ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 24. října 2004
o služebním řádu Evropské obranné agentury
(2004/676/ES)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na společnou akci Rady 2004/551/SZBP ze dne 12. července 2004 o zřízení Evropské obranné agentury (1), a zejména na čl. 11 odst.3 bod 3.1 této společné akce,
ROZHODLA TAKTO:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
1. Tento služební řád se použije pro zaměstnance zaměstnané Evropskou obrannou agenturou na základě pracovní smlouvy (dále jen „zaměstnanec“ a „agentura“).
Tito zaměstnanci jsou:
-
dočasní zaměstnanci,
-
smluvní zaměstnanci.
2. Pro účely tohoto služebního řádu se orgán s pravomocí uzavírat smlouvy (dále jen „OPUS“) určuje v souladu s příslušnými ustanoveními společné akce 2004/551/SZBP.
3. Případný odkaz v tomto služebním řádu na osobu mužského pohlaví je odkazem i na osobu ženského pohlaví a naopak, ledaže by z kontextu jasně vyplývalo jinak.
HLAVA II
DOČASNÍ ZAMĚSTNANCI
KAPITOLA 1
Obecná ustanovení
Článek 2
Pro účely tohoto služebního řádu se „dočasnými zaměstnanci“ rozumí zaměstnanci, s nimiž byl uzavřen pracovní poměr na dobu určitou ohledně pracovních míst, která jsou na seznamu pracovních míst připojených k rozpočtu agentury.
Článek 3
Dočasní zaměstnanci nejsou zaměstnáni na dobu delší než čtyři roky, avšak jejich pracovní poměr může být omezen na jakoukoli kratší dobu. Jejich smlouvy lze prodloužit pouze jednou, nejdéle na dobu dvou let, byla-li možnost prodloužení upravena původní smlouvou, a v rámci omezení stanovených v této smlouvě. Na konci této doby již nejsou zaměstnáni jako dočasní zaměstnanci podle těchto ustanovení.
Článek 4
Dočasní zaměstnanci jsou zaměstnáni pouze za účelem obsazení volných míst v souladu s tímto služebním řádem, a to míst, která jsou na seznamu pracovních míst připojených k rozpočtu agentury.
Článek 5
1. Při uplatňování tohoto služebního řádu se nepřipouští žádná diskriminace z jakýchkoli důvodů, zejména z důvodů jako jsou pohlaví, rasa, barva pleti, etnický nebo sociální původ, genetické rysy, jazyk, náboženské vyznání nebo víra, politický nebo jakýkoli jiný názor, příslušnost k národnostní menšině, majetkové poměry, původ, zdravotní postižení, věk nebo sexuální orientace.
Pro účely tohoto služebního řádu se nemanželské vztahy považují za manželství, jsou-li splněny všechny podmínky uvedené v čl. 1 odst. 2. písm. c) přílohy V.
2. S ohledem na zajištění v praxi úplné rovnosti mezi muži a ženami v profesním životě, což je zásadní prvek, který je nutno vzít v úvahu při uplatňování všech aspektů tohoto služebního řádu, nebrání zásada rovného zacházení agentuře zachovat nebo zavést opatření poskytující zvláštní výhody pro usnadnění profesní činnosti méně zastoupeného pohlaví nebo pro předcházení či vyrovnávání nevýhod v profesní kariéře.
3. Po poradě s výborem zaměstnanců stanoví agentura opatření a kroky vedoucí k zajištění rovných příležitostí pro muže a ženy v oblastech, na něž se vztahuje tento služební řád, a přijme vhodná opatření zejména k odstranění existujících nerovností, které maří příležitosti pro ženy v těchto oblastech.
4. Pro účely odstavce 1 tohoto článku má osoba zdravotní postižení, trpí-li snížením tělesných nebo duševních schopností, jež je nebo pravděpodobně bude trvalé. Uvedené snížení tělesných nebo duševních schopností se zjistí v souladu s postupem podle článku 37.
Osoba se zdravotním postižením splňuje podmínky stanovené v čl. 36 odst. 2 písm. d), je-li schopna vykonávat základní pracovní úkoly po poskytnutí přiměřeného přizpůsobení.
„Přiměřeným přizpůsobením“ ve vztahu k základním pracovním úkolům se rozumí případná vhodná opatření, jež umožní zdravotně postižené osobě přístup k zaměstnání a zapojení do zaměstnání nebo postup v zaměstnání, nebo absolvování výcviku, ledaže by taková opatření kladla na zaměstnavatele neúměrné břemeno.
5. Pokud osoby, na něž se vztahuje tento služební řád a které se považují za poškozené z toho důvodu, že výše uvedená zásada rovného zacházení na ně nebyla uplatněna, prokáží skutečnosti, ze kterých lze dovodit, že došlo k jejich přímému nebo nepřímému znevýhodnění, je na agentuře, aby dokázala, že k žádnému porušení zásady rovného zacházení nedošlo. Toto ustanovení se nepoužije v disciplinárním řízení.
6. Při dodržování zásady zákazu diskriminace a zásady proporcionality musí být jakékoli omezení jejich použití založeno na objektivních a přiměřených důvodech a musí v rámci zaměstnanecké politiky sledovat oprávněné cíle v obecném zájmu.
Článek 6
1. Dočasní zaměstnanci v činné službě mají přístup k opatřením sociální povahy, které agentura přijala, a ke službám poskytovaným výborem zaměstnanců. Bývalí dočasní zaměstnanci mohou mít přístup k omezeným konkrétním opatřením sociální povahy.
2. Dočasní zaměstnanci v činné službě mají pracovní podmínky, které vyhovují příslušným zdravotním a bezpečnostním normám alespoň rovnocenným minimálním požadavkům podle opatření přijatých v těchto oblastech na základě Smluv.
Článek 7
1. Pracovní místa, na která se vztahuje tento služební řád, jsou roztříděna podle povahy a důležitosti povinností, jež obnáší, v rámci funkční skupiny administrátorů (dále jen „AD“) a v rámci funkční skupiny asistentů (dále jen „AST“).
2. Funkční skupina AD zahrnuje dvanáct tříd, které odpovídají administrativním, poradenským, jazykovým a vědeckým povinnostem. Funkční skupina AST zahrnuje jedenáct tříd, které odpovídají provádění výkonných rozhodnutí a odborným a kancelářským povinnostem.
3. Jmenování vyžaduje alespoň
a)
ve funkční skupině AST:
i)
úroveň pomaturitního vzdělání doložená diplomem, nebo
ii)
úroveň středoškolského vzdělání doloženou diplomem, která umožňuje pokračovat v pomaturitním vzdělání, a příslušnou odbornou praxi v délce nejméně tří let, nebo
iii)
pokud je to v zájmu dané služby, odborné vzdělání nebo odbornou praxi rovnocenné úrovně.
b)
ve funkční skupině AD pro třídy 5 a 6:
i)
úroveň vzdělání, která odpovídá ukončenému, nejméně tříletému vysokoškolskému studiu doloženému diplomem, nebo
ii)
pokud je to v zájmu dané služby, odborné vzdělání rovnocenné úrovně.
c)
ve funkční skupině AD pro třídy 7 až 16:
i)
úroveň vzdělání, která odpovídá ukončenému vysokoškolskému studiu doloženému diplomem, pokud běžná doba vysokoškolského vzdělání je čtyři roky nebo déle, nebo
ii)
úroveň vzdělání, která odpovídá ukončenému vysokoškolskému studiu doloženému diplomem, a příslušnou odbornou praxi v délce nejméně jednoho roku, pokud běžná doba vysokoškolského vzdělání je alespoň tři roky, nebo
iii)
pokud je to v zájmu dané služby, odborné vzdělání rovnocenné úrovně.
4. Tabulka uvádějící typy pracovních míst je uvedena v příloze VII. Odkazem na tuto tabulku vymezí agentura po poradě s výborem zaměstnanců povinnosti a pravomoci spojené s každým typem pracovního místa.
Článek 8
1. OPUS, který jedná výlučně v zájmu služby a bez ohledu na národnost, zařadí každého dočasného zaměstnance jeho jmenováním nebo přeložením na pracovní místo, které odpovídá jeho třídě v rámci jeho funkční skupiny.
Dočasný zaměstnanec může požádat o přeložení v rámci agentury.
2. Dočasný zaměstnanec může být vyzván, aby dočasně obsadil pracovní místo ve třídě jeho funkční skupiny, která je vyšší než třída jeho standardního zařazení. Od začátku čtvrtého měsíce tohoto dočasného zařazení dostává dočasný zaměstnanec vyrovnávací příspěvek rovnající se rozdílu mezi odměnou za třídu a stupeň jeho standardního zařazení a odměnou, kterou by dostal za stupeň, do něhož by byl zařazen, kdyby byl jmenován do třídy jeho dočasného zařazení.
Doba trvání dočasného zařazení nepřekročí jeden rok, kromě případů, kdy se přímo nebo nepřímo zařazením nahrazuje dočasný zaměstnanec, který je dočasně převeden na jiné pracovní místo v zájmu dané služby, povolán k výkonu vojenské služby nebo je nepřítomen z důvodu dlouhodobé pracovní neschopnosti.
Článek 9
1. Třída a stupeň dočasných zaměstnanců jsou uvedeny v jejich smlouvě.
2. Zařazení dočasného zaměstnance na pracovní místo ve vyšší třídě než je třída, do niž byl přijat, se zaznamená v dodatku k jeho pracovní smlouvě.
KAPITOLA 2
Práva a povinnosti
Článek 10
1. Dočasný zaměstnanec plní své povinnosti a jedná výhradně v zájmu agentury; nevyžaduje ani nepřijímá pokyny od žádné vlády, orgánu, organizace nebo osoby mimo agenturu. Povinnosti mu svěřené plní nezaujatě, nestranně a v souladu s jeho povinností loajality vůči agentuře.
2. Dočasný zaměstnanec nepřijme bez povolení OPUS žádnou poctu, ocenění, vyznamenání, prospěch, dar nebo platbu jakéhokoli druhu od jakékoli vlády nebo z jakéhokoli jiného zdroje než je agentura, s výjimkou služeb poskytnutých buď před jeho jmenováním, nebo během mimořádného volna za účelem výkonu vojenské nebo jiné podobné služby a z titulu této služby.
Článek 11
1. S výjimkou případů dále uvedených se dočasný zaměstnanec při plnění svých povinností nezabývá záležitostmi, na nichž je přímo nebo nepřímo osobně jakkoli zainteresován, pokud by to mohlo mít vliv na jeho nezávislost, zejména pokud jde o rodinné nebo finanční zájmy.
2. Kterýkoli dočasný zaměstnanec, jemuž připadne při plnění jeho povinností zabývat se výše uvedenou záležitostí, o této skutečnosti okamžitě informuje OPUS. OPUS přijme vhodné opatření a může zejména v předmětné záležitosti dočasného zaměstnance zbavit odpovědnosti.
3. Dočasný zaměstnanec nesmí mít ani získat, ať přímo či nepřímo, v obchodních společnostech spadajících do pravomoci agentury nebo majících s agenturou obchodní vztahy, podíl takového druhu nebo velikosti, který by mohl narušit jeho nezávislost při plnění povinností.
Článek 12
Dočasný zaměstnanec se zdrží jakékoli činnosti nebo chování, které by mohlo vrhnout stín na jeho postavení.
Článek 13
1. Dočasní zaměstnanci se zdrží jakékoli formy psychického či sexuálního obtěžování.
2. Dočasný zaměstnanec, který se stal obětí psychického nebo sexuálního obtěžování, nebude vystaven žádným nepříznivým důsledkům ze strany agentury. Dočasný zaměstnanec, který podal svědectví o psychickém nebo sexuálním obtěžování, nebude vystaven žádným nepříznivým důsledkům ze strany agentury, pokud tento dočasný zaměstnanec jednal čestně.
3. „Psychickým obtěžováním“ se rozumí jakékoli nepatřičné jednání, jež se odehrává během určité doby, je opakované nebo soustavné a sestává z fyzického jednání, mluveného nebo psaného jazyka, posuňků nebo jiných úmyslných činů, které mohou narušit osobnost, důstojnost nebo fyzickou či psychologickou integritu jakékoli osoby.
4. „Sexuálním obtěžováním“ se rozumí sexuálně laděné jednání, jež je nechtěné osobou, které je určeno a jehož účelem nebo účinkem je dotknout se této osoby nebo vytvořit zastrašující, nepřátelské, urážlivé nebo obtěžující prostředí. Sexuální obtěžování se považuje za znevýhodnění na základě pohlaví.
Článek 14
1. S výhradou článku 16, dočasný zaměstnanec, jenž si přeje vykonávat externí činnost, ať placenou nebo neplacenou, nebo uskutečnit jakýkoli úkol mimo agenturu, nejprve získá povolení od OPUS. Povolení se nevydá pouze v případě, že by předmětná činnost nebo úkol zasahovaly do plnění povinností dočasného zaměstnance nebo by byly neslučitelné se zájmy agentury.
2. Dočasný zaměstnanec oznámí OPUS každou změnu povolené externí činnosti nebo úkolu, která nastane poté, co dočasný zaměstnanec požádal OPUS o povolení podle odstavce 1. Povolení může být odejmuto, pokud činnost nebo úkol přestanou splňovat podmínky uvedené v poslední větě odstavce 1.
Článek 15
Je-li manžel nebo manželka dočasného zaměstnance výdělečně činný, dočasný zaměstnanec o tom informuje OPUS. V případě, že se tato výdělečná činnost vzhledem ke své povaze ukáže být neslučitelnou s činností dočasného zaměstnance a že dočasný zaměstnanec není schopen přijmout závazek, že se tato záležitost během určité lhůty vyřeší, rozhodne OPUS, po poradě s výborem zaměstnanců, zda dočasný zaměstnanec zůstane ve své funkci nebo bude přeřazen na jinou funkci.
Článek 16
1. Dočasný zaměstnanec, který se hodlá ucházet o veřejnou funkci, tuto skutečnost oznámí OPUS. OPUS s přihlédnutím k zájmům služby rozhodne, zda dotyčný dočasný zaměstnanec:
a)
má povinnost požádat o volno z osobních důvodů, nebo
b)
má dostat dovolenou na zotavenou, nebo
c)
může plnit své povinnosti v částečném pracovním úvazku, nebo
d)
může pokračovat v plnění svých povinností jako dříve.
2. Dočasný zaměstnanec zvolený nebo jmenovaný do veřejné funkce o této skutečnosti okamžitě informuje OPUS. S ohledem na zájmy služby, důležitost funkce, povinnosti s ní spojené a na odměnu a náhradu výdajů vynaložených v souvislosti s plněním těchto povinností, učiní OPUS jedno z rozhodnutí uvedených v odstavci 1. Je-li dočasný zaměstnanec povinen vzít si volno z osobních důvodů nebo je-li mu povoleno plnit své povinnosti v částečném úvazku, doba trvání takového volna nebo částečného úvazku odpovídá funkčnímu období dotyčného dočasného zaměstnance.
Článek 17
Po odchodu ze služby je dočasný zaměstnanec nadále vázán povinností čestného a uvážlivého jednání ohledně přijímání některých funkcí nebo výhod.
Dočasní zaměstnanci, kteří hodlají vykonávat pracovní činnost, ať výdělečnou či nikoli, během dvou let po odchodu ze služby, o této skutečnosti informují agenturu. Souvisí-li tato činnost s prací vykonávanou dočasným zaměstnancem během posledních tří let služby a mohla by vést ke střetu s oprávněnými zájmy agentury, může mu OPUS, s ohledem na zájmy služby, buď zakázat provozování činnosti, nebo svůj souhlas podmínit jakýmikoli podmínkami, které uzná za vhodné. Po poradě s výborem zaměstnanců agentura oznámí své rozhodnutí do 30 pracovních dnů po obdržení této informace. Neučiní-li oznámení do konce uvedeného období, má se za to, že tím vyjadřuje implicitní souhlas.
Článek 18
1. Dočasný zaměstnanec neoprávněně nevyzradí informace získané během služby, ledaže by tyto informace již byly zveřejněny nebo jsou veřejně přístupné.
2. Po odchodu ze služby je dočasný zaměstnanec touto povinností nadále vázán.
Článek 19
1. Dočasný zaměstnanec má právo na svobodu projevu s řádným přihlédnutí k zásadě loajality a nestrannosti.
2. Aniž jsou tím dotčeny články 12 a 18, dočasný zaměstnanec, který hodlá zveřejnit nebo nechat zveřejnit, buď sám, nebo spolu s jinými osobami, jakoukoli záležitost týkající se práce agentury, o tom předem informuje OPUS.
Je-li OPUS schopen prokázat, že záležitost může vážně poškodit oprávněné zájmy agentury, informuje dočasného zaměstnance o svém rozhodnutí, a to písemně do 30 pracovních dnů od obdržení informace. Není-li toto rozhodnutí oznámeno v uvedené lhůtě období, má se za to, že OPUS žádné námitky neměl.
Článek 20
1. Veškerá práva na jakákoli psaná díla provedená jakýmkoli dočasným zaměstnancem při plnění jeho povinností jsou majetkem agentury, k jejíž činnosti se tato psaná díla nebo práce vztahují. Agentura má právo povinně získávat autorská práva na tato díla.
2. Případný vynález učiněný dočasným zaměstnancem při plnění jeho povinností nebo v souvislosti s nimi je nesporným majetkem agentury. Agentura může na své vlastní náklady přihlásit a získat patenty na takový vynález ve všech zemích. Jakýkoli vynález související s prací agentury, učiněný dočasným zaměstnancem v průběhu roku, který následuje po skončení jeho pracovního poměru, se pokládá, pokud není prokázán opak, za učiněný v rámci plnění jeho povinností nebo v souvislosti s nimi. Jsou-li vynálezy předmětem patentů, uvádí se jméno vynálezce nebo vynálezců.
3. Agentura může ve příslušných případech udělit prémii, o jejíž výši sama rozhodne, dočasnému zaměstnanci, jenž je původcem patentovaného vynálezu.
Článek 21
Dočasný zaměstnanec nevyzradí bez povolení OPUS, za žádných okolností, v žádném soudním řízení, informace, které získal v souvislosti s plněním svých pracovních povinností. Vydání povolení se zamítne, pouze pokud to vyžadují zájmy agentury a pokud by takové zamítnutí nemělo trestní důsledky pro dočasného zaměstnance. Po odchodu ze služby je dočasný zaměstnanec touto povinností nadále vázán.
Ustanovení prvního pododstavce se nevztahují na dočasného zaměstnance nebo bývalého dočasného zaměstnance, který svědčí před odvolací komisí nebo před disciplinární komisí ve věci týkající se dočasného zaměstnance nebo bývalého dočasného zaměstnance.
Článek 22
Dočasný zaměstnanec pobývá buď v místě svého zaměstnání, nebo v jeho blízkosti, aby mu vzdálenost nebránila v řádném plnění jeho povinností. Dočasný zaměstnanec oznámí OPUS místo svého bydliště a bezprostředně jej informuje o případné změně bydliště.
Článek 23
Dočasný zaměstnanec v jakémkoli pracovním zařazení je nápomocen a poskytuje rady svým nadřízeným; odpovídá za plnění povinností, které mu byly uloženy.
Dočasný zaměstnanec, který řídí jakoukoli složku služby, odpovídá svým nadřízeným z hlediska pravomocí mu udělených a za provedení pokynů jím vydaných. Odpovědnost jeho podřízených jej nikterak nezbavuje vlastní odpovědnosti.
Článek 24
1. Dočasný zaměstnanec, jenž dostane příkazy, které pokládá za nesprávné nebo s to způsobit vážné potíže, informuje svého bezprostředního nadřízeného, který odpoví písemně, jsou-li informace podány písemně. S výhradou odstavce 2, pokud bezprostřední nadřízený příkazy potvrdí a dočasný zaměstnanec se domnívá, že toto potvrzení přiměřeně nereaguje na důvody jeho znepokojení, dočasný zaměstnanec otázku písemně postoupí orgánu bezprostředně organizačně nadřízenému. Pokud tento orgán příkazy písemně potvrdí, dočasný zaměstnanec je vykoná, ledaže by byly zjevně protiprávní nebo by znamenaly porušení příslušných bezpečnostních norem.
2. Má-li bezprostřední nadřízený za to, že je nutné příkazy vykonat neprodleně, dočasný zaměstnanec je vykoná, ledaže by byly zjevně protiprávní nebo by znamenaly porušení příslušných bezpečnostních norem. Na žádost dočasného zaměstnance je bezprostřední nadřízený povinen dát tyto příkazy písemně.
Článek 25
Dočasný zaměstnanec může mít povinnost nahradit v plné výši nebo částečně jakoukoli škodu, která agentuře vznikne v důsledku vážného pochybení při plnění jeho povinností nebo v souvislosti s tímto plněním.
OPUS vydá odůvodněné rozhodnutí v souladu s postupem stanoveným pro kázeňské záležitosti.
Odvolací komise má neomezenou pravomoc ve sporech vzniklých podle tohoto ustanovení.
Článek 26
1. Jakýkoli dočasný zaměstnanec, který se při plnění svých povinností nebo v souvislosti s ním dozví o skutečnostech, jež vedou k závěru, že existuje možná protiprávní činnost, včetně podvodů a úplatkářství, jež poškozuje zájmy agentury, nebo o jednání souvisejícím s plněním odborných povinností, jež může znamenat vážné neplnění povinností dočasných zaměstnanců agentury, neprodleně tuto skutečnost sdělí svému bezprostřednímu nadřízenému nebo, uzná-li to za vhodné, řediteli agentury.
Informace uvedené v prvním pododstavci se podávají písemně.
2. Dočasný zaměstnanec nebude vystaven žádným nepříznivým důsledkům ze strany agentury za to, že sdělil informace uvedené v odstavci 1, pokud jednal přiměřeně a čestně.
3. Odstavce 1 a 2 se nevztahují na písemnosti, listiny, zprávy, poznámky nebo informace v jakékoli podobě, které jsou držené pro účely soudních řízení, ať probíhajících nebo uzavřených, nebo které jsou vytvořené či sdělené dočasnému zaměstnanci v průběhu těchto řízení.
Článek 27
1. Dočasný zaměstnanec, jenž dále vyzradí informace vymezené v článku 26 předsedovi Rady Evropské unie nebo Evropského parlamentu, nebude vystaven žádným nepříznivým důsledkům ze strany agentury, pokud jsou splněny obě tyto podmínky:
a)
dočasný zaměstnanec se čestně a důvodně domnívá, že vyzrazované informace a jakákoli tvrzení v nich obsažená, jsou v podstatě pravdivá; a
b)
dočasný zaměstnanec již dříve stejné informace vyzradil agentuře a poskytl agentuře lhůtu stanovenou agenturou, úměrnou složitosti případu, aby přijala vhodná opatření. Dočasný zaměstnanec je o této lhůtě řádně informován do 60 dnů.
2. Lhůta uvedená v odstavci 1 se nepoužije, pokud dočasný zaměstnanec může prokázat, že je s ohledem na všechny okolnosti případu nepřiměřená.
3. Odstavce 1 a 2 se nevztahují na písemnosti, listiny, zprávy, poznámky nebo informace v jakékoli podobě, které jsou držené pro účely soudních řízení, ať probíhajících nebo uzavřených, nebo které jsou vytvořené či sdělené dočasnému zaměstnanci v průběhu těchto řízení.
Článek 28
Agentura je nápomocna kterémukoli dočasnému zaměstnanci, zejména v řízení proti jakékoli osobě dopouštějící se výhrůžek, urážlivých nebo hanlivých činů nebo výroků, nebo jakéhokoli útoku proti osobě nebo majetku, kterému je zaměstnanec nebo člen jeho rodiny vystaven z důvodu jeho funkce nebo povinností.
Nahradí dočasnému zaměstnanci škodu, která mu v těchto případech vznikne, pokud dočasný zaměstnanec tuto škodu sám nezpůsobil úmyslně nebo hrubou nedbalostí a pokud nemohl získat náhradu od osoby, která ji způsobila.
Článek 29
Agentura zajistí další vzdělávání a výuku pro dočasného zaměstnance, které jsou slučitelné s řádným chodem služby a jsou v souladu s jejími vlastními zájmy.
K takovému školení a výuce se přihlédne pro účely postupu v povolání.
Článek 30
Dočasní zaměstnanci jsou oprávněni vykonávat právo sdružování; zejména mohou být členy odborů nebo sdružení zaměstnanců.
Článek 31
Dočasní zaměstnanci mohou podávat žádosti OPUS ohledně záležitostí upravených tímto služebním řádem.
Každé rozhodnutí týkající se konkrétního jednotlivce, učiněné podle tohoto služebního řádu, se okamžitě písemně sděluje dotyčnému dočasnému zaměstnanci. V každém rozhodnutí, jež se nepříznivě dotýká dočasného zaměstnance, se uvedou důvody, na kterých se zakládá.
Konkrétní rozhodnutí týkající se jmenování, ustavení, postupu v povolání, přeložení, určení administrativního zařazení a ukončení pracovního poměru dočasného zaměstnance se v agentuře zveřejní. Zveřejnění je přístupné všem zaměstnancům během přiměřené doby.
Článek 32
Osobní složka dočasného zaměstnance obsahuje:
a)
všechny písemnosti týkající se jeho administrativního zařazení a veškeré zprávy týkající se jeho schopností, výkonnosti a chování;
b)
všechny připomínky dočasného zaměstnance k těmto písemnostem.
Písemnosti se zapisují, číslují a zakládají v posloupném pořadí; písemnosti uvedené pod písmenem a) nesmí agentura použít nebo se na ně odvolávat proti dočasnému zaměstnanci, pokud mu nebyly sděleny před tím, než byly založeny.
Sdělení jakékoli písemnosti dočasnému zaměstnanci se dokládá jeho podpisem nebo, není-li to možné, provede se doporučeným dopisem zaslaným na místo posledního bydliště sdělené dočasným zaměstnancem.
Osobní složka dočasného zaměstnance neobsahuje žádné odkazy na jeho politické, odborové, filozofické nebo náboženské činnosti a názory, nebo na jeho rasový či etnický původ nebo sexuální orientaci.
Předchozí odstavec však nezamezí, aby do složky byly vloženy správní akty a písemnosti známé dočasnému zaměstnanci, které jsou potřebné pro uplatňování tohoto služebního řádu.
Pro každého dočasného zaměstnance existuje pouze jedna osobní složka.
Dočasný zaměstnanec má právo se i po ukončení pracovního poměru seznámit se všemi písemnostmi ve své složce a pořídit si z nich kopie.
Osobní složka je důvěrná a lze do ní nahlédnout pouze v kancelářích vedení nebo na bezpečném elektronickém médiu. Bude však postoupena odvolací komisi, bude-li zahájeno řízení týkající se dočasného zaměstnance.
Článek 33
Dočasní zaměstnanci mají právo se seznámit se svými zdravotními záznamy v souladu s podmínkami, které stanoví agentura.
Článek 34
Případné rozhodnutí vyžadující náhradu škody vzniklé agentuře v důsledku vážného pochybení podle článku 25 přijme OPUS poté, co splní formality předepsané pro případy rozvázání pracovního poměru v důsledku vážného pochybení.
Rozhodnutí o jednotlivých dočasných zaměstnancích se zveřejní podle článku 31.
Článek 35
Výsady a imunity, které dočasní zaměstnanci mají, se poskytují výlučně v zájmu agentury. Dočasní zaměstnanci nejsou osvobozeni od plnění svých soukromých povinností nebo od dodržování platných zákonů a policejních předpisů.
Pokud vznikne spor ohledně výsad a imunit, dotyčný dočasný zaměstnanec neprodleně informuje agenturu.
KAPITOLA 3
Podmínky uzavření pracovního poměru
Článek 36
1. Uzavření pracovního poměru s dočasnými zaměstnanci má za cíl zajistit pro agenturu služby osob nejvyšší úrovně schopností, výkonnosti a bezúhonnosti, přijímaných z nejširší možné geografické základny z řad občanů členských států účastněných v agentuře.
Dočasní zaměstnanci se vybírají bez ohledu na jejich rasu, politické, filozofické nebo náboženské přesvědčení, pohlaví nebo sexuální orientaci a nezávisle na jejich stavu nebo rodinné situaci.
2. Dočasný zaměstnanec může být přijat do pracovního poměru pouze tehdy, pokud:
a)
je občanem jednoho ze zúčastněných členských států a má všechna občanská práva;
b)
splnil všechny povinnosti, jež mu ukládají právní předpisy upravující vojenskou službu;
c)
předloží příslušná doporučení týkající se jeho povahových rysů a dokazující, že je vhodnou osobou pro plnění daných povinností;
d)
je fyzicky schopen plnit své povinnosti; a
e)
prokáže důkladnou znalost jednoho z jazyků Unie a uspokojivou znalost dalšího jazyka Evropské unie, která je dostačující pro plnění jeho povinností.
3. Řídící výbor přijme konkrétní ustanovení o postupech pro nábor nezbytného počtu dočasných zaměstnanců v rámci společné akce 2004/551/SZBP.
Článek 37
Před uzavřením pracovního poměru se dočasný zaměstnanec podrobí lékařskému vyšetření u lékaře schváleného agenturou, aby agentura měla jistotu, že splňuje požadavky čl. 36 odst. 2 písm. d).
Pokud je v důsledku lékařského vyšetření podle prvního pododstavce vydáno negativní lékařské stanovisko, může kandidát do 20 dnů ode dne, kdy mu bylo stanovisko agenturou oznámeno, požádat, aby byl jeho případ předán k vyjádření lékařské komisi složené ze tří lékařů vybraných OPUS z řad lékařů agentury. Lékařská komise vyslechne lékaře odpovědného za původní záporné stanovisko. Kandidát může lékařské komisi předat stanovisko lékaře, kterého si sám vybere. Pokud stanovisko lékařské komise potvrdí závěry lékařského vyšetření podle prvního pododstavce, zaplatí kandidát 50 % poplatků a vedlejších nákladů.
Článek 38
Dočasnému zaměstnanci může být uložena zkušební doba, která nepřesáhne šest měsíců.
Nemůže-li dočasný zaměstnanec během zkušební doby plnit své povinnosti z důvodu nemoci nebo úrazu po dobu jednoho nebo více měsíců, OPUS může jeho zkušební dobu o odpovídající časový úsek prodloužit.
Nejméně jeden měsíc před uplynutím zkušební doby se vypracuje zpráva o způsobilosti dočasného zaměstnance plnit povinnosti související s jeho pracovním místem a rovněž o jeho chování a výkonnosti ve službě. Tato zpráva se sdělí dotyčné osobě, která má právo předložit písemné připomínky. Dočasný zaměstnanec, jenž nedosáhl pracovních výsledků dostatečných pro udržení svého pracovního místa, je propuštěn.
Ve výjimečných případech však OPUS může zkušební dobu prodloužit, nejdéle o šest měsíců, a dočasného zaměstnance případně přidělit do jiného oddělení.
Zpráva o dočasném zaměstnanci ve zkušební době může být vypracována kdykoliv během zkušební doby, pokud jsou jeho pracovní výsledky zjevně nedostatečné. Tato zpráva se sdělí dotyčné osobě, která má právo předložit písemné připomínky. Na základě této zprávy může OPUS rozhodnout, že dočasného zaměstnance propustí před uplynutím zkušební doby a dá mu měsíční výpověď.
Článek 39
1. Dočasný zaměstnanec se přijímá do prvního stupně své třídy.
OPUS může povolit dodatečnou dobu služby až do 24 měsíců za účelem zohlednění jeho odborné praxe. Přijmou se obecné prováděcí předpisy, jimiž tento článek nabude účinku.
2. Je-li dočasný zaměstnanec dosazen na pracovní místo, které odpovídá vyšší třídě, jak je stanoveno v čl. 9 odst. 2, zařadí se do prvního stupně této třídy. Avšak dočasní zaměstnanci v třídách AD 9 až AD 13, kteří vykonávají povinnosti vedoucího odboru a kteří jsou jmenováni do vyšší třídy, se zařadí do druhého stupně nové třídy. Stejné podmínky platí pro každého dočasného zaměstnance, jenž je po svém povýšení jmenován na místo ředitele nebo generálního ředitele.
Článek 40
Schopnosti, výkonnost a chování ve službě každého dočasného zaměstnance jsou předmětem pravidelné zprávy, která se vyhotovuje alespoň jednou za každé dva roky. Ředitel stanoví podmínky, za nichž se uděluje právo podat odvolání v rámci vyhotovování zpráv, které musí být uplatněno před podáním stížnosti podle článku 167 odst. 2.
Od 4. třídy může zpráva týkající se dočasných zaměstnanců ve funkční skupině AST rovněž obsahovat stanovisko o tom, zda na základě jejich pracovních výkonů mají předpoklady k výkonu funkce administrátora.
Zpráva se sděluje dočasnému zaměstnanci. Má právo ji připomínkovat, jak uzná za vhodné.
KAPITOLA 4
Pracovní podmínky
Oddíl A
Rodičovská nebo rodinná dovolená
Článek 41
Dočasný zaměstnanec má nárok až na šest měsíců rodičovské dovolené bez základního platu za každé dítě, které si vezme během prvních dvanácti let po narození nebo osvojení dítěte. Dobu trvání dovolené lze zdvojnásobit v případě samoživitelů uznaných podle obecných prováděcích předpisů přijatých agenturou. Minimální doba dovolené vybraná najednou nesmí být kratší než jeden měsíc.
Během rodičovské dovolené pokračuje účast dočasného zaměstnance v systému sociálního zabezpečení; je zachováno získávání nároku na důchod, příspěvek na nezaopatřené dítě a příspěvek na vzdělání. Dočasný zaměstnanec zůstane na svém pracovním místě a má nadále nárok na postup na vyšší stupeň nebo povýšení v rámci třídy. Dovolenou lze vybírat jako plnou dovolenou nebo poloviční dovolenou. Pokud se rodičovská dovolená vybírá v podobě poloviční dovolené, maximální doba upravená prvním odstavcem se zdvojnásobuje. Během rodičovské dovolené má dočasný zaměstnanec nárok na přídavek ve výši 798,77 EUR měsíčně nebo 50 % této částky, vybírá-li si poloviční dovolenou, ale nesmí se přitom věnovat žádné jiné výdělečné činnosti. Veškeré příspěvky do systému sociálního zabezpečení upravené v článcích 67 a 68 hradí agentura a vypočítávají se ze základního platu dočasného zaměstnance.
Avšak v případě poloviční dovolené se toto ustanovení vztahuje pouze na rozdíl mezi plným základním platem a úměrně sníženým základním platem. Pokud jde o skutečně vyplacenou část základního platu, příspěvek dočasného zaměstnance se vypočítává za použití stejných procentních sazeb jako kdyby byl zaměstnán na plný pracovní úvazek.
Přídavek činí 1 065,02 EUR měsíčně, nebo 50 % této částky, jestliže má dočasný zaměstnanec poloviční dovolenou, v případě samoživitelů uvedených v prvním pododstavci a během prvních tří měsíců rodičovské dovolené, pokud si takovou dovolenou vybírá otec během mateřské dovolené nebo jeden z rodičů bezprostředně po mateřské dovolené nebo během či bezprostředně po dovolené v případě osvojení. Částky uvedené v tomto článku se upravují v souladu s odměnou.
Článek 42
V případě lékařsky doložené vážné nemoci nebo invalidity manžela nebo manželky dočasného zaměstnance, příbuzného ve vzestupné linii, příbuzného v sestupné linii, bratra nebo sestry, má dočasný zaměstnanec nárok na dobu rodinné dovolené bez základního platu. Celková doba takové dovolené nepřesáhne devět měsíců za celou kariéru dočasného zaměstnance.
Použije se druhý pododstavec článku 41.
Oddíl B
Pracovní doba
Článek 43
Dočasní zaměstnanci v činné službě jsou vždy agentuře k dispozici. Avšak běžný pracovní týden nepřesáhne 42 hodin s tím, že pracovní dobu pracovního dne určí OPUS. V rámci stejných omezení může OPUS po poradě s výborem zaměstnanců určit pracovní dobu některých skupin dočasných zaměstnanců vykonávajících konkrétní úkoly.
Po dočasném zaměstnanci může být navíc požadováno, z důvodu naléhavých potřeb služby nebo bezpečnostních pravidel, aby měl pohotovost na svém pracovišti nebo doma mimo běžnou pracovní dobu. Agentura stanoví prováděcí pravidla tomuto odstavci po poradě s výborem zaměstnanců.
Článek 44
1. Dočasný zaměstnanec může požádat o povolení pracovat na částečný pracovní úvazek.
OPUS může takové povolení udělit, je-li slučitelné se zájmy služby.
2. Dočasný zaměstnanec má nárok na udělení povolení v těchto případech:
a)
péče o dítě mladší 9 let,
b)
péče o dítě ve věku 9 až 12 let, nepřesahuje-li zkrácení pracovní doby 20 % běžné pracovní doby,
c)
péče o vážně nemocného nebo invalidního manžela nebo manželku, příbuzného ve vzestupné linii, příbuzného v sestupné linii, bratra nebo sestru,
d)
účast na dalším vzdělávání, nebo
e)
od věku 55 let během posledních pěti let před odchodem do důchodu.
Je-li částečný úvazek žádán z důvodu účasti v dalším vzdělávání nebo od věku 55 let, OPUS může povolení odmítnout nebo odložit den jeho účinku pouze ve výjimečných případech a z vyšších služebních důvodů.
Pokud se nárok na povolení uplatňuje z důvodu péče o vážně nemocného nebo invalidního manžela nebo manželku, příbuzného ve vzestupné linii, příbuzného v sestupné linii, bratra nebo sestry, nebo za účelem účasti v dalším vzdělávání, souhrn všech těchto období nepřesáhne pět let za celou kariéru dočasného zaměstnance.
3. OPUS odpoví na žádost dočasného zaměstnance do 60 dnů.
4. Pravidla, jimiž se řídí práce na částečný úvazek a postup pro udělování příslušného povolení, jsou stanovena v příloze II.
Článek 45
Dočasný zaměstnanec může požádat o povolení pracovat na poloviční úvazek v podobě sdílení pracovního místa, a to v případě pracovního místa, které OPUS označil jako vhodné pro tento účel. Povolení pracovat na poloviční úvazek v podobě sdílení pracovního místa není časově omezeno. OPUS je však může v zájmu služby odvolat, přičemž dočasného zaměstnance o tom uvědomí šest měsíců předem. Obdobně může OPUS, na základě žádosti dotyčného dočasného zaměstnance povolení odvolat, přičemž jej o tom uvědomí alespoň šest měsíců předem. V tomto případě může být dočasný zaměstnanec přeložen na jiné pracovní místo.
Použije se článek 53 a příloha II článek 3, kromě odstavce 2 třetí věty.
OPUS může stanovit prováděcí pravidla k tomuto článku.
Článek 46
Po dočasném zaměstnanci nesmí být požadováno, aby pracoval přesčas, kromě naléhavých případů nebo mimořádného nahromadění pracovních úkolů; práce v noci a veškerá práce v neděli nebo o státních svátcích může být povolena pouze v souladu s postupem stanoveným OPUS. Celkové přesčasy, o které bude dočasný zaměstnanec požádán, nepřesáhnou 150 hodin v jakémkoli šestiměsíčním období.
S přesčasy odpracovanými dočasnými zaměstnanci ve funkční skupině AD a ve funkční skupině AST 5 až 11 není spojen nárok na náhradu nebo odměnu.
