moet tijdens het vervoer evenwel te allen tijde op verzoek van de douane of iedere andere daartoe gemachtigde instantie worden overgelegd.”.
11)
In artikel 247 wordt het volgende lid 5 toegevoegd:
„5. Voor de toepassing van de regeling communautair douanevervoer legt het kantoor van vertrek de resultaten van de verificatie vast, door de daarop betrekking hebbende gegevens in het computersysteem in te voeren.”.
12)
In artikel 249 wordt het volgende lid 3 toegevoegd:
„3. Voor de toepassing van de regeling communautair douanevervoer geeft het kantoor van vertrek, indien de controleresultaten het toelaten, de goederen vrij en voert het de datum van de vrijgave in het computersysteem in.”.
13)
In deel I, titel IX, hoofdstuk 1, wordt het volgende opschrift ingevoegd voor artikel 253:
„Afdeling 1
Algemeen”.
14)
In artikel 253 worden de volgende leden 4 tot en met 8 toegevoegd:
„4. Een persoon kan een vergunning aanvragen voor gebruik van vereenvoudigde aangiften of van de domiciliëringsprocedure, voor eigen gebruik of voor gebruik als vertegenwoordiger, mits hij een administratie voert en procedures gebruikt aan de hand waarvan de vergunningverlenende douaneautoriteit de vertegenwoordigde personen kan identificeren en passende douanecontroles kan verrichten.
Deze aanvraag kan ook betrekking hebben op een geïntegreerde vergunning, onverminderd artikel 64 van het Wetboek.
5. Het gebruik van vereenvoudigde aangiften en de domiciliëringsprocedure is afhankelijk van de voorwaarde dat zekerheid wordt gesteld voor invoerrechten en andere heffingen.
6. De vergunninghouder moet voldoen aan de in dit hoofdstuk vastgestelde voorwaarden en criteria en de verplichtingen nakomen die uit de vergunning voortvloeien, onverminderd de verplichtingen van de aangever en de bepalingen inzake het ontstaan van een douaneschuld.
7. De vergunninghouder stelt de vergunningverlenende douaneautoriteit in kennis van elk feit dat zich na de afgifte van de vergunning voordoet en dat gevolgen kan hebben voor de handhaving of de inhoud van de vergunning.
8. De vergunningverlenende douaneautoriteit voeren in de volgende gevallen een herbeoordeling uit van de vergunning voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften of de domiciliëringsprocedure:
a)
het toepasselijke Gemeenschapsrecht heeft aanzienlijke wijzigingen ondergaan;
b)
er is een redelijke aanwijzing dat de vergunninghouder niet langer aan de voorwaarden voldoet.
Wanneer een vergunning voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften of de domiciliëringsprocedure is afgegeven aan een aanvrager die minder dan drie jaar geleden is opgericht, wordt in het eerste jaar na de afgifte nauwlettend toezicht uitgeoefend.”.
15)
In artikel 253 bis wordt de volgende alinea toegevoegd:
„Het gebruik van vereenvoudigde aangiften en de domiciliëringsprocedure is slechts toegestaan indien de douaneaangiften en de kennisgevingen elektronisch worden ingediend.”.
16)
In deel I, titel IX, hoofdstuk 1, wordt de volgende Afdeling 2 ingevoegd na artikel 253 bis:
„Afdeling 2
De verlening, schorsing en intrekking van vergunningen voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften en de domiciliëringsprocedure
Artikel 253 ter
1. De aanvragen voor een vergunning voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften of de domiciliëringsprocedure worden ingediend met behulp van het aanvraagformulier waarvan het model in bijlage 67 is opgenomen of de overeenkomstige elektronische versie.
2. Wanneer de vergunningverlenende douaneautoriteit vaststelt dat de aanvraag niet alle vereiste gegevens bevat, verzoekt zij de aanvrager binnen 30 kalenderdagen na ontvangst van de aanvraag haar de nodige gegevens te verstrekken, onder opgave van de redenen van haar verzoek.
3. De aanvraag wordt niet aanvaard indien:
a)
zij niet voldoet aan het bepaalde in lid 1;
b)
zij niet is ingediend bij de bevoegde douaneautoriteiten;
c)
de aanvrager veroordeeld is wegens een ernstig misdrijf dat verband houdt met diens economische activiteiten;
d)
tegen de aanvrager een faillissementsprocedure loopt ten tijde van de indiening van de aanvraag.
4. Voordat een vergunning voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften of de domiciliëringsprocedure wordt verleend, controleren de douaneautoriteiten de administratie van de aanvrager, tenzij de resultaten van een vorige administratieve controle kunnen worden gebruikt.
Artikel 253 quater
1. Voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften wordt vergunning verleend indien voldaan wordt aan de voorwaarden en criteria van artikel 14 nonies, met uitzondering van lid 1, onder c), artikel 14 decies, onder d), e) en g) en artikel 14 undecies.
Voor het gebruik van de domiciliëringsprocedure wordt vergunning verleend indien voldaan wordt aan de voorwaarden en criteria van artikel 14 nonies, met uitzondering van lid 1, onder c), artikel 14 decies en artikel 14 undecies.
Voor de verlening van de in de eerste en de tweede alinea bedoelde vergunningen, passen de douaneautoriteiten artikel 14 bis, lid 2, toe en gebruiken zij het in bijlage 67 opgenomen vergunningsformulier.
2. Wanneer de aanvrager houder is van een AEO-certificaat als bedoeld in artikel 14 bis, lid 1, onder a) of c), wordt aan de voorwaarden en criteria van lid 1 geacht te zijn voldaan.
Artikel 253 quinquies
1. Een vergunning voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften of de domiciliëringsprocedure wordt door de vergunningverlenende douaneautoriteit geschorst wanneer:
a)
blijkt dat niet aan de voorwaarden en criteria van artikel 253 quater, lid 1, wordt voldaan;
b)
de douane voldoende redenen heeft om aan te nemen dat zich feiten hebben voorgedaan die tot een strafrechtelijke vervolging aanleiding geven en die verband houden met een overtreding van de douanewetgeving door de vergunninghouder of door een andere in artikel 14 nonies, lid 1, onder a), b) of d) bedoelde persoon.
In het in de eerste alinea, onder b), van dit artikel bedoelde geval kan de vergunningverlenende douaneautoriteit echter besluiten de vergunning voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften of de domiciliëringsprocedure niet te schorsen, indien zij van oordeel is dat de overtreding van weinig belang is in verhouding tot het aantal en de omvang van de douanegerelateerde activiteiten van de vergunninghouder en geen twijfel heeft doen ontstaan aan diens goede trouw.
Alvorens een besluit te nemen, deelt de vergunningverlenende douaneautoriteit haar bevindingen aan de vergunninghouder mee. De vergunninghouder is gerechtigd binnen 30 kalenderdagen vanaf die mededeling de situatie te corrigeren en/of zijn standpunt kenbaar te maken.
2. Wanneer de vergunninghouder de in lid 1, eerste alinea, onder a), bedoelde situatie niet binnen 30 kalenderdagen regulariseert, deelt de vergunningverlenende douaneautoriteit hem mee, dat de vergunning voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften of de domiciliëringsprocedure voor 30 kalenderdagen dagen is geschorst, zodat de vergunninghouder de nodige maatregelen kan nemen om de situatie te regulariseren.
3. In de in lid 1, eerste alinea, onder b), bedoelde gevallen schorst de vergunningverlenende douaneautoriteit de vergunning tot het einde van de gerechtelijke procedure. Zij deelt dit aan de vergunninghouder mee.
4. Wanneer de vergunninghouder de situatie niet binnen 30 kalenderdagen kan regulariseren, maar kan aantonen dat aan de voorwaarden kan worden voldaan indien de schorsingstermijn wordt verlengd, schorst de vergunningverlenende douaneautoriteit de vergunning voor het gebruik van de vereenvoudigde aangifte of de domiciliëringsprocedure voor nogmaals 30 kalenderdagen.
5. De schorsing van een vergunning is niet van invloed op douaneregelingen die reeds waren begonnen toen de schorsing inging en die nog niet zijn beëindigd.
Artikel 253 sexies
1. Wanneer de vergunninghouder, ten genoegen van de vergunningverlenende douaneautoriteit, de nodige maatregelen heeft genomen om te voldoen aan de voorwaarden en criteria om in aanmerking te komen voor de vergunning voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften of de domiciliëringsprocedure, trekt de vergunningverlenende douaneautoriteit de schorsing in en deelt zij dit mee aan de vergunninghouder. De schorsing kan worden ingetrokken, voordat de in artikel 253 quinquies, lid 2 of lid 4, bepaalde termijn verstrijkt.
2. Indien de vergunninghouder nalaat de nodige maatregelen te nemen binnen de bij artikel 253 quinquies, lid 2 of lid 4, bepaalde schorsingstermijn, is artikel 253 octies van toepassing.
Artikel 253 septies
1. Wanneer een vergunninghouder tijdelijk niet kan voldoen aan een van de voorwaarden of criteria die gelden voor de vergunning voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften of de domiciliëringsprocedure, kan hij verzoeken dat de vergunning wordt geschorst. In dat geval deelt de vergunninghouder dit mee aan de vergunningverlenende douaneautoriteit, onder vermelding van de datum waarop hij opnieuw aan de voorwaarden en criteria kan voldoen. Hij stelt de vergunningverlenende douaneautoriteit ook in kennis van voorgenomen maatregelen en wanneer deze zullen worden uitgevoerd.
2. Indien de vergunninghouder nalaat de situatie binnen de door hem meegedeelde termijn te regulariseren, kan de vergunningverlenende douaneautoriteit een redelijke verlenging toestaan, mits de vergunninghouder te goeder trouw is.
Artikel 253 octies
Onverminderd artikel 9 van het Wetboek en artikel 4 van deze verordening, wordt de vergunning voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften of de domiciliëringsprocedure door de vergunningverlenende douaneautoriteit in de volgende gevallen ingetrokken:
a)
wanneer de vergunninghouder de in artikel 253 quinquies, lid 2, en artikel 253 septies, lid 1, bedoelde situatie niet regulariseert;
b)
wanneer de vergunninghouder of een andere in artikel 14 nonies, lid 1, onder a), b) of d), bedoelde persoon ernstige of herhaalde inbreuken heeft gepleegd op de douanewetgeving en zijn beroepsmogelijkheden heeft uitgeput;
c)
op verzoek van de vergunninghouder.
In het in de eerste alinea, onder b), bedoelde geval kan de vergunningverlenende douaneautoriteit echter besluiten de vergunning voor gebruik van vereenvoudigde aangiften of van de domiciliëringsprocedure niet in te trekken, indien zij van oordeel is dat de overtredingen van weinig belang zijn in verhouding tot het aantal en de omvang van de douanegerelateerde activiteiten van de vergunninghouder en geen twijfel hebben doen ontstaan aan diens goede trouw.”.
17)
In deel I, titel IX, wordt het volgende hoofdstuk 1 bis ingevoegd:
„HOOFDSTUK 1 bis
Grensoverschrijdende vergunning voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften of de domiciliëringsprocedure
Afdeling 1
Aanvraagprocedure
Artikel 253 nonies
1. De aanvraag voor een grensoverschrijdende vergunning voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften of de domiciliëringsprocedure wordt bij een van de in artikel 14 quinquies, leden 1 en 2, bedoelde douaneautoriteiten ingediend.