Jak je upraveno v příloze IV, přesčasy odpracované dočasnými zaměstnanci v třídě AST 1 až AST 4 je opravňují buď k náhradnímu volnu, nebo k odměně, pokud požadavky služby neumožňují poskytnutí náhradního volna během měsíce, který následuje po měsíci, v němž byl přesčas odpracován.
Článek 47
Dočasný zaměstnanec, od kterého se očekává, že bude pravidelně pracovat v noci, o sobotách a nedělích nebo o státních svátcích, má nárok na zvláštní příplatky při práci ve směnném provozu, který agentura vyžaduje z důvodu naléhavých potřeb služby nebo bezpečnostních pravidel a který agentura považuje za pravidelnou a trvalou situaci.
OPUS určí kategorie dočasných zaměstnanců, kteří mají na tyto příplatky nárok, spolu s jejich sazbami a podmínkami.
Běžná pracovní doba dočasného zaměstnance ve směnném provozu nesmí přesáhnout celkovou roční běžnou pracovní dobu.
Článek 48
Dočasný zaměstnanec má nárok na zvláštní příplatky, pokud je na něm požadováno, v souladu s rozhodnutím přijatým OPUS z důvodu naléhavých potřeb služby nebo bezpečnostních pravidel, aby měl pohotovost na svém pracovišti nebo doma mimo běžnou pracovní dobu.
OPUS určí kategorie dočasných zaměstnanců, jež mají na tyto příplatky nárok, spolu s podmínkami pro přiznání těchto příplatků a jejich sazbami.
Článek 49
Zvláštní příplatky mohou být poskytnuty některým dočasným zaměstnancům jako náhrada za obzvlášť náročné pracovní podmínky.
Agentura určí kategorie příjemců, spolu se sazbami a podmínkami pro tyto zvláštní příplatky.
Oddíl C
Dovolená
Článek 50
Dočasní zaměstnanci mají nárok na dovolenou na zotavenou v délce nejméně 24 pracovních dnů, avšak nejvýše 30 pracovních dnů za kalendářní rok, v souladu se stejnými pravidly, jako jsou pravidla stanovená společnou dohodou orgánů Společenství.
Mimo tuto dovolenou na zotavenou může být dočasnému zaměstnanci výjimečně na jeho žádost poskytnuto mimořádné volno. Pravidla, jimiž se tato dovolená řídí, jsou stanovena v příloze III.
Článek 51
Těhotné ženy mají nárok, mimo dovolené upravené článkem 50, na dvacet týdnů dovolené, a to po předložení lékařského osvědčení. Dovolená nezačne dříve než šest týdnů před očekávaným dnem porodu uvedeným v osvědčení a skončí nejdříve 14 týdnů po porodu. V případě vícečetného nebo předčasného porodu nebo narození zdravotně postiženého dítěte činí tato doba 24 týdny. Předčasným porodem se pro účely tohoto ustanovení rozumí porod, ke kterému došlo před koncem 34. týdne těhotenství.
Článek 52
1. Dočasný zaměstnanec, který předloží důkazy o tom, že není schopen plnit své pracovní povinnosti z důvodu nemoci nebo úrazu, má nárok na pracovní neschopnost.
Dotyčný dočasný zaměstnanec oznámí agentuře svoji neschopnost co nejdříve a zároveň udá místo svého současného bydliště. Je-li nepřítomen více než tři dny, předloží lékařské osvědčení. Toto osvědčení musí být odesláno nejpozději pátého dne nepřítomnosti, přičemž datum na otisku poštovního razítka je rozhodující. Jestliže se tak nestane a pokud k nezaslání osvědčení nedošlo z důvodů, které nemůže ovlivnit, nepřítomnost dočasného zaměstnance se pokládá za neoprávněnou.
Dočasný zaměstnanec může být kdykoli podroben lékařskému vyšetření zjištěnému agenturou Nemůže-li k vyšetření dojít z důvodů, které lze přičíst dočasnému zaměstnanci, jeho nepřítomnost se považuje za neoprávněnou ode dne, kdy mělo k vyšetření dojít.
Je-li nález vyšetření takový, že je dočasný zaměstnanec schopen plnit své povinnosti, jeho nepřítomnost se pokládá za neoprávněnou ode dne vyšetření, s výhradou následujícího pododstavce.
Pokládá-li dočasný zaměstnanec závěry lékařského vyšetření zajištěného OPUS za neoprávněné z lékařských důvodů, on sám nebo lékař jednající v jeho zastoupení může do dvou dnů agentuře předložit žádost o postoupení záležitosti nezávislému lékaři k získání jeho stanoviska.
Agentura okamžitě předá žádost jinému lékaři, na kterém se dohodne lékař dočasného zaměstnance a lékař agentury. Nedojde-li k takové dohodě do pěti dnů od předání žádosti, agentura vybere osobu ze seznamu nezávislých lékařů, který se za tímto účelem každoročně sestaví společnou dohodou OPUS a výboru zaměstnanců. Dočasný zaměstnanec může do dvou pracovních dnů vznést námitky proti výběru agentury, načež agentura vybere jinou osobu z tohoto seznamu, kterýžto výběr je konečný.
Stanovisko nezávislého lékaře vydané po poradě s lékařem dočasného zaměstnance a lékařem agentury je závazné. Pokud stanovisko nezávislého lékaře potvrdí závěr vyšetření zajištěného agenturou, nepřítomnost se pokládá za neoprávněnou ode dne tohoto vyšetření. Pokud stanovisko nezávislého lékaře nepotvrdí závěr tohoto vyšetření, pokládá se nepřítomnost pro všechny účely za oprávněnou.
2. Jestliže nepřítomnost dočasného zaměstnance z důvodu nemoci nepřevyšující tři dny překročí během dvanáctiměsíčního období celkem 12 dní, při každé nové nepřítomnosti z důvodu nemoci předloží lékařské osvědčení. Jeho nepřítomnost se považuje za neoprávněnou od třináctého dne nepřítomnosti z důvodu nemoci bez lékařského osvědčení.
3. Aniž je dotčeno použití pravidel o kázeňském řízení, v případě potřeby se jakákoli nepřítomnost, která se pokládá za neoprávněnou podle odstavců 1 a 2, odečítá od dovolené na zotavenou dotyčného dočasného zaměstnance. V případě, že dočasný zaměstnanec nemá žádný zbylý nárok na dovolenou, ztratí pro odpovídající období nárok na odměnu.
4. OPUS může postoupit výboru pro otázky invalidity případ kteréhokoli dočasného zaměstnance, jehož pracovní neschopnost překročí během jakéhokoli tříletého období celkem 12 měsíců.
5. Dočasný zaměstnanec může mít povinnost vzít si dovolenou po vyšetření lékařem agentury, vyžaduje-li to jeho zdravotní stav nebo trpí-li člen jeho domácnosti nakažlivou chorobou.
Ve sporných případech platí postup stanovený v pátém až sedmém pododstavci odstavce 1.
6. Dočasní zaměstnanci podstoupí každý rok lékařskou prohlídku buď u lékaře agentury, nebo u jimi zvoleného lékaře.
V případě prohlídky u zvoleného lékaře proplatí agentura lékařské poplatky až do maximální výše stanovené OPUS za dobu, která nepřesáhne tři roky.
Článek 53
Dovolená na zotavenou dočasného zaměstnance, který je oprávněn pracovat na částečný pracovní úvazek, se úměrně snižuje, dokud je oprávněn takto pracovat.
Článek 54
Kromě případů nemoci nebo úrazu nesmí být dočasný zaměstnanec nepřítomen bez předchozího povolení svého bezprostředního nadřízeného. Aniž jsou dotčena případná kázeňská opatření, která lze použít, každá neoprávněná nepřítomnost, která je řádně stanovena, se odečítá od dovolené na zotavenou dotyčného dočasného zaměstnance. Jestliže svoji dovolenou na zotavenou vybral, propadá mu jeho odměna za srovnatelné období.
Přeje-li si dočasný zaměstnanec strávit dovolenou jinde než v místě, kde je zaměstnán, získá předchozí povolení od OPUS.
Mimořádné volno a rodičovská a rodinná dovolená nepřekročí dobu trvání pracovního poměru.
Placená pracovní neschopnost podle článku 52 však nepřekročí tři měsíce nebo dobu odpracovanou dočasným zaměstnancem, je-li tato doba delší. Nepřekročí dobu trvání pracovního poměru.
Po uplynutí těchto lhůt odejde dočasný zaměstnanec, jehož smlouva neskončila, na neplacené volno, bez ohledu na to, že není schopen se znovu ujmout svých pracovních povinností.
Pokud však dočasný zaměstnanec onemocní nemocí z povolání nebo utrpí úraz při plnění svých povinností, nadále dostává svoji odměnu v plné výši po celou dobu, během které je v pracovní neschopnosti, až do doby než mu je přiznána invalidní dávka podle článku 76.
Oddíl D
Státní svátky
Článek 55
Agentura sestaví seznam státních svátků.
Článek 56
1. V mimořádných případech může být dočasnému zaměstnanci na vlastní žádost uděleno neplacené volno ze závažných osobních důvodů. OPUS určí dobu trvání takového volna, které nepřekročí jednu čtvrtinu doby dočasným zaměstnancem již odpracované, nebo:
-
tři měsíce, je-li služební věk dočasného zaměstnance kratší než čtyři roky;
-
dvanáct měsíců ve všech ostatních případech.
2. Jakákoli doba volna udělená v souladu s předchozím odstavcem se nepočítá pro účely použití devátého odstavce článku 59.
3. Po dobu, po kterou má dočasný zaměstnanec neplacené volno, je jeho účast v systému sociálního zabezpečení upraveném článkem 67 pozastavena.
Avšak dočasný zaměstnanec, který není výdělečně činný, může, nejpozději jeden měsíc po začátku neplaceného volna, podat žádost, aby byl nadále kryt proti rizikům uvedeným v článku 67, za podmínky, že hradí polovinu nákladů příspěvků upravených tímto článkem po dobu trvání jeho volna; příspěvek se vypočte na základě jeho posledního základního platu.
Dočasný zaměstnanec, který prokáže, že mu nevzniká právo na důchod na základě jiného systému důchodového zabezpečení, může kromě toho požádat, aby mu nadále vznikal další nárok na důchod během celé doby neplaceného volna, pokud uhradí příspěvek ve výši trojnásobku sazby uvedené v článku 89; příspěvky se vypočtou odkazem na základní plat odpovídající jeho třídě a stupni.
Článek 57
Dočasnému zaměstnanci, jenž je povolán do vojenské služby, náhradní vojenské služby nebo na vojenské cvičení nebo jenž je povolán zpět do služby v armádě, se poskytuje volno pro výkon vojenské služby; takové volno nesmí za žádných okolností překročit dobu trvání pracovního poměru.
Dočasný zaměstnanec, který je povolán do vojenské služby nebo náhradní vojenské služby, přestane dostávat svoji odměnu, ale zachová si právo na zařazení do vyššího stupně podle tohoto služebního řádu. Dále si zachová právo na odstupné, zaplatí-li zpětně po ukončení své vojenské služby nebo náhradní vojenské služby své příspěvky na důchodové pojištění.
Dočasný zaměstnanec, jenž je povolán na vojenských cvičení nebo jenž je povolán zpět do služby v armádě, nadále dostává svoji odměnu během doby cvičení nebo zpětného povolání, od které se odečte částka rovnající se jeho služnému.
KAPITOLA 5
Odměňování a náhrada výdajů
Článek 58
Odměna dočasných zaměstnanců zahrnuje základní plat, rodinné přídavky a jiné příspěvky.
Článek 59
1. Odměna dočasných zaměstnanců je vyjádřena v eurech. Vážené podíly, srážky, roční přezkoumání a úpravy se určují podle stejných pravidel jako jsou pravidla stanovená v článcích 63, 64, 65, 65a a 66a služebního řádu úředníků Evropských společenství, stanoveného nařízením (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (2), dále jen „služební řád ES“, a v nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 260/68 (3), kterým se stanoví podmínky a postup pro uplatňování daně ve prospěch Evropských společenství. S výjimkou příspěvků v rámci systémů nemocenského pojištění, úrazového pojištění a pojištění pro případ nezaměstnanosti se srážky stanovené ve služebním řádu ES odvádí do rozpočtu agentury.
2. Základní platy se určují podle stejných pravidel jako jsou pravidla stanovená v článku 66 služebního řádu ES.
3. Rodinné přídavky zahrnují:
a)
příspěvek na domácnost;
b)
příspěvek na nezaopatřené dítě,
c)
příspěvek na vzdělání.
4. Dočasní zaměstnanci, kterým jsou vypláceny rodinné přídavky uvedené v tomto článku, přiznají obdobné přídavky jim vyplácené z jiných zdrojů; takovéto přídavky z jiných zdrojů se odečtou od přídavků vyplácených podle článků 1, 2 a 3 přílohy V.
5. Příspěvek na nezaopatřené dítě lze zdvojnásobit zvláštním odůvodněným rozhodnutím OPUS na základě lékařské dokumentace, která prokazuje, že dotyčné dítě trpí duševním nebo tělesným postižením, které dočasnému zaměstnanci způsobuje značné výdaje.
6. Pokud jsou podle článků 1, 2 a 3 přílohy V tyto rodinné přídavky vypláceny osobě jiné než je dočasný zaměstnanec, tyto přídavky jsou vypláceny v měně země, v které má tato osoba trvalé bydliště, popřípadě jsou přepočtené podle směnných kurzů uvedených v článku 63, druhém pododstavci služebního řádu ES. Podléhají váženému podílu stanovenému pro dotyčnou zemi, je-li členem Evropské unie, nebo váženému podílu rovnajícímu se 100, je-li země trvalého pobytu mimo Evropskou unii.
Odstavce 4 a 5 se použijí, pokud se rodinné přídavky vyplácejí takové osobě.
7. Příplatek za práci v zahraničí činí 16 % celkové částky základního platu, příspěvku na domácnost a příspěvku na nezaopatřené dítě, na které má dočasný zaměstnanec nárok. Příplatek za práci v zahraničí není nižší než 442,78 EUR měsíčně.
8. Dojde-li k úmrtí dočasného zaměstnance, je pozůstalému manželovi nebo manželce nebo nezaopatřeným dětem vyplácena plná odměna zemřelého až do konce třetího měsíce po měsíci, ve kterém k úmrtí došlo.
V případě úmrtí osoby oprávněné k vyplácení invalidních dávek, se výše uvedená ustanovení použijí ve vztahu k dávkám zemřelého.
9. Dočasný zaměstnanec, který je ve své třídě zařazen do určitého stupně po dobu dvou let, automaticky přechází v dané třídě do vyššího stupně.
Článek 60
Výplata rodinných přídavků a příplatku za práci v zahraničí se určuje v souladu s články 1, 2, 3 a 4 přílohy V.
Článek 61
S výhradou článků 62 až 65 má dočasný zaměstnanec v souladu s články 5 až 16 přílohy V nárok na náhradu výdajů, které mu vzniknou v souvislosti s nástupem do funkce, přeložením nebo odchodem ze služby, jakož i na náhradu výdajů vzniklých při plnění nebo v souvislosti s plněním jeho povinností.
Článek 62
Dočasný zaměstnanec zaměstnaný po dobu nejméně 12 měsíců má nárok na náhradu stěhovacích výdajů upravenou článkem 9 přílohy V.
Článek 63
1. Dočasnému zaměstnanci zaměstnanému po dobu alespoň jednoho roku se vyplácí příspěvek na zařízení upravený článkem 5 přílohy V, který činí, pro očekávanou dobu služby:
-
ne kratší než jeden rok, ale kratší než dva roky,
jednu třetinu
sazby stanovené v článku 5 přílohy V
-
ne kratší než dva roky, ale kratší než tři roky,
dvě třetiny
-
tři roky nebo déle
tři třetiny
2. Příspěvek na znovuusídlení upravený článkem 6 přílohy V se poskytne dočasným zaměstnancům, kteří dokončili čtyři roky služby. Dočasný zaměstnanec, který dokončil více než jeden rok, ale méně než čtyři roky služby, dostane příspěvek na znovuusídlení úměrný délce jeho služby.
3. Avšak příspěvek na zařízení stanovený v odstavci 1 a příspěvek na znovuusídlení stanovený v odstavci 2 činí nejméně:
a)
976,85 EUR v případě dočasného zaměstnance, který má nárok na příspěvek na domácnost; a
b)
580,83 EUR v případě dočasného zaměstnance, který nemá nárok na příspěvek na domácnost.
V případech, kdy jsou oba manželé dočasnými zaměstnanci agentury a oba mají nárok na příspěvek na zařízení nebo na příspěvek na znovuusídlení, se tento příspěvek vyplatí pouze tomu z nich, jehož základní plat je vyšší.
V případech, kdy je manžel nebo manželka dočasného zaměstnance agentury úředníkem nebo jiným zaměstnancem Evropských společenství, který má nárok na příspěvek na zařízení nebo na znovuusídlení, a je mu (jí) vyplácen vyšší základní plat, se tento příspěvek dočasnému zaměstnanci nevyplácí.
Článek 64
Denní příspěvek je stanoven v článku 10 přílohy V. Avšak dočasný zaměstnanec, který je zaměstnán na dobu určitou kratší než 12 měsíců a který předloží důkazy o tom, že nemůže nadále bydlet v místě svého trvalého bydliště, má nárok na denní příspěvek po dobu trvání svého pracovního poměru nebo maximálně po dobu jednoho roku.
Článek 65
Článek 8 přílohy V o roční úhradě cestovních výdajů z místa zaměstnání do místa původu platí pouze pro dočasné zaměstnance, kteří dokončili alespoň devět měsíců služby.
Článek 66
Úhrada dlužných částek probíhá podle ustanovení článků 17 a 18 přílohy V.
KAPITOLA 6
Dávky sociálního zabezpečení
Oddíl A
Nemocenské a úrazové pojištění a dávky sociálního zabezpečení
Článek 67
1. Dočasný zaměstnanec během doby svého zaměstnání, během pracovní neschopnosti a během období neplaceného volna uvedených v článcích 16 a 56 v souladu s podmínkami tam stanovenými, nebo pokud je příjemcem invalidní dávky, jeho manžel nebo manželka, pokud tento manžel nebo manželka nemá nárok na dávky stejné povahy a na stejné úrovni z titulu jakýchkoli jiných právních předpisů nebo ustanovení, jeho děti nebo další vyživované osoby ve smyslu článku 2 přílohy V a příjemci pozůstalostních důchodů jsou pojištěni proti nemoci do výše 80 % vynaložených nákladů, podle stejných pravidel jako jsou pravidla stanovená dohodou mezi orgány Společenství podle článku 72 služebního řádu ES. Tato sazba se zvýší na 85 % pro tyto služby: konzultace a návštěvy, chirurgické zákroky, hospitalizace, léčiva, radiologie, rozbory, laboratorní zkoušky a protézy na lékařský předpis, s výjimkou zubních protéz. V případě tuberkulózy, dětské obrny, rakoviny, duševních chorob a jiných nemocí uznaných OPUS za srovnatelně závažné a v případě preventivních prohlídek a porodů se sazba zvyšuje na 100 %. Úhrada na úrovni 100 % se však nepoužije na nemoci z povolání nebo pracovní úrazy, které vedly k použití článku 68.
Pro účely systému nemocenského pojištění se s druhem/družkou dočasného zaměstnance nakládá stejně jako s manželem nebo manželkou, jsou-li splněny první tři podmínky uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. c) přílohy V.
Jednu třetinu příspěvku požadovanou k úhradě takového pojistného krytí hradí dočasný zaměstnanec, ale takovým způsobem, že částka, kterou hradí nepřesáhne 2 % jeho základního platu.
2. Dočasný zaměstnanec, jehož pracovní poměr skončil a který prokáže, že není výdělečně činný, může, nejpozději jeden měsíc po skončení svého pracovního poměru, požádat, aby byl nadále nemocensky pojištěn, jak je stanoveno v odstavci 1, nejdéle šest měsíců po skončení pracovního poměru. Příspěvek uvedený v odstavci 1 se vypočte z posledního základního platu dočasného zaměstnance a dočasný zaměstnanec hradí jeho polovinu.
Rozhodnutím OPUS učiněným po poradě s lékařem agentury se nepoužije jednoměsíční lhůta pro podání žádosti a šestiměsíční lhůta uvedená v prvním pododstavci, pokud dotyčná osoba trpí těžkou nebo delší nemocí, která vznikla před skončením jejího pracovního poměru a o které uvědomí agenturu před uplynutím doby šesti měsíců uvedené v prvním pododstavci, za předpokladu, že se dotyčná osoba podrobí lékařskému vyšetření zajištěnému agenturou.
3. Pokud bývalý manžel nebo manželka dočasného zaměstnance, dítě, které již není nezaopatřeným dítětem dočasného zaměstnance, nebo osoba, která již není považována za nezaopatřené dítě ve smyslu článku 2 přílohy V, mohou předložit důkazy, že nejsou výdělečně činní, mohou být nadále nemocensky pojištěni nejdéle po dobu jednoho roku, jak je stanoveno v odstavci 1, v postavení pojištěnců, na které se vztahuje pojištění dotyčného dočasného zaměstnance; z tohoto pojištění nevyplývá žádné placení příspěvku. Tato jednoroční doba začíná dnem konečného rozhodnutí o rozvodu nebo ztrátou postavení nezaopatřeného dítěte nebo osoby za ně považované.
4. Dočasný zaměstnanec, jenž zůstal ve službě agentury do věku 63 let nebo jenž pobírá invalidní dávku, má po skončení pracovního poměru nárok na dávky upravené odstavcem 1. Částka příspěvku se vypočítá odkazem na částku pobíraného důchodu nebo dávky.
Tyto dávky platí i v případě osoby mající nárok na pozůstalostní důchod po úmrtí dočasného zaměstnance, který byl v činné službě nebo byl ve službě agentury do věku 63 let, nebo úmrtí osoby s nárokem na invalidní dávku. Částka příspěvku se vypočítá odkazem na částku pobíraného pozůstalostního důchodu.
5. Osoby oprávněné pobírat sirotčí důchod nezískají dávku upravenou odstavcem 1, ledaže o ni požádají. Příspěvek se vypočítá odkazem na částku pobíraného sirotčího důchodu.
6. V případě osob oprávněných pobírat pozůstalostní důchod nesmí být příspěvek uvedený v odstavcích 4 a 5 nižší než příspěvek vypočtený ze základního platu odpovídajícího prvnímu stupni třídy 1.
7. Pokud celkové neuhrazené výdaje za jakékoli dvanáctiměsíční období převyšují polovinu základního měsíčního platu dočasného zaměstnance, umožní OPUS zvláštní úhradu, přičemž vezme v úvahu rodinné poměry dotyčné osoby, způsobem upraveným pravidly uvedenými v odstavci 1.
8. Osoby oprávněné pobírat uvedené dávky přiznají částku případných úhrad, která jim byla zaplacena nebo kterou mohou požadovat podle jakéhokoli jiného systému nemocenského pojištění upraveného zákonem nebo předpisem pro sebe nebo pro osoby kryté jejich pojištěním.
Pokud celková částka, kterou by získali úhradou, převyšuje částku úhrad upravených odstavcem 1, rozdíl se odečte od částky, která má být uhrazena podle odstavce 1, s výjimkou úhrad získaných na základě soukromého systému nemocenského připojištění, který pokrývá tu část výdajů, která není uhraditelná podle systému nemocenského pojištění agentury.
Článek 68
1. Dočasný zaměstnanec během doby svého zaměstnání, během pracovní neschopnosti a během období neplaceného volna uvedených v článcích 16 a 56 je v souladu s podmínkami zde stanovenými od uzavření pracovního poměru pojištěn proti rizikům nemoci z povolání a pracovního úrazu podle stejných pravidel jako jsou pravidla stanovená společnou dohodou orgánů Společenství podle článku 73 služebního řádu ES. Přispěje na náklady pojištění proti rizikům mimo rizik nemoci z povolání a pracovního úrazu až do výše 0,1 % jeho základního platu.
Tato pravidla upřesní, která rizika nejsou pokryta.
2. Splatné dávky jsou:
a)
V případě úmrtí:
Platba níže uvedeným osobám jednorázové platby rovnající se pětinásobku ročního základního platu zemřelého, vypočtená na základě měsíčních platů vyplacených během 12 měsíců před úrazem:
-
manželovi nebo manželce a dětem zemřelého dočasného zaměstnance v souladu se dědickým právem, kterým se řídí pozůstalost dočasného zaměstnance; částka, která má být zaplacena manželovi nebo manželce, však není nižší než 25 % jednorázové platby;
-
pokud nejsou žádné osoby ve výše uvedené kategorii, ostatním potomkům v souladu s dědickým právem, kterým se řídí pozůstalost dočasného zaměstnance;
-
pokud nejsou žádné osoby ani v jedné z výše uvedených kategorií, příbuzným ve vzestupné linii v souladu s dědickým právem, kterým se řídí pozůstalost dočasného zaměstnance;
-
pokud nejsou žádné osoby v žádné z výše uvedených kategorií, agentuře.
b)
v případě úplné trvalé invalidity:
Platba dočasnému zaměstnanci jednorázové platby rovnající se osminásobku jeho ročního základního platu, vypočtená na základě měsíčních platů vyplacených během 12 měsíců před úrazem.
c)
v případě částečné trvalé invalidity:
Platba dočasnému zaměstnanci podílu na částce upravené písmenem b), vypočteného odkazem na sazebník stanovený v pravidlech uvedených v odstavci 1.
Podle těchto pravidel mohou být výše upravené platby nahrazeny anuitou.
Výše uvedené dávky mohou být vyplaceny vedle dávek upravených oddílem B.
3. Způsobem upraveným pravidly uvedenými v odstavci 1 se pokryje i toto: náklady lékařské, farmaceutické, nemocniční, chirurgické, náklady vzniklé v souvislosti s protézami, radiografií, masážemi, ortopedií, jakož i klinické a dopravní náklady a jakékoli podobné náklady vzniklé v důsledku úrazu nebo nemoci z povolání.
Úhrada se však provede pouze pokud částka zaplacená dočasnému zaměstnanci podle článku 67 plně nepokrývá vzniklé náklady.
Článek 69
1. Příspěvky dočasných zaměstnanců a agentury do systému nemocenského a úrazového pojištění se platí v plné výši do systému nemocenského a úrazového pojištění stanoveného ve služebním řádu ES.
2. Pokud lékařské vyšetření upravené článkem 36 ukáže, že úředník trpí nemocí nebo je invalidní, může OPUS rozhodnout, že náklady vzniklé v souvislosti s touto nemocí nebo invaliditou se vyjmou z úhrady nákladů upravených článkem 67.
Prokáže-li dočasný zaměstnanec, že nemůže získat pojistné krytí v rámci žádného jiného systému nemocenského pojištění upraveného zákonem nebo nařízením, může na základě žádosti učiněné nejpozději do jednoho měsíce po skončení jeho pracovního poměru nadále požívat nemocenské pojištění upravené články 67 a 68, a to po dobu nejdéle šesti měsíců od skončení jeho pracovního poměru. Příspěvky upravené čl. 67 odst. 2 se zakládají na jeho posledním základním platu a polovinu z nich hradí on sám.
3. Výši příspěvku přezkoumá a dle potřeby upraví Rada po uplynutí šesti let s ohledem na riziko nemocí a úrazů dočasných zaměstnanců agentury.
4. Po získání zprávy lékaře oprávněného agenturou může OPUS rozhodnout, že jednoměsíční lhůta, během níž musí být podána žádost, a šestiměsíční lhůta upravená odstavcem 2 se nepoužije, pokud dotyčná osoba trpí vážnou nebo dlouhou nemocí vniklou během jeho zaměstnání, kterou oznámila agentuře před koncem šestiměsíční lhůty upravené odstavcem 2, za podmínky, že se dotyčná osoba podrobí lékařskému vyšetření zajištěnému agenturou.
Článek 70
1. Bývalý dočasný zaměstnanec, který se po ukončení služby v agentuře stane nezaměstnaným a
-
který od agentury nepobírá invalidní dávku,
-
jehož služba nekončí odstoupením z funkce nebo zrušením smlouvy z kázeňských důvodů,
-
který vykonává službu nejméně po dobu šesti měsíců,
-
který má bydliště v některém členském státu EU,
má nárok na měsíční příspěvek v nezaměstnanosti za níže uvedených podmínek.
Pokud má nárok na dávky v nezaměstnanosti v rámci vnitrostátního systému, je povinen tuto skutečnost agentuře ohlásit. V těchto případech se částka uvedených dávek odečte od příspěvku vypláceného podle odstavce 3.
2. Aby bývalý dočasný zaměstnanec mohl pobírat příspěvek v nezaměstnanosti, musí
a)
být na vlastní žádost zaregistrován jako uchazeč o zaměstnání u úřadů práce členského státu EU, v němž se usadil;
b)
splnit povinnosti stanovené právními předpisy daného členského státu EU pro osoby pobírající podle těchto předpisů dávky v nezaměstnanosti;
c)
každý měsíc předložit agentuře potvrzení, které vystaví příslušný vnitrostátní úřad práce a které bude uvádět, zda splnil nebo nesplnil povinnosti a podmínky uvedené v písmenech a) a b).
Agentura může příspěvek poskytnout nebo zachovat i tehdy, kdy vnitrostátní povinnosti uvedené v písmeni b) nebyly splněny, a to v případě nemoci, úrazu, mateřství, invalidity nebo určité situace uznané za podobnou těmto případům nebo pokud vnitrostátní orgán, kterému přísluší plnit tyto povinnosti, povolil výjimku.
Řídící výbor vypracuje ustanovení, která považuje za nezbytná pro používání tohoto článku.
3. Příspěvek v nezaměstnanosti se stanoví podle základního platu, kterého bývalý dočasný zaměstnanec dosáhl v době ukončení služby. Příspěvek se stanoví ve výši:
a)
60 % základního platu po dobu prvních dvanácti měsíců,
b)
45 % základního platu po dobu třináctého až dvacátého čtvrtého měsíce,
S výjimkou počátečního šestiměsíčního období, v němž lze použít dále uvedenou nižší hranici, avšak nikoli horní hranici, částky takto vypočtené nesmí být nižší než 1 171,52 EUR a vyšší než 2 343,04 EUR. Tyto hranice se upraví v souladu se stejnými pravidly jako jsou pravidla stanovená v článku 66 služebního řádu ES, v souladu s článkem 65 uvedeního řádu.
4. Doba, po kterou lze bývalému dočasnému zaměstnanci vyplácet příspěvek v nezaměstnanosti, nesmí být delší než 24 měsíců ode dne ukončení služby a v žádném případě nesmí být delší než jedna třetina skutečné délky odpracované služby. Pokud však během této doby bývalý dočasný zaměstnanec přestane splňovat podmínky stanovené v odstavcích 1 a 2, vyplácení příspěvku v nezaměstnanosti se pozastaví. Vyplácení se obnoví za předpokladu, že bývalý dočasný zaměstnanec ještě před uplynutím uvedené doby opět začne splňovat dané podmínky a že nemá nárok na vnitrostátní dávku v nezaměstnanosti.
5. Bývalý dočasný zaměstnanec, který může pobírat příspěvek v nezaměstnanosti, má nárok na rodinné přídavky podle stejných pravidel jako jsou pravidla stanovená v článku 67 služebního řádu ES. Příspěvek na domácnost se vypočte na základě příspěvku v nezaměstnanosti podle podmínek stanovených v článku 1 přílohy V.
Dotyčná osoba je povinna ohlásit všechny příspěvky téhož druhu vyplácené z jiných zdrojů jí nebo jejímu manželovi nebo manželce; tyto příspěvky se odečtou od příspěvků, jež mají být vypláceny podle tohoto článku.
Bývalý dočasný zaměstnanec, který může pobírat příspěvek v nezaměstnanosti, má podle článku 67 nárok na pojištění proti nemoci, aniž by musel platit jakékoli pojistné.
6. Příspěvek v nezaměstnanosti a rodinné přídavky se vyplácejí v eurech ze zvláštního fondu nezaměstnanosti. Nepoužije se žádný opravný koeficient.
7. Dočasní zaměstnanci přispívají jednou třetinou na financování systému pojištění pro případ nezaměstnanosti. Tento příspěvek je stanoven ve výši 0,81% základního platu dotyčné osoby po odečtení standardního příspěvku ve výši 1 065,02 EUR a bez přihlédnutí k opravným koeficientům upraveným článkem 64 služebního řádu ES.
Příspěvek se každý měsíc sráží z platu dotyčné osoby a spolu se zbývajícími dvěma třetinami placenými agenturou se odvádí do zvláštního fondu nezaměstnanosti zřízeného v souladu s článkem 28a pracovního řádu ostatních zaměstnanců Společenství, stanoveného nařízením (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (dále jen „PŘOZ ES“). Výši příspěvku přezkoumá a dle potřeby upraví agentura po uplynutí šesti let s ohledem na riziko nezaměstnanosti dočasných zaměstnanců agentury.
8. Příspěvky v nezaměstnanosti vyplácené bývalým dočasným zaměstnancům, kteří jsou nezaměstnaní, se řídí stejnými pravidly jako jsou pravidla stanovená nařízením (EHS, Euratom, ESUO) č. 260/68.
9. Vnitrostátní úřady působící v oblasti zaměstnanosti a nezaměstnanosti s agenturou účinně spolupracují v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy s cílem zajistit řádné používání tohoto článku.
10. Prováděcí pravidla k tomuto článku se řídí stejnými pravidly jako jsou pravidla stanovená vzájemnou dohodou mezi orgány Společenství, aniž jsou tím dotčena ustanovení posledního pododstavce odstavce 2.
Článek 71
1. Při narození dítěte dočasnému zaměstnanci dostane osoba, která o dítě skutečně pečuje, příspěvek ve výši 198,31 EUR.
Stejný příspěvek se vyplatí dočasnému zaměstnanci, který osvojí dítě, které je mladší pěti let a je nezaopatřené ve smyslu čl. 2 odst. 2 přílohy V.
2. Tento příspěvek se rovněž vyplácí v případě ukončení těhotenství po nejméně sedmi měsících.
3. Příjemce příspěvku při narození dítěte přizná jakékoli příspěvky stejné povahy získané z jiných zdrojů pro stejné dítě; tyto příspěvky se odečtou od příspěvku upraveného výše. Pokud jsou oba rodiče dočasnými zaměstnanci agentury, příspěvek se vyplácí pouze jednou.
Článek 72
V případě úmrtí dočasného zaměstnance, manžel nebo manželka nebo nezaopatřené dítě dočasného zaměstnance nebo jakákoli jiná vyživovaná osoba ve smyslu článku 2 přílohy V, která žila s dočasným zaměstnancem ve společné domácnosti, uhradí agentura náklady spojené s převozem ostatků z místa zaměstnání dočasného zaměstnance do místa jeho původu.
Avšak v případě úmrtí dočasného zaměstnance v průběhu služební cesty agentura uhradí náklady za dopravu jeho ostatků z místa úmrtí do místa původu dočasného zaměstnance.
Článek 73
Dary, půjčky nebo zálohy mohou být dočasným zaměstnancům poskytnuty v době trvání jejich pracovního poměru nebo po jeho ukončení, pokud v důsledku závažného dlouhého onemocnění nebo zdravotního postižení nebo úrazu, k nimž došlo během jejich pracovního poměru, není dočasný zaměstnanec schopen práce a doloží, že proti dané nemoci nebo úrazu není pojištěn v rámci jiného systému sociálního zabezpečení.
Oddíl B
Pojištění proti invaliditě a smrti
Článek 74
Dočasní zaměstnanci jsou pojištěni v souladu s následujícími ustanoveními proti riziku smrti nebo invalidity, jež by nastaly v době trvání jejich pracovního poměru.
Platby a dávky stanovené v tomto oddíle se pozastaví, pokud se podle tohoto služebního řádu pozastaví vyplácení odměny, kterou dočasný zaměstnanec pobírá z titulu svého zaměstnání.
Článek 75
Pokud lékařská prohlídka uskutečněná před přijetím dočasného zaměstnance do pracovního poměru ukáže, že trpí nemocí nebo invaliditou, OPUS může s ohledem na rizika vyplývající z dané nemoci nebo invalidity rozhodnout, že mu poskytne zaručené dávky v případě invalidity nebo smrti až po uplynutí pěti let ode dne, kdy s agenturou uzavřel pracovní poměr.
Dočasný zaměstnanec se může proti tomuto rozhodnutí odvolat k výboru pro otázky invalidity, který agentura zřídí. Podle dohody mezi agenturou a Radou Evropské unie může agentura využít služeb výboru pro otázky invalidity Rady.
Článek 76
1. Dočasný zaměstnanec, který je plně invalidní a který je z toho důvodu nucen přerušit svůj pracovní poměr s agenturou, má po dobu trvání invalidity nárok na invalidní dávku, jejíž výše je stanovena následujícím způsobem.
Pokud dočasný zaměstnanec pobírající invalidní dávku dosáhne věku 65 let, použijí se obecná pravidla pro odstupné. Základem pro výpočet výše odstupného je plat odpovídající dané třídě a stupni, do nichž byl úředník zařazen v době, kdy se stal invalidním.
2. Invalidní dávka představuje 70 % konečného základního platu dočasného zaměstnance. Nesmí však být nižší než částka životního minima, tj. základní plat dočasného zaměstnance ES na prvním stupni třídy 1. Invalidní dávka je podmíněna placením pojistného do systému důchodového zabezpečení, vypočítaného na základě této dávky.
3. Pokud je invalidita dočasného zaměstnance následkem úrazu, k němuž došlo během plnění povinností nebo v souvislosti s tímto plněním, následkem nemoci z povolání, veřejného odvážného činu nebo vystavení nebezpečí života a zdraví za účelem záchrany jiného člověka, nesmí být invalidní dávka nižší než 120 % částky životního minima. V těchto případech je pojistné na důchodové pojištění hrazeno z rozpočtu agentury.
4. V případě invalidity, kterou si dočasný zaměstnanec způsobil úmyslně, může OPUS rozhodnout, že se zaměstnanci vyplatí pouze jednorázový příspěvek stanovený v článku 85.
5. Osoby oprávněné pobírat invalidní dávku mají rovněž nárok na rodinné přídavky stanovené v souladu s čl. 59 odst. 3. V souladu s přílohou V se příspěvek na domácnost určí na základě dávky příjemce.
Článek 77
1. Invaliditu stanoví výbor pro otázky invalidity uvedený v článku 75.
2. Agentura může požadovat pravidelné prohlídky příjemce invalidní dávky za účelem zjištění, zda stále splňuje podmínky pro vyplácení této dávky. Pokud výbor pro otázky invalidity zjistí, že tyto podmínky již nejsou splňovány, dočasný zaměstnanec se znovu ujme svých služebních povinností v agentuře, pokud jeho smlouva ještě neskončila.
Jestliže se však ukáže, že je nemožné dotyčnou osobu zaměstnat ve službách agentury, smlouva může být ukončena pod podmínkou vyplacení částky ve výši odměny, která by byla vyplacena během výpovědní doby, popřípadě rovněž náhrady za ukončení pracovního poměru podle článku 95. Použije se také článek 85.
Článek 78
Oprávněné osoby po zemřelém dočasném zaměstnanci určené podle stejných pravidel jako jsou pravidla stanovená v kapitole 3 přílohy VI mají nárok na pozůstalostní důchod podle článků 79 až 82.