Wanneer echter de vergunning voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften of de domiciliëringsprocedure wordt aangevraagd in het kader van of volgende op een aanvraag voor een grensoverschrijdende vergunning voor een bijzondere bestemming of een economische douaneregeling, zijn artikel 292, leden 5 en 6, of de artikelen 500 en 501 van toepassing.
2. Wanneer een deel van de betrokken administratie en documentatie in een andere lidstaat wordt bijgehouden dan de lidstaat waar de aanvraag wordt ingediend, vult de aanvrager de vakken 5a, 5b en 7 in van het aanvraagformulier waarvan het model in bijlage 67 is opgenomen.
3. De aanvrager zorgt voor een gemakkelijk toegankelijk centraal punt of een contactpersoon binnen zijn administratie in de lidstaat waar de aanvraag is ingediend, zodat de douane de informatie kan verkrijgen waaruit blijkt dat aan de eisen voor de afgifte van de grensoverschrijdende vergunning is voldaan.
4. De aanvragers doen de nodige gegevens zoveel mogelijk elektronisch aan de douane toekomen.
5. Tot de invoering van het voor de betrokken douaneregeling vereiste systeem voor de elektronische uitwisseling van gegevens tussen de betrokken lidstaten, kunnen de vergunningverlenende douaneautoriteiten aanvragen afwijzen die overeenkomstig lid 1 zijn ingediend, indien de grensoverschrijdende vergunning onevenredige administratieve lasten zou meebrengen.
Artikel 253 decies
1. De lidstaten doen de Commissie een lijst van de in artikel 253 nonies, lid 1, bedoelde douaneautoriteiten toekomen waarbij de aanvragen moeten worden ingediend alsmede eventuele wijzigingen in die lijst. De Commissie maakt deze informatie bekend op het internet. Deze autoriteiten treden op als de vergunningverlenende douaneautoriteiten van grensoverschrijdende vergunningen voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften en de domiciliëringsprocedure.
2. De lidstaten wijzen een centraal kantoor aan dat verantwoordelijk is voor de gegevensuitwisseling tussen de lidstaten en tussen de lidstaten en de Commissie en stellen de Commissie hiervan in kennis.
Afdeling 2
Afgifteprocedure
Artikel 253 undecies
1. Wanneer een aanvraag voor een grensoverschrijdende vergunning voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften of de domiciliëringsprocedure is ingediend, stelt de vergunningverlenende douaneautoriteit de andere douaneautoriteiten in kennis van:
a)
de aanvraag;
b)
de ontwerpvergunning;
c)
alle inlichtingen die voor het verlenen van de vergunning nodig zijn.
Deze gegevens worden meegedeeld met behulp van het in artikel 253 quaterdecies bedoelde communicatiesysteem, zodra dit beschikbaar is.
2. De in lid 1, onder a), b) en c) bedoelde informatie wordt binnen de volgende termijnen door de vergunningverlenende douaneautoriteit verstrekt:
a)
30 kalenderdagen indien de aanvrager eerder een vergunning heeft verkregen voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften of de domiciliëringsprocedure of houder is van een AEO-certificaat als bedoeld in artikel 14 bis, lid 1, onder a) of c);
b)
90 kalenderdagen in alle andere gevallen.
Wanneer de vergunningverlenende douaneautoriteit deze termijnen niet kan nakomen, kan zij deze met 30 kalenderdagen verlengen. In dat geval deelt de vergunningverlenende douaneautoriteit de aanvrager, voordat de termijnen zijn verstreken, de reden van de verlenging mee.
De termijn gaat in op de dag waarop de vergunningverlenende douaneautoriteit alle in lid 1, onder a), b) en c), bedoelde nodige informatie heeft ontvangen. De vergunningverlenende douaneautoriteit deelt de aanvrager mee dat de aanvraag is aanvaard alsmede de datum waarop de termijn ingaat.
3. Tot en met 31 december 2009 wordt de in lid 2, eerste alinea, bedoelde maximumtermijn van 30 of 90 kalenderdagen vervangen door respectievelijk 90 en 210 kalenderdagen.
Artikel 253 duodecies
1. De vergunningverlenende douaneautoriteit van de lidstaat waar de aanvraag is ingediend en de douaneautoriteiten van de andere lidstaten die bij de aangevraagde grensoverschrijdende vergunning zijn betrokken werken samen bij het opstellen van de operationele eisen en rapporteringseisen, waaronder een controleprogramma voor toezicht op het gebruik van de douaneregeling waarop de grensoverschrijdende vergunning betrekking heeft. Voor de douaneregeling of douaneregelingen worden echter niet meer gegevens tussen de betrokken douaneautoriteiten uitgewisseld dan die welke zijn vermeld in bijlage 30 bis.
2. De douaneautoriteiten van de andere lidstaten die bij de aangevraagde grensoverschrijdende vergunning zijn betrokken, delen de vergunningverlenende douaneautoriteit binnen 30 kalenderdagen na ontvangst van de ontwerpvergunning hun eventuele bezwaren mee. Wanneer voor deze mededeling meer tijd nodig is, wordt dit zo spoedig mogelijk, en in ieder geval binnen deze termijn, meegedeeld aan de vergunningverlenende douaneautoriteit. Deze aanvullende termijn mag met niet meer dan 30 kalenderdagen worden verlengd. In geval van verlenging stelt de vergunningverlenende douaneautoriteit de aanvrager van de verlenging van de termijn in kennis.
Wanneer na de mededeling van bezwaren binnen die termijn geen overeenstemming tussen de douaneautoriteiten wordt bereikt, wordt de aanvraag afgewezen, voor zover tegen de aanvaarding bezwaar is gemaakt.
Wanneer de geraadpleegde douaneautoriteit niet binnen de in de eerste alinea vastgestelde termijn of termijnen antwoordt, kan de vergunningverlenende douaneautoriteit, op verantwoordelijkheid van de geraadpleegde douaneautoriteit, aannemen dat er geen bezwaar tegen de afgifte van de vergunning bestaat.
3. Alvorens de aanvraag geheel of gedeeltelijk af te wijzen, deelt de vergunningverlenende douaneautoriteit de aanvrager de redenen van haar besluit mee, waarna de aanvrager zijn standpunt binnen 30 kalenderdagen nadat de mededeling is gedaan, kenbaar kan maken.
Artikel 253 terdecies
1. Wanneer de houder van een AEO-certificaat als bedoeld in artikel 14 bis, lid 1, onder a) of c), een aanvraag indient voor een grensoverschrijdende vergunning, wordt deze vergunning verleend wanneer de nodige gegevens zijn uitgewisseld tussen:
a)
de aanvrager en de vergunningverlenende douaneautoriteit;
b)
de vergunningverlenende autoriteit en andere douaneautoriteiten die betrokken zijn bij de aangevraagde grensoverschrijdende vergunning.
Wanneer de aanvrager geen houder is van een AEO-certificaat als bedoeld in artikel 14 bis, lid 1, onder a) of c), wordt de vergunning verleend wanneer de vergunningverlenende douaneautoriteit ervan overtuigd is dat de aanvrager kan voldoen aan de voorwaarden en criteria voor de vergunning die zijn vastgesteld bij of bedoeld in de artikelen 253, 253 bis en 253 quater en wanneer de nodige uitwisseling van gegevens als bedoeld in de eerste alinea van dit lid is geregeld.
2. Nadat de vergunningverlenende douaneautoriteit toestemming heeft gekregen of geen met redenen omklede bezwaren heeft ontvangen van de andere betrokken douaneautoriteiten, geeft zij binnen 30 kalenderdagen na het verstrijken van de in artikel 253 undecies, lid 2 of lid 3, bedoelde termijnen de vergunning af overeenkomstig het vergunningformulier waarvan het model is opgenomen in bijlage 67.
De vergunningverlenende douaneautoriteit doet de vergunning toekomen aan de douaneautoriteiten in de deelnemende lidstaten met behulp van het in artikel 253 quaterdecies bedoelde informatie- en communicatiesysteem zodra dit beschikbaar is.
3. De grensoverschrijdende vergunningen voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften en de domiciliëringsprocedure worden in alle lidstaten erkend die zijn vermeld in vak 10 en/of vak 11 van de vergunning.
Afdeling 3
Uitwisseling van informatie
Artikel 253 quaterdecies
1. Een elektronisch informatie- en communicatiesysteem dat in overleg tussen de Commissie en de douaneautoriteiten wordt vastgesteld, wordt, zodra het beschikbaar is, gebruikt voor informatie en communicatie tussen de douaneautoriteiten en ter informatie van de Commissie en de marktdeelnemers. Aan de marktdeelnemers worden slechts de niet-vertrouwelijke gegevens meegedeeld als omschreven in titel II, punt 16, van de toelichting bij het aanvraagformulier voor het gebruik van vereenvoudigde procedures waarvan het model in bijlage 67 is opgenomen.
2. Met behulp van het in lid 1 bedoelde systeem worden de volgende gegevens uitgewisseld, opgeslagen en toegankelijk gemaakt voor de Commissie en de douaneautoriteiten:
a)
de gegevens van de aanvragen;
b)
de gegevens die voor de afgifte van de vergunning zijn vereist;
c)
de grensoverschrijdende vergunningen die zijn afgegeven voor de procedures als bedoeld in artikel 1, leden 13 en 14, en eventuele gegevens over wijziging, schorsing en intrekkingen van die vergunningen;
d)
de resultaten van een herbeoordeling in de zin van artikel 253, lid 8.
3. De Commissie en de lidstaten mogen de lijst van de grensoverschrijdende vergunningen en de niet-vertrouwelijke gegevens als bedoeld in titel II, punt 16, van de toelichting bij het aanvraagformulier voor het gebruik van vereenvoudigde procedures waarvan het model in bijlage 67 is opgenomen, met toestemming van de vergunninghouder aan het publiek op het internet bekendmaken. De lijst wordt bijgewerkt.”.
18)
In artikel 260, lid 1, wordt „de aangever” vervangen door „een aanvrager”.
19)
Artikel 261 komt als volgt te luiden:
„Artikel 261
1. Vergunning voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften wordt verleend aan de aanvrager indien voldaan is aan de voorwaarden en criteria van de artikelen 253, 253 bis en 253 quater.
2. Wanneer de aanvrager houder is van een AEO-certificaat als bedoeld in artikel 14 bis, lid 1, onder a) of c), verleent de vergunningverlenende douaneautoriteit de vergunning na uitwisseling van de nodige gegevens tussen de aanvrager en vergunningverlenende autoriteit. Aan alle andere in lid 1 vermelde criteria wordt dan geacht te zijn voldaan.”.
20)
Artikel 264 komt als volgt te luiden:
„Artikel 264
1. Een vergunning voor het gebruik van de domiciliëringsprocedure wordt verleend aan de aanvrager indien voldaan is aan de voorwaarden en criteria van de artikelen 253, 253 bis en 253 quater.