V případě smrti bývalého dočasného zaměstnance pobírajícího invalidní dávku mají oprávněné osoby po zemřelém dočasném zaměstnanci podle definice v kapitole 3 přílohy VI nárok na pozůstalostní důchod podle ustanovení uvedené přílohy.
Pokud místo pobytu dočasného zaměstnance nebo bývalého dočasného zaměstnance pobírajícího invalidní dávku není známo po dobu delší než jeden rok, pak se pro jeho manžela nebo manželku a osoby uznané za osoby jím vyživované stanoví prozatímní důchody podle stejných pravidel jako jsou pravidla stanovená v kapitolách 5 a 6 přílohy VIII služebního řádu ES.
Článek 79
Nárok na pobírání důchodu vzniká prvním dnem měsíce následujícího po měsíci, v němž došlo k úmrtí, popřípadě prvním dnem měsíce následujícího po době, během níž pozůstalý manžel nebo manželka, sirotci nebo vyživované osoby pobírají po zemřelém jeho služební požitky podle čl. 59 odst. 8.
Článek 80
Pozůstalý manžel nebo manželka dočasného zaměstnance má nárok na pozůstalostní důchod v souladu s kapitolou 3 přílohy VI. Tento důchod nesmí být nižší než 35 % konečného základního měsíčního platu pobíraného dočasným zaměstnancem ani nižší než základní plat dočasného zaměstnance ES na prvním stupni třídy 1.
Osoba pobírající pozůstalostní důchod má za podmínek stanovených v příloze V nárok na rodinné přídavky uvedené v čl. 59 odst. 3. Příspěvek na nezaopatřené dítě se však rovná dvojnásobku částky příspěvku stanoveného v čl. 59 odst. 3 písm. b).
Článek 81
Pokud dočasný zaměstnanec nebo osoba s nárokem na invalidní dávku zemře a nezůstane po něm manžel nebo manželka oprávněný(á) pobírat pozůstalostní důchod, nezaopatřené děti po zemřelém ve smyslu článku 2 přílohy V v době jeho úmrtí mají nárok na sirotčí důchod v souladu s článkem 10 přílohy VI.
Stejný nárok na důchod mají děti splňující výše uvedené podmínky v případě smrti nebo nového sňatku manžela nebo manželky pobírajícího pozůstalostní důchod.
Pokud dočasný zaměstnanec nebo osoba s nárokem na invalidní dávku zemře, avšak nejsou splněny podmínky stanovené v prvním odstavci, nezaopatřené děti ve smyslu článku 2 přílohy V mají nárok na sirotčí důchod v souladu s článkem 10 přílohy VI; důchod se však rovná polovině důchodu vypočteného v souladu s tímto článkem.
Sirotčí důchod osob považovaných za nezaopatřené děti ve smyslu čl. 2 odst. 4 přílohy V nesmí být vyšší než dvojnásobek příspěvku pro nezaopatřené dítě.
Sirotčí důchod se nevyplácí, pokud zemře pokrevní rodič, kterého nahradil osvojitel.
Sirotci mají nárok na příspěvek na vzdělání v souladu s článkem 3 přílohy V.
Článek 82
V případě rozvodu nebo existuje-li více než jedna kategorie pozůstalých oprávněných pobírat pozůstalostní důchod, se tento důchod rozděluje způsobem stanoveným v příloze VI.
Článek 83
1. Bez ohledu na jakákoli jiná ustanovení, zejména ustanovení týkající se minimálních částek vyplácených osobám s nárokem na pozůstalostní důchod, celková částka vyplácená vdově a dalším oprávněným osobám jako pozůstalostní důchod, spolu s rodinnými přídavky, po odečtení daní a dalších povinných srážek nesmí přesáhnout tyto částky:
a)
v případě úmrtí dočasného zaměstnance, který je buď v činné službě, nebo má volno z osobních důvodů, volno za účelem výkonu vojenské služby, rodičovskou dovolenou nebo rodinnou dovolenou, částku odměny, kterou by dočasný zaměstnanec dostal ve stejné třídě a na stejném stupni, kdyby byl stále ve službě, spolu s rodinnými přídavky jím v tom případě pobíranými a po odečtení daní a dalších povinných srážek;
b)
po dobu, která následuje po dni, kdy by dočasný zaměstnanec uvedený výše v písmeni a) dosáhl věku 65 let, částku odstupného, na kterou by měl poté nárok, kdyby byl naživu, na základě jeho třídy a stupně v době úmrtí, spolu s případnými rodinnými přídavky, které by pobíral, po odečtení daní a dalších povinných srážek;
c)
v případě úmrtí bývalého dočasného zaměstnance, který má nárok na invalidní dávku, částku důchodu, na kterou by měl nárok, kdyby byl naživu, s výhradou přídavků a srážek uvedených v písmeni b);
2. Pro účely odstavce 1 se nebere zřetel na vážené podíly, které by mohly ovlivnit jednotlivé předmětné částky.
3. Maximální částka stanovená v pododstavcích a) až c) odstavce 1 se rozdělí mezi osoby s nárokem na pozůstalostní důchod v poměru jejich příslušných nároků, přičemž se za tímto účelem nebere zřetel na odstavec 1.
Na takto rozdělené částky se použijí druhý a třetí pododstavec čl. 84 odst. 1.
Článek 84
1. Důchody výše upravené se vypočtou odkazem na platové rozpětí platné k prvnímu dni měsíce, ve kterém nárok vznikl.
Na důchody se nepoužije žádný opravný koeficient.
Důchody vyjádřené v eurech se vyplácí v jedné z měn uvedených v článku 29 přílohy VI.
2. Pokud se odměny upravují v souladu s článkem 59, stejná úprava se použije pro důchody.
3. Ustanovení odstavců 1 a 2 se použijí obdobně v případě příjemce invalidní dávky.
Oddíl C
Odstupné
Článek 85
Při odchodu ze služby má dočasný zaměstnanec právo na vyplacení odstupného nebo převod pojistně-matematické protihodnoty jeho nároku na starobní důchod v souladu s článkem 1 přílohy VI.
Článek 86
Pokud dočasný zaměstnanec využil možnost stanovenou v článku 90, jeho odstupné se úměrně sníží s ohledem na období, v němž byly částky čerpány.
První pododstavec se nepoužije v případě dočasného zaměstnance, který do tří měsíců ode dne, kdy se na něj začne vztahovat tento služební řád, požádá o povolení, aby směl doplatit tyto částky, včetně složeného úroku s roční sazbou ve výši 3,5 %, které mohou být přezkoumány postupem podle článku 87.
Článek 87
1. Sazba pro výpočet složeného úroku je použitelná sazba uvedená v odstavcích 2 a 3 a reviduje se podle potřeby u příležitosti stanovení pětiletých pojistně-matematických hodnot.
2. Úrokové sazby, které se vezmou v úvahu pro pojistně-matematické výpočty, se zakládají na skutečných průměrných ročních úrokových sazbách pro dlouhodobý veřejný dluh členských států EU, které zveřejňuje Komise Evropských společenství. Pro výpočet odpovídající úrokové sazby očištěné od inflace se pro potřeby pojistně-matematických výpočtů se použije vhodný index spotřebitelských cen.
3. Použitelná roční sazba, která se vezme v úvahu pro pojistně-matematické výpočty, je průměrem reálných průměrných úrokových sazeb za 12 let předcházejících běžnému roku.
Oddíl D
Financování systému invalidního a životního pojištění a systému důchodového zabezpečení
Článek 88
1. Dávky vyplácené v rámci systému sociálního zabezpečení upraveného oddílem B a C se hradí z rozpočtu agentury. Členské státy zúčastněné v agentuře ručí společně za vyplácení těchto dávek v souladu se sazebníkem stanoveným pro financování těchto výdajů.
2. Z platů a invalidních dávek se ve všech případech odvádějí příspěvky do systému sociálního zabezpečení upraveného oddílem B.
3. Financování systému sociálního zabezpečení upraveného oddíly B a C se provádí způsobem uvedeným v článku 89 tohoto služebního řádu a v článcích 21 a 22 přílohy VI.
4. Příspěvky dočasných zaměstnanců a agentury do systému sociálního zabezpečení upraveného oddíly B a C se platí v plné výši do rozpočtu agentury.
Článek 89
Dočasní zaměstnanci přispívají jednou třetinou na financování tohoto systému důchodového zabezpečení. Příspěvek činí 9,25 % základního platu dočasného zaměstnance, přičemž se neberou v úvahu vážené podíly upravené článkem 59. Sráží se měsíčně z platů dočasných zaměstnanců. Příspěvek se upravuje v souladu se stejnými pravidly jako jsou pravidla stanovená v příloze XII služebního řádu ES.
Článek 90
V souladu s podmínkami, které agentura stanoví, může dočasný zaměstnanec agenturu požádat, aby prováděla platbu všech částek, které je povinen hradit za účelem získání nebo zachování nároku na důchod v zemi jeho původu. Agentura může rovněž rozhodnout, že bude provádět všechny platby, které musí hradit dočasný zaměstnanec za účelem získání nebo zachování nároku na důchod v jeho zemi původu, a to i v případě, že o to dočasný zaměstnanec nepožádá. V takovém případě musí agentura své rozhodnutí řádně odůvodnit.
Tyto platby nepřesáhnou dvojnásobek sazby upravené článkem 89 a hradí se z rozpočtu agentury.
Oddíl E
Vypořádání nároků dočasných zaměstnanců
Článek 91
Systém invalidních důchodů nebo systém pozůstalostních důchodů jsou stanoveny v článcích 19 až 23 přílohy VI.
Oddíl F
Výplata dávek
Článek 92
1. Výplata dávek se provádí v souladu s články 83 a 84 tohoto služebního řádu a s článkem 28 přílohy VI.
2. Všechny částky, jež má dočasný zaměstnanec uhradit agentuře v rámci tohoto systému pojištění ke dni výplaty dávek, se srazí z částky jeho dávky nebo dávek, které mají být vyplaceny oprávněným osobám. Srážka může být rozložena do několika měsíců.
Oddíl G
Postoupení práv na agenturu
Článek 93
1. Způsobí-li třetí strana úmrtí, úraz nebo nemoc osoby, na níž se vztahuje tento služební řád, přecházejí práva oběti nebo oprávněných osob vůči třetí straně, včetně práva žaloby, automaticky na agenturu v mezích závazků, které agentuře v důsledku takového případu úmrtí, úrazu nebo nemoci vyvstanou podle služebního řádu.
2. Postoupení podle odstavce 1 se vztahuje mimo jiné na:
-
pokračující výplatu odměny v souladu s článkem 52 dočasnému zaměstnanci během doby, kdy je dočasně v pracovní neschopnosti,
-
platby provedené v souladu s čl. 59 odst. 8 po úmrtí dočasného zaměstnance nebo osoby, která je oprávněna pobírat invalidní dávku,
-
dávky vyplácené podle článků 67 a 68 a jejich prováděcích pravidel související s nemocenským a úrazovým pojištěním,
-
úhrada nákladů za přepravu ostatků, jak je uvedeno v článku 72,
-
dodatečné rodinné přídavky vyplácené v souladu s čl. 59 odst. 5 a s čl. 2 odst. 3 a 5 přílohy V v případě nezaopatřeného dítěte trpícího vážnou nemocí, neduhem nebo zdravotním postižením,
-
invalidní dávky vyplácené v případě úrazu nebo onemocnění, které způsobilo trvalou invaliditu bránící dočasnému zaměstnanci vykonávat své povinnosti,
-
pozůstalostní důchody vyplácené v případě úmrtí dočasného zaměstnance nebo bývalého dočasného zaměstnance nebo úmrtí manžela nebo manželky dočasného zaměstnance nebo bývalého dočasného zaměstnance oprávněného pobírat důchod, pokud manžel nebo manželka není dočasným zaměstnancem,
-
sirotčí důchod vyplácený bez ohledu na věk dítěte dočasného zaměstnance nebo bývalého dočasného zaměstnance, pokud vážná nemoc, neduh nebo zdravotní postižení dítěti brání vydělávat si na živobytí po úmrtí osoby, jíž bylo vyživované.
3. Na agenturu však nepřechází ta část práv na náhradu škody v oblasti čistě osobních škod, jako je náhrada nemateriálních škod, bolestné nebo náhrada za zmrzačení a ztížení společenského uplatnění, která přesahuje dávky poskytnuté z tohoto titulu podle článku 68.
4. Ustanovení odstavců 1, 2 a 3 nejsou na překážku podání žaloby agenturou.
KAPITOLA 7
Vracení přeplatků
Článek 94
Všechny přeplatky musí být vráceny, jestliže si byl příjemce vědom, že k jejich vyplacení neexistuje žádný právní důvod, nebo jestliže byl přeplatek tak zjevný, že si ho příjemce musel být vědom.
Žádost o vrácení přeplatku je nutné podat nejpozději do pěti let ode dne, kdy byla částka vyplacena. Pokud může OPUS stanovit, že příjemce úmyslně uvedl správu agentury v omyl za účelem získání dotyčné částky, žádost o vrácení přeplatku lze právoplatně podat i po uplynutí uvedené lhůty.
KAPITOLA 8
Ukončení pracovního poměru
Článek 95
S výjimkou zániku pracovního poměru smrtí, pracovní poměr dočasných zaměstnanců zaniká:
a)
na konci měsíce, v němž dočasný zaměstnanec dosáhne věku 65 let;
b)
dnem uvedeným v pracovní smlouvě; nebo
c)
na konci výpovědní doby stanovené v pracovní smlouvě, která dočasnému zaměstnanci nebo agentuře umožňuje ukončit pracovní poměr dříve. Výpovědní doba nesmí být kratší než jeden měsíc za každý rok služby, musí však činit nejméně jeden měsíc a nejvýše tři měsíce.
Pro dočasné zaměstnance, jejichž pracovní smlouvy byly prodlouženy, činí výpovědní doba nejvýše šest měsíců. Výpovědní doba však nezačíná běžet při mateřské dovolené nebo pracovní neschopnosti, pokud pracovní neschopnost netrvá déle než tři měsíce. Kromě toho je při mateřské dovolené nebo pracovní neschopnosti výpovědní doba pozastavena, avšak s výhradou uvedených omezení. Pokud pracovní poměr ukončí agentura, dočasný zaměstnanec má nárok na náhradu ve výši jedné třetiny jeho základního platu za dobu mezi dnem, kdy končí jeho pracovní povinnosti, a dnem, kdy skončí jeho pracovní smlouva; nebo
d)
v případě, že dočasný zaměstnanec již nesplňuje podmínky stanovené v čl. 36 odst. 2 písm. a), s výhradou možnosti povolení výjimky na základě uvedeného ustanovení. Není-li výjimka povolena, použije se výpovědní doba podle písmene c).
Článek 96
Pracovní poměr může být agenturou ukončen bez výpovědi:
a)
během nebo na konci zkušební doby v souladu s článkem 38;
b)
jestliže dočasný zaměstnanec není schopen se znovu ujmout svých pracovních povinností na konci placené pracovní neschopnosti podle článku 52. V takovém případě dostane dočasný zaměstnanec příspěvek ve výši jeho základního platu a rodinné přídavky za dva dny každého ukončeného měsíce služby.
Článek 97
1. Pokud proběhlo disciplinární řízení podle hlavy V, může být pracovní poměr ukončen bez výpovědi z disciplinárních důvodů v závažných případech úmyslného neplnění nebo nedbalého plnění pracovních povinností ze strany dočasného zaměstnance. OPUS přijme odůvodněné rozhodnutí poté, co byla dotyčnému dočasnému zaměstnanci poskytnuta možnost předložit svoji obhajobu.
Před ukončením pracovního poměru může být dočasný zaměstnanec v souladu s článkem 160 odvolán z funkce.
2. Pokud je pracovní poměr ukončen podle odstavce 1, OPUS může rozhodnout, že:
a)
omezí odstupné stanovené v článku 85 na zaplacení příspěvku stanoveného v článku 88 a složeného úroku s roční sazbou 3,5 %;
b)
neposkytne příspěvek na znovuusídlení podle čl. 63 odst. 2 nebo poskytne pouze jeho část.
Článek 98
1. Agentura ukončí pracovní poměr dočasného zaměstnance bez výpovědi, pokud OPUS zjistí, že:
a)
při přijímání do pracovního poměru úmyslně poskytl nepravdivé údaje o své odborné kvalifikaci a praxi nebo o své schopnosti plnit podmínky stanovené v čl. 36 odst. 2 a
b)
že poskytnuté nepravdivé údaje byly rozhodujícím faktorem pro přijetí tohoto zaměstnance do pracovního poměru.
2. V těchto případech OPUS po vyslechnutí dotyčného dočasného zaměstnance a po ukončení disciplinárního řízení stanoveného v hlavě V prohlásí pracovní poměr tohoto zaměstnance za ukončený.
Před ukončením pracovního poměru může být dočasný zaměstnanec v souladu s článkem 160 odvolán z funkce.
Použijí se ustanovení čl. 97 odst. 2.
Článek 99
Aniž jsou dotčeny články 97 a 98, úmyslné neplnění pracovních povinností nebo nedbalé plnění pracovních povinností podle tohoto služebního řádu ze strany dočasného zaměstnance nebo bývalého dočasného zaměstnance vystavuje tyto zaměstnance disciplinárním opatřením podle hlavy V tohoto služebního řádu.
HLAVA III
SMLUVNÍ ZAMĚSTNANCI
KAPITOLA 1
Obecná ustanovení
Článek 100
Pro účely tohoto služebního řádu se „smluvními zaměstnanci“ rozumí zaměstnanci, jimž nebylo přiděleno pracovní místo uvedené na seznamu pracovních míst připojeném k rozpočtu agentury a kteří byli přijati za účelem plnění pracovních úkolů na plný nebo částečný úvazek.
Článek 101
1. Smluvní zaměstnanci jsou placeni z celkových položek určených pro tento účel v rozpočtu agentury.
2. Řídící výbor přijme konkrétní ustanovení o použití nezbytného počtu smluvních zaměstnanců v rámci společné akce 2004/551/SZBP.
3. Agentura vypracuje v rámci rozpočtového postupu orientační roční výhledy týkající se využití smluvních zaměstnanců v jednotlivých funkčních skupinách.
Článek 102
1. Smluvní zaměstnanci jsou rozděleni do čtyř funkčních skupin podle úkolů, které se mají plnit. Každá funkční skupina se dále dělí na třídy a stupně.
2. V následující tabulce jsou uvedeny jednotlivé druhy povinností a odpovídající funkční skupiny:
Funkční skupina
Třídy
Povinnosti
IV
13 až 18
Administrativní, poradenské, jazykové a rovnocenné odborné úkoly vykonávané pod dohledem dočasných zaměstnanců.
III
8 až 12
Provádění výkonných rozhodnutí, příprava návrhů, účetnictví a jiné rovnocenné odborné úkoly vykonávané pod dohledem dočasných zaměstnanců.
II
4 až 7
Kancelářské a sekretářské úkoly, řízení chodu kanceláře a jiné rovnocenné úkoly vykonávané pod dohledem dočasných zaměstnanců.
I
1 až 3
Manuální a administrativní úkoly na podporu služby vykonávané pod dohledem dočasných zaměstnanců.
3. Na základě této tabulky agentura vymezí pravomoci náležející jednotlivým druhům povinností.
4. Obdobně se použije článek 6.
KAPITOLA 2
Práva a povinnosti
Článek 103
Obdobně se použijí články 10 až 34.
KAPITOLA 3
Podmínky uzavření pracovního poměru
Článek 104
1. Výběr smluvních zaměstnanců probíhá na co nejširším geografickém základě z řad občanů zúčastněných členských států a bez ohledu na rasový nebo etnický původ, politické, filozofické nebo náboženské přesvědčení, věk nebo postižení, pohlaví nebo sexuální orientaci a nezávisle na jejich stavu nebo rodinné situaci.
2. Podmínkou pro přijetí smluvních zaměstnanců je minimálně:
a)
ve funkční skupině I - úspěšně ukončené povinné vzdělání;
b)
ve funkčních skupinách II a III:
i)
úroveň pomaturitního vzdělání doložená diplomem, nebo
ii)
úroveň středoškolského vzdělání doložená diplomem, která umožňuje pokračovat v pomaturitním vzdělání, a příslušná odborná praxe v délce nejméně tří let, nebo
iii)
pokud je to v zájmu dané služby, odborné vzdělání nebo odborná praxe rovnocenné úrovně;
c)
ve funkční skupině IV:
i)
úroveň vzdělání, která odpovídá ukončenému, nejméně tříletému vysokoškolskému studiu doloženému diplomem, nebo
ii)
pokud je to v zájmu dané služby, odborné vzdělání rovnocenné úrovně.
3. Smluvní zaměstnanec může být přijat do pracovního poměru pouze tehdy, pokud:
a)
je občanem jednoho z členských států účastnících se činnosti agentury a má všechna občanská práva;
b)
splnil všechny povinnosti, jež mu ukládají právní předpisy upravující vojenskou službu;
c)
předloží příslušná doporučení týkající se jeho povahových rysů a dokazující, že je vhodnou osobou pro plnění daných povinností;
d)
je fyzicky schopen plnit své povinnosti; a
e)
prokáže důkladnou znalost jednoho z jazyků Evropské unie a uspokojivou znalost dalšího jazyka Evropské unie, která je dostačující pro plnění jeho povinností.
4. V případě první pracovní smlouvy může OPUS upustit od požadavku, aby dotyčná osoba předložila listinné důkazy, že splňuje podmínky uvedené v odstavcích 2 a 3 písmenech a), b) a c), pokud je přijímán nejdéle na dobu tří měsíců.
5. Řídící výbor přijme konkrétní ustanovení o postupech pro přijímání nezbytného počtu smluvních zaměstnanců v rámci společné akce 2004/551/SZBP.
Článek 105
Před uzavřením pracovního poměru se smluvní zaměstnanec podrobí lékařskému vyšetření u lékaře schváleného agenturou, aby agentura měla jistotu, že splňuje požadavky čl. 104 odst. 3 písm. d).
Obdobně se použije článek 37.
Článek 106
1. Smluvní zaměstnanec, jehož pracovní smlouva je uzavřena na dobu nejméně jednoho roku, má zkušební dobu prvních šest měsíců svého pracovního poměru, pokud je ve funkční skupině I, a prvních devět měsíců, pokud je v ostatních funkčních skupinách.
2. Nemůže-li smluvní zaměstnanec plnit své povinnosti během zkušební doby z důvodu nemoci nebo úrazu po dobu jednoho nebo více měsíců, OPUS může jeho zkušební dobu o odpovídající časový úsek prodloužit.
3. Nejméně jeden měsíc před uplynutím zkušební doby se vypracuje zpráva o způsobilosti smluvního zaměstnance plnit povinnosti související s jeho pracovním místem a rovněž o jeho chování a výkonnosti ve službě. Tato zpráva se sdělí dotyčné osobě, která má právo předložit písemné připomínky. Smluvní zaměstnanec, jenž nedosáhl pracovních výsledků dostatečných pro udržení svého pracovního místa, je propuštěn. Ve výjimečných případech však OPUS může zkušební dobu prodloužit nejdéle o šest měsíců a smluvního zaměstnance případně přidělit do jiného oddělení.
4. Zpráva o smluvním zaměstnanci ve zkušební době může být vypracována kdykoliv během zkušební doby, pokud jsou jeho pracovní výsledky zjevně nedostatečné. Tato zpráva se sdělí dotyčné osobě, která má právo předložit písemné připomínky. Na základě této zprávy může OPUS rozhodnout, že smluvního zaměstnance propustí před uplynutím zkušební doby a dá mu měsíční výpověď.
5. Propuštěný smluvní zaměstnanec má nárok na náhradu ve výši jedné třetiny svého základního platu za každý ukončený měsíc zkušební doby.
Článek 107
Pracovní smlouvy smluvních zaměstnanců mohou být uzavírány na dobu určitou v délce nejméně tří měsíců a nejvíce čtyř let. Mohou být prodlouženy pouze jednou na dobu určitou v délce nejvýše pěti let. Původní smlouva a první prodloužení musejí být celkového trvání nejméně šest měsíců u funkční skupiny I a nejméně devět měsíců u ostatních funkčních skupin.
Článek 108
1. Smluvní zaměstnanci mohou být přijati pouze
i)
ve třídách 13, 14 nebo 16 v případě funkční skupiny IV,
ii)
ve třídách 8, 9 nebo 10 v případě funkční skupiny III,
iii)
ve třídách 4 nebo 5 v případě funkční skupiny II,
iv)
ve třídě 1 v případě funkční skupiny I.
Při zařazení těchto smluvních zaměstnanců v rámci jednotlivých funkčních skupin se vezme v úvahu kvalifikace a praxe dotyčných osob. Za účelem zohlednění specifických požadavků agentury lze vzít v úvahu rovněž stávající podmínky na trhu práce v Evropské unii. V rámci své příslušné třídy se smluvní zaměstnanci přijímají v prvním stupni.
2. Pokud je smluvní zaměstnanec přeřazen v rámci funkční skupiny na nové pracovní místo, nesmí být zařazen do nižší třídy nebo stupně než do kterých byl zařazen na bývalém pracovním místě.
Pokud je smluvní zaměstnanec přeřazen do vyšší funkční skupiny, je zařazen do takové třídy a takového stupně, aby jeho odměna byla přinejmenším stejná jako odměna, na niž měl nárok podle předchozí smlouvy.
Článek 109
1. Pro smluvní zaměstnance přijaté nejméně na dobu jednoho roku se obdobně použije článek 40 první pododstavec.
2. Smluvní zaměstnanec, který byl ve své třídě zařazen do určitého stupně po dobu dvou let, automaticky přechází v dané třídě do vyššího stupně.
3. O zařazení do následující vyšší třídy v téže funkční skupině rozhoduje v případě smluvních zaměstnanců agentura. Provádí se tak, že tito smluvní zaměstnanci jsou zařazeni do prvního stupně následující vyšší třídy. Tento postup do vyšší třídy se uskuteční výhradně na základě výběru z řad smluvních zaměstnanců, kteří mají nejméně tříletou smlouvu a byli zařazeni ve své třídě nejméně po dobu dvou let, a to po posouzení poměrných zásluh daných smluvních zaměstnanců způsobilých pro postup do vyšší třídy a po posouzení zpráv týkajících se těchto zaměstnanců. Při posuzování poměrných zásluh přihlíží OPUS zejména ke zprávám o smluvních zaměstnancích, používání jazyků při plnění povinností jiných než je jazyk, u nějž doložili důkladnou znalost podle čl. 104 odst. 3 písm. e), popřípadě rovněž k rozsahu úkolů, za něž nesou odpovědnost.
4. Smluvní zaměstnanec může být přeřazen do vyšší funkční skupiny pouze na základě účasti ve všeobecném výběrovém řízení.
KAPITOLA 4
Pracovní podmínky
Článek 110
Obdobně se použijí články 41 až 57.
KAPITOLA 5
Odměňovaní a náhrada výdajů
Článek 111
Obdobně se použijí články 58 až 66, s výhradou změn uvedených v článcích 112 a 113.
Článek 112
Základní platy se určují na základě stejného rozpětí jako je rozpětí uvedené v článku 93 PŘOZ ES.
Článek 113
Bez ohledu na čl. 63 odst. 3 činí příspěvek na zařízení stanovený v odstavci 1 a příspěvek na znovuusídlení stanovený v odstavci 2 uvedeného článku nejméně:
-
734,76 EUR v případě smluvního zaměstnance, který má nárok na příspěvek na domácnost; a
-
435,62 EUR v případě smluvního zaměstnance, který nemá nárok na příspěvek na domácnost.
KAPITOLA 6
Oddíl A
Dávky sociálního zabezpečení
Článek 114
Obdobně se použijí články 67 až 69. Čl. 67 odst. 4 a 5 se však nepoužijí v případě smluvního zaměstnance, který působil ve službách agentury do věku 63 let, pokud nebyl zaměstnán jako smluvní zaměstnanec na dobu delší než tři roky.
Článek 115
1. Bývalý smluvní zaměstnanec, který se po ukončení služby v agentuře stane nezaměstnaným a
a)
který od agentury nepobírá invalidní dávku,
b)
jehož služba nekončí odstoupením z funkce nebo zrušením smlouvy z kázeňských důvodů,
c)
který vykonává službu nejméně po dobu šesti měsíců,
d)
který má bydliště v některém členském státu EU,
má nárok na měsíční příspěvek v nezaměstnanosti za níže uvedených podmínek.
Pokud má nárok na dávky v nezaměstnanosti v rámci vnitrostátního systému, je povinen tuto skutečnost agentuře ohlásit. V těchto případech se částka uvedených dávek odečte od příspěvku vypláceného podle odstavce 3.
2. Aby bývalý smluvní zaměstnanec mohl pobírat příspěvek v nezaměstnanosti, musí
a)
být na vlastní žádost zaregistrován jako uchazeč o zaměstnání u úřadů práce členského státu EU, v němž se usadil;
b)
splnit povinnosti stanovené právními předpisy daného členského státu EU pro osoby pobírající podle těchto předpisů dávky v nezaměstnanosti;
c)
každý měsíc předložit agentuře potvrzení, které vystaví příslušný vnitrostátní úřad práce a které bude uvádět, zda splnil nebo nesplnil povinnosti a podmínky uvedené v písmenech a) a b).
Agentura může příspěvek poskytnout nebo zachovat i tehdy, kdy vnitrostátní povinnosti uvedené v písmeni b) nebyly splněny, a to v případě nemoci, úrazu, mateřství, invalidity nebo určité situace uznané za podobnou těmto případům nebo pokud vnitrostátní orgán, kterému přísluší plnit tyto povinnosti, povolil výjimku.
Řídící výbor vypracuje ustanovení, která považuje za nezbytná pro používání tohoto článku.
3. Příspěvek v nezaměstnanosti se stanoví podle základního platu, kterého bývalý smluvní zaměstnanec dosáhl v době ukončení služby. Příspěvek se stanoví ve výši:
a)
60 % základního platu po dobu prvních dvanácti měsíců,
b)
45 % základního platu po dobu třináctého až dvacátého čtvrtého měsíce,
c)
30 % základního platu po dobu dvacátého pátého až třicátého šestého měsíce.
S výjimkou počátečního šestiměsíčního období, v němž lze použít dále uvedenou nižší hranici, avšak nikoli horní hranici, částky takto vypočtené nesmí být nižší než 878,64 EUR a vyšší než 1 757,28 EUR. Tyto hranice se upraví stejným způsobem jako platové rozpětí stanovené v článku 66 služebního řádu ES, podle stejných pravidel jako jsou pravidla stanovená v článku 65 uvedeného řádu.
4. Doba, po kterou lze bývalému smluvnímu zaměstnanci vyplácet příspěvek v nezaměstnanosti, nesmí být delší než 36 měsíců ode dne ukončení služby a v žádném případě nesmí být delší než jedna třetina skutečné délky odpracované služby. Pokud však během této doby bývalý smluvní zaměstnanec přestane splňovat podmínky stanovené v odstavcích 1 a 2, vyplácení příspěvku v nezaměstnanosti se pozastaví. Vyplácení se obnoví za předpokladu, že bývalý smluvní zaměstnanec ještě před uplynutím uvedené doby opět začne splňovat dané podmínky a že nemá nárok na vnitrostátní dávku v nezaměstnanosti.
5. Bývalý smluvní zaměstnanec, který může pobírat příspěvek v nezaměstnanosti, má nárok na rodinné přídavky podle stejných pravidel jako jsou pravidla stanovená v článku 67 služebního řádu ES. Příspěvek na domácnost se vypočte na základě příspěvku v nezaměstnanosti podle podmínek stanovených v článku 1 přílohy V.
Dotyčná osoba je povinna ohlásit všechny příspěvky téhož druhu vyplácené z jiných zdrojů jí nebo jejímu manželovi nebo manželce; tyto příspěvky se odečtou od příspěvků, jež mají být vypláceny podle tohoto článku.
Bývalý smluvní zaměstnanec, který může pobírat příspěvek v nezaměstnanosti, má podle článku 67, který se použije obdobně, nárok na pojištění proti nemoci, aniž by musel platit jakékoli pojistné.
6. Příspěvek v nezaměstnanosti a rodinné přídavky se vyplácejí v eurech ze zvláštního fondu nezaměstnanosti. Nepoužije se žádný opravný koeficient.
7. Smluvní zaměstnanci přispívají jednou třetinou na financování systému pojištění pro případ nezaměstnanosti. Tento příspěvek je stanoven ve výši 0,81 % základního platu dotyčného osoby po odečtení standardního příspěvku ve výši 798,77 EUR a bez přihlédnutí k opravným koeficientům, jako jsou koeficienty stanovené v článku 64 služebního řádu ES. Příspěvek se každý měsíc sráží z platu dotyčné osoby a spolu se zbývajícími dvěma třetinami placenými agenturou se odvádí do zvláštního fondu nezaměstnanosti zřízeného podle článku 28a PŘOZ ES. Výši příspěvku přezkoumá a dle potřeby upraví Rada po uplynutí šesti let s ohledem na riziko nezaměstnanosti smluvních zaměstnanců agentury.
8. Příspěvky v nezaměstnanosti vyplácené bývalým smluvním zaměstnancům, kteří jsou nezaměstnaní, se řídí stejnými prvidly jako jsou pravidla stanovená v nařízení (EHS, Euratom, ESUO) č. 260/68.
9. Vnitrostátní úřady působící v oblasti zaměstnanosti a nezaměstnanosti s agenturou účinně spolupracují v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy s cílem zajistit řádné používání tohoto článku.
10. Pro tento článek se použijí pravidla přijatá na základě čl. 70 odst. 10, aniž jsou dotčena ustanovení tohoto článku druhého odstavce třetího pododstavce.
Článek 116
Články 71 a 72 se použijí obdobně.
Článek 117
Dary, půjčky nebo zálohy mohou být smluvním zaměstnancům poskytnuty v době trvání jejich pracovního poměru nebo po jeho ukončení, pokud v důsledku závažného dlouhodobého onemocnění nebo zdravotního postižení nebo úrazu, k nimž došlo během jejich pracovního poměru, není smluvní zaměstnanec schopen práce a doloží, že proti dané nemoci nebo úrazu není pojištěn v rámci jiného systému sociálního zabezpečení.
Oddíl B
Pojištění proti riziku invalidity a smrti
Článek 118
Smluvní zaměstnanci jsou pojištěni v souladu s následujícími ustanoveními proti riziku smrti nebo invalidity, jež by nastaly v době trvání jejich pracovního poměru.
Platby a dávky stanovené v tomto oddíle se pozastaví, pokud se podle tohoto služebního řádu pozastaví vyplácení odměny, kterou zaměstnanec dané kategorie pobírá z titulu svého zaměstnání.
Článek 119
Pokud lékařská prohlídka uskutečněná před přijetím smluvního zaměstnance do pracovního poměru ukáže, že trpí nemocí nebo invaliditou, OPUS může s ohledem na rizika vyplývající z dané nemoci nebo invalidity rozhodnout, že mu poskytne zaručené dávky v případě invalidity nebo smrti až po uplynutí pěti let ode dne, kdy s agenturou uzavřel pracovní poměr.
Smluvní zaměstnanec se může proti tomuto rozhodnutí odvolat k výboru pro otázky invalidity stanovené v článku 75 tohoto služebního řádu.
Článek 120
1. Smluvní zaměstnanec, který je plně invalidní a který je z toho důvodu nucen pozastavit svůj pracovní poměr s agenturou, má po dobu trvání invalidity nárok na invalidní dávku, jejíž výše je stanovena následujícím způsobem.
Pokud smluvní zaměstnanec pobírající invalidní dávku dosáhne věku 65 let, použijí se obecná pravidla pro odstupné. Základem pro výpočet výše odstupného je plat odpovídající dané třídě a stupni, do nichž byl smluvní zaměstnanec zařazen v době, kdy se stal invalidním.
2. Invalidní dávka představuje 70 % konečného základního platu smluvního zaměstnance. Nesmí však být nižší než základní měsíční plat smluvního zaměstnance ve funkční skupině I, třídě 1, stupni 1. Invalidní dávka je podmíněna placením pojistného do systému důchodového zabezpečení, vypočítaného na základě této dávky.
3. Pokud je invalidita smluvního zaměstnance následkem úrazu, k němuž došlo během plnění povinností nebo v souvislosti s tímto plněním, následkem nemoci z povolání, veřejného odvážného činu nebo vystavení nebezpečí života a zdraví za účelem záchrany jiného člověka, nesmí být invalidní dávka nižší než 120 % základního měsíčního platu smluvního zaměstnance funkční skupiny I, třídy 1, stupně 1. V těchto případech je pojistné na důchodové pojištění hrazeno z rozpočtu bývalého zaměstnavatele.
4. V případě invalidity, kterou si smluvní zaměstnanec způsobil úmyslně, může OPUS rozhodnout, že se zaměstnanci vyplatí pouze jednorázový příspěvek stanovený v článku 128.
5. Osoby oprávněné pobírat invalidní dávku mají rovněž nárok na rodinné přídavky stanovené v souladu s čl. 59 odst. 3 podle přílohy V; příspěvek na domácnost se určí na základě dávky příjemce.
Článek 121
1. Invaliditu stanoví výbor pro otázky invalidity uvedený v článku 75.
2. Nárok na invalidní dávku vzniká prvním dnem po ukončení pracovního poměru smluvního zaměstnance podle článků 95 a 96, které se použijí obdobně.
3. Agentura může požadovat pravidelné prohlídky příjemce invalidní dávky za účelem zjištění, zda stále splňuje podmínky pro vyplácení této dávky. Pokud výbor pro otázky invalidity zjistí, že tyto podmínky již nejsou splňovány, smluvní zaměstnanec se znovu ujme svých služebních povinností v agentuře, pokud jeho smlouva ještě neskončila.
Jestliže se však ukáže, že je nemožné dotyčnou osobu zaměstnat ve službách agentury, smlouva může být ukončena pod podmínkou vyplacení částky ve výši odměny, která by byla vyplacena během výpovědní doby, popřípadě rovněž náhrady za ukončení pracovního poměru podle článku 95. Použije se také článek 128.
Článek 122
1. Oprávněné osoby po zemřelém smluvním zaměstnanci určené podle stejných pravidel jako jsou pravidla stanovená v kapitole 3 přílohy VI mají nárok na pozůstalostní důchod podle článků 123 až 126.
2. V případě smrti bývalého smluvního zaměstnance pobírajícího invalidní dávku mají oprávněné osoby po zemřelém bývalém smluvním zaměstnanci podle definice v kapitole 3 přílohy VI nárok na pozůstalostní důchod podle ustanovení uvedené přílohy.
3. Pokud místo pobytu smluvního zaměstnance nebo bývalého smluvního zaměstnance pobírajícího invalidní dávku není známo po dobu delší než jeden rok, pak se pro jeho manžela nebo manželku a osoby uznané za osoby jím vyživované stanoví prozatímní důchody podle stejných pravidel jako jsou pravidla stanovená v kapitolách 5 a 6 přílohy VIII služebního řádu ES.
Článek 123
Nárok na pobírání důchodu vzniká prvním dnem měsíce následujícího po měsíci, v němž došlo k úmrtí, popřípadě prvním dnem měsíce následujícího po době, během níž pozůstalý manžel nebo manželka, sirotci nebo vyživované osoby pobírají po zemřelém jeho služební požitky podle čl. 59 odst. 8.
Článek 124
Pozůstalý manžel nebo manželka smluvního zaměstnance má nárok na pozůstalostní důchod v souladu s kapitolou 3 přílohy VI. Tento důchod nesmí být nižší než 35 % konečného základního měsíčního platu pobíraného smluvním zaměstnancem ani nižší než základní měsíční plat smluvního zaměstnance ve funkční skupině I, třídě 1, stupni 1.
Osoba pobírající pozůstalostní důchod má za podmínek stanovených v příloze V nárok na rodinné přídavky uvedené v čl. 59 odst. 3. Příspěvek na nezaopatřené dítě se však rovná dvojnásobku částky příspěvku stanoveného v čl. 59 odst. 3 písm. b).
Článek 125
1. Jestliže smluvní zaměstnanec nebo bývalý smluvní zaměstnanec pobírající invalidní dávku zemře a nezůstane po něm manžel nebo manželka oprávněný(á) pobírat pozůstalostní důchod, děti považované za osoby jím vyživované mají nárok na sirotčí důchod podle článku 81, který se použije obdobně.
2. Stejný nárok mají děti splňující uvedené podmínky v případě smrti nebo nového sňatku manžela nebo manželky, který má nárok na pozůstalostní důchod.
3. Pokud smluvní zaměstnanec nebo bývalý smluvní zaměstnanec pobírající invalidní dávku zemře, avšak nejsou splněny podmínky uvedené v odstavci 1, použijí se obdobně ustanovení čl. 81 odst. 3.
4. Sirotčí důchod osoby považované za nezaopatřené dítě podle definice v čl. 2 odst. 4 přílohy V nesmí být vyšší než dvojnásobek příspěvku na nezaopatřené dítě. Nárok na důchod však zanikne, pokud má podle příslušných vnitrostátních předpisů vyživovací povinnost třetí strana.
5. Sirotčí důchod se nevyplácí, pokud zemře pokrevní rodič, kterého nahradil osvojitel.
6. Sirotci mají nárok na příspěvek na vzdělání v souladu s článkem 3 přílohy V.
Článek 126
V případě rozvodu nebo existuje-li více než jedna kategorie pozůstalých oprávněných pobírat pozůstalostní důchod, se tento důchod poměrně rozděluje způsobem stanoveným v kapitole 3 přílohy VI.
Článek 127
Obdobně se použijí články 83 a 84.
Oddíl C
Odstupné
Článek 128
Při odchodu ze služby má smluvní zaměstnanec právo na vyplacení odstupného nebo převod pojistně-matematické protihodnoty jeho nároku na starobní důchod v souladu s článkem 1 přílohy VI.
Článek 129
1. Jestliže smluvní zaměstnanec využil možnost stanovenou v článku 131, odstupné tohoto smluvního zaměstnance se s ohledem na období, v němž byly částky čerpány, úměrně sníží.
2. Předchozí odstavec se nepoužije v případě smluvního zaměstnance, který do tří měsíců ode dne, kdy se na něj začne vztahovat tento služební řád, požádá o povolení, aby směl doplatit tyto částky, včetně složeného úroku s roční sazbou ve výši 3,5 %, které mohou být přezkoumány postupem podle článku 87.
Oddíl D
Financování systému invalidního a životního pojištění a systému důchodového zabezpečení
Článek 130
Obdobně se použijí články 88 a 89 tohoto služebního řádu.
Článek 131
V souladu s podmínkami, které agentura stanoví, může smluvní zaměstnanec agenturu požádat, aby prováděla platbu všech částek, které je povinen hradit za účelem získání nebo zachování nároku na důchod, za účelem pojištění pro případ nezaměstnanosti, invalidního pojištění, životního pojištění a nemocenského pojištění v zemi, kde byl naposledy účasten těchto systémů pojištění. Agentura může rovněž rozhodnout, že bude provádět všechny platby, které musí hradit smluvní zaměstnanec za účelem získání nebo zachování nároku na důchod v jeho zemi původu, a to i v případě, že o to smluvní zaměstnanec nepožádá. V takovém případě musí agentura své rozhodnutí řádně odůvodnit. V době, kdy se odvádí toto pojistné, nesmí smluvní zaměstnanec využívat systému nemocenského pojištění agentury. Kromě toho se v době, během níž se toto pojistné platí, nevztahuje na smluvního zaměstnance pojistné krytí v rámci systému životního a invalidního pojištění agentury a tomuto zaměstnanci nevznikají nároky ze systému pojištění pro případ nezaměstnanosti a systému důchodového zabezpečení, které fungují v rámci agentury.
Skutečná doba úhrady těchto plateb nesmí být u žádného smluvního zaměstnance delší než 6 měsíců. Agentura však může rozhodnout, že tuto dobu prodlouží na jeden rok. Platby se hradí z rozpočtu agentury. Platby určené k získání nebo zachování nároku na důchod nesmí být vyšší než dvojnásobek částky stanovené v článku 89.
Oddíl E
Vypořádání nároků smluvních zaměstnanců
Článek 132
Systém invalidních důchodů nebo systém pozůstalostních důchodů jsou stanoveny v článcích 19 až 23 přílohy VI.
Oddíl F
Výplata dávek
Článek 133
1. Obdobně se použijí články 83 a 84 tohoto služebního řádu, jakož i článek 29 přílohy VI.
2. Všechny částky, jež má smluvní zaměstnanec uhradit agentuře v rámci tohoto systému pojištění ke dni výplaty dávek, se srazí z částky jeho dávky nebo dávek, které mají být vyplaceny oprávněným osobám. Srážka může být rozložena do několika měsíců.
Oddíl G
Převzetí práv ve prospěch agentury
Článek 134
Ustanovení článku 93 se použijí obdobně ve prospěch agentury.
KAPITOLA 7
Vrácení neoprávněné platby
Článek 135
Ustanovení článku 94 se použijí obdobně.
KAPITOLA 8
Ukončení pracovního poměru
Článek 136
U smluvních zaměstnanců se použijí obdobně články 95 až 99.
V případě disciplinárního řízení proti smluvnímu zaměstnanci se disciplinární komise uvedená v článku 142 setká se dvěma dalšími zaměstnanci ze stejné funkční skupiny a třídy, do níž je zařazen dotyčný smluvní zaměstnanec. Tito dva další zaměstnanci jsou jmenováni podle postupu ad hoc, na němž se dohodne OPUS a výbor zaměstnanců.
HLAVA IV
ZASTOUPENÍ ZAMĚSTNANCŮ
Článek 137
1. Podle pravidel stanovených řídícím výborem se ustaví výbor zaměstnanců.
2. Výbor zaměstnanců zastupuje zájmy zaměstnanců vůči agentuře a zajišťuje trvalý kontakt mezi agenturou a zaměstnanci. Přispívá k hladkému fungování služby tím, že poskytuje mechanismus pro vyjadřování názorů zaměstnanců.
Upozorňuje příslušné orgány agentury na všechny potíže, které mají obecný dopad z hlediska výkladu a používání tohoto služebního řádu. Je možné s ním potíže tohoto druhu konzultovat.
Výbor zaměstnanců předkládá příslušným orgánům agentury návrhy týkající se organizace a chodu služby, jakož i návrhy na zlepšení pracovních podmínek zaměstnanců nebo všeobecných životních podmínek.
Výbor zaměstnanců se podílí na řízení orgánů sociální péče vytvořených agenturou v zájmu jejích zaměstnanců, jakož i na dohledu nad těmito orgány. Se souhlasem agentury může tyto sociální služby zřizovat.
HLAVA V
DISCIPLINÁRNÍ ŘÍZENÍ
Oddíl A
Obecná ustanovení
Článek 138
1. Pokud zaměstnanec nebo bývalý zaměstnanec neplní svoje povinnosti vyplývající z tohoto služebního řádu, ať již úmyslně, nebo z nedbalosti, vztahují se na něj disciplinární opatření.
2. Pokud OPUS získá důkazy o neplnění povinností ve smyslu odstavce 1, může zahájit správní vyšetřování, aby ověřil, zda k tomuto neplnění došlo.
Článek 139
1. Vždy, když interní vyšetřování ukáže případnou osobní účast zaměstnance nebo bývalého zaměstnance, je o této skutečnosti daná osoba urychleně informována, za předpokladu, že tento postup nemůže poškodit vyšetřování. V žádném případě nelze činit závěry se jmenovitým uvedením zaměstnance po ukončení vyšetřování, aniž by dotyčný zaměstnanec dostal možnost vyjádřit se ke skutečnostem, jež se ho týkají. V závěrech je toto vyjádření uvedeno.
2. V případech vyžadujících absolutní utajení pro účely vyšetřování a použití vyšetřovacích postupů spadajících do působnosti vnitrostátního soudního orgánu lze se souhlasem OPUS odložit splnění povinnosti vyzvat zaměstnance, aby se k dané věci vyjádřil. V těchto případech nelze zahájit disciplinární řízení dříve než zaměstnanec dostal možnost se vyjádřit.
3. Pokud po interním vyšetřování nejsou k dispozici žádné důkazy proti zaměstnanci, proti němuž byla vznesena nepodložená obvinění, dotyčné vyšetřování se uzavře, aniž by byly činěny další kroky, a to na základě rozhodnutí vedoucího agentury, který o tom písemně informuje dotyčného zaměstnance. Zaměstnanec může požádat, aby uvedené rozhodnutí bylo založeno do jeho osobního spisu.
4. OPUS informuje dotyčnou osobu o ukončení vyšetřování a sdělí jí závěry vyšetřovací zprávy a na její žádost a s výhradou ochrany oprávněných zájmů třetích stran rovněž všechny doklady mající přímou souvislost s nepodloženým obviněním vzneseným proti této osobě.
Článek 140
Na základě vyšetřovací zprávy, po oznámení informujícím dotyčného zaměstnance o všech důkazech ve spisech a po vyslechnutí dotyčného zaměstnance může OPUS:
a)
rozhodnout, že proti zaměstnanci nebyly nalezeny žádné důkazy, o čemž musí být písemně informován; nebo
b)
rozhodnout, že ačkoliv nastal případ neplnění povinností nebo se zdá, že tento případ nastal, neuloží se žádná disciplinární opatření a daný zaměstnanec je případně napomenut, nebo
c)
v případě neplnění povinností ve smyslu článku 138:
i)
rozhodnout o zahájení disciplinárního řízení stanoveného v oddíle D této hlavy, nebo
ii)
rozhodnout o zahájení disciplinárního řízení před disciplinární komisí.
Článek 141
Zaměstnance, jenž z objektivních důvodů nemůže být vyslechnut podle ustanovení této hlavy, lze vyzvat k poskytnutí písemného vyjádření nebo jej může zastoupit osoba jím zvolená.
Oddíl B
Disciplinární komise
Článek 142
1. Agentura zřídí disciplinární komisi. V disciplinární komisi je zastoupen nejméně jeden člen vybraný z řad zaměstnanců Rady Evropské unie, který může být jejím předsedou.
2. Disciplinární komisi tvoří předseda a čtyři řádní členové, kteří mohou být nahrazeni náhradníky a z nichž nejméně jeden člen je ve stejné funkční skupině jako zaměstnanec, s nímž probíhá disciplinární řízení.
Článek 143
1. OPUS a výbor zaměstnanců podle článku 137 jmenují současně po dvou členech a dvou náhradnících.
2. Předsedu a náhradníka předsedy jmenuje OPUS.
3. Předseda, členové a náhradníci jsou jmenováni na dobu tří let. Agentura však může pro členy a náhradníky stanovit kratší dobu, nejméně však jeden rok.
4. Dotyčný zaměstnanec má právo odmítnout jednoho ze členů disciplinární komise do pěti dnů od jejího vytvoření. Také agentura má právo odmítnout jednoho ze členů disciplinární komise.
Ve stejné lhůtě mohou členové disciplinární komise požádat z oprávněných důvodů o uvolnění z výkonu povinností a v případě střetu zájmů odstoupí.
Článek 144
Disciplinární komisi je nápomocen tajemník jmenovaný OPUS.
Článek 145
1. Předseda a členové disciplinární komise vykonávají své funkce naprosto nezávisle.
2. Porady a jednání disciplinární komise jsou tajné.
Oddíl C
Disciplinární opatření
Článek 146
1. OPUS může uložit některý z těchto postihů:
a)
písemné napomenutí;
b)
důtku;
c)
odklad zařazení do vyššího stupně na dobu od jednoho do dvaceti tří měsíců;
d)
zařazení do nižšího stupně;
e)
dočasné zařazení do nižší třídy na dobu od 15 dnů do jednoho roku;
f)
zařazení do nižší třídy v rámci stejné funkční skupiny;
g)
zařazení do nižší funkční skupiny, se zařazením do nižší třídy nebo se zachováním stejné třídy;
h)
odvolání z pracovního místa, popřípadě rovněž pozastavení vyplácení určité částky invalidní dávky po stanovenou dobu; účinky tohoto opatření se nedotknou vyživovaných osob dotyčných zaměstnanců. V případě takového snížení však příjem bývalého zaměstnance nesmí být nižší než částka životního minima odpovídající základnímu platu dočasného zaměstnance zařazeného do prvního stupně v třídě 1, se započtením všech případných rodinných přídavků.
2. Pokud zaměstnanec pobírá invalidní dávku, OPUS může rozhodnout, že po určitou dobu nebude část invalidní dávky vyplácet; účinky tohoto opatření se nedotknou vyživovaných osob dotyčných zaměstnanců. Příjem zaměstnance však nesmí být nižší než částka životního minima odpovídající základnímu platu dočasného zaměstnance zařazeného do prvního stupně v třídě 1, se započtením všech případných rodinných přídavků.
3. V případě jednoho pochybení lze uložit pouze jeden disciplinární postih.
Článek 147
Přísnost ukládaných disciplinárních postihů musí odpovídat závažnosti pochybení. Při stanovení závažnosti pochybení a při rozhodování o disciplinárním postihu, který má být uložen, se zejména vezme v úvahu:
a)
povaha pochybení a okolnosti, za jakých k němu došlo,
b)
míra, do jaké dané pochybení poškozuje bezúhonnost, pověst nebo zájmy agentury,
c)
míra, v jaké bylo dané pochybení způsobeno úmyslným jednáním nebo nedbalostí,
d)
důvody pochybení zaměstnance,
e)
třída a služební věk zaměstnance,
f)
míra osobní odpovědnosti zaměstnance,
g)
úroveň úkolů a povinností zaměstnance,
h)
skutečnost, zda pochybení má povahu opakovaného jednání nebo chování,
i)
chování zaměstnance v průběhu zaměstnání.
Oddíl D
Disciplinární řízení bez účasti disciplinární komise
Článek 148
OPUS může rozhodnout o postihu v podobě písemného napomenutí nebo důtky bez projednání s disciplinární komisí. Před přijetím tohoto opatření ze strany OPUS je dotyčný zaměstnanec vyslechnut.
Oddíl E
Disciplinární řízení před disciplinární komisí
Článek 149
1. OPUS předloží disciplinární komisi zprávu, v níž jasně uvede skutečnosti, které jsou předmětem stížnosti, popřípadě rovněž okolnosti, za nichž k nim došlo, včetně přitěžujících nebo polehčujících okolností.
2. Zpráva je sdělena dotyčnému zaměstnanci a předsedovi disciplinární komise, který ji dá na vědomí členům disciplinární komise.
Článek 150
1. Po obdržení zprávy má dotyčný zaměstnanec právo získat svůj úplný osobní spis a pořídit si kopie všech dokladů souvisejících s řízením, včetně zprošťujících důkazů.
2. Dotyčný zaměstnanec má nejméně 15 dnů ode dne doručení zprávy, kterým je zahájeno disciplinární řízení, na přípravu obhajoby.
3. Dotyčnému zaměstnanci může být nápomocna osoba, kterou si sám zvolí.
Článek 151
1. Pokud v přítomnosti předsedy disciplinární komise dotyčný zaměstnanec přizná pochybení na své straně a přijme bez výhrad zprávu uvedenou v článku 148 tohoto služebního řádu, OPUS může v souladu se zásadou proporcionality mezi povahou pochybení a zvažovaným postihem případ disciplinární komisi odejmout. Je-li případ disciplinární komisi odejmut, předseda ke zvažovanému postihu zaujme stanovisko.
2. Odchylně od článku 148 může OPUS v rámci tohoto postupu uložit jeden z postihů stanovených v čl. 146 odst. 1 písm. a) až d).
3. Před uznáním svého pochybení je dotyčný zaměstnanec poučen o možných důsledcích tohoto uznání.
Článek 152
Před první schůzí disciplinární komise uloží předseda jednomu z jejích členů úkol připravit všeobecnou zprávu o dané záležitosti a v tomto smyslu informuje ostatní členy disciplinární komise.
Článek 153
1. Dotyčný zaměstnanec je disciplinární komisí vyslechnut; v této souvislosti se může vyjádřit písemně nebo ústně, osobně nebo prostřednictvím zástupce. Může si povolat svědky.
2. Agenturu před disciplinární komisí zastupuje zaměstnanec, jehož tímto úkolem pověřil OPUS a který má práva rovnocenná právům dotyčného zaměstnance.
Článek 154
1. Pokud se disciplinární komise nedomnívá, že má dostatečně jasné informace o skutečnostech, které jsou předmětem stížnosti, nebo o okolnostech, za kterých k nim došlo, nařídí vyšetřování, při němž každá strana může předložit své argumenty a reagovat na argumenty druhé strany.
2. Předseda nebo člen disciplinární komise provádí vyšetřování jménem disciplinární komise. Za účelem vyšetřování může disciplinární komise požádat o jakékoliv doklady týkající se projednávané záležitosti. Agentura těmto žádostem vyhoví, a to ve lhůtě případně stanovené disciplinární komisí. Je-li žádost určena dotyčnému zaměstnanci, vezme se v úvahu jeho případné odmítnutí této žádosti vyhovět.
Článek 155
Po posouzení předložených dokladů a s přihlédnutím k ústnímu nebo písemnému vyjádření, jakož i k výsledkům provedeného vyšetřování disciplinární komise přijme většinovým hlasováním odůvodněné stanovisko ohledně toho, zda skutečnosti, které jsou předmětem stížnosti, byly prokázány a zda na základě těchto skutečností má být uložen postih. Toto stanovisko podepíší všichni členové disciplinární komise. Každý člen může ke stanovisku připojit odchylný názor. Disciplinární komise předá stanovisko OPUS a dotyčnému zaměstnanci do dvou měsíců od obdržení zprávy OPUS za předpokladu, že tato lhůta je přiměřená vzhledem ke složitosti daného případu. Jestliže bylo vyšetřování prováděno z podnětu disciplinární komise, lhůta činí čtyři měsíce, pokud jde o dobu přiměřenou vzhledem ke složitosti daného případu.
Článek 156
1. Předseda disciplinární komise nehlasuje o projednávaných záležitostech, s výjimkou procesních otázek nebo při rovnosti hlasů.
2. Předseda zajistí, aby rozhodnutí disciplinární komise byla prováděna a všem členům komise poskytne všechny informace a doklady týkající se daného případu.
Článek 157
Tajemník provádí zápis ze schůzí disciplinární komise. Zápis podepíší svědci na důkaz svého svědectví.
Článek 158
1. Výdaje vzniklé v průběhu disciplinárního řízení z podnětu dotyčného zaměstnance, zejména odměna vyplacená osobě určené k tomu, aby byla zaměstnanci nápomocna nebo ho obhajovala, hradí zaměstnanec v případě, že výsledkem disciplinárního řízení je uložení jednoho z postihů stanovených v článku 146.
2. OPUS však může ve výjimečných případech rozhodnout jinak, pokud by zátěž dotyčného zaměstnance byla nepřiměřená.
Článek 159
1. Po vyslechnutí zaměstnance OPUS přijme rozhodnutí podle článků 146 a 147 do dvou měsíců od obdržení stanoviska disciplinární komise. Rozhodnutí musí být odůvodněno.
2. Jestliže OPUS rozhodne případ uzavřít bez uložení disciplinárního postihu, neprodleně o tom dotyčného zaměstnance písemně informuje. Dotyčný zaměstnanec může požádat, aby toto rozhodnutí bylo založeno do jeho osobního spisu.
Oddíl F
Odvolání z funkce
Článek 160
1. Pokud OPUS obviní zaměstnance ze závažného pochybení, ať již v důsledku neplnění profesních povinností nebo porušení zákona, může osobu obviněnou z tohoto pochybení neprodleně odvolat z funkce na určitou nebo neurčitou dobu.
2. OPUS toto rozhodnutí učiní po vyslechnutí dotyčného zaměstnance, s výjimkou mimořádných okolností.
Článek 161
1. V rozhodnutí o odvolání zaměstnance je uvedeno, zda během doby, kdy je odvolán z funkce, má zaměstnanec nadále dostávat odměnu v plné výši nebo jaká část odměny má být sražena. Částka vyplácená zaměstnanci však nesmí za žádných okolností být nižší než částka životního minima odpovídající základnímu platu dočasného zaměstnance zařazeného do prvního stupně v třídě 1, se započtením všech případných rodinných přídavků.
2. Situace zaměstnance odvolaného z funkce musí být s konečnou platností vyřešena do šesti měsíců ode dne, kdy odvolání nabývá účinku. Není-li toto rozhodnutí přijato do šesti měsíců, dotyčný zaměstnanec má právo opět pobírat odměnu v plné výši, s výhradou odstavce 3.
3. Po uplynutí šestiměsíční lhůty uvedené v odstavci 2 může být odměna nadále krácena, pokud je s dotyčným zaměstnancem vedeno trestní řízení v souvislosti se stejnými činy a pokud je v důsledku tohoto řízení ve vyšetřovací vazbě. V těchto případech nepobírá zaměstnanec odměnu v plné výši, dokud příslušný soud nenařídí jeho propuštění.
4. Částky, o něž byl plat podle odstavce 1 krácen, jsou zaměstnanci doplaceny, pokud konečné rozhodnutí ukládá disciplinární postih, jež není přísnější než písemné napomenutí, důtka nebo odklad zařazení do vyššího stupně, nebo pokud není uložen žádný disciplinární postih; není-li uložen žádný postih, částky jsou doplaceny se složenými úroky s úrokovou sazbou podle článku 87.
Oddíl G
Souběžné trestní stíhání
Článek 162
Pokud je zaměstnanec trestně stíhán pro stejné činy, konečné rozhodnutí se přijme až poté, co soud projednávající daný případ vynese konečný rozsudek.
Oddíl H
Závěrečná ustanovení
Článek 163
Zaměstnanec, jemuž byl uložen disciplinární postih jiný než odvolání z funkce, může po uplynutí tří let v případě písemného napomenutí či důtky nebo šesti let v případě ostatních postihů podat žádost, aby všechny údaje o těchto opatřeních byly z jeho osobního spisu vymazány. OPUS rozhodne, zda této žádosti vyhoví.
Článek 164
Pokud se objeví nová fakta podložená příslušnými důkazy, OPUS může disciplinární řízení obnovit z vlastního podnětu nebo na žádost dotyčného zaměstnance.
Článek 165
Pokud nebyly proti zaměstnanci předloženy důkazy podle článku 159, zaměstnanec má právo požadovat, aby byla zjednána náprava škody zajištěním vhodné publicity pro rozhodnutí OPUS.
Článek 166
Prováděcí pravidla pro tyto postupy přijme řídící výbor.
HLAVA VI
OPRAVNÉ PROSTŘEDKY
Článek 167
1. Každá osoba, na níž se vztahuje tento služební řád, může předložit OPUS žádost, aby vydal v její věci rozhodnutí. OPUS oznámí dotyčné osobě své odůvodněné rozhodnutí do čtyř měsíců ode dne podání žádosti. Neobdrží-li žadatel do konce uvedené doby žádnou odpověď na svoji žádost, má se za to, že rozhodnutí je implicitně zamítavé, proti čemuž lze podat stížnost v souladu s následujícím odstavcem.
2. Každá osoba, na níž se vztahuje tento služební řád, může podat OPUS stížnost proti opatření, které ji poškozuje, a to tehdy, kdy uvedený orgán přijal určité rozhodnutí nebo nepřijal opatření stanovené v tomto služebním řádu. Stížnost musí být podána do tří měsíců. Tato lhůta začíná běžet:
-
dnem zveřejnění rozhodnutí, jde-li o opatření obecné povahy;
-
dnem oznámení rozhodnutí dotyčné osobě, v každém případě však nejdéle dnem, kdy tato osoba obdržela oznámení, pokud se dané opatření dotýká konkrétní osoby; pokud však rozhodnutí dotýkající se konkrétní osoby rovněž obsahuje stížnost proti jiné osobě, lhůta začíná u této druhé osoby běžet dnem, kdy tato obdrží oznámení o uvedeném rozhodnutí, nejdéle však dnem zveřejnění;
-
dnem uplynutí lhůty stanovené pro odpověď, pokud se stížnost týká implicitního rozhodnutí zamítajícího žádost podle odstavce 1.
OPUS oznámí dotyčné osobě své odůvodněné rozhodnutí do čtyř měsíců od podání stížnosti. Pokud stěžovatel do konce uvedené doby neobdrží žádnou odpověď na danou stížnost, má se za to, že rozhodnutí je implicitně zamítavé, proti čemuž lze podat odvolání podle článku 169.
HLAVA VII
ODVOLACÍ KOMISE
Článek 168
1. Zřizuje se odvolací komise k uplatňování pravomoci ve sporech mezi agenturou a každou osobou, na níž se vztahuje tento služební řád.
2. Odvolací komisi tvoří čtyři soudci, které na dobu šesti let jmenuje Rada Evropské unie z řad kandidátů navržených zúčastněnými členskými státy po konzultaci se Soudním dvorem Evropských společenství. Do první odvolací komise jsou však dva soudci jmenováni na tři roky a dva soudci na šest let. Pokud odvolací komise nepřijme většinové rozhodnutí, rozhodující hlas má předseda.
3. Soudci zvolí ze svého středu předsedu odvolací komise na dobu tří let. Předseda může být zvolen opakovaně.
4. Každé tři roky dochází k částečné obměně soudců. Odcházející soudci mohou být znovu jmenováni.
5. Soudci odvolací komise jsou nezávislí. Nesmí být vázáni žádnými pokyny.
6. Soudci nemohou během svého mandátu vykonávat v agentuře jiné funkce.
7. Odvolací komise jmenuje svého tajemníka a stanoví pravidla upravující jeho službu.
Článek 169
1. Odvolání k odvolací komisi je právně přípustné pouze tehdy, pokud:
-
OPUS již dříve obdržel stížnost podle čl. 167 odst. 2 ve lhůtě stanovené v uvedeném článku a odstavci, a
-
stížnost byla zamítnuta výslovným rozhodnutím nebo implicitním rozhodnutím.
2. Odvolání podle odstavce 1 se podává do tří měsíců. Tato lhůta začíná:
-
dnem oznámení rozhodnutí přijatého k dané stížnosti;
-
dnem uplynutí lhůty stanovené pro odpověď, pokud jde o odvolání proti implicitnímu rozhodnutí zamítajícímu stížnost podle čl. 167 odst. 2; je-li však stížnost zamítnuta na základě výslovného rozhodnutí poté, co byla zamítnuta implicitním rozhodnutím, avšak před uplynutím lhůty pro podání odvolání, pak lhůta pro podání odvolání začíná běžet znovu.
3. Odchylně od odstavce 1 tohoto článku může dotyčná osoba po předložení stížnosti OPUS podle čl. 167 odst. 2 neprodleně podat odvolání u odvolací komise, pokud je k tomuto odvolání přiložena žádost buď o odklad výkonu napadeného opatření, nebo o přijetí předběžných opatření. V tomto případě se hlavní řízení před odvolací komisí přeruší až do doby, kdy je přijato výslovné nebo implicitní rozhodnutí zamítající stížnost.
4. V rámci omezení a podmínek stanovených v jednacím řádu mohou být stranám nápomocny osoby, které si samy zvolí.
5. Odvolací komise stanoví svůj jednací řád, který musí schválit Rada Evropské unie se souhlasem Soudního dvora Evropských společenství. Odvolací komise může jednací řád pozměnit. Změny musí schválit Rada se souhlasem Soudního dvora.
6. Dokud nevstoupí v platnost jednací řád odvolací komise, použije se přiměřeně jednací řád Soudu prvního stupně Evropských společenství.
7. Odvolací komise rozhoduje o nákladech jednotlivých případů. S výhradou zvláštních ustanovení jednacího řádu musí náklady uhradit neúspěšná strana, pokud tak rozhodne odvolací komise.
HLAVA VIII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 170
1. Ustanovení tohoto služebního řádu týkající se práv a povinností (články 10 až 34 a článek 103), podmínek přijetí do pracovního poměru (články 36, s výjimkou odst. 2 písm. a), až 40 a články 104 až 109, s výjimkou čl. 104 odst. 3 písm. a), pracovních podmínek (články 41 až 57 a článek 110), ukončení pracovního poměru (články 95 až 99 a článek 136) a disciplinárního řízení (články 138 až 166) mohou být v nezbytném rozsahu změněna řídícím výborem agentury postupem podle čl. 9 odst. 1 bodu 1.10 a čl. 11 odst. 3 bodu 3.1 společné akce 2004/551/SZBP. Všechny navržené změny se sdělí Radě. Tyto změny se považují za schválené, pokud se Rada do dvou měsíců kvalifikovanou většinou nerozhodne, že je upraví.
2. Změny ostatních ustanovení tohoto služebního řádu, zejména ustanovení týkajících se odměňování, příspěvků a dávek sociálního zabezpečení, přijímá Rada jednomyslně na návrh řídícího výboru.
Článek 171
Rada Evropské unie podle potřeby vyhodnotí a pozmění tento služební řád nebo přijme rozhodnutí o skončení jeho platnosti do tří let od vstupu tohoto služebního řádu v platnost nebo po vstupu v platnost Smlouvy o Ústavě pro Evropu, podle toho, co nastane dříve.
Článek 172
Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 24. září 2004
BESLUIT VAN DE RAAD
van 24 september 2004
betreffende het statuut van het personeel van het Europees Defensieagentschap
(2004/676/EG)
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op Gemeenschappelijk Optreden 2004/551/GBVB van 12 juli 2004 betreffende de oprichting van het Europees Defensieagentschap (1), en met name op artikel 11, lid 3, punt 3.1,
BESLUIT:
TITEL I
ALGEMENE BEPALINGEN
Artikel 1
1. Dit statuut is van toepassing op personeel waarmee het Europees Defensieagentschap een arbeidsovereenkomst heeft gesloten (hierna resp. „Agentschap” en „personeelslid” te noemen).
Dit personeel heeft de hoedanigheid van:
-
tijdelijk functionaris,
-
arbeidscontractant.
2. Voor de toepassing van dit statuut wordt het tot het sluiten van overeenkomsten bevoegde gezag (hierna „TSOBG” te noemen) vastgesteld overeenkomstig de bepalingen ter zake van Gemeenschappelijk Optreden 2004/551/GBVB.
3. Iedere bepaling in dit statuut waarin naar een persoon van het mannelijk geslacht wordt verwezen, geldt eveneens voor personen van het vrouwelijk geslacht en vice versa, tenzij uitdrukkelijk anders is bepaald.
TITEL II
TIJDELIJKE FUNCTIONARISSEN
HOOFDSTUK 1
Algemene bepalingen
Artikel 2
Als tijdelijk functionaris in de zin van dit statuut wordt aangemerkt het personeelslid, aangesteld om tijdelijk een ambt te vervullen dat is opgenomen in de lijst van het aantal ambten, gevoegd bij de begroting van het Agentschap.
Artikel 3
De aanstelling van een functionaris kan niet voor langer dan vier jaar gelden doch wel voor een kortere periode, en kan slechts éénmaal, en wel met ten hoogste twee jaar, worden verlengd indien de aanvankelijke overeenkomst in die mogelijkheid voorziet en binnen de in die overeenkomst gestelde grenzen. Na afloop van deze periode kan hij krachtens deze bepalingen niet langer als tijdelijk functionaris werkzaam blijven.
Artikel 4
Een tijdelijke functionaris kan alleen worden aangesteld om te voorzien, overeenkomstig de bepalingen van dit statuut, in de vacature van een ambt dat is opgenomen in de lijst van het aantal ambten, gevoegd bij de begroting van het Agentschap.
Artikel 5
1. Voor de toepassing van dit statuut is iedere vorm van discriminatie op grond van geslacht, ras, huidskleur, etnische of sociale afkomst, genetische kenmerken, taal, politieke, levensbeschouwelijke, godsdienstige of andere overtuiging, het behoren tot een nationale minderheid, eigendom, geboorte, handicap, leeftijd of seksuele gerichtheid verboden.
Bij de toepassing van dit statuut zijn de voor het huwelijk geldende bepalingen eveneens van toepassing voor andere samenlevingsvormen dan het huwelijk, mits is voldaan aan de voorwaarden vermeld in artikel 1, lid 2, onder c), van bijlage V.
2. Het beginsel van gelijke behandeling - een fundamenteel beginsel dat bij de toepassing van dit statuut in al zijn aspecten in aanmerking moet worden genomen - belet niet dat het Agentschap, om volledige gelijkheid van mannen en vrouwen in het beroepsleven in de praktijk te verzekeren, maatregelen handhaaft of aanneemt waarbij specifieke voordelen worden ingesteld om de uitoefening van een beroepsactiviteit door het ondervertegenwoordigde geslacht te vergemakkelijken of om nadelen in de beroepsloopbaan te voorkomen of te compenseren.
3. Het Agentschap bepaalt, na raadpleging van het personeelscomité, de maatregelen en acties ter bevordering van de gelijke kansen voor mannen en vrouwen op de gebieden waarop het huidige statuut betrekking heeft, en stelt de passende bepalingen vast om met name een einde te maken aan de bestaande ongelijkheid ten aanzien van de kansen van vrouwen op die gebieden.
4. Voor de toepassing van lid 1 wordt als persoon met een handicap aangemerkt de persoon die getroffen is door een fysiek of mentaal gebrek dat blijvend is of waarschijnlijk blijvend zal zijn. Dit gebrek wordt vastgesteld volgens de procedure van artikel 37.
Een gehandicapt persoon voldoet aan de voorwaarden van artikel 36, lid 2, onder d), indien hij in staat is, mits een aantal redelijke voorzieningen wordt aangebracht, de fundamentele taken van het betrokken ambt te vervullen.
Onder „redelijke voorzieningen” om de fundamentele taken van een ambt te kunnen vervullen, wordt verstaan passende maatregelen, waar nodig, om een persoon met een handicap in staat te stellen om toegang te krijgen tot, deel te nemen aan, en carrière te maken in het arbeidsleven, of opleidingen te volgen, zonder dat dit voor de werkgever een onevenredig zware belasting vormt.
5. Indien onder dit statuut vallende personen die zich door niet-toepassing te hunnen aanzien van het hierboven genoemde beginsel van gelijke behandeling benadeeld achten, feiten aanbrengen op grond waarvan kan worden aangenomen dat directe of indirecte discriminatie heeft plaatsgevonden, moet het Agentschap het bewijs leveren dat het beginsel van gelijke behandeling niet is geschonden. Deze bepaling is niet van toepassing in het kader van tuchtprocedures.
6. Iedere beperking ten aanzien van de naleving van het non-discriminatiebeginsel en het proportionaliteitsbeginsel moet op objectieve en redelijke wijze gemotiveerd zijn en moet beantwoorden aan legitieme doelstellingen van algemeen belang in het kader van het personeelsbeleid.
Artikel 6
1. Tijdelijke functionarissen in actieve dienst hebben toegang tot door het Agentschap genomen maatregelen van sociale aard en tot de door het personeelscomité geboden dienstverlening. Gewezen tijdelijke functionarissen hebben toegang tot beperkte specifieke maatregelen van sociale aard.
2. Tijdelijke functionarissen in actieve dienst hebben recht op arbeidsomstandigheden die voldoen aan passende veiligheids- en gezondheidsnormen die ten minste gelijkwaardig zijn met de minimumvoorschriften die gelden op grond van maatregelen die krachtens de Verdragen op deze gebieden zijn vastgesteld.
Artikel 7
1. De ambten waarop dit statuut van toepassing is, zijn op grond van de aard en het niveau van de werkzaamheden waarop zij betrekking hebben, in twee functiegroepen ingedeeld, te weten de functiegroep „administrateurs” (hierna „AD”) en de functiegroep „assistenten” (hierna „AST”).
2. De functiegroep AD omvat twaalf rangen, die overeenkomen met leidinggevende functies, functies met een beleidsmatig of adviserend karakter en functies op taalkundig en wetenschappelijk gebied. De functiegroep AST omvat elf rangen, die overeenkomen met functies met een uitvoerend en technisch karakter en kantoorfuncties.
3. Voor aanstelling in een ambt gelden de volgende minimumeisen:
a)
in de functiegroep AST:
i)
een diploma van hoger onderwijs, of
ii)
een diploma van middelbaar onderwijs dat toegang geeft tot het hoger onderwijs, en relevante beroepservaring van ten minste drie jaar, of
iii)
wanneer het in het belang van de dienst is, een beroepsopleiding of een gelijkwaardige beroepservaring;
b)
in de functiegroep AD voor de rangen 5 en 6:
i)
een diploma van een volledige universitaire opleiding van ten minste drie jaar, of
ii)
wanneer het in het belang van de dienst is, een beroepsopleiding van een gelijkwaardig niveau;
c)
in de functiegroep AD voor de rangen 7 tot en met 16:
i)
een opleidingsniveau dat overeenkomt met een voltooide universitaire opleiding, afgesloten met een diploma, indien de normale duur van de universitaire opleiding vier jaar of meer bedraagt, of
ii)
een opleidingsniveau dat overeenkomt met een voltooide universitaire opleiding, afgesloten met een diploma, en relevante beroepservaring van ten minste één jaar, indien de normale duur van de universitaire opleiding ten minste drie jaar bedraagt, of
iii)
indien het in het belang van de dienst is, een beroepsopleiding van een gelijkwaardig niveau.
4. Bijlage VII bevat een overzicht van de verschillende standaardfuncties. Het Agentschap stelt op basis van dit overzicht, na raadpleging van het personeelscomité, de bij iedere standaardfunctie behorende taken en bevoegdheden vast.
Artikel 8
1. Het TSOBG stelt de tijdelijke functionaris, uitsluitend in het belang van de dienst en ongeacht zijn nationaliteit, bij wege van aanstelling of overplaatsing, overeenkomstig zijn rang te werk in een tot zijn functiegroep behorend ambt.
De tijdelijke functionaris kan verzoeken binnen het Agentschap te worden overgeplaatst.
2. De tijdelijke functionaris kan worden aangewezen ad interim een ambt te vervullen dat bij een hogere rang in zijn functiegroep behoort dan waarin hij is geplaatst. Met ingang van de vierde maand van zijn tewerkstelling ad interim ontvangt hij een aanvullende toelage, gelijk aan het verschil tussen de bezoldiging, verbonden aan zijn rang en salaristrap, en de bezoldiging welke overeenkomt met de salaristrap die hem zou toekomen indien hij was aangesteld in de rang waarin hij ad interim te werk is gesteld.
Tewerkstelling ad interim kan ten hoogste voor één jaar plaatsvinden, behalve indien zij, direct of indirect, strekt tot vervanging van een tijdelijke functionaris die in het belang van de dienst is gedetacheerd, onder de wapenen is geroepen, dan wel langdurig met ziekteverlof is.
Artikel 9
1. In de overeenkomst met de tijdelijke functionaris moet worden vermeld in welke rang en salaristrap hij wordt aangesteld.
2. Tewerkstelling van een tijdelijke functionaris in een ambt dat overeenkomt met een hogere rang dan die waarin hij is aangesteld, vereist een aanvullende overeenkomst.