2. Wanneer de aanvrager houder is van een AEO-certificaat als bedoeld in artikel 14 bis, lid 1, onder a) of c), verleent de vergunningverlenende douaneautoriteit de vergunning na uitwisseling van de nodige gegevens tussen de aanvrager en de vergunningverlenende autoriteit. Aan alle andere in lid 1 van dit artikel bedoelde criteria wordt dan geacht te zijn voldaan.”.
21)
Artikel 265 wordt geschrapt.
22)
In artikel 269 komt lid 1 als volgt te luiden:
„1. Een vergunning voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften wordt verleend aan de aanvrager overeenkomstig de voorwaarden en criteria van de artikelen 253, 253 bis, 253 quater en 270 en op de daarin bepaalde wijze.”.
23)
Artikel 270 wordt als volgt gewijzigd:
a)
de leden 2, 3 en 4 worden geschrapt;
b)
lid 5 komt als volgt te luiden:
„5. Wanneer de aanvrager houder is van een AEO-certificaat als bedoeld in artikel 14 bis, lid 1, onder a) of c), verleent de vergunningverlenende douaneautoriteit de vergunning na uitwisseling van de nodige gegevens tussen de aanvrager en de vergunningverlenende autoriteit. Aan alle andere in lid 1 van dit artikel bedoelde voorwaarden en criteria wordt dan geacht te zijn voldaan.”.
24)
In artikel 282 komt lid 1 als volgt te luiden:
„1. Een vergunning voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften wordt verleend aan de aanvrager indien voldaan is aan de voorwaarden en criteria bedoeld in de overeenkomstig toegepaste artikelen 261 en 262.”.
25)
Artikel 288 wordt geschrapt.
26)
In artikel 291, lid 2, wordt punt a) geschrapt.
27)
In artikel 340 ter worden de volgende punten toegevoegd:
„6. „Begeleidingsdocument voor douanevervoer”: het document ter begeleiding van de goederen, dat wordt afgedrukt door het computersysteem en is gebaseerd op de gegevens van de aangifte voor douanevervoer.
7. „Noodprocedure”: de procedure die berust op het gebruik van op papier opgestelde documenten met het oog op de indiening van de aangifte voor douanevervoer, de controle van die aangifte en de afwikkeling van het vervoer wanneer de standaardprocedure, die langs elektronische weg verloopt, niet kan worden gevolgd.”.
28)
In artikel 340 quater komt lid 1 als volgt te luiden:
„1. De regeling intern communautair douanevervoer geldt voor communautaire goederen die worden vervoerd:
a)
van een gedeelte van het douanegebied van de Gemeenschap waar Richtlĳn 2006/112/EG van toepassing is, naar een gedeelte van het douanegebied van de Gemeenschap waar die richtlĳn niet van toepassing is, of
b)
van een gedeelte van het douanegebied van de Gemeenschap waar Richtlĳn 2006/112/EG niet van toepassing is, naar een gedeelte van het douanegebied van de Gemeenschap waar die richtlĳn wel van toepassing is, of
c)
van een gedeelte van het douanegebied van de Gemeenschap waar Richtlĳn 2006/112/EG niet van toepassing is, naar een gedeelte van het douanegebied van de Gemeenschap waar die richtlĳn evenmin van toepassing is.”.
29)
In artikel 342 wordt het volgende lid 4 toegevoegd:
„4. Wanneer de zekerheid door een borg wordt gesteld bij een kantoor van zekerheidstelling:
a)
wordt aan de aangever een „zekerheidsreferentienummer” toegekend met het oog op het gebruik van de zekerheid en ter identificatie van iedere verbintenis van de borg;
b)
wordt aan de aangever een toegangscode die betrekking heeft op het zekerheidsreferentienummer, toegekend en meegedeeld.”.
30)
Artikel 343 komt als volgt te luiden:
„Artikel 343
Elke lidstaat voert in het computersysteem in welke kantoren voor communautair douanevervoer bevoegd zijn, onder opgave van het kantoornummer, de bevoegdheden en de openingstijden van deze kantoren. Wijzigingen worden eveneens in het computersysteem ingevoerd.
De Commissie stelt de overige lidstaten hiervan in kennis door middel van het computersysteem.”.
31)
Het volgende artikel 343 bis wordt ingevoegd:
„Artikel 343 bis
Elke lidstaat stelt de Commissie in kennis van de oprichting van centrale kantoren en van de aan deze kantoren verleende bevoegdheden inzake beheer en afwikkeling van de regeling communautair douanevervoer en de verzending en ontvangst van documenten, met opgave van het soort documenten.
De Commissie stelt de overige lidstaten hiervan in kennis.”.
32)
In deel II, titel II, hoofdstuk 4, afdeling 1, wordt het volgende artikel 344 bis ingevoegd:
„Artikel 344 bis
1. De formaliteiten in het kader van de regeling communautair douanevervoer worden vervuld met behulp van elektronische gegevensverwerkingstechnieken.
2. De tussen de overheidsinstanties uit te wisselen berichten in het kader van het communautair douanevervoer zijn in overeenstemming met de structuur en de kenmerken die door de douaneautoriteiten in onderling overleg zijn vastgesteld.”.
33)
In artikel 345 wordt het volgende lid 4 toegevoegd:
„4. Wanneer de zekerheidstelling per aangifte door borgstelling geschiedt, kan de aangever de toegangscode die betrekking heeft op het „zekerheidsreferentienummer” niet wijzigen, behalve wanneer bijlage 47 bis, punt 3, van toepassing is.”.
34)
In artikel 346 komt lid 1 als volgt te luiden:
„1. De zekerheidstelling per aangifte door borgstelling geschiedt door middel van een akte van borgtocht waarvan het model in bijlage 49 is opgenomen.
De akte van borgtocht wordt bewaard door het kantoor van zekerheidstelling.”.
35)
Artikel 347 komt als volgt te luiden:
„Artikel 347
1. In het in artikel 345, lid 3, bedoelde geval geschiedt de zekerheidstelling per aangifte door middel van een akte van borgtocht waarvan het model in bijlage 50 is opgenomen.
Artikel 346, lid 2, is van overeenkomstige toepassing.
2. De borg verstrekt het kantoor van zekerheidstelling op de door de douaneautoriteiten vastgestelde wijze alle vereiste gegevens met betrekking tot de door hem afgegeven bewijzen van zekerheidstelling per aangifte.
De uiterste datum waarop deze bewijzen kunnen worden gebruikt, mag niet later zijn dan één jaar na afgifte.
3. De borg deelt de aangever voor elk aan hem afgegeven bewijs van zekerheidstelling per aangifte een „zekerheidsreferentienummer” mee, waarvan de bijbehorende toegangscode niet door de aangever kan worden gewijzigd.
4. Voor de toepassing van artikel 353, lid 2, onder b), verstrekt de borg de aangever bewijzen van zekerheidstelling per aangifte op papier overeenkomstig het model in bijlage 54. Het identificatienummer wordt op het bewijs vermeld.
5. De borg kan bewijzen van zekerheidstelling per aangifte afgeven die niet geldig zijn voor communautair douanevervoer van de in bijlage 44 quater vermelde goederen. In dat geval brengt de borg op elk door hem afgegeven bewijs van zekerheidstelling per aangifte op papier diagonaal de volgende vermelding aan:
-
Beperkte geldigheid - 99200.
6. De aangever geeft bij het kantoor van vertrek het aantal bewijzen van zekerheidstelling per aangifte af, dat overeenstemt met het veelvoud van 7 000 EUR dat vereist is om het gehele in artikel 345, lid 1, bedoelde bedrag te dekken. Voor de toepassing van artikel 353, lid 2, onder b), worden de papieren bewijzen afgegeven en bewaard door het kantoor van vertrek, dat het identificatienummer van elk bewijs aan het op het bewijs vermelde kantoor van zekerheidstelling meedeelt.”.
36)
In artikel 348 komt lid 3 als volgt te luiden:
„3. De gegevens met betrekking tot de intrekking of de opzegging en de datum waarop deze ingaat, worden door de douaneautoriteiten van de lidstaat waaronder het kantoor van zekerheidstelling ressorteert, onverwijld in het computersysteem ingebracht.”.
37)
Artikel 350 wordt geschrapt.
38)
Artikel 351 komt als volgt te luiden:
„Artikel 351
Voor zendingen die zowel goederen omvatten die onder de regeling extern communautair douanevervoer als goederen die onder de regeling intern communautair douanevervoer moeten worden geplaatst, wordt de aangifte voor douanevervoer die van de vermelding T is voorzien, op artikelniveau aangevuld met het kenmerk „T1”, „T2” of „T2F”.”.
39)
Artikel 352 wordt geschrapt.
40)
Artikel 353 komt als volgt te luiden:
„Artikel 353
1. De aangiften voor douanevervoer moeten voldoen aan de in bijlage 37 bis bepaalde structuur en kenmerken.
2. In de volgende gevallen aanvaarden de douaneautoriteiten een schriftelijke aangifte voor douanevervoer op een formulier dat overeenkomt met het model in bijlage 31, overeenkomstig de procedure die in onderling overleg tussen de douaneautoriteiten is vastgesteld:
a)
wanneer de goederen worden vervoerd door reizigers die geen rechtstreekse toegang hebben tot het computersysteem van de douane, overeenkomstig de in artikel 353 bis omschreven methoden;
b)
wanneer de noodprocedure wordt toegepast, onder de voorwaarden en volgens de methoden die in bijlage 37 quinquies zijn vastgesteld.
3. Het in lid 2, onder b), genoemde gebruik van een schriftelijke aangifte voor douanevervoer is afhankelijk van de goedkeuring van de bevoegde autoriteiten wanneer het computersysteem van de aangever en/of het netwerk niet beschikbaar is of zijn.
4. De schriftelijke aangifte voor douanevervoer kan worden aangevuld met één of meer aanvullende formulieren die overeenstemmen met het model in bijlage 33. Deze formulieren maken deel uit van de aangifte.
5. De ladingslijsten die overeenkomstig bijlage 44 bis zijn opgesteld volgens het model in bijlage 45, kunnen in plaats van aanvullende formulieren worden gebruikt als beschrijvend gedeelte van de schriftelijke aangifte voor douanevervoer waarvan zij dan deel uitmaken.”.
41)
In deel II, titel II, hoofdstuk 4, afdeling 2, onderafdeling 2, wordt het volgende artikel 353 bis ingevoegd:
„Artikel 353 bis
1. Voor de toepassing van artikel 353, lid 2, onder a), stelt de reiziger de aangifte voor douanevervoer op overeenkomstig artikel 208 en bijlage 37.
2. De douaneautoriteiten dragen er zorg voor dat de gegevens over het douanevervoer met behulp van informatietechnologie en computernetwerken tussen de bevoegde autoriteiten worden uitgewisseld.”.
42)
In artikel 356 wordt lid 3 geschrapt.
43)
Artikel 357 wordt als volgt gewijzigd:
a)
lid 1 komt als volgt te luiden:
„1. Onverminderd lid 4 worden onder de regeling communautair douanevervoer te plaatsen goederen slechts vrijgegeven indien zij zijn verzegeld. Het kantoor van vertrek neemt de identificatiemaatregelen die het noodzakelijk acht, en voert de overeenkomstige gegevens in de aangifte voor douanevervoer in.”;
b)
lid 4 komt als volgt te luiden:
„4. Het kantoor van vertrek kan van verzegeling afzien, wanneer het, rekening houdend met eventuele andere identificatiemaatregelen, mogelijk is de goederen te identificeren aan de hand van de omschrijving in de aangifte voor douanevervoer of de bijgevoegde stukken.