HOOFDSTUK 2
Rechten en verplichtingen
Artikel 10
1. Bij het uitoefenen van zijn taken en bij het bepalen van zijn gedrag houdt de tijdelijke functionaris uitsluitend de belangen van het Agentschap voor ogen. Hij vraagt of aanvaardt geen aanwijzingen van enige regering of van enig gezag, enige organisatie of persoon buiten het Agentschap. Hij vervult de hem toevertrouwde taken op objectieve en onpartijdige wijze en met inachtneming van zijn loyaliteitsplicht tegenover het Agentschap.
2. De tijdelijke functionaris mag, zonder machtiging van het TSOBG, van een regering of wie dan ook buiten het Agentschap, geen eerbewijzen, onderscheidingen, gunsten, giften of beloningen van welke aard ook aanvaarden, behalve wegens vóór zijn aanstelling bewezen diensten of wegens diensten welke gedurende een bijzonder verlof in verband met militaire dienst of andere nationale dienst uit hoofde van zodanige dienst zijn bewezen.
Artikel 11
1. Tenzij hierna anders is bepaald, mag de tijdelijke functionaris bij de uitoefening van zijn functie geen aangelegenheden behandelen waarbij hij, direct of indirect, enig persoonlijk belang, met name van familiale of financiële aard, heeft dat zijn onafhankelijkheid in het gedrang zou kunnen brengen.
2. Wanneer een tijdelijke functionaris bij de uitoefening van zijn functie een dergelijke aangelegenheid moet behandelen, stelt hij het TSOBG daarvan onmiddellijk in kennis. Het TSOBG neemt de maatregelen die nodig zijn en kan met name de tijdelijke functionaris van zijn verplichtingen met betrekking tot deze aangelegenheid ontslaan.
3. De tijdelijke functionaris mag in ondernemingen die onder het gezag van het Agentschap staan, noch direct, noch indirect, belangen hebben of verwerven die van dien aard of van die omvang zijn dat zij zijn onafhankelijkheid bij de uitoefening van zijn functie in het gedrang kunnen brengen.
Artikel 12
Hij dient zich te onthouden van iedere handeling en van iedere manier van optreden die afbreuk zouden kunnen doen aan de waardigheid van zijn functie als tijdelijke functionaris.
Artikel 13
1. De tijdelijke functionaris onthoudt zich van iedere vorm van psychisch geweld of seksuele intimidatie.
2. De tijdelijke functionaris die het slachtoffer is geweest van psychisch geweld of seksuele intimidatie mag daarvan van de kant van het Agentschap geen nadelige effecten ondervinden. De tijdelijke functionaris die in een dergelijke aangelegenheid een getuigenis heeft afgelegd, mag daarvan van de kant van het Agentschap geen nadelige effecten ondervinden, mits de tijdelijke functionaris te goeder trouw heeft gehandeld.
3. Onder „psychisch geweld” wordt iedere vorm van opzettelijk onbehoorlijk gedrag verstaan dat zich gedurende lange tijd herhaaldelijk of systematisch voordoet in de vorm van gedragingen, woorden, handelingen, gebaren of geschriften die de persoonlijkheid, de waardigheid of de fysieke of de psychische integriteit van de betrokkene kunnen aantasten.
4. Onder „seksuele intimidatie” wordt ongewenst gedrag van seksuele aard verstaan, met als doel of resultaat een persoon in zijn waardigheid aan te tasten of een intimiderende, vijandige, agressieve of verstorende sfeer te creëren. Seksuele intimidatie wordt beschouwd als discriminatie op grond van geslacht.
Artikel 14
1. Onverminderd het bepaalde in artikel 16, moet de tijdelijke functionaris die voornemens is om, al dan niet tegen beloning, enige nevenactiviteit uit te oefenen of enigerlei opdracht buiten het Agentschap te vervullen, daartoe vooraf machtiging vragen aan het TSOBG. Deze machtiging wordt alleen geweigerd indien de activiteit of opdracht van dien aard is dat de tijdelijke functionaris erdoor wordt gehinderd in de uitoefening van zijn functie of indien de activiteit of opdracht niet verenigbaar is met de belangen van het Agentschap.
2. De tijdelijke functionaris stelt het TSOBG in kennis van iedere wijziging van bovenbedoelde activiteit of opdracht die zich voordoet nadat hij overeenkomstig lid 1 machtiging aan het TSOBG heeft gevraagd. De machtiging kan worden ingetrokken indien de activiteit of de opdracht niet meer voldoet aan de voorwaarden bedoeld in de laatste zin van lid 1.
Artikel 15
Indien de echtgenoot van een tijdelijke functionaris een winstgevende beroepsbezigheid uitoefent, stelt de tijdelijke functionaris het TSOBG daarvan in kennis. Indien mocht blijken dat deze bezigheid onverenigbaar is met die van de tijdelijke functionaris en indien laatstgenoemde er niet voor kan instaan dat aan deze bezigheid binnen een bepaalde termijn een einde wordt gemaakt, beslist het TSOBG, na advies van het personeelscomité, of de tijdelijke functionaris in zijn functie dient te worden gehandhaafd dan wel in een ander ambt moet worden geplaatst.
Artikel 16
1. De tijdelijke functionaris die zich kandidaat wenst te stellen voor een openbaar ambt, stelt het TSOBG daarvan in kennis. Het TSOBG besluit of de betrokkene, gelet op het belang van de dienst:
a)
om verlof om redenen van persoonlijk aard moet verzoeken,
b)
jaarlijks verlof moet opnemen,
c)
toestemming kan krijgen om deeltijds te werken, of
d)
zijn functie op dezelfde wijze kan blijven vervullen.
2. Indien een tijdelijke functionaris in een openbaar ambt wordt verkozen of benoemd, stelt hij het TSOBG daarvan onmiddellijk in kennis. Het TSOBG neemt, met inachtneming van het belang van de dienst, het gewicht van het ambt, de daaruit voortvloeiende verplichtingen en de daaraan verbonden bezoldiging en onkostenvergoeding, een van de in lid 1 genoemde besluiten. De periode waarvoor verlof om redenen van persoonlijke aard wordt toegekend of waarvoor toestemming wordt gegeven om deeltijds te werken, is gelijk aan de periode van de ambtstermijn van de betrokken tijdelijke functionaris.
Artikel 17
De tijdelijke functionaris is gehouden na beëindiging van de dienst betamelijkheid en kiesheid te betrachten bij het aanvaarden van bepaalde functies of voordelen.
De tijdelijke functionaris die binnen twee jaar na beëindiging van de dienst al dan niet bezoldigde beroepsbezigheden wenst uit te oefenen, stelt het Agentschap daarvan in kennis. Indien deze beroepsbezigheden verband houden met de werkzaamheden die de tijdelijke functionaris heeft verricht gedurende de drie jaren die aan de beëindiging van de dienst voorafgingen en mogelijk niet verenigbaar zijn met de legitieme belangen van het Agentschap, kan het TSOBG, naargelang van het dienstbelang, besluiten de tijdelijke functionaris te verbieden de betrokken beroepsbezigheden uit te oefenen, of de uitoefening ervan aan bepaalde voorwaarden te binden. Het Agentschap deelt de betrokkene na raadpleging van het personeelscomité binnen 30 werkdagen na daarvan in kennis te zijn gesteld, zijn besluit mede. Indien na afloop van die termijn geen mededeling is gedaan, wordt het Agentschap geacht stilzwijgend in te stemmen.
Artikel 18
1. Het is de tijdelijke functionaris verboden informatie waarvan hij in zijn ambt kennis heeft genomen, aan onbevoegden mede te delen, tenzij die informatie reeds openbaar of voor het publiek toegankelijk is gemaakt.
2. Ook na beëindiging van de dienst blijft deze verplichting op de tijdelijke functionaris rusten.
Artikel 19
1. De tijdelijke functionaris heeft het recht van vrijheid van meningsuiting mits hij de beginselen van loyaliteit en onpartijdigheid betracht.
2. De tijdelijke functionaris die enig geschrift dat betrekking heeft op de activiteit van de Gemeenschap, alleen of in samenwerking met anderen wenst te publiceren of te laten publiceren, moet, onverminderd het bepaalde in de artikelen 12 en 18, het TSOBG daarvan van tevoren in kennis stellen.
Indien het TSOBG kan aantonen dat het geschrift de legitieme belangen van het Agentschap ernstig kan schaden, deelt het de tijdelijke functionaris binnen 30 werkdagen na van het voornemen in kennis te zijn gesteld, schriftelijk zijn besluit mede. Als binnen die termijn geen besluit in die zin wordt meegedeeld, wordt het TSOBG geacht geen bezwaren te maken.
Artikel 20
1. Alle rechten die verband houden met hetgeen door de tijdelijke functionaris in de uitoefening van zijn functie is verricht, vallen toe aan het Agentschap. Het Agentschap kan vorderen dat de auteursrechten ten aanzien van deze activiteiten aan hem worden overgedragen.
2. Iedere uitvinding die door een tijdelijke functionaris in de uitoefening van zijn functie of in verband daarmee wordt gedaan, komt van rechtswege toe aan het Agentschap. Het Agentschap kan op eigen kosten in alle landen octrooi aanvragen en verkrijgen. Iedere uitvinding met betrekking tot het werk van het Agentschap die een tijdelijke functionaris doet tijdens het jaar dat volgt op de beëindiging van zijn dienst, wordt, zolang het tegendeel niet is bewezen, geacht tijdens de uitoefening van zijn functie te zijn gedaan. Indien op een uitvinding octrooi wordt verleend, moet de naam van de uitvinder of van de uitvinders worden vermeld.
3. Het Agentschap kan een door hem vast te stellen beloning toekennen aan de tijdelijke functionaris die een uitvinding heeft gedaan waarop octrooi is verleend.
Artikel 21
De tijdelijke functionaris mag zonder machtiging van het TSOBG onder geen beding in rechte gewag maken van hetgeen hem in verband met zijn ambtsbezigheden ter kennis is gekomen. Deze machtiging kan slechts worden geweigerd indien de belangen van het Agentschap zulks vorderen en indien weigering niet kan leiden tot strafrechtelijke gevolgen voor de betrokken tijdelijke functionaris. Ook na beëindiging van de dienst blijft deze verplichting op de tijdelijke functionaris rusten.
De eerste alinea is niet van toepassing op de tijdelijke functionaris of gewezen tijdelijke functionaris die voor een Commissie van Beroep of voor de tuchtraad als getuige optreedt in verband met een aangelegenheid die een tijdelijke functionaris of een gewezen tijdelijke functionaris betreft.
Artikel 22
De tijdelijke functionaris is verplicht in zijn standplaats te wonen of op zodanige afstand daarvan dat hij niet gehinderd wordt in de uitoefening van zijn werkzaamheden. Hij deelt zijn adres mee aan het TSOBG en geeft onmiddellijk kennis van iedere adreswijziging.
Artikel 23
Ongeacht de rang welke hij in het ambtelijk bestel bekleedt, is iedere tijdelijke functionaris verplicht zijn meerderen bij te staan en van raad te dienen; hij is verantwoordelijk voor de uitvoering van de taken welke hem zijn toevertrouwd.
De tijdelijke functionaris, belast met de zorg voor de gang van zaken in een tak van dienst, is verantwoordelijk tegenover zijn chefs voor de uitoefening van het gezag dat hem is toegekend, alsmede voor de uitvoering der door hem verstrekte opdrachten. De eigen verantwoordelijkheid zijner ondergeschikten ontheft hem in genen dele van de verantwoordelijkheid welke hij zelf draagt.
Artikel 24
1. Wanneer een tijdelijke functionaris een opdracht krijgt die hem onregelmatig voorkomt of waarvan de uitvoering naar zijn mening ernstige gevolgen kan hebben, dient hij zijn directe chef daarvan al dan niet schriftelijk op de hoogte te brengen; wordt de mededeling schriftelijk gedaan, dan moet de directe chef schriftelijk antwoorden. Indien de opdracht door de directe chef schriftelijk wordt bevestigd, en de tijdelijke functionaris van oordeel is dat daarbij niet voldoende rekening is gehouden met de redenen van zijn bezorgdheid, legt hij, onverminderd het bepaalde in lid 2, de kwestie schriftelijk voor aan de hiërarchieke meerdere van zijn chef. Indien deze de opdracht schriftelijk bevestigt, is de tijdelijke functionaris verplicht ze uit te voeren, tenzij de opdracht duidelijk in strijd is met de wet of met de geldende veiligheidsvoorschriften.
2. Indien de directe chef van oordeel is dat de opdracht onmiddellijk moet worden uitgevoerd, is de tijdelijke functionaris verplicht ze uit te voeren, tenzij de opdracht duidelijk in strijd is met de wet of met de geldende veiligheidsvoorschriften. De directe chef is verplicht dit soort opdrachten schriftelijk te geven, indien de tijdelijke functionaris daarom verzoekt.
Artikel 25
De tijdelijke functionaris kan worden verplicht de schade die het Agentschap door grove schuld zijnerzijds in de uitoefening van zijn functie of ter gelegenheid daarvan heeft geleden, geheel of gedeeltelijk te vergoeden.
Het TSOBG neemt daartoe, met inachtneming van de tuchtrechtelijke procedure, een met redenen omkleed besluit.
De Commissie van Beroep heeft volledige rechtsmacht om uitspraak te doen in de geschillen die door toepassing van deze bepalingen mochten ontstaan.
Artikel 26
1. De tijdelijke functionaris die tijdens de uitoefening van zijn functie of in verband daarmee kennis krijgt van feiten die het bestaan doen vermoeden van mogelijke onwettige activiteiten, inclusief fraude of corruptie, waardoor de belangen van het Agentschap worden geschaad, dan wel van gedragingen bij de uitvoering van de werkzaamheden die een aanwijzing vormen voor ernstig plichtsverzuim door tijdelijke functionarissen van het Agentschap, meldt dit onverwijld aan zijn directe chef of, als hij dat nuttig acht, aan de Directeur van het Agentschap.
De in lid 1 bedoelde informatie wordt schriftelijk verstrekt.
2. De tijdelijke functionaris mag van de kant van het Agentschap geen nadelige gevolgen ondervinden van het feit dat hij gegevens als bedoeld in lid 1 heeft meegedeeld, op voorwaarde dat hij redelijk en te goeder trouw heeft gehandeld.
3. De leden 1 en 2 zijn niet van toepassing op documenten, bewijsstukken, rapporten, nota’s of inlichtingen, in welke vorm dan ook, die in het kader van de behandeling van een aanhangige of beëindigde rechtszaak tot stand komen of worden bijgehouden, of die in de loop van een rechtszaak ter kennis van de betrokken tijdelijke functionaris komen.
Artikel 27
1. De tijdelijke functionaris die de in artikel 26 bedoelde gegevens verstrekt aan de voorzitter van de Raad van de EU of, aan de voorzitter van het Europees Parlement, mag daarvan van de kant van het Agentschap geen nadelige gevolgen ondervinden, mits aan de volgende voorwaarden is voldaan:
a)
hij moet er naar eer en geweten van overtuigd zijn dat de bekendgemaakte informatie en de aantijgingen die ze eventueel bevat, in essentie waar zijn; en
b)
de informatie moet eerder door de tijdelijke functionaris aan het Agentschap zijn meegedeeld en het Agentschap moet over de door het Agentschap in het licht van de complexiteit van de zaak vastgestelde termijn hebben beschikt om passende maatregelen te kunnen nemen. De tijdelijke functionaris wordt binnen 60 dagen naar behoren van deze termijn in kennis gesteld.
2. De in lid 1 bedoelde termijn is niet van toepassing indien de tijdelijke functionaris kan aantonen dat die, gezien alle omstandigheden van de zaak, onredelijk is.
3. De leden 1 en 2 zijn niet van toepassing op documenten, bewijsstukken, rapporten, nota’s of inlichtingen, in welke vorm dan ook, die in het kader van de behandeling van een aanhangige of beëindigde rechtszaak tot stand komen of worden bijgehouden, of die ter kennis van de betrokken tijdelijke functionaris komen in de loop van een rechtszaak.
Artikel 28
Het Agentschap verleent bijstand aan de tijdelijke functionaris, inzonderheid bij rechtsvervolgingen van hen die zich hebben schuldig gemaakt aan bedreigingen, grove beledigingen, beschimpingen, smaad of vergrijpen tegen persoon of goed, waaraan hijzelf of de leden van zijn gezin uit hoofde van zijn hoedanigheid en zijn functie blootstaan.
Voorzover de schade die de tijdelijke functionaris door deze feiten heeft geleden, niet uit diens opzet of grove nalatigheid is voortgevloeid en hij geen vergoeding heeft kunnen verkrijgen van degenen die de schade hebben veroorzaakt, wordt zij door het Agentschap vergoed.
Artikel 29
Het Agentschap vergemakkelijkt de bij- en nascholing van de tijdelijke functionarissen, voorzover verenigbaar met de eisen van een goede werking der diensten en in overeenstemming met haar eigen belangen.
Voor de verdere loopbaan wordt ook met deze bij- en nascholing rekening gehouden.
Artikel 30
De tijdelijke functionarissen hebben het recht van vereniging; zij kunnen met name lid zijn van vak- en beroepsorganisaties.
Artikel 31
De tijdelijke functionarissen kunnen verzoeken betreffende aangelegenheden waarop dit statuut van toepassing is, richten tot het TSOBG.
Elk besluit dat overeenkomstig dit statuut ten aanzien van een tijdelijke functionaris wordt genomen, dient onverwijld schriftelijk te zijner kennis te worden gebracht. Iedere voor hem nadelige beslissing dient met redenen te zijn omkleed.
Besluiten met betrekking tot aanstelling, benoeming in vaste dienst, bevordering, overplaatsing, vaststelling van de ambtelijke stand en beëindiging van de dienst van een tijdelijke functionaris worden bekendgemaakt in het Agentschap. Deze gegevens kunnen gedurende een passende periode door alle personeelsleden worden geraadpleegd.
Artikel 32
Het persoonsdossier van de tijdelijke functionaris dient in te houden:
a)
alle bescheiden welke betrekking hebben op zijn ambtelijke stand, alsmede alle beoordelingen van zijn kundigheden, zijn prestaties of zijn gedrag;
b)
de opmerkingen welke de betrokken tijdelijke functionaris ten aanzien van bovengenoemde stukken heeft gemaakt.
Elk dezer stukken dient te zijn ingeschreven, genummerd en opgeborgen in ononderbroken volgorde; stukken, bedoeld onder a, kunnen niet door het Agentschap tegen de tijdelijke functionaris aangevoerd worden, noch te zijnen nadele worden gebruikt, indien zij hem niet zijn medegedeeld voordat ze aan zijn dossier werden toegevoegd.
Als bewijs van de mededeling van de stukken geldt de handtekening die de tijdelijke functionaris daaronder heeft gesteld; bij gebreke daarvan geschiedt deze mededeling per aangetekende brief, die wordt verzonden naar het laatste door de tijdelijke functionaris opgegeven adres.
Het persoonsdossier van de tijdelijke functionaris mag geen enkele aanduiding bevatten van zijn politieke, vakbonds-, levensbeschouwelijke of godsdienstige activiteiten en opvattingen, van zijn ras of etnische afstamming of van zijn seksuele geaardheid. De vierde alinea belet evenwel niet dat in het persoonsdossier administratieve besluiten en documenten worden opgenomen die noodzakelijk zijn voor de toepassing van dit statuut en waarvan de inhoud aan de betrokken tijdelijke functionaris bekend is.
Voor iedere tijdelijke functionaris mag slechts één dossier worden aangelegd.
Iedere tijdelijke functionaris heeft, ook na beëindiging van de dienst, het recht kennis te nemen van alle stukken die zich in zijn dossier bevinden en daarvan een kopie te nemen.
Het persoonsdossier is van vertrouwelijke aard en kan slechts in de dienstlokalen of op een beveiligde elektronische drager worden geraadpleegd. Het wordt echter aan de Commissie van Beroep toegezonden, wanneer een beroep waarbij de tijdelijke functionaris is betrokken, bij het Hof wordt ingesteld.
Artikel 33
Iedere tijdelijke functionaris heeft, overeenkomstig de door het Agentschap vastgestelde bepalingen, het recht kennis te nemen van zijn medisch dossier.
Artikel 34
Het besluit waarbij vergoeding wordt gevorderd van de schade die het Agentschap heeft geleden door grove persoonlijke schuld, wordt overeenkomstig artikel 25 genomen door het TSOBG, na de procedure in geval van ontslag wegens grove schuld te hebben gevolgd.
Besluiten ten aanzien van tijdelijke functionarissen worden bekendgemaakt overeenkomstig het bij artikel 31 bepaalde.
Artikel 35
De voorrechten en immuniteiten welke de tijdelijke functionarissen genieten worden uitsluitend in het belang van het Agentschap toegekend. Tijdelijke functionarissen zijn niet ontheven van het vervullen van hun particuliere verplichtingen, noch van het naleven van de geldende wetten en politievoorschriften.
Wanneer deze voorrechten en immuniteiten in het geding zijn, dient het Agentschap daarvan onverwijld op de hoogte te worden gebracht door de betrokken tijdelijke functionaris.
HOOFDSTUK 3
Aanstelling
Artikel 36
1. De aanstelling van tijdelijke functionarissen dient erop gericht te zijn, het Agentschap de medewerking te verzekeren van personen die uit een oogpunt van vakbekwaamheid, prestatievermogen en onkreukbaarheid aan de hoogste eisen voldoen en die op basis van een zo breed mogelijke geografische spreiding uit onderdanen van de aan het Agentschap deelnemende lidstaten zijn aangeworven.
De keuze van de tijdelijke functionarissen geschiedt zonder onderscheid ten aanzien van ras, politieke, levensbeschouwelijke of godsdienstige overtuiging, geslacht of seksuele gerichtheid, burgerlijke staat of gezinssituatie.
2. Als tijdelijke functionaris kan slechts worden aangesteld hij:
a)
die onderdaan is van een der deelnemende lidstaten en zijn rechten als staatsburger bezit;
b)
die heeft voldaan aan de verplichtingen welke voor hem voortvloeien uit de wettelijke voorschriften inzake de militaire dienstplicht;
c)
die in zedelijk opzicht de waarborgen biedt, welke voor de uitoefening van zijn functie vereist zijn;
d)
die voldoet aan de voor de uitoefening van zijn functie gestelde eisen van lichamelijke geschiktheid; en
e)
die blijk geeft van een grondige kennis van een van de talen van de Europese Unie en van een voldoende kennis van een andere taal van de Europese Unie voorzover dit voor de door hem te verrichten werkzaamheden noodzakelijk is.
3. Het bestuur stelt in het kader van Gemeenschappelijk Optreden 2004/551/GBVB de nodige specifieke bepalingen vast met betrekking tot de procedures voor de aanwerving van tijdelijke functionarissen.
Artikel 37
Alvorens wordt overgegaan tot aanstelling van de tijdelijke functionaris, dient deze zich te onderwerpen aan een medisch onderzoek door een door het Agentschap gemachtigd raadgevend arts, opdat door het Agentschap kan worden vastgesteld of hij aan de in artikel 36, lid 2, sub d), gestelde voorwaarden voldoet.
Indien het in de eerste alinea bedoelde medisch onderzoek heeft geleid tot een negatief medisch advies, kan de kandidaat, binnen 20 dagen nadat het Agentschap hem daarvan in kennis heeft gesteld, verzoeken om zijn geval te onderwerpen aan het oordeel van een medische commissie, samengesteld uit drie door het TSOBG uit de raadgevende artsen van het Agentschap gekozen artsen. De raadgevende arts die het eerste negatieve advies heeft uitgebracht, wordt door de medische commissie gehoord. De kandidaat kan aan de medische commissie het advies van een door hem zelf gekozen arts voorleggen. Wanneer het advies van de medische commissie de conclusies van het in de eerste alinea bedoelde medisch onderzoek bevestigt, komen de honoraria en bijkomende kosten voor de helft ten laste van de kandidaat.
Artikel 38
De tijdelijke functionaris kan worden verplicht een proeftijd van ten hoogste zes maanden te volbrengen.
Wanneer de functionaris tijdens zijn proeftijd wegens ziekte of ongeval gedurende ten minste één maand verhinderd is zijn werkzaamheden te verrichten, kan het TSOBG de proeftijd met een overeenkomstige periode verlengen.
Uiterlijk een maand vóór het verstrijken van de proeftijd van de tijdelijke functionaris wordt een beoordelingsrapport opgesteld inzake zijn geschiktheid voor het vervullen van de aan zijn functie verbonden taken, zijn prestaties en zijn gedrag in de dienst. Van dat rapport wordt kennis gegeven aan de betrokkene, die zijn opmerkingen schriftelijk kenbaar kan maken. Een tijdelijke functionaris die geen bewijs van voldoende geschiktheid heeft gegeven, wordt ontslagen.
Het TSOBG kan evenwel, bij wijze van uitzondering, de proeftijd met ten hoogste zes maanden verlengen, waarbij de functionaris eventueel naar een andere dienst wordt overgeplaatst.
Ingeval een tijdelijke functionaris op proef duidelijk ongeschikt blijkt te zijn, kan er op ieder ogenblik van de proeftijd een rapport worden opgesteld.
Van dat rapport wordt kennis gegeven aan de betrokkene, die zijn opmerkingen schriftelijk kenbaar kan maken. Op grond van dat rapport kan het TSOBG besluiten de tijdelijke functionaris vóór het verstrijken van de proeftijd te ontslaan met inachtneming van een opzeggingstermijn van een maand.
Artikel 39
1. De aangestelde tijdelijke functionaris wordt ingedeeld in de laagste salaristrap van zijn rang.
Het TSOBG kan, teneinde rekening te houden met de beroepservaring van de betrokkene, een salarisanciënniteit van ten hoogste 24 maanden toekennen. Voor de uitvoering van dit artikel worden algemene uitvoeringsbepalingen vastgesteld.
2. Wordt de functionaris overeenkomstig artikel 9, tweede alinea, tewerkgesteld in een ambt dat met een hogere rang overeenkomt, dan wordt hij ingedeeld in de eerste salaristrap van die rang. Tijdelijke functionarissen in de rangen AD 9 tot en met AD 13 die de functie van hoofd van een administratieve eenheid uitoefenen, worden in de tweede salaristrap van de nieuwe rang geplaatst. Hetzelfde geldt voor tijdelijke functionarissen die worden bevorderd tot het ambt van directeur of directeur-generaal.
Artikel 40
Van iedere tijdelijke functionaris wordt ten minste om de twee jaar een periodiek beoordelingsrapport inzake zijn bekwaamheid, prestaties en gedrag in de dienst opgesteld. De directeur stelt bepalingen vast die voorzien in de mogelijkheid van beroep tijdens de rapportageprocedure; betrokkenen moeten van dit recht gebruik maken vóórdat zij een klacht als bedoeld in artikel 167, lid 2, indienen.
Voor tijdelijke functionarissen van de functiegroep AST in rang 4 en hoger kan het rapport tevens een advies omvatten waarin wordt aangegeven of de ambtenaar, gelet op de door hem geleverde prestaties, over de mogelijkheden beschikt om een functie van administrateur te vervullen.
Dit rapport wordt ter kennis van de tijdelijke functionaris gebracht. Deze heeft de bevoegdheid alle door hem dienstig geachte opmerkingen naar voren te brengen.
HOOFDSTUK 4
Arbeidsvoorwaarden
Afdeling A
Ouderschapsverlof en verlof om gezinsredenen
Artikel 41
Iedere tijdelijke functionaris heeft, voor elk van zijn kinderen, recht op onbezoldigd ouderschapsverlof van ten hoogste zes maanden, dat moet worden opgenomen binnen een periode van twaalf jaar na de geboorte of de adoptie van het kind. De duur van het ouderschapsverlof kan worden verdubbeld voor alleenstaande ouders die krachtens de door het Agentschap vastgestelde uitvoeringsbepalingen als zodanig zijn erkend. Het verlof kan in verschillende perioden van ten minste één maand worden opgenomen.
Gedurende het ouderschapsverlof blijft de tijdelijke functionaris bij het socialezekerheidsstelsel aangesloten. Hij blijft pensioenrechten verwerven en behoudt het recht op de kindertoelage en de schooltoelage. Hij blijft in zijn ambt gehandhaafd en behoudt het recht om in een hogere salaristrap te worden geplaatst of naar een hogere rang te worden bevorderd. Het verlof kan worden opgenomen in de vorm van volledige werkonderbreking of in de vorm van werkzaamheid op basis van halve werktijd. In laatstgenoemd geval wordt de in de eerste alinea bedoelde maximumperiode verdubbeld. Tijdens het ouderschapsverlof heeft de tijdelijke functionaris recht op een toelage van 798,77 euro per maand, of op de helft daarvan indien op basis van halve werktijd wordt gewerkt; hij mag in die periode evenwel geen andere bezoldigde beroepsbezigheden verrichten. De bijdragen in de socialezekerheidsregelingen als bedoeld in de artikelen 67 en 68 komen volledig ten laste van het Agentschap en worden berekend over het basissalaris van de tijdelijke functionaris.
In het geval van werkzaamheid op basis van halve werktijd worden de bijdragen berekend over het verschil tussen het volledige basissalaris en het proportioneel verminderde basissalaris. Voor de berekening van de bijdragen over het werkelijk uitbetaalde gedeelte van het basissalaris worden de percentages toegepast die voor volledige werktijd gelden.
Voor een alleenstaande ouder als bedoeld in de eerste alinea, en indien het ouderschapsverlof door de vader tijdens het moederschapsverlof, dan wel door de vader of de moeder onmiddellijk na het moederschapsverlof, of tijdens of onmiddellijk na het adoptieverlof wordt opgenomen, bedraagt bovengenoemde toelage gedurende de eerste drie maanden van het verlof 1 065,02 euro per maand of de helft van dat bedrag indien op basis van halve werktijd wordt gewerkt. Op de in dit artikel genoemde bedragen worden dezelfde aanpassingscoëfficiënten toegepast als op de bezoldigingen.
Artikel 42
Wanneer de echtgenoot, een bloedverwant in opgaande of in neergaande lijn, of een broer of zuster van de tijdelijke functionaris wordt getroffen door een ernstige ziekte of een handicap, naar behoren gestaafd door een medisch attest, heeft de tijdelijke functionaris recht op onbezoldigd verlof om gezinsredenen. Dit verlof mag over de gehele loopbaan van de tijdelijke functionaris in totaal niet meer dan negen maanden bedragen.
Artikel 41, tweede alinea, is van toepassing.
Afdeling B
Arbeidsduur
Artikel 43
De tijdelijke functionarissen in actieve dienst staan op ieder ogenblik ter beschikking van het Agentschap.
De normale arbeidsduur kan evenwel niet meer dan 42 uur per week bedragen, overeenkomstig een door het TSOBG vastgesteld rooster. Binnen deze grens kan dit gezag, na raadpleging van het personeelscomité, passende roosters vaststellen voor bepaalde groepen ambtenaren die met bijzondere werkzaamheden zijn belast.
Bovendien kunnen tijdelijke functionarissen indien het dienstbelang of de normen op het gebied der bedrijfsveiligheid zulks vereisen, verplicht worden om zich buiten de normale arbeidsduur op het werk of thuis ter beschikking van het Agentschap te houden. Het Agentschap bepaalt de wijze van toepassing van deze alinea nadat het zijn personeelscomité heeft geraadpleegd.
Artikel 44
1. Iedere tijdelijke functionaris kan toestemming vragen om deeltijds te werken.
Het TSOBG kan toestemming verlenen om deeltijds te werken indien het belang van de dienst daardoor niet wordt geschaad.
2. Toestemming om deeltijds te werken wordt in de volgende gevallen van rechtswege verleend:
a)
om te zorgen voor een kind jonger dan negen jaar;
b)
om te zorgen voor een kind tussen negen en twaalf jaar (in dat geval mag de normale arbeidsduur met niet meer dan 20 % worden verminderd);
c)
om te zorgen voor een ernstig zieke of gehandicapte echtgenoot, bloedverwant in opgaande of in neergaande lijn, of broer of zuster;
d)
om een aanvullende opleiding te volgen; of
e)
vanaf de leeftijd van 55 jaar, gedurende de laatste vijf jaar voorafgaand aan de pensionering.
Wanneer om deeltijdse arbeid wordt verzocht om een aanvullende opleiding te volgen of vanaf de leeftijd van 55 jaar, kan het TSOBG, in uitzonderlijke gevallen en om dwingende redenen van dienstbelang, het verzoek van de ambtenaar afwijzen of het begin van de periode waarin deeltijds wordt gewerkt, uitstellen.
Wanneer van deze mogelijkheid gebruik wordt gemaakt om voor een ernstig zieke echtgenoot, bloedverwant in opgaande of in neergaande lijn, of broer of zuster te zorgen, of om een aanvullende opleiding te volgen, mogen de perioden van deeltijdse arbeid over de gehele loopbaan van de tijdelijke functionaris in totaal niet meer dan vijf jaar bedragen.
3. Het TSOBG reageert binnen een termijn van 60 dagen op het verzoek van de ambtenaar.
4. De voor deeltijdse arbeid geldende voorwaarden en de wijze waarop toestemming wordt verleend, zijn vastgesteld in bijlage II.
Artikel 45
De tijdelijke functionaris kan toestemming vragen om volgens de „job sharing”-formule halftijds te werken in een ambt dat door het TSOBG daartoe geschikt wordt geacht. De toestemming om volgens de „job sharing”-formule halftijds te werken is niet beperkt in de tijd; Het TSOBG kan de toestemming evenwel in het belang van de dienst intrekken, mits de tijdelijke functionaris daarvan zes maanden van tevoren in kennis wordt gesteld. De toestemming kan ook op verzoek van de tijdelijke functionaris worden ingetrokken, mits daarvan ten minste zes maanden van tevoren kennis is gegeven. In dat geval kan de tijdelijke functionaris in een ander ambt worden aangesteld.
Artikel 53 en artikel 3, met uitzondering van de derde zin van de tweede alinea, van bijlage II zijn van toepassing. Het TSOBG kan bepalingen vaststellen ter uitvoering van dit artikel.
Artikel 46
De tijdelijke functionaris kan slechts in dringende gevallen of bij buitengewone toevloed van werk worden verplicht tot het verrichten van overwerk; machtiging tot het doen verrichten van arbeid gedurende de nacht of op zon- en feestdagen kan slechts worden verleend volgens de door het TSOBG vastgestelde procedure. Het totale aantal aan een tijdelijke functionaris opgedragen overuren mag in geen geval meer dan 150 per periode van zes maanden bedragen.
Overuren welke door ambtenaren van functiegroep AD en de rangen 5 tot en met 11 van functiegroep AST worden verricht, geven geen recht op compensatie of beloning.
De door de tijdelijke functionarissen van de rangen AST 1 tot en met AST 4 verrichte overuren geven overeenkomstig de bepalingen van bijlage IV recht op compensatie in vrije tijd of, indien het belang van de dienst niet toestaat compensatie te verlenen in de maand volgende op die waarin de overuren werden verricht, op beloning.
Artikel 47
Tijdelijke functionarissen die in het kader van een continudienst of ploegendienst waartoe het Agentschap heeft besloten omdat het dienstbelang of de veiligheidsvoorschriften zulks vereisen en ten aanzien waarvan het Agentschap van oordeel is dat deze geregeld en ononderbroken moet worden uitgevoerd, verplicht zijn regelmatig nachtarbeid of arbeid op zaterdagen, zondagen en feestdagen te verrichten, kunnen in aanmerking komen voor toeslagen.
Het TSOBG stelt vast aan welke categorieën tijdelijke functionarissen en onder welke voorwaarden deze toelagen moeten worden toegekend en hoeveel zij bedragen.
De normale arbeidsduur van een tijdelijke functionaris die continue dienst of ploegendienst verricht, mag niet meer bedragen dan het jaarlijkse totaal van de normale arbeidsuren.
Artikel 48
Tijdelijke functionarissen die ingevolge een uit hoofde van het dienstbelang of de veiligheidsvoorschriften genomen besluit van het TSOBG regelmatig verplicht zijn zich buiten de normale arbeidsduur op het werk of thuis ter beschikking van de instelling te houden, kunnen in aanmerking komen voor toeslagen.
Het TSOBG stelt vast aan welke categorieën tijdelijke functionarissen en onder welke voorwaarden deze toelagen moeten worden toegekend en hoeveel zij bedragen.
Artikel 49
In geval van bezwarende arbeidsomstandigheden kunnen aan bepaalde tijdelijke functionarissen toeslagen worden toegekend.
Het Agentschap stelt vast aan welke categorieën tijdelijke functionarissen en onder welke voorwaarden deze toeslagen moeten worden toegekend en hoeveel zij bedragen.
Afdeling C
Nadere bepalingen betreffende verlof
Artikel 50
De tijdelijke functionaris heeft per kalenderjaar recht op een vakantieverlof van ten minste 24 werkdagen en ten hoogste 30 werkdagen, volgens dezelfde voorschriften als die welke in gemeenschappelijk overleg door de instellingen van de Gemeenschappen zijn vastgesteld.
Behalve dit verlof kan hem op zijn verzoek bij wijze van uitzondering een buitengewoon verlof worden verleend. Het verlenen van deze verloven geschiedt overeenkomstig de bepalingen van bijlage III.
Artikel 51
Behalve op het in artikel 50 vermelde verlof, hebben zwangere vrouwen, na overlegging van een medisch attest, recht op een verlof van twintig weken. Dat verlof gaat ten vroegste in zes weken vóór de in het attest aangegeven vermoedelijke datum van de bevalling, en eindigt ten vroegste veertien weken na de datum van de bevalling. In geval van geboorte van een meerling, voortijdige bevalling of geboorte van een kind met een handicap, wordt een verlof van vierentwintig weken toegekend. In de zin van dit artikel wordt onder voortijdige bevalling een bevalling verstaan die vóór het einde van de 34ste week van de zwangerschap plaatsvindt.
Artikel 52
1. De tijdelijke functionaris die aantoont ten gevolge van ziekte of ongeval verhinderd te zijn zijn werkzaamheden te verrichten, komt van rechtswege in aanmerking voor ziekteverlof.
De betrokken tijdelijke functionaris moet het Agentschap zo spoedig mogelijk mededelen dat hij niet in staat is zijn werkzaamheden te verrichten, en moet hierbij de plaats aangeven waar hij zich bevindt. Vanaf de vierde dag van zijn afwezigheid dient hij een medisch attest over te leggen. Dit attest moet uiterlijk op de vijfde dag van de afwezigheid worden toegezonden, waarbij het poststempel als bewijs geldt. Is dit niet het geval, dan wordt de afwezigheid - behoudens onvoorziene omstandigheden buiten de wil van de tijdelijke functionaris - als ongeoorloofd beschouwd.
De tijdelijke functionaris met ziekteverlof kan te allen tijde aan een door het Agentschap georganiseerde medische controle worden onderworpen. Indien deze controle niet kan plaatsvinden om redenen die aan de tijdelijke functionaris toe te schrijven zijn, wordt de afwezigheid met ingang van de dag waarop de medische controle had moeten plaatsvinden, als ongeoorloofd beschouwd.
Indien de medische controle uitwijst dat de tijdelijke functionaris in staat is zijn werkzaamheden te verrichten, wordt zijn afwezigheid, behoudens het bepaalde in de volgende alinea, vanaf de datum van de medische controle als ongeoorloofd beschouwd.
Wanneer de tijdelijke functionaris van mening is dat de conclusies van de door het TSOBG georganiseerde medische controle medisch niet gerechtvaardigd zijn, kan hij of een arts die hem vertegenwoordigt, binnen twee werkdagen bij het Agentschap een verzoek indienen om een onafhankelijke arts te raadplegen.
Het Agentschap legt dit verzoek onmiddellijk voor aan een andere arts, die in onderlinge overeenstemming door de arts van de tijdelijke functionaris en de raadgevend arts van het Agentschap wordt aangewezen. Indien hierover niet binnen vijf dagen na de indiening van het verzoek overeenstemming is bereikt, kiest het Agentschap een arts uit een lijst van onafhankelijke artsen die ieder jaar door het TSOBG en het personeelscomité in onderlinge overeenstemming wordt opgesteld. De tijdelijke functionaris kan de keuze van het Agentschap binnen twee werkdagen betwisten; in dat geval wijst het Agentschap een andere arts van de lijst aan; deze keuze moet als definitief worden beschouwd.
Het advies dat door de onafhankelijke arts, na raadpleging van de arts van de tijdelijke functionaris en de raadgevend arts van het Agentschap, wordt uitgebracht is bindend. Indien het advies van de onafhankelijke arts de conclusie van de door het Agentschap georganiseerde medische controle bevestigt, wordt de afwezigheid als ongeoorloofd beschouwd vanaf de datum van die medische controle. Indien het advies van de onafhankelijke arts de conclusie van die medische controle niet bevestigt, wordt de afwezigheid als gerechtvaardigd aangemerkt.
2. Wanneer deze afwezigheid wegens ziekte van telkens ten hoogste drie dagen over een tijdvak van twaalf maanden een totaal van 12 dagen overschrijdt, dient de tijdelijke functionaris een medisch attest over te leggen voor elke nieuwe afwezigheid wegens ziekte. Zijn afwezigheid wordt als ongeoorloofd beschouwd vanaf de dertiende dag afwezigheid wegens ziekte zonder medisch attest.
3. Onverminderd de toepassing van de voorschriften inzake tuchtprocedures wordt iedere krachtens de leden 1 en 2 als ongeoorloofd beschouwde afwezigheid in mindering gebracht op het jaarlijks verlof van de betrokken tijdelijke functionaris. Indien de tijdelijke functionaris geen verlofdagen meer heeft, ontvangt hij over de desbetreffende periode geen bezoldiging.
4. Wanneer het totale ziekteverlof van de tijdelijke functionaris over een periode van drie jaar meer dan twaalf maanden bedraagt, kan het TSOBG zijn geval aan de invaliditeitscommissie voorleggen.
5. De tijdelijke functionaris kan ambtshalve met verlof worden gezonden indien uit een onderzoek door de raadgevend arts van het Agentschap blijkt dat zulks in verband met zijn gezondheidstoestand vereist is of dat te zijnen huize een besmettelijke ziekte heerst.
In geval van betwisting is de procedure van lid 1, vijfde tot en met zevende alinea, van toepassing.
6. De tijdelijke functionaris dient zich ieder jaar te onderwerpen aan een preventief medisch onderzoek, hetzij bij een door het Agentschap aangewezen raadgevend arts, hetzij bij een door hem gekozen arts.
In laatstgenoemd geval worden de honoraria van de arts door het Agentschap vergoed tot een maximumbedrag dat door het TSOBG voor een periode van ten hoogste drie jaar wordt vastgesteld.
Artikel 53
Het jaarlijkse verlof van de tijdelijke functionaris die toestemming heeft gekregen om deeltijds te werken, wordt voor de duur van de periode van deeltijdse arbeid proportioneel verminderd.
Artikel 54
Behoudens bij ziekte of ongeval mag de tijdelijke functionaris, zonder hiertoe tevoren door zijn chef te zijn gemachtigd, niet afwezig zijn. Onverminderd de eventuele toepassing van tuchtrechtelijke bepalingen, wordt iedere onregelmatige afwezigheid die naar behoren is vastgesteld, op het vakantieverlof in mindering gebracht. Indien de tijdelijke functionaris geen recht meer op zodanig verlof heeft, ontvangt hij over het desbetreffende tijdvak geen bezoldiging.
Wanneer een tijdelijke functionaris zijn ziekteverlof in een andere plaats wenst door te brengen dan waar hij is tewerkgesteld, dient hij daartoe vooraf door het TSOBG te worden gemachtigd.
Buitengewoon verlof, ouderschapsverlof en verlof om gezinsredenen kunnen niet na het einde van de overeenkomst worden voortgezet.
Het ziekteverlof met behoud van bezoldiging, als bedoeld in artikel 52, bedraagt niet meer dan drie maanden of de duur van de reeds door de tijdelijke functionaris volbrachte diensttijd, wanneer die langer is. Dit verlof kan niet na het einde van de overeenkomst worden voortgezet.
Na het verstrijken van bovenstaande termijnen ontvangt de tijdelijk functionaris wiens dienst niet wordt beëindigd ondanks het feit dat hij zijn werkzaamheden nog niet kan hervatten, onbezoldigd ziekteverlof.
De tijdelijk functionaris die een beroepsziekte heeft opgedaan of aan wie ter gelegenheid van de uitoefening van zijn functie een ongeval is overkomen, blijft echter gedurende de gehele periode van zijn arbeidsongeschiktheid zijn volledige bezoldiging ontvangen zolang hij niet in het genot van de in artikel 76 bedoelde invaliditeitsuitkering is gesteld.
Afdeling D
Feestdagen
Artikel 55
Het Agentschap stelt een lijst van feestdagen op.
Artikel 56
1. Bij wijze van uitzondering kan aan de tijdelijke functionaris op diens verzoek onbezoldigd verlof om dwingende redenen van persoonlijke aard worden verleend. Het TSOBG bepaalt de duur van dit verlof, dat een vierde van de duur van de reeds volbrachte diensttijd niet mag overschrijden en evenmin langer mag duren dan:
-
drie maanden wanneer de tijdelijk functionaris minder dan vier jaar anciënniteit heeft,
-
twaalf maanden in de andere gevallen.
2. De duur van het in de voorgaande alinea bedoelde verlof wordt niet in aanmerking genomen bij de toepassing van artikel 59, lid 9.
3. Tijdens de duur van het verlof van de tijdelijke functionaris wordt de dekking van de uit ziekte en ongevallen voortvloeiende kosten als bedoeld in artikel 67 geschorst.
Een tijdelijk functionaris die geen winstgevende beroepsbezigheid uitoefent kan, uiterlijk in de maand volgende op het begin van het onbezoldigde verlof verzoeken, verder in aanmerking blijven komen voor de dekking van de in artikel 67 bedoelde risico's, op voorwaarde dat hij tijdens de duur van zijn verlof de helft van de in dat artikel bepaalde bijdragen voor zijn rekening neemt; de bijdragen worden berekend over het laatste basissalaris van de tijdelijke functionaris.
Voorts kan een tijdelijke functionaris die aantoont geen pensioenrechten via een andere pensioenregeling te kunnen verkrijgen, op zijn verzoek tijdens de duur van het onbezoldigde verlof verdere pensioenrechten blijven verwerven, op voorwaarde dat hij een bijdrage betaalt gelijk aan driemaal het in artikel 89 bedoelde percentage; de bijdragen worden berekend op grond van het basissalaris van de tijdelijke functionaris, overeenkomstig met zijn rang en salaristrap.
Artikel 57
De tijdelijke functionaris die in een militair verband is opgenomen ten einde zijn wettelijke eerste oefening of vervangende dienst te vervullen, of die voor herhalingsoefeningen dan wel om andere redenen weer onder de wapenen is geroepen, wordt geplaatst in de stand „verlof wegens militaire dienst”; dit verlof kan in geen geval de looptijd van de arbeidsovereenkomst overschrijden.
De tijdelijke functionaris die in een militair verband is opgenomen ten einde zijn wettelijke eerste oefening of vervangende dienst te vervullen, ontvangt geen bezoldiging meer, doch behoudt zijn uit dit statuut voortvloeiende rechten met betrekking tot plaatsing in een hogere salaristrap. Tevens behoudt hij zijn recht op uitkering bij vertrek, mits hij na de vervulling van zijn militaire plichten of van de vervangende dienst over het desbetreffende tijdvak alsnog zijn bijdragen ingevolge de pensioenregeling betaalt.
De tijdelijke functionaris die voor herhalingsoefeningen of om andere redenen weer onder de wapenen is geroepen geniet gedurende het desbetreffende tijdvak zijn bezoldiging; hierop wordt echter de soldij die hij als militair ontvangt, in mindering gebracht.
HOOFDSTUK 5
Bezoldiging en vergoeding van kosten
Artikel 58
De bezoldiging van de tijdelijke functionaris omvat een basissalaris, gezinstoelagen en toelagen van andere aard.
Artikel 59
1. De bezoldiging van de tijdelijke functionaris luidt in euro. De aanpassingscoëfficiënten, de inhoudingen, het jaarlijks onderzoek naar het bezoldigingspeil en de aanpassingen worden vastgesteld overeenkomstig dezelfde voorschriften als die welke zijn vastgesteld in de artikelen 63, 64, 65, 65bis en 66bis van het statuut van de ambtenaren van de Europese Gemeenschappen, vastgesteld bij Verordening (EEG, Euratom, EGKS) nr. 259/68 (2), („het EG-statuut”) en in Verordening (EG, Euratom, EGKS) nr. 260/68 van de Raad van 29 februari 1968 tot vaststelling van de voorwaarden en de wijze van heffing van de belasting ten bate van de Europese Gemeenschappen (3). De overeenkomstig het EG-statuut toegepaste inhoudingen komen ten goede aan de begroting van het Agentschap, behalve de bijdragen voor de ziekte-, ongevallen- en werkeloosheidsverrekeningen.
2. De basissalarissen worden vastgesteld overeenkomstig dezelfde voorschriften als die welke in artikel 66 van het EG-statuut zijn vastgesteld.
3. De gezinstoelagen omvatten:
a)
de kostwinnerstoelage;
b)
de kindertoelage;
c)
de toelage voor schoolgaande kinderen.
4. De tijdelijke functionaris die de in dit artikel bedoelde gezinstoelagen geniet, is verplicht opgave te doen van soortgelijke toelagen uit andere bron; deze komen in mindering op die welke uit hoofde van de artikelen 1, 2 en 3 van bijlage V worden uitbetaald.
5. De kindertoelage kan bij een bijzonder, met redenen omkleed besluit van het TSOBG worden verdubbeld op grond van medische bewijsstukken waaruit blijkt dat het desbetreffende kind voor de tijdelijke functionaris zware lasten met zich brengt, omdat het geestelijk of lichamelijk gehandicapt is.
6. Ingeval voornoemde gezinstoelagen krachtens de artikelen 1, 2 en 3 van bijlage V aan een andere persoon dan de tijdelijke functionaris worden uitgekeerd, worden deze toelagen betaald in de valuta van het land waar deze persoon zijn verblijfplaats heeft, in voorkomend geval op basis van de in artikel 63, tweede alinea, van het EG-statuut bedoelde pariteiten. Op deze toelagen wordt de aanpassingscoëfficiënt toegepast die voor dat land binnen de Europese Unie is vastgesteld, dan wel een aanpassingscoëfficiënt gelijk aan 100, wanneer deze persoon zijn verblijfplaats heeft in een land buiten de Europese Unie.
De leden 4 en 5 gelden voor de hierboven bedoelde persoon aan wie de gezinstoelagen worden uitgekeerd.
7. De ontheemdingstoelage bedraagt 16 % van de som van het basissalaris, de kostwinnerstoelage en de kindertoelage waarop de tijdelijke functionaris recht heeft. De ontheemdingstoelage mag niet minder dan 442,78 euro per maand bedragen.
8. Bij overlijden van een tijdelijke functionaris ontvangen de overlevende echtgenoot of de kinderen te zijnen laste de totale bezoldiging van de overledene tot en met de derde maand na de maand van overlijden.
Bij overlijden van het personeelslid dat een invaliditeitsuitkering ontvangt, is het bovenstaande van toepassing ten aanzien van de uitkering van de overledene.
9. De tijdelijke functionaris die een anciënniteit van twee dienstjaren in een salaristrap van zijn rang heeft, gaat automatisch over naar de volgende salaristrap van die rang.
Artikel 60
De gezinstoelagen en de ontheemdingstoelage worden vastgesteld volgens de in de artikelen 1, 2, 3 en 4 van bijlage V opgenomen voorschriften.
Artikel 61
Behoudens het bij de artikelen 62 tot en met 65 bepaalde, heeft de tijdelijke functionaris overeenkomstig het bepaalde in de artikelen 5 tot en met 16 van bijlage V van het statuut, recht op vergoeding van de kosten door hem gemaakt bij indiensttreding, overplaatsing of beëindiging van de dienst, alsmede van de kosten die hij in of ter gelegenheid van de uitoefening van zijn functie heeft gemaakt.
Artikel 62
De tijdelijke functionaris die voor een bepaalde tijd van ten minste twaalf maanden is aangesteld heeft recht op vergoeding van zijn verhuiskosten volgens de regels van artikel 9 van bijlage V.
Artikel 63
1. De tijdelijke functionaris die voor een bepaalde tijd van ten minste één jaar is aangesteld of die een overeenkomst voor onbepaalde tijd is aangegaan, ontvangt onder de voorwaarden bepaald in artikel 5 van bijlage V een inrichtingsvergoeding, die voor een vermoedelijke diensttijd
-
van één jaar of langer, maar korter dan twee jaar
op 1/3
van het in artikel 5 van bijlage V vastgestelde bedrag wordt bepaald.
-
van twee jaar of langer, maar korter dan drie jaar
op 2/3
-
van drie jaar of langer
op 3/3
2. De in artikel 6 van bijlage V bedoelde inrichtingsvergoeding bij beëindiging van de dienst wordt slechts toegekend aan de functionaris die vier dienstjaren heeft volbracht. De tijdelijke functionaris die meer dan één en minder dan vier dienstjaren heeft volbracht, ontvangt een deel van deze inrichtingsvergoeding in verhouding tot de volbrachte diensttijd.
3. De in leden 1 en 2 bedoelde inrichtingsvergoedingen kunnen echter niet minder bedragen dan:
a)
976,85 euro voor de tijdelijke functionaris die recht heeft op de kostwinnerstoelage, en
b)
580,83 euro voor de tijdelijke functionaris die geen recht heeft op de kostwinnerstoelage.
Indien echtgenoten die beiden tijdelijk functionaris bij het Agentschap zijn, beiden recht hebben op de inrichtingsvergoeding bij indiensttreding of bij beëindiging van de dienst, wordt deze slechts uitgekeerd aan de echtgenoot met het hoogste basissalaris.
Indien de echtgenoot van een tijdelijke functionaris bij het Agentschap ambtenaar of ander personeelslid van de Europese Gemeenschappen is met recht op de inrichtingsvergoeding en met een hoger salaris, wordt deze vergoeding niet uitgekeerd aan de tijdelijke functionaris.
Artikel 64
De dagvergoeding wordt vastgesteld volgens het bepaalde in artikel 10 van bijlage V. De tijdelijke functionaris die is aangesteld voor een bepaalde tijd van minder dan twaalf maanden en die aantoont dat hij genoodzaakt is van woonplaats te veranderen, heeft voor de gehele duur van zijn overeenkomst, maar voor niet langer dan een jaar, recht op een dagvergoeding.
Artikel 65
Artikel 8 van bijlage V betreffende de jaarlijkse vergoeding van de reiskosten van de standplaats naar de plaats van herkomst, is slechts van toepassing op de tijdelijke functionaris die ten minste negen maanden in dienst is.
Artikel 66
De uitbetaling van de verschuldigde bedragen geschiedt volgens het bepaalde in de artikelen 17 en 18 van bijlage V.
HOOFDSTUK 6
Sociale Zekerheid
Afdeling A
Ziekte- en ongevallenverzekering, uitkeringen van sociale aard
Artikel 67
1. Gedurende de periode waarin hij zijn werkzaamheden verricht, gedurende zijn ziekteverlof en gedurende het onbezoldigde verlof bedoeld in de artikelen 16 en 56, onder de daarin vastgestelde voorwaarden, of gedurende de periode waarin hij een invaliditeitsuitkering ontvangt, zijn de tijdelijke functionaris, zijn echtgenoot, indien deze niet krachtens enige andere wettelijke of bestuursrechtelijke bepaling prestaties van dezelfde aard of dezelfde hoogte kan verkrijgen, zijn kinderen en andere personen die in de zin van artikel 2 van bijlage V te zijnen laste komen, gedekt tot ten hoogste 80 % van de gemaakte kosten, volgens dezelfde regeling als die welke door de instellingen van de Gemeenschappen uit hoofde van artikel 72 van het EG-statuut in onderlinge overeenstemming zijn opgesteld. Dit percentage wordt verhoogd tot 85 voor de volgende prestaties: consulten en visites, operaties, ziekenhuisopneming, geneesmiddelen, radiologisch onderzoek, analyses, laboratoriumonderzoek en prothesen op doktersvoorschrift, met uitzondering van tandprothesen. Het percentage wordt verhoogd tot 100 in geval van tuberculose, kinderverlamming, kanker, geestesziekte en andere ziekten die naar oordeel van het TSOBG even ernstig zijn, alsmede voor preventief onderzoek en in geval van bevallingen. De vergoedingen tegen 100 % gelden echter niet in geval van een beroepsziekte of een ongeval dat heeft geleid tot toepassing van artikel 68.
De ongehuwde partner van een tijdelijke functionaris wordt op gelijke voet behandeld als een echtgenoot krachtens het ziektekostenverzekeringsstelsel, indien wordt voldaan aan de eerste drie voorwaarden van artikel 1, lid 2, onder c), van bijlage V.
Eenderde deel van de voor deze dekking noodzakelijke bijdrage komt ten laste van de tijdelijke functionaris; dit deel mag evenwel ten hoogste 2 % van zijn basissalaris bedragen.
2. De tijdelijke functionaris die zijn dienst definitief beëindigt, kan, indien hij aantoont dat hij geen winstgevende beroepsbezigheid uitoefent, uiterlijk in de maand volgende op de beëindiging van zijn dienst, verzoeken dat de in lid 1 bedoelde ziektekostendekking gedurende een periode van maximaal zes maanden na beëindiging van de dienst op hem van toepassing blijft. De in het vorige lid bedoelde bijdrage wordt berekend op de grondslag van het laatste basissalaris van de tijdelijke functionaris; deze bijdrage komt voor de helft te zijnen laste.
Bij besluit van het TSOBG, genomen na advies van de raadgevend arts van het Agentschap, zijn de termijn van één maand voor de indiening van het verzoek en de in de eerste alinea bedoelde beperking tot 6 maanden niet van toepassing op de tijdelijke functionaris die aan een ernstige of langdurige ziekte lijdt, die bij hem reeds vóór de beëindiging van zijn dienst bestond en waarvan het Agentschap vóór het verstrijken van de in de eerste alinea bedoelde periode van 6 maanden in kennis is gesteld, zulks op voorwaarde dat hij zich aan de medische controle van het Agentschap onderwerpt.
3. De voormalige echtgenoot van een tijdelijke functionaris, het kind dat niet langer ten laste van de tijdelijke functionaris is en de persoon die niet langer gelijkgesteld wordt met een kind ten laste in de zin van de bepalingen van artikel 2 van bijlage V, kunnen, indien zij aantonen dat zij geen winstgevende beroepsbezigheid uitoefenen, gedurende een periode van maximaal een jaar aanspraak op de in lid 1 bedoelde ziektekostendekking blijven maken als verzekerden uit hoofde van de aangeslotene door wie zij voor deze vergoedingen in aanmerking kwamen; deze ziektekostendekking geeft geen aanleiding tot het innen van een bijdrage. Bovenbedoelde periode loopt vanaf de datum waarop de echtscheiding definitief is geworden of de dag waarop het kind of de met een kind ten laste gelijkgestelde persoon niet langer ten laste van de tijdelijke functionaris was.
4. Op de tijdelijke functionaris die tot zijn 63e levensjaar in dienst van het Agentschap is gebleven of die invaliditeitsuitkering geniet, zijn na beëindiging van de dienst de bepalingen van lid 1 van toepassing. De bijdrage wordt op de grondslag van het pensioen of de uitkering berekend.
Op degene die een overlevingspensioen ontvangt ten gevolge van het overlijden van een tijdelijke functionaris in actieve dienst, van een tijdelijke functionaris die tot de 63-jarige leeftijd in dienst van het Agentschap is gebleven, of van een tijdelijke functionaris die een invaliditeitsuitkering geniet, zijn deze bepalingen eveneens van toepassing. De bijdrage wordt op de grondslag van het overlevingspensioen berekend.
5. Op degene die een wezenpensioen ontvangt, is lid 1 slechts van toepassing wanneer hij daarom verzoekt. De bijdrage wordt op de grondslag van het wezenpensioen berekend.
6. De in de leden 4 en 5 bedoelde bijdrage mag voor personen die een overlevingspensioen ontvangen, niet lager liggen dan de bijdrage berekend over het basissalaris vastgesteld voor rang 1, eerste salaristrap.
7. Indien het bedrag der niet terugbetaalde kosten over een periode van twaalf maanden de helft van het maandelijkse basissalaris van de tijdelijke functionaris of van het uitgekeerde pensioen te boven gaat, kent het TSOBG op de grondslag van de in lid 1 bedoelde regeling een bijzondere vergoeding toe, waarbij rekening wordt gehouden met de gezinsomstandigheden van de betrokkene.
8. De rechthebbende is verplicht opgave te doen van de vergoedingen die hij heeft ontvangen of waarop hij krachtens een andere bij wettelijke of bestuursrechtelijke bepalingen voorgeschreven ziektekostenverzekering aanspraak kan maken, voor zichzelf of voor een der uit zijnen hoofde verzekerde personen.
Indien het totale bedrag der vergoedingen die hij zou kunnen ontvangen, de som van de in lid 1 bedoelde vergoedingen te boven gaat, wordt het verschil in mindering gebracht op het krachtens lid 1 te vergoeden bedrag, behalve in het geval van vergoedingen uit hoofde van een particuliere aanvullende ziektekostenverzekering ter dekking van het deel der kosten dat niet wordt vergoed door het stelsel van ziektekostenverzekering van het Agentschap.
Artikel 68
1. De tijdelijke functionaris is, gedurende de periode waarin hij zijn werkzaamheden verricht, gedurende zijn ziekteverlof en gedurende het onbezoldigde verlof bedoeld in de artikelen 16 en 56, onder de daarin vastgestelde voorwaarden vanaf de datum van indiensttreding tegen beroepsziekten en ongevallen gedekt volgens dezelfde regeling als die welke door de instellingen van de Gemeenschappen uit hoofde van artikel 73 van het EG-statuut in onderlinge overeenstemming is opgesteld. Voor de dekking van het risico van ongevallen buiten de dienst is hij verplicht ten hoogste 0,1 % van zijn basissalaris bij te dragen.
In deze regeling wordt bepaald welke risico's niet zijn gedekt.
2. De gewaarborgde uitkeringen zijn de navolgende:
a)
bij overlijden:
uitkering aan de hierna te noemen personen van een kapitaal gelijk aan vijf maal het jaarlijkse basissalaris van de betrokkene, berekend op de grondslag van het maandelijkse salaris toegekend over de twaalf maanden voorafgaande aan het ongeval:
-
aan de echtgenoot en de kinderen van de overleden tijdelijke functionaris, overeenkomstig de bepalingen van het erfrecht dat op de tijdelijke functionaris van toepassing is; het aan de echtgenoot uit te keren bedrag kan evenwel niet minder zijn dan 25 % van het kapitaal;
-
bij gebreke van personen van de hierboven genoemde categorie, aan de andere nakomelingen, overeenkomstig de bepalingen van het erfrecht dat op de tijdelijke functionaris van toepassing is;
-
bij gebreke van personen der hierboven genoemde twee categorieën, aan de bloedverwanten in opgaande lijn, overeenkomstig de bepalingen van het erfrecht dat op de tijdelijke functionaris van toepassing is;
-
bij gebreke van personen der hierboven genoemde drie categorieën, aan het Agentschap;
b)
bij blijvende algehele invaliditeit:
uitkering aan de betrokkene van een kapitaal gelijk aan acht maal zijn jaarlijkse basissalaris, berekend op de grondslag van zijn maandelijkse salaris, toegekend over de twaalf maanden voorafgaande aan het ongeval;
c)
bij blijvende gedeeltelijke invaliditeit:
uitkering aan de betrokkene van een deel van het sub b bepaalde bedrag, berekend op de grondslag van de schaal, vastgesteld bij de in lid 1 bedoelde regeling.
Overeenkomstig deze regeling kunnen de hierboven vastgestelde uitkeringen door een lijfrente worden vervangen.
Samenloop van de hierboven vastgestelde uitkeringen met die vastgesteld in afdeling B is mogelijk.
3. Bovendien zijn overeenkomstig de in lid 1 bedoelde regeling gedekt, de kosten van geneeskundige hulp, geneesmiddelen, verblijf in een ziekenhuis, operatief ingrijpen, prothesen, röntgenonderzoek, massage, orthopedie, klinische behandeling en vervoer, alsmede alle soortgelijke kosten die noodzakelijkerwijs zijn gemaakt als gevolg van het ongeval of van de beroepsziekte.
Tot deze uitkering wordt evenwel slechts overgegaan voorzover de vergoedingen die de tijdelijke functionaris krachtens artikel 67 ontvangt, bovengenoemde kosten niet dekken.
Artikel 69
1. Bijdragen van het tijdelijk personeel en het Agentschap aan de ziektekosten- of ongevallenverzekering worden volledig afgedragen aan de in het EG-statuut bedoelde ziektekosten- of ongevallenverzekering.
2. Wijst evenwel het medisch onderzoek waaraan de functionaris zich krachtens artikel 36 moet onderwerpen uit dat hij aan een ziekte of een gebrek lijdt, dan kan het TSOBG besluiten dat de in artikel 67 bedoelde vergoeding niet geldt voor de door de gevolgen of de nasleep van deze ziekte of dit gebrek veroorzaakte kosten.
Indien de tijdelijke functionaris aantoont dat hij niet in aanmerking komt voor vergoedingen uit hoofde van een andere bij wettelijke of bestuursrechtelijke bepaling voorgeschreven ziektekostenverzekering, kan hij uiterlijk in de maand volgende op de afloop van zijn overeenkomst verzoeken dat de in de artikelen 67 en 68 bedoelde ziektekostendekking gedurende een periode van maximaal zes maanden na afloop van zijn overeenkomst op hem van toepassing blijft. De in artikel 67, lid 2, bedoelde bijdrage wordt berekend op de grondslag van het laatste basissalaris van de functionaris; deze bijdrage komt voor de helft te zijnen laste.
3. Na 6 jaar wordt het bijdragepercentage door de Raad geevalueerd en waar nodig aangepast in het licht van het ziekte- en ongevallenrisico van de tijdelijke functionarissen van het Agentschap.
4. Bij besluit van het Agentschap, genomen na advies van de door het TSOBG gemachtigde raadgevend arts, zijn de termijn van een maand voor de indiening van het verzoek en de in lid 2 bedoelde maximumduur van zes maanden niet van toepassing op de functionaris die aan een ernstige of langdurige ziekte lijdt, die hij in de loop van zijn dienstbetrekking heeft opgedaan en waarvan het Agentschap vóór het verstrijken van de in lid 2 bedoelde periode van zes maanden in kennis is gesteld, zulks op voorwaarde dat hij zich aan de medische controle van het Agentschap onderwerpt.
Artikel 70
1. De gewezen tijdelijke functionaris die na de beëindiging van zijn dienst bij het Agentschap werkloos is en:
-
geen invaliditeitsuitkering van het Agentschap ontvangt,
-
wiens beëindiging van de dienst niet het gevolg is van ontslag op verzoek of opzegging van de overeenkomst om redenen van tuchtrechtelijke aard,
-
ten minste zes maanden in dienst is geweest,
-
en woonachtig is in een EU-lidstaat,
ontvangt onder de onderstaande voorwaarden een maandelijkse werkloosheidsuitkering.
Wanneer hij krachtens een nationale verzekering aanspraak heeft op een werkloosheidsuitkering, is hij gehouden hiervan opgave te doen bij het Agentschap. In dat geval wordt het bedrag van die uitkering in mindering gebracht op de krachtens lid 3 verleende uitkering.
2. Om voor de werkloosheidsuitkering in aanmerking te komen, dient de gewezen tijdelijke functionaris:
a)
op eigen verzoek als werkzoekende te zijn ingeschreven bij de bureaus voor arbeidsbemiddeling in de EU-lidstaat waar hij zich vestigt;
b)
te voldoen aan de verplichtingen die door de wetgeving van die EU-lidstaat zijn voorgeschreven voor personen die op grond van deze wetgeving werkloosheidsuitkeringen genieten;
c)
maandelijks een verklaring van de bevoegde nationale dienst toe te zenden aan het Agentschap, waarin wordt aangegeven of hij al dan niet aan de onder a) en b) vastgestelde verplichtingen heeft voldaan.
Deze uitkering mag, ook wanneer niet aan de onder b) bedoelde nationale verplichtingen is voldaan, door het Agentschap worden verleend of gehandhaafd in geval van ziekte, ongeval, moederschap, invaliditeit of een als daaraan gelijkaardig erkende situatie, of indien de bevoegde nationale autoriteit ontheffing van die verplichtingen heeft verleend.
Het bestuur stelt de bepalingen vast die nodig zijn voor de toepassing van dit lid.
3. De werkloosheidsuitkering wordt vastgesteld op grond van het basissalaris dat de tijdelijke functionaris bij de beëindiging van zijn dienst heeft bereikt. Deze werkloosheidsuitkering bedraagt
a)
60 % van het basissalaris gedurende een eerste periode van twaalf maanden;
b)
45 % van het basissalaris van de 13e tot en met de 24e maand.
De aldus berekende bedragen mogen niet minder dan 1 171,52 euro en niet meer dan 2 343,04 euro bedragen; tijdens de eerste periode van zes maanden is dit maximum evenwel niet van toepassing. Het minimum- en het maximumbedrag worden, overeenkomstig artikel 65 van het EG-statuut, aangepast volgens dezelfde voorschriften als die welke in artikel 66 van het EG-statuut zijn vastgesteld.
4. De gewezen tijdelijke functionaris ontvangt de werkloosheidsuitkering gedurende een periode van ten hoogste 24 maanden, ingaande op de dag waarop hij de dienst beëindigt; deze periode mag in geen geval meer bedragen dan eenderde van de vervulde diensttijd. Indien de gewezen tijdelijke functionaris in de loop van deze periode evenwel niet langer aan de in de leden 1 en 2 gestelde voorwaarden voldoet, wordt de uitbetaling van de uitkering onderbroken. Indien de gewezen tijdelijke functionaris vóór het verstrijken van deze periode opnieuw aan bovengenoemde voorwaarden voldoet en geen recht heeft op een nationale werkloosheidsuitkering, wordt de uitkering opnieuw uitbetaald.
5. De gewezen tijdelijke functionaris die de werkloosheidsuitkering ontvangt, heeft recht op de gezinstoelagen overeenkomstig dezelfde voorschriften als die welke in artikel 67 van het EG-statuut zijn vastgesteld. De kostwinnerstoelage wordt berekend aan de hand van de werkloosheidsuitkering onder de voorwaarden van artikel 1 van bijlage V.
De betrokkene moet opgave doen van soortgelijke toelagen die hijzelf of zijn echtgenoot uit andere bron ontvangt; deze toelagen worden in mindering gebracht op de krachtens dit artikel te betalen toelagen.
De gewezen tijdelijke functionaris die de werkloosheidsuitkering ontvangt, heeft, onder de voorwaarden als bepaald in artikel 67, recht op dekking van ziekterisico's, zonder bijdrage te zijnen laste.
6. De werkloosheidsuitkering en de gezinstoelagen worden betaald in euro uit het speciaal werkloosheidsfonds. Er is geen aanpassingscoëfficiënt van toepassing.
7. Iedere tijdelijke functionaris draagt voor eenderde bij aan de financiering van de werkloosheidsverzekering. Deze bijdrage wordt vastgesteld op 0,81 % van het basissalaris, na aftrek van een vast bedrag van 1 065,02 euro en vóór toepassing van de aanpassingscoëfficiënt als bedoeld in artikel 64 van het EG-statuut.
Deze bijdrage wordt maandelijks ingehouden op het salaris van de betrokkene en, verhoogd met de resterende tweederden die ten laste van het Agentschap komen, gestort in het speciaal werkloosheidsfonds dat is opgericht uit hoofde van artikel 28bis van de „Regeling welke van toepassing is op de andere personeelsleden van de Gemeenschappen”, vastgesteld bij Verordening (EEG, Euratom, EGKS) nr. 259/68 („hierna de RAP van de EG te noemen”). Na 6 jaar wordt het bijdragepercentage door het Agentschap geëvalueerd en waar nodig aangepast in het licht van het werkloosheidsrisico van de tijdelijke functionarissen van het Agentschap.
8. Op de werkloosheidsuitkering die aan de werkloos blijvende gewezen tijdelijke functionaris wordt uitbetaald, is het bepaalde in Verordening (EEG, Euratom, EGKS) nr. 260/68 van toepassing.
9. De nationale diensten die bevoegd zijn voor werkgelegenheid en werkloosheid, werken, in het kader van hun nationale wetgeving, op doeltreffende wijze samen met het Agentschap ten einde een adequate toepassing van dit artikel te waarborgen.
10. Onverminderd het bepaalde in de laatste alinea van lid 2 zal met betrekking tot de uitvoeringsbepalingen van dit artikel eenzelfde regeling van toepassing zijn als die welke de instellingen van de Europese Gemeenschappen in onderlinge overeenstemming hebben vastgesteld.
Artikel 71
1. Bij geboorte van een kind van een tijdelijke functionaris wordt een toelage ten bedrage van 198,31 euro uitgekeerd aan de persoon die daadwerkelijk voor dit kind zorg draagt.
Dezelfde toelage wordt uitgekeerd aan de tijdelijke functionaris die een kind adopteert dat ten hoogste vijf jaar oud is, en te zijnen laste komt in de zin van artikel 2, lid 2, van bijlage V.
2. Deze uitkering vindt ook plaats bij het einde van een zwangerschap van ten minste zeven maanden.
3. Degene die een geboortetoelage ontvangt, is verplicht opgave te doen van uit andere bron voor hetzelfde kind ontvangen soortgelijke toelagen; deze komen in mindering op de hierboven vermelde toelage. Zijn zowel de vader als de moeder tijdelijke functionaris van het Agentschap, dan wordt de toelage slechts eenmaal uitbetaald.
Artikel 72
Bij overlijden van een tijdelijke functionaris, zijn echtgenoot, zijn kinderen ten laste of andere personen, welke te zijnen laste zijn in de zin van artikel 2 van bijlage V en die met hem samenwonen, worden de kosten van het vervoer van het stoffelijk overschot van de standplaats naar de plaats van herkomst van de tijdelijke functionaris door het Agentschap vergoed.
Ingeval de tijdelijke functionaris overlijdt tijdens een dienstreis, vergoedt het Agentschap evenwel de kosten van het vervoer van het stoffelijk overschot van de plaats van overlijden naar de plaats van herkomst van de tijdelijke functionaris.
Artikel 73
Aan de tijdelijke functionaris kan een schenking, een lening of een voorschot worden toegekend gedurende de looptijd van zijn overeenkomst, of na het verstrijken daarvan indien de tijdelijke functionaris als gevolg van een ernstige of langdurige ziekte of een handicap die hij tijdens zijn diensttijd heeft opgelopen, of van een ongeval dat hem tijdens zijn diensttijd is overkomen niet in staat is arbeid te verrichten, mits hij aantoont dat hij niet onder een ander stelsel van sociale zekerheid valt.
Afdeling B
Verzekering bij invaliditeit en overlijden
Artikel 74
De tijdelijke functionaris is tijdens zijn diensttijd volgens onderstaande bepalingen verzekerd tegen de risico's van overlijden en invaliditeit.
Wordt de betaling van de aan zijn aanstelling verbonden bezoldiging uit hoofde van dit statuut opgeschort, dan wordt de betaling van de in deze afdeling bedoelde uitkeringen en rechten eveneens opgeschort.
Artikel 75
Indien uit het medisch onderzoek dat aan de aanstelling van de tijdelijke functionaris voorafgaat, blijkt dat hij aan een ziekte of een handicap lijdt, kan het TSOBG besluiten om hem, wat de gevolgen of de nasleep van deze ziekte of handicap betreft, niet eerder dan vijf jaar na zijn indiensttreding bij het Agentschap in aanmerking te laten komen voor de bij invaliditeit of overlijden geldende uitkeringen.
De tijdelijke functionaris kan tegen dit besluit beroep aantekenen bij de door het Agentschap in te stellen invaliditeitscommissie. Het Agentschap kan ingevolge een overeenkomst tussen het Agentschap en de Raad van de Europese Unie gebruik maken van de invaliditeitscommissie van de Raad.
Artikel 76
1. Indien de tijdelijke functionaris invalide wordt en deze invaliditeit als volledig wordt beschouwd zodat hij zijn dienst bij het Agentschap moet onderbreken, geniet hij, zolang deze invaliditeit duurt, een uitkering waarvan het bedrag als volgt wordt vastgesteld.
Wanneer de betrokken tijdelijke functionaris de leeftijd van 65 jaar bereikt, zijn de algemene bepalingen inzake de uitkering bij vertrek van toepassing. Het bedrag van de uitkering bij vertrek is gebaseerd op het salaris voor de rang en salaristrap van de functionaris op het tijdstip dat hij invalide werd.
2. De invaliditeitsuitkering bedraagt 70 % van het laatste basissalaris van de tijdelijke functionaris. Zij mag evenwel niet minder bedragen dan het minimum voor levensonderhoud, zijnde het basissalaris van een tijdelijke functionaris van de EG in de eerste salaristrap van rang 1. Op de invaliditeitsuitkering worden pensioenbijdragen ingehouden; deze worden berekend op basis van het bedrag van de uitkering.
3. Indien de invaliditeit van de tijdelijke functionaris het gevolg is van een ongeval tijdens of in verband met de dienst, van een beroepsziekte of van een daad van zelfopoffering in het algemeen belang of ten gevolge van het feit dat hij zijn leven heeft gewaagd om een mensenleven te redden, mag de invaliditeitsuitkering niet minder bedragen dan 120 % van het minimum voor levensonderhoud. In dat geval komt de bijdrage in de pensioenregeling volledig ten laste van de begroting van het Agentschap.
4. Indien de invaliditeit opzettelijk door de tijdelijke functionaris is teweeggebracht, kan het TSOBG beslissen dat hij slechts de in artikel 85 bedoelde uitkering ontvangt.
5. Degene die een invaliditeitsuitkering ontvangt, heeft recht op de overeenkomstig artikel 59, lid 3, vastgestelde gezinstoelagen. Overeenkomstig het bepaalde in bijlage V wordt de kostwinnerstoelage berekend op basis van de uitkering.
Artikel 77
1. Invaliditeit wordt vastgesteld door de in artikel 75 bedoelde invaliditeitscommissie.
2. Het Agentschap kan degene die een invaliditeitsuitkering ontvangt, op gezette tijden laten onderzoeken om na te gaan of hij nog steeds aan de voor die uitkering vereiste voorwaarden voldoet. Indien de invaliditeitscommissie vaststelt dat aan deze voorwaarden niet meer is voldaan, hervat de tijdelijke functionaris de dienst bij het Agentschap voorzover de geldigheidsduur van zijn overeenkomst niet is verstreken.