De goederen worden geacht aan de hand van hun omschrĳving te kunnen worden geïdentificeerd, wanneer deze omschrĳving zo nauwkeurig is dat de hoeveelheid en de aard ervan gemakkelĳk kunnen worden nagegaan.”.
44)
De artikelen 358 en 359 komen als volgt te luiden:
„Artikel 358
1. Bĳ de vrĳgave van de goederen zendt het kantoor van vertrek de gegevens over het communautaire douanevervoer aan het opgegeven kantoor van bestemming met behulp van „het voorafgaande bericht van aankomst” en aan de opgegeven kantoren van doorgang met behulp van „de voorafgaande kennisgeving van doorgang”. Deze berichten worden gebaseerd op gegevens die zijn ontleend aan de, eventueel gewijzigde, aangifte voor douanevervoer.
2. Na de vrijgave van de goederen blijft het begeleidingsdocument voor douanevervoer bij de onder de regeling communautair douanevervoer geplaatste goederen. Het model van en nadere gegevens over dit document zijn opgenomen in bijlage 45 bis. Dit document wordt de marktdeelnemers op een van de volgende wijzen ter beschikking gesteld:
a)
het wordt door het kantoor van vertrek overhandigd aan de aangever of het wordt, met toestemming van de douane, aangemaakt met het computersysteem van de aangever;
b)
het wordt aangemaakt met het computersysteem van de toegelaten afzender nadat deze van het kantoor van vertrek het bericht heeft ontvangen dat de vrijgave van de goederen is goedgekeurd.
3. Het begeleidingsdocument voor douanevervoer wordt eventueel aangevuld met een lijst van artikelen waarvan het model en de nadere bijzonderheden in bijlage 45 ter zijn opgenomen. Deze lijst maakt deel uit van het begeleidingsdocument voor douanevervoer.
Artikel 359
1. De zending en het begeleidingsdocument voor douanevervoer worden bij elk kantoor van doorgang aangeboden.
2. Het kantoor van doorgang registreert de doorgang in vergelijking met de „voorafgaande kennisgeving van doorgang” die van het kantoor van vertrek is ontvangen. De doorgang wordt met behulp van een „kennisgeving van grensoverschrijding” aan het kantoor van vertrek gemeld.
3. De kantoren van doorgang controleren de goederen indien zij dit noodzakelijk achten. De geschiedt met name aan de hand van de „voorafgaande kennisgeving van doorgang”.
4. Wanneer de goederen via een ander dan het op het begeleidingsdocument voor douanevervoer vermelde kantoor van doorgang worden vervoerd, verzoekt het feitelijke kantoor van doorgang het kantoor van vertrek om toezending van de „voorafgaande kennisgeving van doorgang” en stelt het het kantoor van vertrek in kennis van de doorgang door middel van een „kennisgeving van grensoverschrijding”.”.
45)
Artikel 360 wordt als volgt gewijzigd:
a)
in lid 1 komt de inleidende zin als volgt te luiden:
„De vervoerder is in de volgende gevallen verplicht het begeleidingsdocument voor douanevervoer van vermeldingen te voorzien en dit, tezamen met de zending, aan te brengen bij de douaneautoriteiten van de lidstaat op het grondgebied waarvan het vervoermiddel zich bevindt:”,
b)
lid 2 komt als volgt te luiden:
„2. Indien de douane van oordeel is dat het communautair douanevervoer, eventueel na het nemen van de nodige maatregelen, op normale wijze kan worden voortgezet, viseert zij het begeleidingsdocument voor douanevervoer.
Alle relevante gegevens betreffende de overlading of andere gebeurtenissen worden in het computersysteem ingevoerd door, naargelang van het geval, het kantoor van doorgang dan wel van het kantoor van bestemming.”.
46)
De artikelen 361, 362 en 363 komen als volgt te luiden:
„Artikel 361
1. De goederen en de vereiste documenten worden tijdens de openingstijden bij het kantoor van bestemming aangebracht. Dit kantoor kan evenwel, op verzoek en op kosten van de belanghebbende, toestaan dat het aanbrengen op een ander tijdstip plaatsvindt. Dit kantoor kan, op verzoek en op kosten van de belanghebbende, eveneens toestaan dat de goederen en de vereiste documenten op een andere plaats worden aangebracht.
2. Wanneer de goederen na het verstrijken van de door het kantoor van vertrek voorgeschreven termijn bij het kantoor van bestemming worden aangebracht en de niet-nakoming van deze termijn is te wijten aan niet aan de vervoerder of de aangever toe te rekenen omstandigheden die ten genoegen van het kantoor van bestemming worden aangetoond, wordt de aangever geacht de voorgeschreven termijn in acht te hebben genomen.
3. Het kantoor van bestemming bewaart het begeleidingsdocument voor douanevervoer en de controle van de goederen geschiedt met name aan de hand van het „voorafgaande bericht van aankomst” dat het kantoor van vertrek heeft toegezonden.
4. Op verzoek van de aangever viseert het kantoor van bestemming, ten bewijze van het feit dat de regeling overeenkomstig artikel 366, lid 1, is beëindigd, de kopie van het begeleidingsdocument voor douanevervoer dat van de volgende vermelding is voorzien:
-
Alternatief bewijs - 99202.
5. Het douanevervoer kan bij een ander dan het in de aangifte voor douanevervoer genoemde kantoor worden beëindigd. Dit kantoor wordt dan het kantoor van bestemming.
Wanneer het nieuwe kantoor van bestemming onder een andere lidstaat ressorteert dan het oorspronkelijk voorziene kantoor, verzoekt het nieuwe kantoor van bestemming het kantoor van vertrek om toezending van het „voorafgaand bericht van aankomst”.
Artikel 362
1. Het kantoor van bestemming viseert een ontvangstbewijs op verzoek van de persoon die de goederen en de vereiste documenten aanbrengt.
2. Het ontvangstbewijs stemt overeen met het model in bijlage 47.
3. Het ontvangstbewijs moet vooraf door de belanghebbende worden ingevuld. Het mag andere gegevens betreffende de zending bevatten, buiten het voor het kantoor van bestemming vermelde vak. Het ontvangstbewĳs kan niet als bewĳs worden gebruikt dat de regeling in de zin van artikel 366, lid 1, is beëindigd.
Artikel 363
1. Het kantoor van bestemming stelt het kantoor van vertrek, op de dag van de aanbrenging van de goederen bij het kantoor van bestemming, door middel van een „bericht van aankomst” in kennis van de aankomst van de goederen.
2. Wanneer het douanevervoer wordt beëindigd in een ander dan het in de aangifte voor douanevervoer vermelde kantoor, stelt het nieuwe kantoor van bestemming het kantoor van vertrek door middel van een „bericht van aankomst” in kennis van de aankomst van de goederen.
Het kantoor van vertrek stelt het oorspronkelijk voorziene kantoor van bestemming door middel van een „bericht van aankomst ter kennisgeving” in kennis van de aankomst van de goederen.
3. Het in de leden 1 en 2 bedoelde „bericht van aankomst” kan niet dienen als bewijs dat de regeling in de zin van artikel 366, lid 1, is beëindigd.
4. Het kantoor van bestemming zendt het bericht „controleresultaten” uiterlĳk op de derde dag volgende op de dag van aanbrenging van de goederen bĳ het kantoor van bestemming aan het kantoor van vertrek, tenzij er goede redenen zijn dit niet te doen. Bij toepassing evenwel van artikel 408 zendt het kantoor van bestemming het bericht „controleresultaten” binnen zes dagen na de aanbrenging van de goederen bij het kantoor van vertrek.”.
47)
Artikel 364 wordt geschrapt.
48)
In deel II, titel II, hoofdstuk 4, afdeling 2, komt de titel van onderafdeling 6 als volgt te luiden:
„ Nasporingsprocedure ”.
49)
Artikel 365 komt als volgt te luiden:
„Artikel 365
1. Wanneer de douaneautoriteiten van de lidstaat van vertrek geen „bericht van aankomst” hebben ontvangen binnen de voorgeschreven termijn voor de aanbrenging van de goederen bij het kantoor van bestemming of wanneer zij geen bericht „controleresultaten” hebben ontvangen binnen zes dagen na ontvangst van het „bericht van aankomst”, overwegen zij de inleiding van de nasporingsprocedure teneinde alle gegevens te verzamelen die voor de zuivering van de regeling noodzakelijk zijn of, indien dit niet mogelijk is, om vast te stellen
-
of een douaneschuld is ontstaan;
-
wie de schuldenaar is;
-
welke douaneautoriteiten voor de invordering bevoegd zijn.
2. De nasporingsprocedure wordt ingeleid binnen zeven dagen na het verstrijken van een van de in lid 1 bedoelde termijnen behalve in uitzonderlijke gevallen, die in onderling overleg door de lidstaten worden vastgesteld. Deze procedure wordt terstond ingeleid wanneer de douaneautoriteiten in een vroeg stadium vernemen dat de regeling niet is beëindigd of wanneer zĳ dit vermoeden.
3. Indien de douaneautoriteiten van de lidstaat van vertrek uitsluitend het „bericht van aankomst” hebben ontvangen, leiden zij de nasporingsprocedure in door het kantoor van bestemming dat het „bericht van aankomst” heeft verzonden om toezending van het bericht „controleresultaten” te verzoeken.
4. Indien de douaneautoriteiten van de lidstaat van vertrek geen „bericht van aankomst” hebben ontvangen, leiden zij de nasporingsprocedure in door hetzij de aangever om alle voor de zuivering van de regeling vereiste gegevens te verzoeken, hetzij het kantoor van bestemming wanneer voldoende gegevens voor het onderzoek op de plaats van bestemming beschikbaar zijn.
De aangever wordt uiterlijk 28 dagen na de inleiding van de nasporingsprocedure bij het kantoor van bestemming verzocht de gegevens te verstrekken die voor de zuivering van de regeling nodig zijn.
5. Het kantoor van bestemming en de aangever moeten binnen 28 dagen op het in lid 4 bedoelde verzoek antwoorden. Indien de aangever binnen die termijn voldoende gegevens verstrekt, moeten de douaneautoriteiten van de lidstaat van vertrek rekening houden met deze gegevens of de regeling zuiveren indien dat op basis van de verstrekte gegevens mogelijk is.
6. Indien het op basis van de door de aangever verstrekte gegevens niet mogelijk is de regeling te zuiveren, maar deze gegevens door de douaneautoriteiten van de lidstaat van vertrek wel toereikend worden geacht om de nasporingsprocedure voort te zetten, moet terstond een verzoek worden ingediend bij het betrokken douanekantoor.
7. Wanneer tijdens de nasporing blijkt dat de regeling naar behoren is beëindigd, zuiveren de douaneautoriteiten van de lidstaat van vertrek de regeling en delen zij dit onmiddellijk mee aan de aangever en, in voorkomend geval, aan de douaneautoriteiten die overeenkomstig artikel 217 tot en met 232 van het Wetboek met de invordering zijn begonnen.”.