Indien de functionaris echter niet meer in dienst van het Agentschap kan worden teruggenomen, kan zijn overeenkomst worden opgezegd, in welk geval hij een vergoeding ontvangt waarvan het bedrag overeenkomt met de bezoldiging die hij zou hebben gekregen gedurende zijn opzeggingstermijn alsmede, in voorkomend geval, de in artikel 95 bedoelde vergoeding bij opzegging van de overeenkomst. Artikel 85 is eveneens van toepassing.
Artikel 78
De rechtverkrijgenden van een overleden tijdelijke functionaris, aangewezen volgens dezelfde voorschriften als die welke in hoofdstuk 3 van bijlage VI zijn vastgesteld, ontvangen een overlevingspensioen overeenkomstig de bepalingen van artikel 79 tot en met 82.
Bij overlijden van een gewezen tijdelijke functionaris die een invaliditeitsuitkering ontving, hebben de rechtverkrijgenden in de zin van hoofdstuk 3 van bijlage VI, onder de in die bijlage vastgestelde voorwaarden recht op overlevingspensioen.
Wanneer de verblijfplaats van een tijdelijke functionaris of gewezen tijdelijke functionaris die een invaliditeitsuitkering ontvangt, gedurende langer dan een jaar onbekend is, worden de voorlopige pensioenen voor de echtgenoot en de personen die als te zijnen laste komend zijn aangemerkt, bepaald volgens dezelfde voorschriften als die welke in de hoofdstukken 5 en 6 van bijlage VIII van het EG-statuut zijn vastgesteld.
Artikel 79
Het recht op overlevingspensioen gaat in op de eerste dag van de maand volgende op die waarin de tijdelijke functionaris is overleden of, indien van toepassing, op de eerste dag van de maand volgende op de periode waarin de bezoldiging van de overleden tijdelijke functionaris aan de overlevende echtgenoot, aan de wezen of aan de personen ten zijnen laste, is doorbetaald overeenkomstig artikel 59, lid 8.
Artikel 80
De overlevende echtgenoot van een tijdelijke functionaris ontvangt, onder de voorwaarden vermeld in hoofdstuk 3 van bijlage VI, een overlevingspensioen. Dit pensioen kan niet minder bedragen dan 35 % van het laatstgenoten basissalaris van de tijdelijke functionaris, noch minder dan het basissalaris van een tijdelijke functionaris van de EG in de eerste salaristrap van rang 1.
Degene die een overlevingspensioen ontvangt, heeft onder de in bijlage V vermelde voorwaarden recht op de gezinstoelagen bedoeld in artikel 59, lid 3. De kindertoelage bedraagt echter tweemaal de in artikel 59, lid 3, sub b), vermelde kindertoelage.
Artikel 81
Indien de tijdelijke functionaris of degene die recht op een invaliditeitsuitkering heeft, is overleden zonder een echtgenoot na te laten die recht heeft op overlevingspensioen, hebben de kinderen die op het ogenblik van het overlijden te zijnen laste zijn in de zin van artikel 2 van bijlage V, recht op wezenpensioen overeenkomstig artikel 10 van bijlage VI.
Hetzelfde recht hebben de kinderen die aan dezelfde voorwaarden voldoen bij overlijden of hertrouwen van de echtgenoot die recht op overlevingspensioen heeft.
Indien de tijdelijke functionaris of degene die recht op een invaliditeitsuitkering heeft, overleden is zonder dat de in de eerste alinea genoemde voorwaarden vervuld zijn, hebben de kinderen, van wie erkend is dat zij te zijnen laste komen in de zin van artikel 2 van bijlage V, recht op een wezenpensioen onder de in artikel 10 van bijlage VI vastgestelde voorwaarden; het pensioen bedraagt evenwel de helft van het overeenkomstig laatstgenoemd artikel berekende bedrag.
Het wezenpensioen dat wordt toegekend aan een met een ten laste komend kind gelijkgestelde persoon in de zin van artikel 2, lid 4, van bijlage V mag niet meer bedragen dan het dubbele van de kindertoelage.
In geval van adoptie geeft het overlijden van de natuurlijke ouder in wiens plaats de adoptieouder is getreden, geen recht op een wezenpensioen.
Onder de voorwaarden van artikel 3 van bijlage V hebben wezen recht op de schooltoelage.
Artikel 82
In geval van echtscheiding of van het naast elkaar bestaan van verscheidene groepen nabestaanden die aanspraak kunnen maken op overlevingspensioen, wordt dit pensioen verdeeld volgens de desbetreffende bepalingen van bijlage VI.
Artikel 83
1. Onverminderd andere bepalingen en met name die betreffende de minimumbedragen voor de rechthebbenden op een overlevingspensioen, mag het totale bedrag van de overlevingspensioenen, vermeerderd met de gezinstoelagen en verminderd met de belasting en de andere verplichte inhoudingen, waarop de weduwe en de andere rechthebbenden aanspraak kunnen maken, niet meer bedragen dan:
a)
in geval van overlijden van de tijdelijke functionaris in actieve dienst, met verlof om redenen van persoonlijke aard, met verlof ter zake van militaire dienst, met ouderschapsverlof of verlof om gezinsredenen, het bedrag van het basissalaris waarop de betrokkene in dezelfde rang en salaristrap recht zou hebben gehad wanneer hij in dienst was gebleven, vermeerderd met de gezinstoelagen die hem in dat geval zouden zijn uitgekeerd en na aftrek van de belasting en de andere verplichte inhoudingen;
b)
voor de periode na de datum waarop de onder a) bedoelde tijdelijke functionaris de 65-jarige leeftijd zou hebben bereikt, het bedrag van de uitkering bij vertrek waarop de betrokkene, wanneer hij in leven was gebleven, vanaf deze datum recht zou hebben gehad in dezelfde rang en salaristrap als die welke hij bij zijn overlijden had bereikt, vermeerderd met de gezinstoelagen die aan de betrokkene zouden zijn uitgekeerd en verminderd met de belasting en de andere verplichte inhoudingen;
c)
in geval van overlijden van een gewezen tijdelijke functionaris die recht had op een invaliditeitsuitkering, het bedrag van het pensioen waarop de betrokkene, wanneer hij in leven was gebleven, recht zou hebben gehad, vermeerderd en verminderd overeenkomstig het bepaalde onder b).
2. Voor de toepassing van lid 1 blijven eventuele aanpassingscoëfficiënten op de verschillende bedragen buiten beschouwing.
3. De maximumbedragen als bepaald in lid 1, onder a) tot en met c), worden onder de rechthebbenden op het overlevingspensioen verdeeld naar gelang van de rechten die zij ongeacht het bepaalde in lid 1 zouden hebben gehad.
Artikel 84, lid 1, tweede en derde alinea, is van toepassing op de uit deze verdeling voortvloeiende bedragen.
Artikel 84
1. De pensioenen worden vastgesteld op de grondslag van de salarisschalen die gelden op de eerste dag van de maand waarin het pensioen ingaat.
Op de pensioenen wordt geen aanpassingscoëfficiënt toegepast.
In euro uitgedrukte pensioenen worden uitbetaald in een van de in artikel 29 van bijlage VI bedoelde valuta's.
2. Wanneer de bezoldigingen overeenkomstig artikel 59 worden aangepast, geldt deze aanpassing ook voor de pensioenen.
3. Het bepaalde in de leden 1 en 2 is van overeenkomstige toepassing op degenen die een invaliditeitsuitkering ontvangen.
Afdeling C
Uitkering bij vertrek
Artikel 85
Bij beëindiging van de dienst heeft de tijdelijke functionaris recht op een uitkering bij vertrek of op overschrijving van de actuariële tegenwaarde, van zijn rechten op ouderdomspensioen onder de voorwaarden vastgesteld in artikel 1 van bijlage VI.
Artikel 86
Indien de tijdelijke functionaris gebruik heeft gemaakt van de bij artikel 90 geboden mogelijkheid, wordt zijn uitkering bij vertrek verhoudingsgewijs verlaagd voor het tijdvak waarover de in dat artikel bedoelde betalingen plaatsvonden.
De vorige alinea is niet van toepassing op de tijdelijke functionaris die binnen drie maanden nadat dit statuut op hem van toepassing is geworden, verzoekt om deze bedragen, verhoogd met de samengestelde interest berekend op de grondslag van een rente van 3,5 % per jaar, te mogen terugstorten; deze rente kan worden herzien overeenkomstig de procedure bedoeld in artikel 87.
Artikel 87
1. De rentepercentages voor de berekening van de samengestelde interest worden als het in de artikelen 2 en 3 bedoelde daadwerkelijke rentepercentage vastgesteld en - indien nodig - bij de vijfjaarlijkse actuariële raming herzien.
2. De voor de actuariële berekeningen in aanmerking te nemen rentepercentages worden gebaseerd op de waargenomen gemiddelde jaarlijkse rentepercentages van de lange-termijnoverheidsschulden van de EU-lidstaten die door de Europese Commissie worden gepubliceerd. Voor de berekening van het relevante rentepercentage, zonder verrekening van de inflatie, dat bij actuariële berekeningen wordt toegepast, wordt een passend indexcijfer van de consumptieprijzen gebruikt.
3. Het voor de actuariële berekening in aanmerking te nemen werkelijke jaarlijkse percentage is het gemiddelde van de reële gemiddelde rentepercentages van de 12 jaren die voorafgaan aan het lopende jaar.
Afdeling D
Financiering van de invaliditeits- en overlijdensverzekering, alsmede van de pensioenregeling
Artikel 88
1. De uitkeringen uitbetaald krachtens de in de Afdelingen B en C vastgestelde socialezekerheidsregeling komen ten laste van de begroting van het Agentschap. De lidstaten die deelnemen aan het Agentschap staan gezamenlijk garant voor de uitbetaling van deze uitkeringen overeenkomstig de tabel die voor de financiering van deze uitgaven is vastgesteld.
2. De bijdragen in het stelsel van sociale zekerheid als bedoeld in Afdeling B worden in elk geval ingehouden op de lonen en invaliditeitsuitkeringen.
3. De financiering van het stelsel van sociale zekerheid als bedoeld in de afdelingen B en C, geschiedt overeenkomstig het bepaalde in artikel 89 en de artikelen 21 en 22 van bijlage VI.
4. De bijdragen van tijdelijke functionarissen en het Agentschap aan het in de Afdelingen B en C bedoelde stelsel van sociale zekerheid worden volledig afgedragen aan de begroting van het Agentschap.
Artikel 89
De tijdelijke functionarissen dragen voor eenderde bij in de financiering van de pensioenregeling. Deze bijdrage wordt vastgesteld op 9,25 % van het basissalaris waarbij geen rekening wordt gehouden met de aanpassingscoëfficiënten bedoeld in artikel 59. Zij wordt maandelijks op het salaris ingehouden. De bijdrage wordt aangepast volgens het bepaalde in bijlage XII van het EG-statuut.
Artikel 90
Onder de door het Agentschap te bepalen voorwaarden kan de tijdelijke functionaris het Agentschap verzoeken de betalingen te doen die hij eventueel moet verrichten voor de totstandkoming of handhaving van zijn pensioenrechten in zijn land van herkomst. Het Agentschap kan ook besluiten de betalingen te doen die een tijdelijke functionaris moet verrichten voor de totstandkoming of handhaving van zijn pensioenrechten in zijn land van herkomst, ook als de tijdelijke functionaris daar niet om verzoekt. In dat geval moet het Agentschap zijn besluit deugdelijk motiveren.
Deze betalingen kunnen niet meer dan het dubbele van het in artikel 89 aangegeven percentage bedragen en komen ten laste van de begroting van het Agentschap.
Afdeling E
Vaststelling van de rechten van het tijdelijk personeel
Artikel 91
De invaliditeitsregeling en de regeling inzake het overleveringspensioen zijn opgenomen in de artikelen 19 tot en met 23 van bijlage VI.
Afdeling F
Betaling van de uitkeringen
Artikel 92
1. De betaling van de uitkeringen geschiedt overeenkomstig de artikelen 83 en 84 van dit statuut en artikel 28 van bijlage VI.
2. Indien een tijdelijk functionaris uit hoofde van het onderhavige voorzieningsstelsel nog bedragen aan het Agentschap verschuldigd is op het tijdstip waarop het recht op uitkering ingaat, worden deze bedragen op de aan de functionaris of zijn rechtverkrijgenden verschuldigde uitkering in mindering gebracht. Deze inhouding kan over verscheidene maanden worden gespreid.
Afdeling G
Subrogatie van het Agentschap
Artikel 93
1. Indien het overlijden, een ongeval of een ziekte van een in dit statuut bedoelde persoon aan een derde is te wijten, treedt het Agentschap, voor zover er voor hen uit de schadebrengende gebeurtenis op grond van dit statuut verplichtingen voortvloeien, van rechtswege in alle rechten en rechtsvorderingen van die persoon of zijn rechtverkrijgenden ten aanzien van de aansprakelijke derde.
2. De in lid 1 bedoelde subrogatie is met name van toepassing in de volgende gevallen:
-
de bezoldiging die overeenkomstig artikel 52 aan de tijdelijke functionaris gedurende zijn tijdelijke arbeidsongeschiktheid is doorbetaald,
-
de betalingen die overeenkomstig artikel 59, lid 8, zijn verricht als gevolg van het overlijden van een tijdelijke functionaris of van een tijdelijke functionaris die een invaliditeitsuitkering geniet,
-
de uitkeringen en vergoedingen uit hoofde van de artikelen 67 en 68 en van de desbetreffende uitvoeringsbepalingen, verband houdende met de ziektekosten en de ongevallenverzekering,
-
de vergoeding van de kosten van het vervoer van het stoffelijk overschot als bedoeld in artikel 72,
-
de uitbetaling van extra gezinstoelagen uit hoofde van artikel 59, lid 5, en artikel 2, leden 3 en 5, van bijlage V, wegens een ernstige ziekte, gebrek of handicap van een kind ten laste,
-
de invaliditeitsuitkeringen wegens een ongeval of ziekte met permanente invaliditeit van de tijdelijke functionaris tot gevolg, waardoor deze zijn werkzaamheden niet meer kan verrichten,
-
de uitbetalingen van overlevingspensioenen als gevolg van het overlijden van een tijdelijke functionaris of gewezen tijdelijke functionaris of het overlijden van de echtgenoot van een tijdelijke functionaris of gepensioneerde tijdelijke functionaris, die zelf geen tijdelijke functionaris is,
-
de uitbetaling van wezenpensioenen zonder inachtneming van enige leeftijdsgrens ten behoeve van het kind van een tijdelijke functionaris of gewezen tijdelijke functionaris na diens overlijden, wanneer dat kind ernstig ziek is of een gebrek of handicap heeft waardoor het niet meer in zijn levensonderhoud kan voorzien na het overlijden van de persoon van wie het ten laste was.
3. De subrogatie van het Agentschap strekt zich evenwel niet uit tot de rechten op schadeloosstelling uit hoofde van strikt persoonlijke schade, zoals met name schadeloosstelling wegens immateriële schade en smartengeld, alsmede dat deel van de schade wegens esthetisch verlies en gederfde levensvreugde dat het bedrag van de eventuele vergoeding uit hoofde van artikel 68 te boven gaat.
4. Het bepaalde in de leden 1, 2 en 3 kan geen beletsel vormen voor het instellen van een rechtstreekse vordering van de kant van het Agentschap.
HOOFDSTUK 7
Terugvordering van hetgeen onverschuldigd is betaald
Artikel 94
Een onverschuldigd betaald bedrag wordt teruggevorderd, indien de bevoordeelde kennis droeg van de onregelmatigheid van de betaling of indien deze onregelmatigheid zo voor de hand lag dat de bevoordeelde daarvan kennis had moeten dragen.
De terugvordering moet plaatsvinden binnen een termijn van vijf jaar, die ingaat op de datum waarop het bedrag is betaald. Het TSOBG is niet door deze termijn gebonden wanneer kan worden aangetoond dat de betrokkene de administratie opzettelijk heeft misleid om betaling van het betrokken bedrag te verkrijgen.
HOOFDSTUK 8
Beëindiging van de dienst
Artikel 95
Behalve door overlijden eindigt de dienst van tijdelijk functionaris:
a)
op het einde van de maand waarin de tijdelijke functionaris de 65-jarige leeftijd bereikt;
b)
op het tijdstip dat in de overeenkomst is bepaald; of
c)
na afloop van de opzeggingstermijn die in de overeenkomst is vastgesteld en op grond waarvan de tijdelijke functionaris of het Agentschap de mogelijkheid heeft de overeenkomst op te zeggen voordat de geldigheidsduur ervan is verstreken. Deze opzeggingstermijn moet ten minste één maand per volbracht dienstjaar bedragen, met een minimum van één maand en een maximum van drie maanden.
Voor tijdelijke functionarissen van wie de overeenkomst verlengd is, mag de opzeggingstermijn ten hoogste zes maanden bedragen. De opzeggingstermijn mag evenwel niet ingaan tijdens een moederschapsverlof, of tijdens een ziekteverlof voorzover dit niet langer dan drie maanden duurt. Voorts wordt de opzeggingstermijn gedurende deze verloven binnen bovengenoemde grens geschorst. Bij opzegging van de overeenkomst door het Agentschap heeft de tijdelijk functionaris recht op een vergoeding gelijk aan eenderde van zijn basissalaris over het tijdvak tussen de datum waarop zijn dienst eindigt en die waarop de geldigheidsduur van zijn overeenkomst verstrijkt; of
d)
wanneer de tijdelijke functionaris niet langer voldoet aan de voorwaarden van artikel 36, lid 2, onder a), met dien verstande dat een uitzondering op die bepaling kan worden toegestaan. In dat geval geldt de in punt c) bedoelde opzeggingstermijn.
Artikel 96
De overeenkomst kan door het Agentschap zonder opzeggingstermijn worden beëindigd;
a)
gedurende of na het verstrijken van de proeftijd, overeenkomstig artikel 38;
b)
indien de tijdelijke functionaris zijn functie niet kan hervatten na afloop van het in artikel 52 bedoelde bezoldigde ziekteverlof. Hij ontvangt in dat geval een vergoeding gelijk aan twee dagen basissalaris, vermeerderd met de gezinstoelagen, per volbrachte dienstmaand.
Artikel 97
1. Na voltooiing van de tuchtprocedure van titel V, kan de overeenkomst zonder opzeggingstermijn worden beëindigd om redenen van tuchtrechtelijke aard, indien de tijdelijke functionaris opzettelijk of uit nalatigheid ernstig tekortschiet in zijn verplichtingen. Het gemotiveerde besluit wordt genomen door het TSOBG nadat de tijdelijke functionaris in de gelegenheid is gesteld zich te verdedigen.
Voordat de overeenkomst wordt beëindigd, kan de tijdelijke functionaris worden geschorst overeenkomstig het bepaalde in artikel 160.
2. In geval van beëindiging van de overeenkomst krachtens lid 1 kan het TSOBG besluiten:
a)
de in artikel 85 bedoelde uitkering te beperken tot terugbetaling van de in artikel 88 bedoelde bijdrage, verhoogd met de samengestelde interest op de grondslag van een rente van 3,5 % per jaar;
b)
aan de functionaris het recht op de in artikel 63, lid 2, vermelde inrichtingsvergoeding bij beëindiging van de dienst geheel of gedeeltelijk te ontnemen.
Artikel 98
1. De overeenkomst van een tijdelijke functionaris moet door het TSOBG zonder opzeggingstermijn worden beëindigd, zodra het vaststelt:
a)
dat de functionaris bij zijn aanstelling met opzet onjuiste inlichtingen heeft verstrekt omtrent zijn beroepsbekwaamheden en beroepservaring of zijn vermogen om te voldoen aan de in artikel 36, lid 2, gestelde voorwaarden, en
b)
dat deze onjuiste inlichtingen doorslaggevend zijn geweest voor zijn aanstelling.
2. In dat geval wordt de overeenkomst door het TSOBG beëindigd, nadat de tijdelijke functionaris gehoord is en na voltooiing van de tuchtprocedure van titel V van dit statuut.
Voordat de overeenkomst wordt beëindigd, kan de tijdelijke functionaris worden geschorst overeenkomstig het bepaalde in artikel 160.
Artikel 97, lid 2, is van toepassing.
Artikel 99
Onverminderd het bepaalde in de artikelen 97 en 98 stelt de tijdelijke functionaris die, opzettelijk of uit nalatigheid, de hem door dit statuut opgelegde verplichtingen niet nakomt, zich aan een tuchtmaatregel bloot overeenkomstig het bepaalde in titel V van dit statuut.
TITEL III
ARBEIDSCONTRACTANTEN
HOOFDSTUK 1
Algemene bepalingen
Artikel 100
Als arbeidscontractant in de zin van dit statuut wordt aangemerkt het personeelslid dat niet is tewerkgesteld in een ambt dat voorkomt in de lijst van het aantal ambten gevoegd bij de begroting van het Agentschap, en dat voltijds of deeltijds is aangesteld.
Artikel 101
1. Arbeidscontractanten worden bezoldigd uit de daarvoor bestemde algemene kredieten in de begroting van het Agentschap.
2. Het bestuur stelt in het kader van Gemeenschappelijk Optreden 2004/551/GBVB de nodige specifieke bepalingen vast met betrekking tot de procedures voor de aanwerving van arbeidscontractanten.
3. Het Agentschap verstrekt jaarlijkse ramingen over het gebruik van arbeidscontractanten, zulks per functiegroep en in het kader van de begrotingsprocedure.
Artikel 102
1. De arbeidscontractanten zijn ingedeeld in vier functiegroepen die overeenkomen met de te verrichten werkzaamheden. Iedere functiegroep is in rangen en salaristrappen onderverdeeld.
2. Het verband tussen werkzaamheden en de daarmee overeenkomende functiegroepen is in onderstaande tabel aangegeven:
Functiegroep
Rang
Functie
IV
13 tot 18
Werkzaamheden van administratieve aard, advisering, werkzaamheden op taalkundig gebied en gelijkwaardige technische werkzaamheden, uitgevoerd onder toezicht van tijdelijke functionarissen.
III
8 tot 12
Uitvoerende werkzaamheden, werkzaamheden op redactioneel en boekhoudkundig gebied en gelijkwaardige technische werkzaamheden, uitgevoerd onder toezicht van tijdelijke functionarissen.
II
4 tot 7
Kantoor- en secretariaatswerkzaamheden, kantoorleiding en gelijkwaardige werkzaamheden, uitgevoerd onder toezicht van tijdelijke functionarissen.
I
1 tot 3
Handenarbeid en administratieve ondersteunende diensten, uitgevoerd onder toezicht van tijdelijke functionarissen.
3. Het Agentschap stelt de aan ieder type werkzaamheden verbonden bevoegdheden vast op basis van deze tabel.
4. Artikel 6 is van overeenkomstige toepassing.
HOOFDSTUK 2
Rechten en verplichtingen
Artikel 103
De artikelen 10 tot en met 34 zijn van overeenkomstige toepassing.
HOOFDSTUK 3
Aanstelling
Artikel 104
1. Arbeidscontractanten worden op een zo ruim mogelijke geografische basis aangeworven uit de onderdanen van de deelnemende lidstaten, zonder onderscheid ten aanzien van raciale of etnische afkomst, politieke, levensbeschouwelijke of godsdienstige overtuiging, leeftijd of handicap, geslacht of seksuele gerichtheid, en ongeacht de burgerlijke staat of de gezinssituatie.
2. Om als arbeidscontractant te kunnen worden aangeworven zijn ten minste de volgende kwalificaties vereist:
a)
voor functiegroep I, de verplichte schoolopleiding hebben afgerond;
b)
voor de functiegroepen II en III:
i)
een diploma van hoger onderwijs, of
ii)
een diploma van middelbaar onderwijs dat toegang geeft tot het hoger onderwijs, en relevante beroepservaring van ten minste drie jaar, of
iii)
wanneer het in het belang van de dienst is, een beroepsopleiding of een gelijkwaardige beroepservaring;
c)
voor functiegroep IV:
i)
een diploma van een volledige universitaire opleiding van ten minste drie jaar, of
ii)
wanneer het in het belang van de dienst is, een beroepsopleiding van een gelijkwaardig niveau.
3. Als arbeidscontractant kan alleen de persoon worden aangesteld die:
a)
onderdaan is van een der lidstaten die in het Agentschap deelnemen en zijn rechten als staatsburger bezit;
b)
heeft voldaan aan de verplichtingen welke voor hem voortvloeien uit de wettelijke voorschriften inzake de militaire dienstplicht;
c)
in zedelijk opzicht de waarborgen biedt die voor de uitoefening van zijn functie vereist zijn;
d)
voldoet aan de voor de uitoefening van zijn functie gestelde eisen van lichamelijke geschiktheid; en
e)
het bewijs levert van een grondige kennis van een van de talen van de Europese Unie en van een voldoende kennis van een andere taal van de Europese Unie, voorzover zulks nodig is voor de uitoefening van zijn taken.
4. Bij een eerste overeenkomst kan, indien de arbeidscontractant niet voor langer dan drie maanden wordt aangesteld, het TSOBG ervan afzien om van de betrokkene te verlangen dat hij bewijsstukken overlegt waaruit blijkt dat hij aan de in de leden 2 en 3, onder a), b) en c), bedoelde voorwaarden voldoet.
5. Het Bestuur stelt in het kader van Gemeenschappelijk Optreden 2004/551/GBVB de nodige specifieke bepalingen vast met betrekking tot de procedures voor de aanwerving van arbeidscontractanten.
Artikel 105
Alvorens tot aanstelling kan worden overgegaan dient de arbeidscontractant zich te onderwerpen aan een medisch onderzoek door een door het Agentschap gemachtigd raadgevend arts zodat het Agentschap kan nagaan of aan de in artikel 104, lid 3, onder d), gestelde voorwaarden is voldaan.
Artikel 37 is van overeenkomstige toepassing.
Artikel 106
1. De arbeidscontractant met een overeenkomst voor ten minste één jaar doorloopt een proeftijd gedurende de eerste zes maanden van zijn diensttijd als hij tot functiegroep I behoort en gedurende de eerste negen maanden als hij tot een van de overige functiegroepen behoort.
2. Wanneer de arbeidscontractant tijdens zijn proeftijd wegens ziekte of ongeval gedurende ten minste één maand verhinderd is zijn werkzaamheden te verrichten, kan het TSOBG de proeftijd met een overeenkomstige periode verlengen.
3. Uiterlijk een maand vóór het verstrijken van zijn proeftijd wordt van de arbeidscontractant een beoordelingsrapport opgesteld inzake zijn geschiktheid voor het vervullen van de aan zijn functie verbonden taken, zijn prestaties en zijn gedrag in de dienst. Van dat rapport wordt kennis gegeven aan de betrokkene, die zijn opmerkingen schriftelijk kenbaar kan maken. Een arbeidscontractant die niet voldoende geschikt blijkt om in zijn functie te worden gehandhaafd, wordt ontslagen. Het TSOBG kan evenwel, bij wijze van uitzondering, de proeftijd met ten hoogste zes maanden verlengen, waarbij de arbeidscontractant eventueel naar een andere dienst wordt overgeplaatst.
4. Ingeval een arbeidscontractant op proef duidelijk ongeschikt blijkt te zijn, kan op ieder ogenblik van de proeftijd een rapport worden opgesteld. Van dat rapport wordt kennis gegeven aan de betrokkene, die zijn opmerkingen schriftelijk kenbaar kan maken. Op grond van dat rapport kan het TSOBG besluiten de arbeidscontractant vóór het verstrijken van de proeftijd te ontslaan met inachtneming van een opzeggingstermijn van een maand.
5. Wanneer een arbeidscontractant tijdens zijn proeftijd wordt ontslagen, ontvangt hij een vergoeding gelijk aan eenderde van zijn basissalaris per doorlopen proeftijdmaand.
Artikel 107
Een overeenkomst met een arbeidscontractant wordt gesloten voor bepaalde tijd, namelijk voor ten minste drie maanden en ten hoogste vier jaar. De overeenkomst mag ten hoogste eenmaal voor bepaalde tijd verlengd worden, voor ten hoogste vijf jaar. De totale minimumlooptijd van de oorspronkelijke overeenkomst en de eerste verlenging is zes maanden voor functiegroep I en negen maanden voor de andere functiegroepen.
Artikel 108
1. Arbeidscontractanten kunnen alleen worden aangesteld
i)
in de rangen 13, 14 of 16 voor functiegroep IV,
ii)
in de rangen 8, 9 of 10 voor functiegroep III,
iii)
in de rangen 4 of 5 voor functiegroep II,
iv)
in rang 1 voor functiegroep I.
Deze arbeidscontractanten worden in iedere functiegroep ingedeeld met inachtneming van hun bekwaamheid en beroepservaring. Om aan specifieke behoeften van het Agentschap te voldoen mogen ook de arbeidsmarktomstandigheden in de Europese Unie in aanmerking worden genomen. Bij aanwerving wordt de arbeidscontractant in de eerste salaristrap van zijn rang ingedeeld.
2. Een arbeidscontractant die een andere functie binnen zijn functiegroep krijgt, mag niet in een lagere rang of een lagere salaristrap worden ingedeeld dan de rang en de salaristrap die bij zijn vroegere functie hoorden.
Een arbeidscontractant die naar een hogere functiegroep overgaat, wordt ingedeeld in een rang en een salaristrap overeenkomende met een bezoldiging die ten minste gelijk is aan de bezoldiging die hij in het kader van zijn vorige overeenkomst ontving.
Artikel 109
1. Artikel 40, eerste alinea, is van overeenkomstige toepassing op de arbeidscontractant die voor ten minste een jaar is aangeworven.
2. De arbeidscontractant die een anciënniteit van twee dienstjaren in een salaristrap van zijn rang heeft, gaat automatisch over naar de volgende salaristrap van die rang.
3. In het geval van arbeidscontractanten geschiedt de indeling in een hogere rang binnen dezelfde functiegroep bij besluit van het Agentschap en leidt zij tot de indeling van de betrokken arbeidscontractant in de eerste salaristrap van de hogere rang. Zij geschiedt uitsluitend bij selectie onder de arbeidscontractanten die voor een periode van ten minste drie jaar zijn aangesteld en een diensttijd van ten minste twee jaar in hun rang hebben volbracht, op grond van een vergelijkend onderzoek van de verdiensten van de arbeidscontractanten die voor indeling in een hogere rang in aanmerking komen, en van de beoordelingsrapporten die over hen zijn uitgebracht. Bij dit vergelijkend onderzoek van de verdiensten houdt het TSOBG rekening met de beoordelingsrapporten van de arbeidscontractanten, het gebruik, in de uitoefening van hun ambt, van andere talen dan de taal waarvoor zij overeenkomstig artikel 104, lid 3, onder e), het bewijs hebben geleverd van een grondige kennis, en zo nodig met de door hen gedragen verantwoordelijkheden.
4. Een arbeidscontractant kan alleen naar een hogere functiegroep overgaan als hij met succes aan een algemene selectieprocedure heeft deelgenomen.
HOOFDSTUK 4
Arbeidsvoorwaarden
Artikel 110
De artikelen 41 tot en met 57 zijn van overeenkomstige toepassing.
HOOFDSTUK 5
Bezoldiging en vergoeding van kosten
Artikel 111
De artikelen 58 tot en met 66 zijn van overeenkomstige toepassing, onder voorbehoud van de in de artikelen 112 en 113 opgenomen wijzigingen.
Artikel 112
De basissalarissen worden vastgesteld overeenkomstig de tabel in artikel 93 van de EG-RAP.
Artikel 113
In afwijking van artikel 63, lid 3, kunnen de in de leden 1 en 2 van dat artikel bedoelde inrichtingsvergoedingen niet minder bedragen dan:
-
734,76 euro voor de arbeidscontractant die recht heeft op de kostwinnerstoelage, en
-
435,62 euro voor de arbeidscontractant die geen recht heeft op de kostwinnerstoelage.
HOOFDSTUK 6
Afdeling A
Sociale zekerheid
Artikel 114
De artikelen 67 tot en met 69 zijn van overeenkomstige toepassing. Artikel 67, leden 4 en 5, is evenwel niet van toepassing op de arbeidscontractant die tot de leeftijd van 63 jaar in dienst is gebleven bij het Agentschap, tenzij hij langer dan drie jaar als arbeidscontractant werkzaam is geweest.
Artikel 115
1. De gewezen arbeidscontractant die na beëindiging van zijn dienst bij het Agentschap werkloos is en:
a)
geen invaliditeitsuitkering ten laste van het Agentschap ontvangt,
b)
wiens beëindiging van de dienst niet het gevolg is van ontslag op verzoek of opzegging van de overeenkomst om redenen van tuchtrechtelijke aard,
c)
en ten minste zes maanden in dienst is geweest, en
d)
woonachtig is in een EU-lidstaat,
ontvangt onder de onderstaande voorwaarden een maandelijkse werkloosheidsuitkering.
Wanneer hij krachtens een nationale verzekering aanspraak heeft op een werkloosheidsuitkering, is hij gehouden hiervan opgave te doen bij het Agentschap. In dat geval wordt het bedrag van die uitkering in mindering gebracht op de krachtens lid 3 verleende uitkering.
2. Om voor de werkloosheidsuitkering in aanmerking te komen, moet de gewezen arbeidscontractant:
a)
op eigen verzoek als werkzoekende zijn ingeschreven bij de bureaus voor arbeidsbemiddeling in de EU-lidstaat waar hij zich vestigt;
b)
voldoen aan de verplichtingen die door de wetgeving van die EU-lidstaat zijn voorgeschreven voor personen die op grond van deze wetgeving werkloosheidsuitkeringen genieten;
c)
het Agentschap maandelijks een verklaring van de bevoegde nationale dienst toezenden, waaruit blijkt of hij al dan niet aan de onder a) en b) vastgestelde verplichtingen voldoet.
Deze uitkering mag, ook wanneer niet aan de onder b) bedoelde nationale verplichtingen is voldaan, door het Agentschap worden verleend of gehandhaafd in geval van ziekte, ongeval, moederschap, invaliditeit of een als daaraan gelijkaardig erkende situatie, of wanneer de bevoegde nationale autoriteit ontheffing van die verplichtingen heeft verleend.
Het Bestuur stelt de bepalingen vast die nodig zijn voor de toepassing van dit lid.
3. De werkloosheidsuitkering wordt vastgesteld op grond van het basissalaris dat de arbeidscontractant bij de beëindiging van zijn dienst heeft bereikt. Deze werkloosheidsuitkering bedraagt
a)
60 % van het basissalaris gedurende een eerste periode van twaalf maanden;
b)
45 % van het basissalaris van de 13e tot en met de 24e maand;
c)
30 % van het basissalaris van de 25e tot en met de 36e maand.
De aldus berekende bedragen mogen niet minder dan 878,64 euro en niet meer dan 1 757,28 euro bedragen; tijdens de eerste periode van zes maanden is dit maximum evenwel niet van toepassing. Het minimum- en het maximumbedrag worden, net als de bezoldigingen vermeld in de tabel van artikel 66 van het EG-statuut, aangepast overeenkomstig dezelfde voorschriften als die welke in artikel 65 van het EG-statuut zijn vastgesteld.
4. De gewezen arbeidscontractant ontvangt de werkloosheidsuitkering gedurende een periode van ten hoogste 36 maanden, ingaande op de dag waarop hij de dienst beëindigt; deze periode mag in geen geval meer bedragen dan eenderde van de vervulde diensttijd. Wanneer de gewezen arbeidscontractant in de loop van deze periode evenwel niet langer aan de in de leden 1 en 2 gestelde voorwaarden voldoet, wordt de uitbetaling van de uitkering onderbroken. Als de gewezen arbeidscontractant vóór het verstrijken van deze periode opnieuw aan bovengenoemde voorwaarden voldoet, wordt de uitkering opnieuw uitbetaald, voorzover hij geen recht op een nationale werkloosheidsuitkering heeft verworven.
5. De gewezen arbeidscontractant die de werkloosheidsuitkering ontvangt, heeft recht op de gezinstoelagen overeenkomstig dezelfde voorschriften als die welke in artikel 67 zijn vastgesteld. De kostwinnerstoelage wordt berekend aan de hand van de werkloosheidsuitkering onder de voorwaarden van artikel 1 van bijlage V van het EG-statuut.
De betrokkene moet opgave doen van soortgelijke toelagen die hijzelf of zijn echtgenoot uit andere bron ontvangt; deze toelagen worden in mindering gebracht op de krachtens dit artikel te betalen toelagen.
De gewezen arbeidscontractant die de werkloosheidsuitkering ontvangt, heeft, onder de voorwaarden als bepaald in artikel 67, dat van overeenkomstige toepassing is, recht op dekking van ziekterisico's, zonder bijdrage te zijnen laste.
6. De werkloosheidsuitkering en de gezinstoelagen worden betaald in euro uit het speciaal werkloosheidsfonds. Er is geen aanpassingscoëfficiënt van toepassing.
7. Iedere arbeidscontractant draagt voor eenderde bij aan de financiering van de werkloosheidsverzekering. Deze bijdrage wordt vastgesteld op 0,81 % van het basissalaris, na aftrek van een vast bedrag van 798,77 euro en vóór toepassing van aanpassingscoëfficiënten als bedoeld in artikel 64 van het EG-statuut. Deze bijdrage wordt maandelijks ingehouden op het salaris van de betrokkene en, verhoogd met de resterende tweederde die ten laste van het Agentschap komt, in het speciaal werkloosheidsfonds gestort dat overeenkomstig artikel 28 bis van de EG-RAP is ingesteld. Na 6 jaar wordt het bijdragepercentage door het Agentschap geëvalueerd en waar nodig aangepast in het licht van het werkloosheidsrisico van de arbeidscontractanten van het Agentschap.
8. Dezelfde voorschriften als die welke zijn vastgesteld bij Verordening (EEG, Euratom, EGKS) nr. 260/68 zijn van toepassing op de werkloosheidsuitkering die aan de gewezen arbeidscontractant wordt uitbetaald.
9. De nationale diensten die bevoegd zijn voor werkgelegenheid en werkloosheid, werken, in het kader van hun nationale wetgeving, op doeltreffende wijze samen met het Agentschap ten einde een adequate toepassing van dit artikel te waarborgen.
10. De krachtens artikel 70, lid 10, vastgestelde regeling is van toepassing op dit artikel, onverminderd het bepaalde in de derde alinea van lid 2.
Artikel 116
Artikel 71 en artikel 72 zijn van overeenkomstige toepassing.
Artikel 117
Schenkingen, leningen en voorschotten mogen aan de arbeidscontractant worden toegekend gedurende de looptijd van zijn overeenkomst, of na het verstrijken daarvan wanneer de gewezen arbeidscontractant als gevolg van een ernstige of langdurige ziekte of een handicap die hij tijdens zijn diensttijd heeft opgelopen, of van een ongeval dat hem tijdens zijn diensttijd is overkomen niet in staat is arbeid te verrichten, mits hij aantoont dat hij niet onder een ander stelsel van sociale zekerheid valt.
Afdeling B
Verzekering bij invaliditeit en overlijden
Artikel 118
De arbeidscontractant is tijdens zijn diensttijd onder de hierna vermelde voorwaarden verzekerd tegen de risico's overlijden en invaliditeit.