50)
Het volgende artikel 365 bis wordt ingevoegd:
„Artikel 365 bis
1. Wanneer tijdens de nasporing en vóór het verstrijken van de in artikel 450 bis, eerste streepje, genoemde termijn de douaneautoriteiten van de lidstaat van vertrek, hierna de „verzoekende autoriteiten” genoemd, door ongeacht welk middel het bewĳs verkrĳgen op welke plaats de feiten zich hebben voorgedaan die tot het ontstaan van de schuld hebben geleid, en deze plaats zich in een andere lidstaat bevindt, zenden zĳ onverwijld alle beschikbare gegevens toe aan de autoriteiten die voor die plaats bevoegd zĳn, hierna de „aangezochte autoriteiten” genoemd.
2. De aangezochte autoriteiten zenden een ontvangstbevestiging waarin zij verklaren of zij voor de invordering bevoegd zijn. Wanneer binnen 28 dagen geen antwoord wordt ontvangen, zetten de verzoekende autoriteiten de nasporingsprocedure onmiddellijk voort.”.
51)
De artikelen 366 en 367 komen als volgt te luiden:
„Artikel 366
1. Het bewijs dat de regeling binnen de in de aangifte gestelde termijn is beëindigd, kan door de aangever ten genoegen van de douaneautoriteiten worden geleverd door de overlegging van een door de douane van de lidstaat van bestemming gewaarmerkt document waaruit blijkt dat de betrokken goederen bij het kantoor van bestemming of, bij toepassing van artikel 406, bij de toegelaten geadresseerde zijn aangebracht.
2. De regeling communautair douanevervoer wordt eveneens als beëindigd beschouwd wanneer de aangever ten genoegen van de douaneautoriteiten een van de volgende documenten ter identificatie van de goederen overlegt:
a)
een in een derde land opgesteld douanedocument waaruit blĳkt dat de goederen een douanebestemming hebben gekregen;
b)
een in een derde land opgesteld document dat is geviseerd door de douaneautoriteiten van dat land en waarin wordt bevestigd dat de goederen worden geacht zich in dat land in het vrije verkeer te bevinden.
3. De in lid 2 genoemde documenten kunnen worden vervangen door kopieën of fotokopieën die voor conform zijn gewaarmerkt door de instantie die de originele documenten heeft geviseerd, door de autoriteiten van de betrokken derde landen of de autoriteiten van een van de lidstaten.
Artikel 367
De bepalingen betreffende het op informatietechnologie en computernetwerken gebaseerde berichtenverkeer tussen de douaneautoriteiten zijn niet van toepassing op de vereenvoudigde procedures die voor bepaalde wĳzen van vervoer gelden, noch op de andere vereenvoudigde procedures op grond van artikel 97, lid 2, van het Wetboek, als bedoeld in artikel 372, lid 1, onder f) en g).”.
52)
De artikelen 368 bis, 369, 369 bis, 370 en 371 worden geschrapt.
53)
Artikel 372 komt als volgt te luiden:
„Artikel 372
1. Op verzoek van de aangever of van de geadresseerde kunnen de douaneautoriteiten de volgende vereenvoudigingen toestaan:
a)
het gebruik van een doorlopende zekerheid of ontheffing van zekerheidstelling;
b)
het gebruik van verzegelingen van een bijzonder model;
c)
de vrijstelling van de verplichting een bepaalde route te volgen;
d)
de status van toegelaten afzender;
e)
de status van toegelaten geadresseerde;
f)
de toepassing van vereenvoudigde procedures voor bijzondere wijzen van vervoer:
i)
per spoor of door middel van grote containers,
ii)
door de lucht,
iii)
over zee,
iv)
door pĳpleidingen;
g)
andere vereenvoudigde procedures op grond van artikel 97, lid 2, van het Wetboek.
2. Tenzij in deze afdeling of in de vergunning anders is bepaald, zijn de in lid 1, onder a) en f), vermelde vereenvoudigingen, wanneer zij worden toegestaan, in alle lidstaten van toepassing. Wanneer de in lid 1, onder b), c) en d), vermelde vereenvoudigingen worden toegestaan, zijn zij uitsluitend van toepassing op communautair douanevervoer dat aanvangt in de lidstaat waar zij werden toegestaan. Wanneer de in lid 1, onder e), vermelde vereenvoudiging wordt toegestaan, is zij uitsluitend van toepassing in de lidstaat waar zij werd toegestaan.”.
54)
In artikel 373, lid 1, komt punt b) als volgt te luiden:
„b)
regelmatig van de regeling communautair douanevervoer gebruikmaken, of van wie het de douaneautoriteiten bekend is dat zij de uit deze regeling voortvloeiende verplichtingen kunnen nakomen of, in geval van de in artikel 372, lid 1, onder e), bedoelde vereenvoudiging, regelmatig onder de regeling communautair douanevervoer geplaatste goederen ontvangen, en”.
55)
In artikel 374 komt lid 1 als volgt te luiden:
„1. De aanvraag om een vergunning voor het gebruik van vereenvoudigingen, hierna „de aanvraag” genoemd, wordt gedateerd en ondertekend. De aanvraag wordt schriftelijk of met behulp van elektronische gegevensverwerkingstechnieken ingediend op de door de douaneautoriteiten vastgestelde voorwaarden en op de door hen bepaalde wijze.”.
56)
In artikel 376 komt lid 3 als volgt te luiden:
„3. In geval van de in artikel 372, lid 1, onder b), c), en f), bedoelde vereenvoudigingen wordt de vergunning op elk verzoek van het kantoor van vertrek overgelegd.”.
57)
Artikel 379 komt als volgt te luiden:
„Artikel 379
1. De aangever maakt gebruik van de doorlopende zekerheid of van de ontheffing van zekerheidstelling binnen de grenzen van een referentiebedrag.
2. Het referentiebedrag stemt overeen met het bedrag van de douaneschuld die kan ontstaan ten aanzien van door de aangever in een periode van ten minste een week onder de regeling communautair douanevervoer geplaatste goederen.
Het kantoor van zekerheidstelling stelt het referentiebedrag vast in samenwerking met de betrokkene op grond van het volgende:
a)
de gegevens over de in het verleden vervoerde goederen en van een raming van de omvang van het te verrichten communautair douanevervoer, zoals deze onder andere uit de handelsadministratie en de boekhouding van de betrokkene blijkt;
b)
voor de vaststelling van het referentiebedrag wordt uitgegaan van het hoogste bedrag aan rechten en heffingen dat in de lidstaat van het kantoor van zekerheidstelling op de goederen van toepassing is. Communautaire goederen die zijn of moeten worden vervoerd in overeenstemming met de Overeenkomst betreffende een gemeenschappelijke regeling inzake douanevervoer, worden bij die vaststelling als niet-communautaire goederen beschouwd.
Voor elk douanevervoer wordt een berekening gemaakt van het bedrag van de douaneschuld die kan ontstaan. Wanneer de nodige gegevens niet beschikbaar zĳn, wordt het bedrag geacht 7 000 EUR te zĳn, tenzĳ de douaneautoriteiten op grond van andere gegevens een ander bedrag vaststellen.
3. Het kantoor van zekerheidstelling onderzoekt regelmatig of het referentiebedrag passend is, met name op verzoek van de aangever, en past dit bedrag zo nodig aan.
4. De aangever ziet erop toe dat de eventueel opeisbare bedragen, rekening houdend met het vervoer waarvoor de regeling nog niet is beëindigd, het referentiebedrag niet overschrijden.
De computersystemen van de douaneautoriteiten verwerken het gebruik van de referentiebedragen voor elk douanevervoer en kunnen dit opvolgen.”.
58)
Het volgende artikel 380 bis wordt ingevoegd:
„Artikel 380 bis
Voor het gebruik van iedere doorlopende zekerheid en/of voor iedere ontheffing van zekerheidstelling wordt:
a)
aan de aangever een „zekerheidreferentienummer” toegekend dat is gekoppeld aan het vastgestelde referentiebedrag;
b)
door het kantoor van zekerheidstelling aan de aangever een initiële toegangscode met betrekking tot het „zekerheidreferentieummer” toegekend en meegedeeld.
De aangever kan aan de zekerheid één of meer toegangscodes toekennen voor zichzelf of zijn vertegenwoordigers.”.
59)
Artikel 382 komt als volgt te luiden:
„Artikel 382
1. De doorlopende zekerheid wordt door een borg gesteld.
2. De akte van borgtocht moet overeenstemmen met het model in bijlage 48. De akte van borgtocht wordt bewaard door het kantoor van zekerheidstelling.
3. Artikel 346, lid 2, is van overeenkomstige toepassing.”.
60)
Artikel 383 wordt als volgt gewijzigd:
a)
lid 2 komt als volgt te luiden:
„2. De geldigheidsduur van een certificaat bedraagt ten hoogste twee jaar. Het kantoor van zekerheidstelling kan de geldigheidsduur echter eenmaal met een nieuwe termijn van ten hoogste twee jaar verlengen.”;
b)
lid 3 wordt geschrapt.
61)
Artikel 384 wordt als volgt gewijzigd:
a)
lid 2 komt als volgt te luiden:
„2. De intrekking van de vergunning voor doorlopende zekerheidstelling of voor ontheffing van zekerheidstelling door de bevoegde autoriteiten, de intrekking van de beschikking van het kantoor van zekerheidstelling tot aanvaarding van de verbintenis van de borg, de opzegging van de verbintenis door de borg en de datum van ingang van de intrekking of de opzegging moeten door het kantoor van zekerheidstelling in het computersysteem worden ingebracht.”;
b)
lid 3 komt als volgt te luiden:
„3. Vanaf de datum van ingang van de intrekking of de opzegging kunnen de voor de toepassing van artikel 353, lid 2, onder b), afgegeven certificaten niet meer worden gebruikt om goederen onder de regeling communautair douanevervoer te plaatsen, en moeten deze terstond door de aangever bij het kantoor van zekerheidstelling worden ingeleverd.
Elke lidstaat deelt de Commissie de gegevens mee ter identificatie van de nog geldige certificaten die niet zijn ingeleverd of die als gestolen, verloren of vervalst zijn aangemeld. De Commissie stelt de andere lidstaten hiervan in kennis.”;
c)
lid 4 wordt geschrapt.
62)
Artikel 385 wordt geschrapt.
63)
In artikel 386 komt lid 2 als volgt te luiden:
„2. De aangever vermeldt het aantal, het soort en het identificatiemerk van de gebruikte verzegelingen in de aangifte voor douanevervoer.
Hij brengt de verzegelingen uiterlijk bij de vrijgave van de goederen aan.”.
64)
In artikel 387 wordt lid 2 geschrapt.
65)
In artikel 398 komt de eerste alinea als volgt te luiden:
„De status van toegelaten afzender kan worden toegekend aan personen die communautair douanevervoer willen verrichten zonder de in de aangifte voor douanevervoer vermelde goederen bij het kantoor van vertrek of op een andere erkende plaats aan te bieden.”.
66)
In artikel 399 komt punt b) als volgt te luiden:
„b)
over welke termijn de douaneautoriteiten beschikken nadat de toegelaten afzender zijn aangifte heeft ingediend, om vóór het vertrek van de goederen eventueel een controle te kunnen verrichten;”.