Als de aan zijn aanstelling verbonden beloning krachtens de bepalingen van dit statuut tijdelijk is opgeschort, worden de in deze afdeling bedoelde uitkeringen en betalingen eveneens opgeschort.
Artikel 119
Wanneer uit het medisch onderzoek dat aan de aanstelling van de arbeidscontractant voorafgaat, blijkt dat hij aan een ziekte of een handicap lijdt, kan het TSOBG besluiten om hem, wat de gevolgen of de nasleep van deze ziekte of handicap betreft, niet eerder dan vijf jaar na zijn indiensttreding bij het Agentschap in aanmerking te laten komen voor de bij invaliditeit of overlijden geldende uitkeringen.
Tegen dit besluit kan beroep worden aangetekend bij de in artikel 75 van het statuut bedoelde invaliditeitscommissie.
Artikel 120
1. Indien de arbeidscontractant volledig arbeidsongeschikt wordt zodat hij zijn dienst bij het Agentschap moet onderbreken, geniet hij, zolang deze invaliditeit duurt, een uitkering waarvan het bedrag als volgt wordt vastgesteld.
Wanneer de betrokken arbeidscontractant de leeftijd van 65 jaar bereikt, zijn de algemene bepalingen inzake de uitkering bij vertrek van toepassing. Het bedrag van de uitkering bij vertrek is gebaseerd op het salaris voor de rang en salaristrap van de arbeidscontractant op het tijdstip dat hij invalide werd.
2. De invaliditeitsuitkering bedraagt 70 % van het laatste basissalaris van de arbeidscontractant. Zij mag in geen geval lager zijn dan het maandelijkse basissalaris van een arbeidscontractant in functiegroep I, rang 1, salaristrap 1. Over de ontvangen invaliditeitsuitkering wordt een bijdrage ten bate van de pensioenregeling betaald, die op grond van die uitkering worden berekend.
3. Wanneer de invaliditeit het gevolg is van een ongeval dat zich tijdens of naar aanleiding van de uitoefening van de functie heeft voorgedaan, van een beroepsziekte, van een daad van zelfopoffering in het algemeen belang of van het feit dat hij zijn leven heeft gewaagd om een mensenleven te redden, mag de invaliditeitsuitkering niet minder bedragen dan 120 % van het maandelijks basissalaris van een arbeidscontractant van functiegroep I, rang 1, salaristrap 1. In dat geval komt de bijdrage in de pensioenregeling volledig ten laste van de begroting van de vroegere werkgever.
4. Wanneer de invaliditeit opzettelijk door de arbeidscontractant is teweeggebracht, kan het TSOBG besluiten dat de betrokkene slechts de in artikel 128 bedoelde toelage ontvangt.
5. Degene die een invaliditeitsuitkering ontvangt, heeft onder de voorwaarden vermeld in bijlage V recht op de overeenkomstig artikel 59, lid 3, bepaalde gezinstoelagen; de kostwinnerstoelage wordt berekend op basis van de uitkering.
Artikel 121
1. Invaliditeit wordt vastgesteld door de in artikel 75 bedoelde invaliditeitscommissie.
2. Het recht op de invaliditeitsuitkering gaat in op de dag die volgt op die waarop de dienst van de arbeidscontractant is geeindigd als bedoeld in de artikelen 95 en 96, die van overeenkomstige toepassing zijn.
3. Het Agentschap kan degene die een invaliditeitsuitkering ontvangt periodiek laten onderzoeken om na te gaan of hij nog steeds aan de voor die uitkering vereiste voorwaarden voldoet. Wanneer de invaliditeitscommissie vaststelt dat aan deze voorwaarden niet meer is voldaan, hervat de arbeidscontractant de dienst bij het Agentschap voorzover de geldigheidsduur van zijn overeenkomst niet is verstreken.
Als de betrokkene echter niet meer in dienst van het Agentschap kan worden teruggenomen, kan zijn overeenkomst worden opgezegd, in welk geval hij een vergoeding ontvangt waarvan het bedrag overeenkomt met de bezoldiging die hij zou hebben gekregen gedurende zijn opzeggingstermijn alsmede, in voorkomend geval, de in artikel 95 bedoelde vergoeding bij opzegging van de overeenkomst. Artikel 128 is eveneens van toepassing.
Artikel 122
1. De rechtverkrijgenden van een overleden arbeidscontractant, als bepaald volgens dezelfde voorschriften als die welke in hoofdstuk 3 van bijlage VI zijn vastgesteld, ontvangen een overlevingspensioen overeenkomstig de bepalingen van artikel 123 tot en met 126.
2. Bij overlijden van een gewezen arbeidscontractant die een invaliditeitsuitkering ontvangt, hebben de rechtverkrijgenden als bedoeld in hoofdstuk 3 van bijlage VI recht op een overlevingspensioen onder de in die bijlage vermelde voorwaarden.
3. Wanneer de verblijfplaats van een arbeidscontractant of gewezen arbeidscontractant die een invaliditeitsuitkering ontvangt, gedurende langer dan een jaar onbekend is, worden de voorlopige pensioenen voor de echtgenoot en de personen die als te zijnen laste komend zijn aangemerkt, bepaald volgens dezelfde voorschriften als die welke in de hoofdstukken 5 en 6 van bijlage VIII van het EG-statuut zijn vastgesteld.
Artikel 123
Het recht op overlevingspensioen gaat in op de eerste dag van de maand volgende op die waarin de arbeidscontractant overlijdt of, indien van toepassing, op de eerste dag van de maand volgende op de periode waarin de bezoldiging van de overleden arbeidscontractant aan de overlevende echtgenoot, aan de wezen of aan de personen te zijnen laste, is doorbetaald overeenkomstig artikel 59, lid 8.
Artikel 124
De overlevende echtgenoot van een arbeidscontractant ontvangt, onder de voorwaarden vermeld in hoofdstuk 3 van bijlage VI een overlevingspensioen. Dit pensioen mag niet minder bedragen dan 35 % van het laatstgenoten basissalaris van de arbeidscontractant, en in geen geval minder dan het maandelijks basissalaris van een arbeidscontractant van functiegroep I, rang 1, salaristrap 1.
Degene die een overlevingspensioen ontvangt, heeft onder de in bijlage V vermelde voorwaarden recht op de gezinstoelagen bedoeld in artikel 59, lid 3. De kindertoelage bedraagt echter tweemaal de in artikel 59, lid 3, sub b, vermelde kindertoelage.
Artikel 125
1. Wanneer een arbeidscontractant of een gewezen arbeidscontractant die een invaliditeitsuitkering ontvangt, overlijdt zonder een echtgenoot na te laten die recht heeft op overlevingspensioen, hebben de kinderen die op het ogenblik van het overlijden als te zijnen laste zijn aangemerkt, recht op een wezenpensioen overeenkomstig artikel 81, dat van overeenkomstige toepassing is.
2. Hetzelfde geldt voor kinderen die aan dezelfde voorwaarden voldoen bij overlijden of hertrouwen van een echtgenoot die recht op overlevingspensioen heeft.
3. Wanneer een arbeidscontractant of een gewezen arbeidscontractant die een invaliditeitsuitkering ontving, is overleden zonder dat de voorwaarden van het eerste lid zijn vervuld, is artikel 81, derde alinea, van overeenkomstige toepassing.
4. Het wezenpensioen van met een ten laste komend kind gelijkgestelde personen in de zin van artikel 2, lid 4, van bijlage V kan niet meer bedragen dan het dubbele van de kindertoelage. Het recht op dit pensioen houdt op te bestaan zodra een derde partij verantwoordelijk wordt voor het levensonderhoud krachtens de toepasselijke nationale wetgeving.
5. In geval van adoptie geeft het overlijden van de natuurlijke ouder, in wiens plaats de adoptieouder is getreden, geen recht op een wezenpensioen.
6. Onder de voorwaarden van artikel 3 van bijlage V hebben wezen recht op de schooltoelage.
Artikel 126
In geval van echtscheiding of van het naast elkaar bestaan van verscheidene groepen nabestaanden die aanspraak kunnen maken op het overlevingspensioen, wordt dit pensioen verdeeld volgens de desbetreffende bepalingen van hoofdstuk 2 van bijlage VI.
Artikel 127
De artikelen 83 en 84 zijn van overeenkomstige toepassing.
Afdeling C
Uitkering bij vertrek
Artikel 128
Bij beëindiging van de dienst heeft de arbeidscontractant recht op een uitkering bij vertrek of op overschrijving van de actuariële tegenwaarde van zijn rechten op ouderdomspensioen onder de voorwaarden vastgesteld in artikel 1 van bijlage VI.
Artikel 129
1. Indien de arbeidscontractant gebruik heeft gemaakt van de bij artikel 131 geboden mogelijkheid, wordt zijn uitkering bij vertrek verhoudingsgewijs verlaagd voor het tijdvak waarover de in dat artikel bedoelde betalingen plaatsvonden.
2. De vorige alinea is niet van toepassing op de arbeidscontractant die binnen drie maanden nadat dit statuut op hem van toepassing is geworden, verzoekt om deze bedragen, verhoogd met de samengestelde interest berekend op de grondslag van een rente van 3,5 % per jaar, te mogen terugstorten; deze rente kan worden herzien overeenkomstig de procedure bedoeld in artikel 87.
Afdeling D
Financiering van de invaliditeits- en overlijdensverzekering, alsmede van de pensioenregeling
Artikel 130
De artikelen 88 en 89 van het onderhavige statuut zijn van overeenkomstige toepassing.
Artikel 131
Onder door het Agentschap te bepalen voorwaarden kan de arbeidscontractant het Agentschap verzoeken de betalingen te doen die hij eventueel moet verrichten voor de totstandkoming of handhaving van zijn pensioenrechten, werkloosheidsverzekering, invaliditeitsverzekering, levensverzekering en ziektekostenverzekering in het land waarin hij het laatst door dergelijke regelingen was gedekt. Het Agentschap kan ook besluiten betalingen te doen die een arbeidscontractant moet verrichten voor de totstandkoming of handhaving van zijn pensioenrechten in zijn land van herkomst, ook als de arbeidscontractant hier niet om verzoekt. In dat geval moet het Agentschap zijn besluit deugdelijk motiveren. Tijdens het tijdvak van die bijdragen heeft de arbeidscontractant geen recht op vergoedingen uit de ziekteverzekeringsregeling van het Agentschap. Bovendien is hij in dat tijdvak niet gedekt door de levensverzekerings- en invaliditeitsregeling van het Agentschap en verkrijgt hij geen rechten op grond van de werkloosheids- en pensioenregeling van het Agentschap.
Deze betalingen voor de arbeidscontractant mogen niet langer duren dan 6 maanden. Het Agentschap kan evenwel zelf beslissen de periode tot één jaar te verlengen. De betalingen komen ten laste van de begroting van het Agentschap. Betalingen om pensioenrechten tot stand te brengen of te handhaven mogen niet meer dan het dubbele van het in artikel 89 aangegeven percentage bedragen.
Afdeling E
Vaststelling van de rechten van arbeidscontractanten
Artikel 132
De invaliditeitsregeling en de regeling inzake het overlevingspensioen zijn uiteengezet in de artikelen 19 tot en met 23 van bijlage VI.
Afdeling F
Betaling van de uitkeringen
Artikel 133
1. De artikelen 83 en 84 van dit statuut zijn van overeenkomstige toepassing, evenals artikel 29 van bijlage VI.
2. Als een arbeidscontractant op het tijdstip waarop het recht op uitkering ingaat, nog bedragen in het kader van deze socialezekerheidsregeling aan het Agentschap verschuldigd is, worden deze bedragen in mindering gebracht op het bedrag van de aan de arbeidscontractant of aan zijn rechtverkrijgenden verschuldigde uitkering. Deze inhouding kan over verscheidene maanden worden gespreid.
Afdeling G
Subrogatie van het Agentschap
Artikel 134
Artikel 93 is van overeenkomstige toepassing op het Agentschap.
HOOFDSTUK 7
Terugvordering van hetgeen onverschuldigd is betaald
Artikel 135
Het bepaalde in artikel 94 is van overeenkomstige toepassing.
HOOFDSTUK 8
Beëindiging van de dienst
Artikel 136
De artikelen 95 tot en met 99 zijn van overeenkomstige toepassing op de arbeidscontractanten.
Bij een tuchtprocedure tegen een arbeidscontractant vergadert de in artikel 142 bedoelde tuchtraad met twee extra leden, die tot dezelfde functiegroep en dezelfde rang behoren als de arbeidscontractant tegen wie de desbetreffende tuchtprocedure loopt. Deze twee extra leden worden aangewezen volgens een ad hocprocedure die is overeengekomen door het TSOBG en het personeelscomité.
TITEL IV
VERTEGENWOORDIGING VAN HET PERSONEEL
Artikel 137
1. Er wordt een personeelscomité opgericht volgens door het Bureau te bepalen regels.
2. Het personeelscomité behartigt de belangen van het personeel bij het Agentschap en zorgt voor een voortdurend contact tussen het Agentschap en het personeel. Het draagt bij tot de goede werking van de dienst door de mening van het personeel aan de dag te doen treden en deze naar voren te brengen.
Het personeelscomité brengt moeilijkheden van algemene aard aangaande de interpretatie en de toepassing van dit statuut ter kennis van de bevoegde organen van het Agentschap. Het comité kan inzake deze moeilijkheden worden geraadpleegd.
Het personeelscomité legt alle denkbeelden betreffende de organisatie en de werking van de dienst, alsmede alle voorstellen tot verbetering van de arbeidsvoorwaarden of in het algemeen van de levensomstandigheden van het personeel, aan de bevoegde organen van het Agentschap voor.
Het personeelscomité neemt deel aan het beheer van en het toezicht op de organen van sociale aard welke door het Agentschap in het belang van het personeel zijn opgericht. Het kan met toestemming van het Agentschap diensten van deze aard in het leven roepen.
TITEL V
TUCHTPROCEDURE
Afdeling A
Algemene bepalingen
Artikel 138
1. Een personeelslid of gewezen personeelslid dat, opzettelijk of uit nalatigheid, de hem door dit statuut opgelegde verplichtingen niet nakomt, stelt zich aan een tuchtmaatregel bloot.
2. Wanneer het TSOBG kennis krijgt van gegevens die het bestaan van een verzuim in de zin van lid 1 doen vermoeden, kan het een administratief onderzoek instellen teneinde na te gaan of er inderdaad sprake is van een dergelijk verzuim.
Artikel 139
1. Wanneer bij een intern onderzoek de mogelijke persoonlijke betrokkenheid van een personeelslid of een voormalig personeelslid aan het licht wordt gebracht, wordt dit personeelslid hiervan spoedig op de hoogte gesteld zolang het onderzoek daardoor niet wordt gehinderd. In ieder geval mogen conclusies die specifiek een met name genoemd personeelslid betreffen, na afronding van het onderzoek pas worden vastgesteld nadat de betrokkene zijn oordeel over de feiten heeft kunnen geven. In de conclusies wordt naar dat oordeel verwezen.
2. In gevallen waarin voor het onderzoek absolute geheimhouding is vereist en waarin gebruik moet worden gemaakt van onderzoekprocedures die onder de bevoegdheid van een nationale gerechtelijke instantie vallen, kan de nakoming van de verplichting om het personeelslid te vragen zijn oordeel te geven, in overleg met het TSOBG worden opgeschort. In dat geval kan geen tuchtprocedure worden ingeleid voordat het betrokken personeelslid zijn oordeel heeft kunnen geven.
3. Als na een intern onderzoek blijkt dat een personeelslid jegens wie bepaalde aantijgingen zijn geuit, niets ten laste kan worden gelegd, wordt het onderzoek zonder verder gevolg afgesloten bij besluit van het hoofd van het Agentschap, die het personeelslid daarvan schriftelijk op de hoogte stelt. Het personeelslid kan vragen dat dit besluit in zijn persoonsdossier wordt opgenomen.
4. Wanneer het onderzoek is afgerond brengt het TSOBG de betrokkene daarvan op de hoogte en doet het hem de conclusies van het onderzoeksrapport toekomen, alsmede, als hij daarom vraagt, alle documenten die rechtstreeks verband houden met de jegens hem geuite aantijgingen, mits de legitieme belangen van derden worden beschermd.
Artikel 140
Op grond van het onderzoeksrapport kan het TSOBG, nadat het het betrokken personeelslid inzage in al het bewijsmateriaal uit het dossier heeft gegeven en hem heeft gehoord:
a)
besluiten dat tegen het betrokken personeelslid geen duidelijke beschuldigingen kunnen worden ingebracht. Het betrokken personeelslid krijgt daarvan schriftelijk bericht; of
b)
besluiten dat, zelfs indien verplichtingen niet zijn of lijken te zijn nagekomen, geen tuchtmaatregel wordt getroffen en, in voorkomend geval, het betrokken personeelslid een terechtwijzing geven; of
c)
in geval van niet-nakoming van de verplichtingen, als bedoeld in artikel 138:
i)
besluiten de in afdeling D van deze titel bedoelde tuchtprocedure in te leiden, of
ii)
besluiten een tuchtprocedure bij de tuchtraad te starten.
Artikel 141
Als het betrokken personeelslid om objectieve redenen niet kan worden gehoord op grond van de bepalingen van deze Titel, kan hem worden gevraagd schriftelijk commentaar te geven of zich door een persoon van zijn keuze te laten vertegenwoordigen.
Afdeling B
Tuchtraad
Artikel 142
1. In het Agentschap wordt een tuchtraad ingesteld. In de tuchtraad heeft ten minste één uit het personeel van de Raad van de Europese Unie gekozen lid zitting, die voorzitter kan zijn.
2. De tuchtraad is samengesteld uit een voorzitter en vier permanente leden, die elk door een plaatsvervanger kunnen worden vervangen; ten minste één lid van de tuchtraad behoort tot dezelfde functiegroep als het personeelslid tegen wie de betrokken tuchtprocedure loopt.
Artikel 143
1. Het TSOBG en het in artikel 137 bedoelde personeelscomité benoemen elk, tegelijkertijd, twee permanente leden en twee plaatsvervangers.
2. De voorzitter en zijn plaatsvervanger worden benoemd door het TSOBG.
3. De voorzitter, de leden en de plaatsvervangers worden benoemd voor een periode van drie jaar. Het Agentschap kan echter voor de leden en de plaatsvervangers een kortere periode vaststellen, met dien verstande dat die periode ten minste één jaar moet bedragen.
4. Binnen vijf dagen na de samenstelling van de tuchtraad kan het betrokken personeelslid éénmaal één van de leden van de raad wraken. Ook het Agentschap mag één van de leden van de tuchtraad wraken.
Binnen diezelfde periode mogen de leden van de tuchtraad zich om legitieme redenen laten verontschuldigen en moeten zij bij een belangenconflict aftreden.
Artikel 144
De tuchtraad wordt bijgestaan door een door het TSOBG benoemde secretaris.
Artikel 145
1. De voorzitter en de leden van de tuchtraad genieten volledige onafhankelijkheid bij het vervullen van hun taak.
2. De besprekingen en de werkzaamheden van de tuchtraad zijn geheim.
Afdeling C
Tuchtmaatregelen
Artikel 146
1. Het TSOBG kan de volgende tuchtmaatregelen opleggen:
a)
schriftelijke waarschuwing;
b)
berisping;
c)
tijdelijke opschorting van de plaatsing in een hogere salaristrap gedurende een periode tussen een maand en 23 maanden;
d)
plaatsing in een lagere salaristrap;
e)
tijdelijke terugzetting in rang gedurende een periode tussen 15 dagen en een jaar;
f)
terugzetting in rang binnen dezelfde functiegroep;
g)
indeling in een lagere functiegroep, met of zonder terugzetting;
h)
tuchtrechtelijk ontslag, al dan niet met een inhouding, voor een bepaalde periode, op de invaliditeitsuitkering; deze maatregel mag geen gevolgen hebben voor de rechtverkrijgenden van het personeelslid. Bij een dergelijke verlaging mag het inkomen van het gewezen personeelslid echter niet lager zijn dan het minimum voor levensonderhoud dat overeenkomt met het basissalaris van een tijdelijk personeelslid in de eerste salaristrap van rang 1, in voorkomend geval verhoogd met de gezinstoelagen.
2. In het geval van een personeelslid dat een invaliditeitsuitkering ontvangt, kan het TSOBG voor een bepaalde periode besluiten tot een inhouding op de invaliditeitsuitkering, waarbij deze maatregel geen gevolgen mag hebben voor de rechtverkrijgenden van het personeelslid. Het inkomen van het betrokken personeelslid mag echter niet lager zijn dan het minimum voor levensonderhoud dat overeenkomt met het basissalaris van een tijdelijke functionaris in de eerste salaristrap van rang 1, in voorkomend geval verhoogd met de gezinstoelagen.
3. Eén en dezelfde fout kan aanleiding geven tot slechts één enkele tuchtmaatregel.
Artikel 147
De opgelegde tuchtmaatregel moet in verhouding staan tot de ernst van de begane fout. Bij het bepalen van de ernst van de begane fout en van de te treffen tuchtmaatregel wordt in het bijzonder rekening gehouden met:
a)
de aard van de fout en met de omstandigheden waarin de fout is gemaakt;
b)
de mate waarin ten gevolge van de begane fout schade is toegebracht aan de integriteit, de reputatie en de belangen van het Agentschap;
c)
de mate waarin bij het begaan van de fout sprake was van opzet of nalatigheid;
d)
de redenen die het personeelslid ertoe hebben gebracht de fout te begaan;
e)
de rang en de anciënniteit van het personeelslid;
f)
de mate waarin het personeelslid persoonlijk verantwoordelijk is;
g)
het niveau van de taken en verantwoordelijkheden van het personeelslid;
h)
de vraag of er sprake is van recidive;
i)
het gedrag van het personeelslid gedurende zijn loopbaan tot dusver.
Afdeling D
Tuchtprocedure buiten de tuchtraad om
Artikel 148
Het TSOBG kan, zonder raadpleging van de tuchtraad, besluiten om als tuchtmaatregel een schriftelijke waarschuwing of een berisping te geven. Het betrokken personeelslid wordt gehoord voordat het TSOBG deze maatregelen neemt.
Afdeling E
Tuchtprocedure bij de tuchtraad
Artikel 149
1. Aan de tuchtraad wordt een rapport van het TSOBG voorgelegd waarin de ten laste gelegde feiten en, zo nodig, de - zowel verzwarende als verzachtende - omstandigheden waaronder deze hebben plaatsgehad duidelijk zijn omschreven.
2. Dit rapport wordt overgelegd aan het personeelslid en aan de voorzitter van de tuchtraad, die het ter kennis brengt van de leden van de tuchtraad.
Artikel 150
1. Zodra het rapport ter kennis van het personeelslid is gebracht, heeft dat het recht om inzage te verkrijgen in zijn volledige persoonsdossier en om van alle ter zake dienende stukken een kopie te maken, met inbegrip van de stukken die zijn onschuld kunnen aantonen.
2. Na de dag van kennisneming van het rapport waardoor de tuchtprocedure wordt ingeleid, heeft het personeelslid ten minste vijftien dagen de tijd om zijn verdediging voor te bereiden.
3. Het betrokken personeelslid mag zich laten bijstaan door een persoon van zijn keuze.
Artikel 151
1. Als het betrokken personeelslid, in aanwezigheid van de voorzitter van de tuchtraad, ongeoorloofd gedrag zijnerzijds erkent en zonder voorbehoud akkoord gaat met het in artikel 148 van onderhavig statuut bedoelde rapport, kan het TSOBG met inachtneming van het beginsel dat de op te leggen tuchtmaatregel in verhouding moet staan tot de ernst van de begane fout, de zaak aan de tuchtraad onttrekken. Hierna brengt de voorzitter van de tuchtraad advies uit over de op te leggen tuchtmaatregel.
2. In afwijking van artikel 148 kan het TSOBG overeenkomstig deze procedure een van de in artikel 146, lid 1, onder a) tot en met d), van het onderhavige statuut genoemde tuchtmaatregelen opleggen.
3. Alvorens het personeelslid zijn fout toegeeft, wordt hij in kennis gesteld van de mogelijke gevolgen hiervan.
Artikel 152
Vóór de eerste vergadering van de tuchtraad geeft de voorzitter één van zijn leden opdracht een algemeen verslag over de zaak uit te brengen en stelt hij de andere leden van de tuchtraad daarvan in kennis.
Artikel 153
1. Het personeelslid wordt door de tuchtraad gehoord; daarbij kan hij persoonlijk of via een tussenpersoon van zijn keuze schriftelijk of mondeling commentaar geven. Hij kan getuigen laten oproepen.
2. Het Agentschap wordt voor de tuchtraad vertegenwoordigd door een personeelslid dat daartoe door het TSOBG is gemachtigd en dat dezelfde rechten heeft als het betrokken personeelslid.
Artikel 154
1. Indien de tuchtraad zich onvoldoende voorgelicht acht aangaande de ten laste gelegde feiten of de omstandigheden waaronder deze hebben plaatsgehad, kan hij een onderzoek op tegenspraak gelasten.
2. De voorzitter of een lid van de tuchtraad voert namens de raad het onderzoek uit. Ten behoeve van het onderzoek kan de tuchtraad overlegging verlangen van alle stukken die op de zaak betrekking hebben. Het Agentschap reageert op zulke verzoeken binnen de eventueel door de tuchtraad vastgestelde termijn. Als het verzoek tot het personeelslid wordt gericht, wordt akte genomen van elke eventuele weigering om daaraan gehoor te geven.
Artikel 155
Na kennisneming van de hem voorgelegde bescheiden en rekening houdende met de eventuele schriftelijke of mondelinge verklaringen alsmede met de resultaten van het eventuele onderzoek, brengt de raad met meerderheid van stemmen een met redenen omkleed advies uit over de vraag of de ten laste gelegde feiten inderdaad bestaan en, in voorkomend geval, over de tuchtmaatregel die naar zijn oordeel naar aanleiding van de ten laste gelegde feiten moet worden opgelegd. Dit advies wordt door alle leden van de tuchtraad ondertekend. Elk lid van de raad mag daaraan een afwijkende mening toevoegen. Het advies wordt binnen twee maanden na de datum waarop het rapport van het TSOBG is ontvangen, naar het TSOBG en naar het personeelslid doorgestuurd voorzover deze termijn in overeenstemming is met de complexiteit van het dossier. Als een onderzoek is ingesteld op initiatief van de tuchtraad, bedraagt de termijn vier maanden voorzover deze termijn in overeenstemming is met de complexiteit van het dossier.
Artikel 156
1. De voorzitter van de tuchtraad neemt niet deel aan de besluiten van de raad, behalve wanneer het procedurekwesties betreft of in geval van staking van de stemmen.
2. De voorzitter van de tuchtraad ziet toe op de uitvoering van de besluiten van de tuchtraad en brengt alle informatie en elk document over de zaak ter kennis van elk van de leden.
Artikel 157
De secretaris stelt een verslag op van de zittingen van de tuchtraad. De getuigen ondertekenen het verslag hunner verklaringen.
Artikel 158
1. Indien de tuchtprocedure leidt tot een der maatregelen, genoemd in artikel 146, komen de tijdens de procedure op initiatief van het personeelslid ontstane kosten, met name het honorarium van een persoon die hij heeft gekozen om hem bij te staan of hem te verdedigen, te zijnen laste.
2. Het TSOBG kan echter in uitzonderlijke gevallen waarin die last voor het betrokken personeelslid onevenredig zwaar zou zijn, anders beslissen.
Artikel 159
1. Na het personeelslid te hebben gehoord neemt het TSOBG binnen een termijn van twee maanden na ontvangst van het advies van de raad, zijn besluit overeenkomstig het bepaalde in de artikelen 146 en 147. Dit besluit dient met redenen te zijn omkleed.
2. Als het TSOBG besluit de zaak af te sluiten zonder een tuchtmaatregel op te leggen, stelt het het personeelslid daarvan onverwijld schriftelijk in kennis. Het personeelslid kan vragen dat dit besluit in zijn persoonsdossier wordt opgenomen.
Afdeling F
Schorsing
Artikel 160
1. Indien het TSOBG het personeelslid grove schuld ten laste legt, bestaande in een verzuim van zijn professionele plichten of in een inbreuk op het gemene recht, kan het personeelslid op ieder moment door het TSOBG voor bepaalde of onbepaalde duur worden geschorst.
2. Het TSOBG neemt dat besluit na het betrokken personeelslid te hebben gehoord, behalve in uitzonderlijk omstandigheden.
Artikel 161
1. In het besluit tot schorsing van het personeelslid wordt bepaald of hij gedurende de tijd van zijn schorsing zijn gehele bezoldiging behoudt, dan wel of op de bezoldiging een bedrag wordt ingehouden dat bij hetzelfde besluit wordt vastgesteld. Het aan het personeelslid betaalde bedrag mag in geen geval lager zijn dan het minimum voor levensonderhoud dat overeenkomt met het basissalaris van een tijdelijke functionaris in de eerste salaristrap van rang 1, in voorkomend geval verhoogd met de gezinstoelagen.
2. De positie van het geschorste personeelslid dient definitief te worden geregeld binnen zes maanden na de dag waarop het schorsingsbesluit van kracht werd. Wanneer na zes maanden geen besluit is genomen, ontvangt de betrokkene weer zijn volledige bezoldiging, behoudens toepassing van het bepaalde in lid 3.
3. De inhouding kan na de in lid 2 genoemde periode van zes maanden gehandhaafd blijven indien tegen het personeelslid naar aanleiding van dezelfde feiten een strafrechtelijke vervolging is ingesteld en hij in verband met die vervolging in hechtenis is. In dergelijke gevallen ontvangt het personeelslid pas weer zijn volledige bezoldiging wanneer de bevoegde rechter de hechtenis heeft beëindigd.
4. Indien hetzij jegens de betrokkene geen tuchtmaatregel is genomen, hetzij hem slechts een schriftelijke waarschuwing of een berisping is gegeven of zijn plaatsing in een hogere salaristrap tijdelijk is opgeschort, heeft hij alsnog recht op ontvangst van de bedragen die op grond van lid 1 op zijn bezoldiging zijn ingehouden; in dit geval wordt het te betalen bedrag verhoogd met de samengestelde interest berekend op de grondslag van het in artikel 87 vastgestelde percentage.
Afdeling G
Parallelle strafrechtelijke vervolging
Artikel 162
Indien tegen het personeelslid naar aanleiding van dezelfde feiten een strafrechtelijke vervolging is ingesteld, wordt zijn positie pas definitief geregeld nadat de rechterlijke beslissing onherroepelijk is geworden.
Afdeling H
Slotbepalingen
Artikel 163
Het personeelslid tegen wie een andere tuchtmaatregel dan tuchtrechtelijk ontslag is genomen, kan na drie jaar in geval van een schriftelijke waarschuwing of berisping en na zes jaar in geval van een andere tuchtmaatregel, verzoeken dat geen enkele aanwijzing betreffende de op hem toegepaste tuchtmaatregel meer in de stukken van zijn persoonsdossier voorkomt. Het TSOBG besluit of het dit verzoek inwilligt.
Artikel 164
Op grond van nieuwe, door relevante bewijsmiddelen gestaafde feiten kan het TSOBG de tuchtprocedure op eigen initiatief of op verzoek van het personeelslid heropenen.
Artikel 165
Als de betrokkene niets ten laste kan worden gelegd overeenkomstig artikel 159, heeft deze het recht te vragen dat ter vergoeding van de geleden schade passende bekendheid wordt gegeven aan het besluit van het TSOBG.
Artikel 166
Het bestuur stelt de bepalingen voor de uitvoering van deze procedures vast.
TITEL VI
VERZOEKEN EN BEROEP
Artikel 167
1. Iedere in dit statuut bedoelde persoon kan bij het TSOBG een verzoek indienen om jegens hem een besluit te nemen. Het TSOBG brengt zijn met redenen omklede besluit binnen vier maanden, te rekenen vanaf de dag van indiening van dit verzoek, ter kennis van de betrokkene. Is bij het verstrijken van deze termijn een antwoord op het verzoek uitgebleven, dan geldt dit als een stilzwijgend besluit tot afwijzing, waartegen een klacht in de zin van lid 2 kan worden ingediend.
2. Iedere in dit statuut bedoelde persoon kan bij het TSOBG een klacht indienen tegen een besluit waardoor hij zich bezwaard acht, hetzij omdat het TSOBG een besluit heeft genomen, dan wel omdat het een bij dit statuut verplichte maatregel niet heeft genomen. De klacht moet binnen een termijn van drie maanden worden ingediend. Deze termijn gaat in:
-
op de dag van bekendmaking van het besluit, indien het een algemene maatregel betreft;
-
op de dag waarop het besluit ter kennis wordt gebracht van degene tot wie het gericht is en in elk geval uiterlijk op de dag waarop betrokkene ervan kennis krijgt indien het een individuele maatregel betreft; indien evenwel door een besluit van individuele aard een andere persoon dan degene tot wie het gericht is, zich bezwaard kan gevoelen, gaat de termijn voor deze persoon in op de dag waarop hij van dit besluit kennis krijgt en in elk geval uiterlijk op de dag van bekendmaking ervan;
-
op de dag waarop de antwoordtermijn verstrijkt, indien de klacht betrekking heeft op een stilzwijgend besluit tot afwijzing van een krachtens lid 1 ingediend verzoek.
Het TSOBG brengt zijn met redenen omklede besluit binnen vier maanden, te rekenen vanaf de dag van indiening van de klacht, ter kennis van de betrokkene. Is bij het verstrijken van deze termijn een antwoord op de klacht uitgebleven, dan geldt dit als een stilzwijgend besluit tot afwijzing, waartegen beroep in de zin van artikel 169 kan worden ingesteld.
TITEL VII
COMMISSIE VAN BEROEP
Artikel 168
1. Er wordt een Commissie van Beroep ingesteld om uitspraak te doen in geschillen tussen het Europees Defensieagentschap en elke in dit statuut bedoelde persoon.
2. De Commissie van Beroep bestaat uit vier rechters die voor een periode van zes jaar door de Raad van de Europese Unie worden benoemd. Zij worden gekozen uit de door de deelnemende lidstaten voorgedragen kandidaten, na raadpleging van het Hof van Justitie van de Europese Gemeenschappen. Voor de eerste Commissie van Beroep worden echter twee rechters benoemd voor drie jaar en twee rechters voor zes jaar. Indien de Commissie van Beroep niet bij meerderheid van stemmen kan besluiten, geeft de stem van de president de doorslag.
3. De rechters kiezen de president van de Commissie van Beroep uit hun midden voor een periode van drie jaar. Hij is herkiesbaar.
4. Om de drie jaar vindt een gedeeltelijke vervanging plaats. De aftredende rechters zijn herbenoembaar.
5. De rechters van de Commissie van Beroep zijn onafhankelijk. Zij zijn aan geen enkele aanwijzing gebonden.
6. De rechters mogen gedurende hun ambtstermijn geen andere functies in het Europees Defensieagentschap uitoefenen.
7. De Commissie van Beroep benoemt zijn griffier en bepaalt diens positie.
Artikel 169
1. Een beroep bij de Commissie van Beroep is slechts ontvankelijk indien:
-
reeds eerder bij het TSOBG een klacht is ingediend uit hoofde van artikel 167, lid 2, binnen de daarin genoemde termijn, en
-
de klacht bij uitdrukkelijk of stilzwijgend besluit is afgewezen.
2. Het in lid 1 bedoelde beroep moet binnen een termijn van drie maanden worden ingesteld. Deze termijn gaat in:
-
op de dag van kennisgeving van het naar aanleiding van de klacht genomen besluit;
-
op de dag waarop de antwoordtermijn verstrijkt, indien het beroep betrekking heeft op een stilzwijgend besluit tot afwijzing van een krachtens artikel 167, lid 2, ingediende klacht; wanneer echter een uitdrukkelijk besluit tot afwijzing van een klacht is genomen na het stilzwijgende besluit tot afwijzing, doch binnen de termijn voor het instellen van beroep, dan gaat laatstgenoemde termijn hierdoor opnieuw in.
3. In afwijking van lid 1 van dit artikel kan de betrokkene zich echter, na bij het TSOBG een klacht als bedoeld in artikel 167, lid 2, te hebben ingediend, onmiddellijk tot de Commissie van Beroep wenden, mits bij dit beroep een verzoek wordt gevoegd tot opschorting van de tenuitvoerlegging van het betwiste besluit of tot het nemen van voorlopige maatregelen. In dit geval wordt de procedure ten principale voor de Commissie van Beroep opgeschort totdat een uitdrukkelijk of stilzwijgend besluit tot afwijzing van de klacht wordt genomen.
4. Binnen de grenzen en onder de voorwaarden van het reglement voor de procesvoering, kunnen de partijen zich laten bijstaan door een persoon van hun keuze.
5. De Commissie van Beroep stelt haar reglement voor de procesvoering vast, dat moet worden goedgekeurd door de Raad van de Europese Unie in overeenstemming met het Hof van Justitie van de Europese Gemeenschappen. De Commissie van Beroep kan haar reglement voor de procesvoering wijzigen. De wijzigingen moeten worden goedgekeurd door de Raad van de Europese Unie in overeenstemming met het Hof van Justitie van de Europese Gemeenschappen.
6. Tot de inwerkingtreding van het reglement voor de procesvoering van de Commissie van Beroep is het reglement voor de procesvoering van het Gerecht van eerste aanleg van de Europese Gemeenschappen van overeenkomstige toepassing.
7. De Commissie van Beroep doet uitspraak ten aanzien van de proceskosten. Behoudens de bijzondere bepalingen in het reglement voor de procesvoering wordt de in het ongelijk gestelde partij in de kosten verwezen, voorzover zulks gevorderd is.
TITEL VIII
SLOTBEPALINGEN
Artikel 170
1. De bepalingen van dit statuut betreffende rechten en verplichtingen (artikelen 10 tot en met 34 en 103), de voorwaarden voor aanwerving (artikelen 36 - met uitzondering van lid 2, onder a) - tot en met 40) en de artikelen 104 - met uitzondering van lid 3, onder a) - tot en met 109), de arbeidsomstandigheden (artikelen 41 tot en met 57 en artikel 110), de beëindiging van het dienstverband (artikelen 95 tot en met 99 en artikel 136) en de tuchtprocedure (artikelen 138 tot en met 166), kunnen, voorzover nodig, worden gewijzigd door het bestuur van het Agentschap, overeenkomstig artikel 9, punt 1.10 en artikel 11, lid 3, punt 3.1 van Gemeenschappelijk Optreden 2004/551/GBVB. Alle dergelijke wijzigingsvoorstellen worden aan de Raad toegezonden. Deze wijzigingsvoorstellen worden geacht te zijn goedgekeurd, tenzij de Raad binnen twee maanden met gekwalificeerde meerderheid van stemmen besluit ze te wijzigen.
2. Wijzigingen van andere bepalingen van dit statuut, met name die betreffende bezoldiging, uitkeringen en socialezekerheidsuitkeringen, worden door de Raad, op voorstel van het Bestuur, met eenparigheid van stemmen aangenomen.
Artikel 171
Binnen drie jaar na de inwerkingtreding van dit statuut of, indien dit eerder is, bij de inwerkingtreding van het Verdrag tot vaststelling van een Grondwet voor Europa, evalueert en wijzigt de Raad van de Europese Unie dit statuut of neemt hij in voorkomend geval een besluit over het verstrijken ervan.
Artikel 172
Dit besluit wordt van kracht op de dag waarop het bekend wordt gemaakt in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Gedaan te Brussel, 24 september 2004.