67)
Artikel 400 komt als volgt te luiden:
„Artikel 400
De toegelaten afzender dient bij het kantoor van vertrek een aangifte voor douanevervoer in. De goederen kunnen niet worden vrijgegeven vóór het verstrijken van de in artikel 399, onder b), genoemde termijn.”.
68)
Artikel 401 wordt geschrapt.
69)
Artikel 402 komt als volgt te luiden:
„Artikel 402
De toegelaten afzender voert in voorkomend geval de overeenkomstig artikel 355, lid 2, voorgeschreven route en de overeenkomstig artikel 356 vastgestelde termĳn waarbinnen de goederen bĳ het kantoor van bestemming moeten worden aangebracht, evenals het aantal, het soort en het merk van de verzegelingen, in het computersysteem in.”.
70)
De artikelen 403 en 404 worden geschrapt.
71)
Artikel 406 komt als volgt te luiden:
„Artikel 406
1. Aan personen die in hun bedrijfsruimte of op andere aangewezen plaatsen onder de regeling communautair douanevervoer geplaatste goederen in ontvangst wensen te nemen zonder dat de goederen of het begeleidingsdocument voor douanevervoer aan het kantoor van bestemming worden aangebracht, kan de status van „toegelaten geadresseerde” worden toegekend.
2. De aangever heeft aan de ingevolge artikel 96, lid 1, onder a), van het Wetboek op hem rustende verplichtingen voldaan en de regeling communautair douanevervoer is beëindigd zodra het bij de zending gevoegde begeleidingsdocument voor douanevervoer en de goederen in ongeschonden staat, binnen de gestelde termijn en met inachtneming van de voorgeschreven identificatiemaatregelen aan de toegelaten geadresseerde in diens bedrijfsruimte of op de in de vergunning aangewezen plaats zijn afgeleverd.
3. De toegelaten geadresseerde geeft voor elke zending die in de in lid 2 bedoelde omstandigheden bij hem is afgeleverd op verzoek van de vervoerder het in artikel 362 bedoelde ontvangstbewijs af dat van overeenkomstige toepassing is.”.
72)
In artikel 407 komt lid 1 als volgt te luiden:
„1. In de vergunning wordt met name vermeld:
a)
welk kantoor of welke kantoren van bestemming bevoegd is of zijn voor de zendingen die de toegelaten geadresseerde ontvangt;
b)
binnen welke termĳn de toegelaten geadresseerde van het kantoor van bestemming via het bericht „toestemming tot lossen” de relevante gegevens ontvangt van het „voorafgaand bericht van aankomst” met het oog op de overeenkomstige toepassing van artikel 361, lid 3;
c)
welke categorieën goederen of welke soorten vervoer zijn uitgesloten.”.
73)
Artikel 408 komt als volgt te luiden:
„Artikel 408
1. Wanneer goederen in zijn bedrijfsruimte of op de in de vergunning aangewezen plaats aankomen, moet de toegelaten geadresseerde:
a)
dit onmiddellijk meedelen aan het bevoegde kantoor van bestemming met behulp van een „kennisgeving van aankomst” waarin alle gebeurtenissen tijdens het vervoer zijn vermeld;
b)
wachten op het bericht „toestemming tot lossen” alvorens met het lossen te beginnen;
c)
na ontvangst van het bericht „toestemming tot lossen” het kantoor van bestemming binnen drie dagen na aankomst van de goederen het bericht „opmerkingen lossen” zenden waarin alle verschillen zijn vermeld, overeenkomstig de bij de vergunning vastgestelde voorwaarden;
d)
het bij de goederen gevoegde begeleidingsdocument ter beschikking houden van of doen toekomen aan het kantoor van bestemming overeenkomstig het bepaalde in de vergunning.
2. Het kantoor van bestemming voert de gegevens van het bericht „controleresultaten” in het computersysteem in.”.
74)
Artikel 408 bis wordt geschrapt.
75)
In artikel 441, lid 1, komt de eerste alinea als volgt te luiden:
„1. Artikel 353, lid 5, en bijlage 37 quinquies, punt 23, zijn van toepassing op de ladingslijsten die eventueel bij de vrachtbrief CIM of het overdrachtsformulier TR zijn gevoegd.”.
76)
In artikel 442 komt lid 1 als volgt te luiden:
„1. Wanneer de regeling communautair douanevervoer van toepassing is, vormen de artikelen 412 tot en met 441 geen beletsel voor de toepassing van de in de artikelen 344 tot en met 362, artikel 367 en bijlage 37 quinquies, punt 22, omschreven procedures, met dien verstande dat de artikelen 415 en 417 of 429 en 432 niettemin van toepassing zĳn.”.
77)
Artikel 450 bis komt als volgt te luiden:
„Artikel 450 bis
De in artikel 215, lid 1, derde streepje, van het Wetboek bedoelde termijn bedraagt:
-
zeven maanden vanaf de laatste dag waarop de goederen bij het kantoor van bestemming hadden moeten worden aangebracht, tenzij een verzoek tot invordering overeenkomstig artikel 365 bis is verzonden, in welk geval deze termijn met maximaal één maand wordt verlengd, of
-
één maand na het verstrijken van de in artikel 365, lid 5, genoemde termijn wanneer de aangever onvoldoende dan wel geen gegevens heeft verstrekt.”.
78)
In artikel 450 quater komt lid 1 als volgt te luiden:
„1. Wanneer de regeling niet is gezuiverd, moeten de douaneautoriteiten van de lidstaat van vertrek de borg binnen negen maanden na de datum waarop de goederen bij het kantoor van bestemming hadden moeten worden aangebracht, in kennis stellen van de niet-zuivering van de regeling.”.
79)
In artikel 450 quinquies komt de tweede alinea als volgt te luiden:
„Deze autoriteiten stellen het kantoor van vertrek en het kantoor van zekerheidstelling in kennis van alle gevallen waarin een schuld is ontstaan in verband met door het kantoor van vertrek aanvaarde aangiften voor douanevervoer en van alle maatregelen die worden genomen om de verschuldigde bedragen bij de schuldenaar in te vorderen. Voorts stellen zij het kantoor van vertrek in kennis van de inning van de rechten en andere heffingen, teneinde dit kantoor in staat te stellen het douanevervoer te zuiveren.”.
80)
In artikel 453, lid 2, wordt „artikel 314 ter” vervangen door „artikel 314”.
81)
Artikel 454 komt als volgt te luiden:
„Artikel 454
1. Deze afdeling is van toepassing op het vervoer van goederen onder geleide van een carnet TIR binnen het douanegebied van de Gemeenschap.
2. De structuur en de kenmerken van de in deze afdeling bedoelde berichten worden in onderling overleg tussen de douaneautoriteiten vastgesteld.
3. De houder van het carnet TIR moet de gegevens van het carnet TIR met behulp van een gegevensverwerkingstechniek op de in de bijlagen 37 bis en 37 quater aangegeven wijze verstrekken aan het douanekantoor van vertrek of binnenkomst.
4. Bij de vrijgave van de goederen voor de TIR-operatie maakt het douanekantoor van vertrek of van binnenkomst een begeleidingsdocument voor douanevervoer aan, dat wordt gehecht aan strook 2 van het carnet TIR en geeft het de elektronische gegevens door aan het aangegeven douanekantoor van bestemming of van uitgang met behulp van het „voorafgaande bericht van aankomst”.
5. De gegevens van het papieren carnet TIR worden gebruikt om de rechtsgevolgen te bepalen indien er een verschil is tussen de elektronische gegevens van het carnet TIR en de gegevens op papier van het carnet TIR.
6. Slechts in uitzonderlijke gevallen kan ontheffing worden verleend van de verplichting de gegevens van het carnet TIR met behulp van een gegevensverwerkingstechniek te verstrekken, namelijk wanneer
a)
het geautomatiseerde douanevervoersysteem van de douane niet functioneert;
b)
de applicatie voor het verstrekken van de gegevens van het carnet TIR met behulp van een gegevensverwerkingstechniek niet functioneert;
c)
het netwerk tussen de applicatie voor het verstrekken van de gegevens van het carnet TIR met behulp van een gegevensverwerkingstechniek en de douane niet functioneert.
7. Een ontheffing op grond van lid 6, onder b) of c), kan slechts met toestemming van de douane worden verleend.”.
82)
In artikel 454 bis, lid 2, wordt het volgende punt d) ingevoegd:
„d)
gebruikmaken van een gegevensverwerkingstechniek om met het douanekantoor van bestemming te communiceren.”.
83)
Artikel 454 ter komt als volgt te luiden:
„Artikel 454 ter
1. De toegelaten geadresseerde vervult de volgende verplichtingen in verband met goederen die in zijn bedrijfsruimten aankomen of op de plaats die is vermeld in de in artikel 454 bis bedoelde vergunning overeenkomstig de bij de vergunning vastgestelde procedure:
a)
hij stelt het kantoor van bestemming onmiddellijk in kennis van de aankomst van de goederen door middel van een „bericht van aankomst” en van alle incidenten die zich tijdens het vervoer hebben voorgedaan;
b)
hij wacht op het bericht „toestemming tot lossen” alvorens met het lossen te beginnen;
c)
hij vermeldt de resultaten van het lossen onverwijld in zijn administratie;
d)
hij zendt uiterlijk drie dagen na aankomst van de goederen het bericht „opmerkingen lossen”, met gegevens over eventuele onregelmatigheden of incidenten, naar het douanekantoor van bestemming.
2. De toegelaten geadresseerde zorgt ervoor dat het carnet TIR en het begeleidingsdocument douanevervoer onverwijld bij het kantoor van bestemming worden aangeboden. Dit kantoor vult stok 2 van het carnet TIR in en geeft het carnet TIR terug aan de houder van het carnet TIR of de persoon die namens hem optreedt. Het douanekantoor van bestemming of uitgang behoudt strook 2.
3. De TIR-operatie wordt als beëindigd beschouwd op de dag dat zij wordt ingeschreven in de in lid 1, onder c), bedoelde administratie.
Wanneer zich echter tijdens het vervoer een onregelmatigheid of incident heeft voorgedaan, wordt de TIR-operatie als beëindigd beschouwd op de dag van verzending van het in artikel 455, lid 4, bedoelde bericht „controleresultaten”.
4. Op verzoek van de houder van het carnet TIR geeft de toegelaten geadresseerde een bewijs af dat de goederen in zijn bedrijfsruimten zijn aangekomen waarin hij naar het begeleidingsdocument douanevervoer en het carnet TIR verwijst. Dit bewijs kan niet worden gebruikt als bewijs van de beëindiging van de TIR-operatie in de zin van artikel 1, onder d), van de TIR-overeenkomst of van artikel 455 ter.
5. Het kantoor van bestemming voert de gegevens van het bericht „controleresultaten” in het computersysteem in.
De douane zendt ook de gegevens als bedoeld in bijlage 10 bij de TIR-overeenkomst.
6. Wanneer de gegevensverwerkingsapplicatie van de toegelaten geadresseerde niet werkt, kunnen de bevoegde autoriteiten toestaan dat andere middelen worden gebruikt om met het douanekantoor van bestemming te communiceren.”.
84)
In artikel 454 quater komt lid 2 als volgt te luiden:
„2. De TIR-operatie is beëindigd in de zin van artikel 1, onder d), van de TIR-overeenkomst wanneer aan de eisen van artikel 454 ter, lid 1 en lid 2, eerste zin, is voldaan.”.
85)
Artikel 455 komt als volgt te luiden:
„Artikel 455
1. Het douanekantoor van bestemming of van uitgang vult stok 2 in, behoudt strook 2 en het begeleidingsdocument voor douanevervoer, en verzendt het „bericht van aankomst” om het kantoor van vertrek of binnenkomst de aankomst van de goederen te melden op de dag waarop deze worden aangebracht bij het douanekantoor van bestemming of uitgang.
2. Wanneer de TIR-operatie bij een ander kantoor wordt beëindigd dan het kantoor dat oorspronkelijk in de aangifte voor douanevervoer is vermeld, meldt het nieuwe kantoor van bestemming of uitgang de aankomst van de goederen aan het kantoor van vertrek of binnenkomst door middel van het „bericht van aankomst”.
Het douanekantoor van vertrek of binnenkomst deelt de aankomst ook mee aan het oorspronkelijk vermelde kantoor van bestemming of uitgang door middel van een „bericht van aankomst ter kennisgeving”.
3. Het in de leden 1 en 2 vermelde „bericht van aankomst” kan niet worden gebruikt als bewijs dat de regeling is beëindigd in de zin van artikel 455 ter.
4. Tenzij er goede redenen zijn om hiervan af te wijken, zendt het kantoor van bestemming of uitgang het bericht „controleresultaten” binnen drie dagen na de aanbrenging van de goederen bij het kantoor van bestemming of uitgang naar het kantoor van binnenkomst of vertrek. Wanneer echter artikel 454 ter van toepassing is, zendt het kantoor van bestemming het bericht „controleresultaten” binnen zes dagen na de aankomst van de goederen in de bedrijfsruimte van de toegelaten geadresseerde naar het kantoor van vertrek of binnenkomst.
De douane zendt ook de gegevens als bedoeld in bijlage 10 van de TIR-overeenkomst.
5. Wanneer artikel 454, lid 6, van toepassing is, zenden de douaneautoriteiten van de lidstaat van bestemming of uitgang het desbetreffende deel van strook 2 van het carnet TIR onverwijld terug aan de douaneautoriteiten van de lidstaat van binnenkomst of vertrek en uiterlijk acht dagen na de beëindiging van de TIR-operatie.”.
86)
Artikel 455 bis komt als volgt te luiden:
„Artikel 455 bis
1. Wanneer de douaneautoriteiten van de lidstaat van vertrek of binnenkomst het bericht van aankomst niet hebben ontvangen binnen de termijn waarin de goederen bij het douanekantoor van bestemming of uitgang moesten worden aangebracht, of het bericht „controleresultaten” niet hebben ontvangen binnen zes dagen na ontvangst van het „bericht van aankomst”, overwegen zij de inleiding van de nasporingsprocedure om de gegevens te verkrijgen die nodig zijn voor het zuiveren van de TIR-operatie of, indien dit niet mogelijk is, om vast te stellen:
-
of een douaneschuld is ontstaan,
-
wie de schuldenaar is,
-
welke douaneautoriteit voor de boeking verantwoordelijk is.
2. De nasporingsprocedure wordt binnen zeven dagen na het verstrijken van een in lid 1 bedoelde termijn ingeleid, behalve in uitzonderlijke gevallen die de lidstaten in onderling overleg vaststellen. Deze procedure wordt terstond ingeleid wanneer de douaneautoriteiten in een vroeg stadium vernemen of vermoeden dat de TIR-operatie niet is beëindigd.
3. Indien de douane van de lidstaat van vertrek of binnenkomst slechts het „bericht van aankomst” heeft ontvangen, leidt zij de nasporingsprocedure in door het douanekantoor van bestemming of uitgang dat dit bericht heeft verzonden, om de „controleresultaten” te verzoeken.
4. Indien het douanekantoor van vertrek of binnenkomst het „bericht van aankomst” niet heeft ontvangen, leidt het de nasporingsprocedure in door de informatie die nodig is voor de zuivering van de TIR-operatie op te vragen bij het douanekantoor van bestemming of uitgang. Dit kantoor antwoordt binnen 28 dagen op dit verzoek.
5. De houder van het carnet TIR wordt uiterlijk 28 dagen na de inleiding van de nasporingsprocedure verzocht de informatie die nodig is om de regeling te zuiveren te verstrekken aan het douanekantoor van bestemming of uitgang wanneer de TIR-operatie niet kan worden gezuiverd. De houder van het carnet TIR antwoordt binnen 28 dagen op dit verzoek. Op verzoek van de houder van het carnet TIR kan deze termijn met nog eens 28 dagen worden verlengd.
De douaneautoriteiten van de lidstaat van vertrek of binnenkomst delen dit ook mee aan de betrokken aansprakelijke organisatie, onverminderd de kennisgeving die op grond van artikel 11, lid 1, van de TIR-overeenkomst moet worden gedaan, met het verzoek het bewijs te leveren dat de TIR-operatie is beëindigd.
6. Wanneer artikel 454, lid 6, van toepassing is, leiden de douaneautoriteiten van de lidstaat van vertrek of binnenkomst de in lid 1 bedoelde nasporingsprocedure in wanneer zij twee maanden na de aanvaarding van het carnet TIR niet het bewijs hebben ontvangen dat de TIR-operatie is beëindigd. Te dien einde zenden de douaneautoriteiten van de lidstaat van vertrek of binnenkomst de douaneautoriteiten van de lidstaat van bestemming of uitgang een verzoek dat alle nodige informatie bevat. Indien de douaneautoriteiten eerder informatie ontvangen waaruit blijkt dat de TIR-operatie niet is beëindigd of indien zij vermoedt dat dit het geval is, leiden zij onverwijld de nasporingsprocedure in. De nasporingsprocedure wordt eveneens ingeleid wanneer achteraf blijkt dat het bewijs van beëindiging van de TIR-operatie vals is en de nasporingsprocedure nodig is om het in lid 1 beoogde doel te bereiken.
De in lid 5 vastgestelde procedure is van overeenkomstige toepassing.
De douaneautoriteiten van de lidstaat van bestemming of uitgang antwoorden binnen 28 dagen.
7. Wanneer bij de nasporingsprocedure blijkt dat de TIR-operatie naar behoren is beëindigd, zuiveren de douaneautoriteiten van de lidstaat van vertrek of binnenkomst de regeling en delen zij dit onverwijld mee aan de aansprakelijke organisatie en de houder van het carnet TIR en, in voorkomend geval, aan de douaneautoriteiten die overeenkomstig de artikelen 217 tot en met 232 van het Wetboek met de invordering zijn begonnen.”.
87)
Het volgende artikel 455 ter wordt ingevoegd:
„Artikel 455 ter
1. Het bewijs dat de TIR-operatie binnen de in het carnet TIR gestelde termijn is beëindigd, kan ten genoegen van de douaneautoriteiten worden geleverd door de overlegging van een door de douaneautoriteiten van de lidstaat van bestemming of uitgang gewaarmerkt document waarin de betrokken goederen zijn omschreven en waaruit blijkt dat deze bij het douanekantoor van bestemming of uitgang of, bij toepassing van artikel 454 bis, bij de toegelaten geadresseerde zijn aangebracht.
2. De TIR-operatie wordt ook als beëindigd beschouwd wanneer de houder van het carnet TIR of de aansprakelijke organisatie, ten genoegen van de douane, een van de volgende documenten ter identificatie van de goederen overlegt:
a)
een in een derde land opgesteld douanedocument waaruit blĳkt dat de goederen een douanebestemming hebben gekregen;
b)
een in een derde land afgegeven en door de douane van dat land gewaarmerkt document waarin wordt bevestigd dat de goederen zich in dat derde land in het vrije verkeer bevinden.
3. De in lid 2, onder a) en b), bedoelde documenten kunnen worden vervangen door kopieën of fotokopieën die voor eensluidend zijn gewaarmerkt door de instantie die de originele documenten heeft geviseerd, door een officiële instantie van het betrokken derde land of door een officiële instantie van een van de lidstaten.”.
88)
Artikel 456 wordt als volgt gewijzigd:
a)
in lid 1 wordt de volgende alinea toegevoegd:
„De in artikel 215, lid 1, derde streepje, van het Wetboek bedoelde termijn is zeven maanden vanaf de dag waarop de goederen bij het douanekantoor van bestemming of uitgang hadden moeten worden aangeboden”;
b)
lid 2 komt als volgt te luiden:
„2. De artikelen 450 ter en 450 quinquies zijn van overeenkomstige toepassing op de invorderingsprocedure in het kader van de TIR-regeling.”.
89)
Artikel 457 ter komt als volgt te luiden:
„Artikel 457 ter
1. Wanneer een TIR-operatie betrekking heeft op de in artikel 340 bis bedoelde goederen of wanneer de douane dit nodig oordeelt, kan het douanekantoor van vertrek of binnenkomst voorschrijven dat de zending een bepaalde route volgt.
2. De douane van de lidstaat waar de zending zich bevindt, vermeldt de relevante gegevens op het begeleidingsdocument douanevervoer en stok 1 van het carnet TIR wanneer:
a)
de route op verzoek van de houder van het carnet TIR wordt gewijzigd;
b)
de vervoerder om redenen van overmacht van de voorgeschreven route is afgeweken.
Het douanekantoor van bestemming of uitgang voert de relevante gegevens in het computersysteem in.
3. In het in lid 2, onder b), bedoelde geval wordt de zending, met het begeleidingsdocument douanevervoer en het carnet TIR, onverwijld aangeboden bij de dichtstbij zijnde douaneautoriteiten.”.
90)
In artikel 458, lid 1, tweede alinea, komt de laatste zin als volgt te luiden:
„De Commissie deelt deze gegevens aan de andere lidstaten mee door middel van de officiële website van de Europese Unie op het internet.”.
91)
In artikel 496 wordt punt c) geschrapt.
92)
In artikel 843 wordt lid 2 geschrapt.
93)
In bijlage 30 bis, punt 1, Toelichting bij de tabellen, Aantekening 5: Vereenvoudigde procedures, punt 5.1, wordt „288” geschrapt.
94)
In bijlage 37, titel I, punt A, onder c), komt de eerste zin als volgt te luiden:
„c)
wanneer de communautaire wetgeving daarin uitdrukkelijk voorziet, met name voor de indiening van de aangifte voor douanevervoer door reizigers en bij de noodprocedure in het kader van de regeling communautair douanevervoer.”.
95)
In bijlage 37 bis, titel II, wordt punt B „Gegevens EDI-aangifte douanevervoer” als volgt gewijzigd:
a)
in de gegevensgroep „DOUANEVERVOER” wordt de tekst voor „Identiteit bij grensoverschrijding” (vak 21) vervangen door:
„Type/lengte: an ..27
Het gebruik van dit kenmerk is voor de lidstaten facultatief overeenkomstig bijlage 37.”;
b)
in de gegevensgroep „GOEDERENITEM - SGI-codes”(vak 31) wordt de tekst vervangen door:
„SGI-Codes
(vak 31)
Aantal: 9
Deze gegevensgroep wordt gebruikt wanneer de aangifte voor douanevervoer betrekking heeft op goederen die zijn vermeld op de lijst in bijlage 44 quater.
Code gevoelige goederen
(vak 31)
Type/lengte: n ..2
De code in bijlage 37 quater moet worden gebruikt wanneer de goederencode op zich niet voldoende is om de in bijlage 44 quater vermelde goederen te identificeren.
Kritische hoeveelheid
(vak 31)
Type/lengte: n ..11,3
Dit kenmerk wordt gebruikt wanneer de aangifte voor douanevervoer betrekking heeft op goederen die zijn vermeld op de lijst in bijlage 44 quater.”;
c)
in de gegevensgroep „GOEDERENITEM - COLLI”(vak 31) worden de kenmerken „Merken en nummers der colli LNG”, „Soort colli” en „Aantal colli” vervangen door:
„Merken en nummers der colli
(vak 31)
Type/lengte: an ..42
Dit kenmerk wordt gebruikt wanneer het kenmerk „Soort colli” andere in bijlage 37 quater vermelde codes bevat dan de codes voor „los gestort” (VQ, VG, VL, VY, VR of VO) of voor „onverpakt” (NE, NF, NG). Het gebruik is facultatief wanneer het kenmerk „Soort colli” een van de genoemde codes bevat.
Aard van de colli
(vak 31)
Type/lengte: a2
De codes in de lijst „verpakkingscodes” in de rubriek „vak 31” van bijlage 38 moeten worden gebruikt.
Aantal colli
(vak 31)
Type/lengte: n ..5
Dit kenmerk wordt gebruikt wanneer het kenmerk „Soort colli” andere in bijlage 37 quater vermelde codes bevat dan de codes voor „los gestort” (VQ, VG, VL, VY, VR of VO) of voor „onverpakt” (NE, NF, NG). Dit kenmerk mag niet worden gebruikt wanneer het kenmerk „Soort colli” een van de genoemde codes bevat.”;
d)
in de gegevensgroep „GOEDERENITEM - OVERGELEGDE DOCUMENTEN/CERTIFICATEN”(vak 44) wordt de tekst onder „Aantal: 99” vervangen door:
„De gegevensgroep wordt gebruikt voor TIR-berichten. In andere gevallen wordt het gebruikt overeenkomstig bijlage 37. Wanneer de gegevensgroep wordt gebruikt, moet ten minste een van de volgende kenmerken worden gebruikt.”.
96)
In bijlage 37 quater worden de volgende punten 9 en 10 toegevoegd:
„9.
Voor het kenmerk „Soort aangifte” (vak 1): voor TIR-aangiften, gebruik de code „TIR”.
10.
Voor het kenmerk „Soort zekerheid” (vak 52): voor TIR-berichten, gebruik de code „B”.”.
97)
Bijlage 37 quinquies in bijlage I bij deze verordening, wordt ingevoegd.
98)
Bijlage 38 wordt gewijzigd, zoals uiteengezet in bijlage II bij deze verordening.
99)
In bijlage 44 bis, titel I, komt punt 1 als volgt te luiden:
„1.
Definitie
1.1.
De ladingslĳst is een document dat de in deze bĳlage omschreven kenmerken bezit.
1.2.
Zij kan worden gebruikt in combinatie met de aangifte voor douanevervoer in het kader van de toepassing van artikel 353, lid 2.”.
100)
Bijlage 44 ter wordt als volgt gewijzigd:
a)
punt 3.1 komt als volgt te luiden:
„3.1.
Het voor dit formulier te gebruiken papier is zo stevig dat het bij normaal gebruik niet scheurt of kreukt. De kleur van het papier is wit.”;
b)
punt 4.3 komt als volgt te luiden:
„4.3.
Het formulier van het bewijs van zekerheidstelling per aangifte moet voorzien zijn van de naam en het adres van de drukker of van een teken aan de hand waarvan deze kan worden geïdentificeerd, alsook van een identificatienummer.”.
101)
Bijlage 44 quater wordt vervangen door de tekst in bijlage III bij deze verordening.
102)
Bijlage 45 bis wordt als volgt gewijzigd:
a)
in hoofdstuk I wordt exemplaar B van het model van het begeleidingsdocument voor douanevervoer geschrapt;
b)
hoofdstuk II wordt vervangen door de tekst in bijlage IV bij deze verordening.
103)
Bijlage 45 ter wordt gewijzigd, zoals uiteengezet in bijlage V bij deze verordening.
104)
Bijlage 46 ter wordt als volgt gewijzigd:
a)
de opmerking bij voorwaarde 1 („Voldoende ervaring”) wordt vervangen door:
„Voldoende ervaring blijkt uit het juiste gebruik van de regeling communautair douanevervoer in de hoedanigheid van aangever gedurende een van de volgende, aan de aanvraag voorafgaande perioden:
-
zes maanden voor de toepassing van artikel 380, lid 2, onder a), en artikel 381, lid 1;
-
één jaar voor de toepassing van artikel 380, lid 2, onder b), en artikel 381, lid 2, onder a);
-
twee jaar voor de toepassing van artikel 380, lid 3, en artikel 381, lid 2, onder b).”;
b)
de opmerking bij voorwaarde 2 („Een hoog niveau van samenwerking met de douaneautoriteiten”) worden vervangen door:
„De aangever heeft een hoog niveau van samenwerking met de douaneautoriteiten bereikt indien hij bij het beheer van het vervoer bijzondere maatregelen heeft genomen waardoor deze autoriteiten meer mogelijkheden tot controle hebben en de betrokken belangen beter kunnen beschermen.
Deze door de douaneautoriteiten goedgekeurde maatregelen kunnen bĳvoorbeeld betrekking hebben op:
-
de voorwaarden waarop de aangiften voor douanevervoer worden opgesteld, of
-
de inhoud van dergelijke aangiften wanneer de aangever daarop meer dan de verplichte gegevens vermeldt, of
-
de wijze waarop de formaliteiten om goederen onder de regeling te plaatsen, worden vervuld (bijvoorbeeld de indiening van de aangiften bij een enkel douanekantoor).”.
105)
Bijlage 47 bis wordt als volgt gewijzigd:
a)
punt 1 komt als volgt te luiden:
„1.
Situaties waarin het gebruik van de doorlopende zekerheid voor een verminderd bedrag of van de doorlopende zekerheid tijdelijk kan worden verboden
1.1.
Tijdelijk verbod op het gebruik van de doorlopende zekerheid voor een verminderd bedrag
Onder „bijzondere omstandigheden” in de zin van artikel 94, lid 6, van het Wetboek wordt een situatie verstaan waarin in een beduidend aantal gevallen waarbij meer aangevers zijn betrokken en waardoor de goede werking van de regeling in gevaar is gebracht, is vastgesteld dat, ondanks de eventuele toepassing van artikel 384 en artikel 9 van het Wetboek, de betaling binnen de gestelde termijn van de schulden die zijn ontstaan door de onttrekking aan de regeling communautair douanevervoer van goederen die zijn vermeld op de lijst in bijlage 44 quater, niet langer door de in artikel 94, lid 4, van het Wetboek bedoelde doorlopende zekerheid voor een verminderd bedrag kan worden gewaarborgd.
1.2.
Tijdelijk verbod op het gebruik van de doorlopende zekerheid
Onder „fraude op grote schaal” in de zin van artikel 94, lid 7, van het Wetboek wordt een situatie verstaan waarin is vastgesteld dat, ondanks de eventuele toepassing van artikel 384, artikel 9 en eventueel artikel 94, lid 6, de betaling binnen de gestelde termijn van de douaneschuld die is ontstaan door de onttrekking aan de regeling communautair douanevervoer van goederen die zijn vermeld op de lijst in bijlage 44 quater, niet langer door de in artikel 94, lid 2, onder b), van het Wetboek bedoelde doorlopende zekerheid kan worden gewaarborgd. In dit verband moet rekening worden gehouden met de hoeveelheid goederen die aan de regeling is onttrokken en de omstandigheden waarin dit is gebeurd, met name wanneer zĳ het gevolg zĳn van de activiteiten van internationale misdaadorganisaties.”;
b)
in punt 2 wordt punt 2.2 geschrapt;
c)
in punt 3 wordt het tweede streepje geschrapt,
d)
in punt 4 komt punt 4.3 als volgt te luiden:
„4.3.
Wanneer de bevoegde autoriteiten een uitzondering toestaan, brengen zij in vak 8 van het certificaat van doorlopende zekerheidstelling de volgende vermelding aan:
-
GEBRUIK ONBEPERKT - 99209.”.
106)
In bijlage 51 ter komt punt 1.2.1 als volgt te luiden:
„1.2.1.
Wanneer de doorlopende zekerheid niet geldt voor de goederen die zijn vermeld op de lijst in bijlage 44 quater, moet in vak 8 de volgende vermelding worden aangebracht:
-
Beperkte geldigheid - 99200.”.
107)
Bijlage 67 - FORMULIEREN VOOR DE AANVRAAG EN DE VERGUNNING - wordt als volgt gewijzigd:
a)
in de tweede regel van het opschrift worden de nummers „253 ter”, „253 quater”, „253 nonies” en „253 terdecies” ingevoegd tussen „artikelen” en „292”;
b)
na de algemene opmerkingen en vóór het formulier „Aanvraag voor een vergunning voor het gebruik van een economische douaneregeling/voor een bijzondere bestemming” worden het formulier en de toelichtingen die in bijlage VI bij deze verordening zijn opgenomen, ingevoegd;
c)
na het formulier „Vergunning voor het gebruik van de regeling passieve veredeling, Aanvullend formulier”, wordt het opschrift „Toelichting” vervangen door de volgende tekst:
„TOELICHTING BIJ HET FORMULIER VOOR ECONOMISCHE DOUANEREGELINGEN EN VOOR EEN BIJZONDERE BESTEMMING”.
Artikel 2
Uiterlijk op 1 januari 2012 voeren de douaneautoriteiten een herbeoordeling uit overeenkomstig artikel 253, lid 8, van Verordening (EEG) nr. 2454/93, zoals gewijzigd bij de onderhavige verordening, van de vergunningen voor het gebruik van vereenvoudigde aangiften of de domiciliëringsprocedure die voor de in artikel 3, lid 3, genoemde datum zijn verleend, en geven zij nieuwe vergunningen af op grond van Verordening (EEG) nr. 2454/93, zoals gewijzigd bij de onderhavige verordening.
Artikel 3
1. Deze verordening treedt in werking op de dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
2. Artikel 1, punten 2, 3, 5 tot 12, 27 tot 48, 51 tot 76, 92, 94, 95, onder a), b) en c), 97 tot 100, en 102 tot 106, is van toepassing vanaf 1 juli 2008.
3. Artikel 1, punten 1, 4, 13, 14, 16 tot 24, 26, 80 tot 85, 87, 89, 90, 91, 95, onder d), 96, 101, en 107, is van toepassing vanaf 1 januari 2009.
4. Artikel 1, punten 49, 50, 77, 78, 79, 86 en 88, is van toepassing vanaf 1 juli 2009.
5. Artikel 1, punten 15, 25 en 93, is van toepassing vanaf 1 januari 2011.
6. Artikel 1, punt 2, is van toepassing tot en met 30 juni 2009.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 17 november 2008.